prop · H9031d7 · 2021-09-20 00:00:00 — Majoriteten av dessa avgiftsintäkter är för kärnteknisk verksamhet och en mindre del används en även för beredskapsverksamhet vid länsstyrelser och Myndigheten för samhällsskydd och beredskap. Regeringen och myndigheten har arbetat för att komma i en bättre balans vad gäller avgifterna i den offentligrättsliga verksamheten, särskilt vad gäller den kärntekniska verksamheten som haft ett historiskt ackumulerat överskott. Det ackumulerade överskottet för den kärntekniska verksamheten är snart i balans. Resultatet för den avgiftsbelagda verksamheten visar ett negativt resultat 2020 främst 2021/22:1 Utgiftsområde 6 till följd av att avgiftsnivåerna för tillsyn över kärnteknisk verksamhet har varit lägre än kostnaderna för att hantera tidigare ackumulerat överskott som kostnaderna för den icke-kärntekniska verksamheten samt den kärntekniska tillsynen för övriga tillståndshavare överstiger avgiftsintäkterna. Volymerna för avgiftsintäkter för allmänpliktig verksamhet, som myndigheten disponerar, varierar något mellan åren vilket också påverkar resultatet negativt . Avgiftsnivåerna beräknas minska främst för den kärntekniska tillsynen och kärnteknisk forskning i och med mindre reaktorer i drift. Andra avgifter beräknas öka något t.ex. i och med högre krav och ökade kostnader för beredskapsverksamhet vid , länsstyrelser och Myndigheten för samhällsskydd och beredskap. kommer att lämna ett förslag på nödvändiga justeringar av avgiftsnivåer i förordningen (2008:463) om vissa avgifter till vilket kan påverka prognoserna. Resultat (intäkt − (varav tjänsteexport) (varav tjänsteexport) (varav tjänsteexport) bedriver uppdragsverksamhet för t.ex. utbildning, radonlab och mätningar vilket inte kräver full kostnadstäckning. Därför framgår inga kostnader eller resultat. Avgiftsintäkterna täcker endast delar av den direkta arbetskostnaden för mätningar inom de båda verksamheterna. Till största del är riksmätplatsen och radonlaboratoriet anslagsfinansierade. 2021/22:1 Utgiftsområde 6 Bilaga Utgångspunkter för försvarsbeslutet ............................................................................ Resultatredovisning av totalförsvaret ..................................................................................... Resultatredovisning av det militära försvaret ........................................................................ Resultatredovisning av det civila försvaret .......................................................................... 2021/22:1 Bilaga Utgiftsområde 6 Bilaga har i betänkande 2020/21:FöU1 efterfrågat en redovisning av resultaten för försvarsbeslutsperioden –2020. I denna bilaga redogör regeringen för utvecklingen av totalförsvaret, det militära försvaret och det civila försvaret –2020. Inledningsvis beskrivs de utgångspunkter som låg till grund för försvarsbeslutet . Därefter följer en resultatredovisning med regeringens bedömning av resultaten. Försvarsbeslutet har inneburit en omställning där försvaret återigen har inriktats mot nationella uppgifter. Beslutet har vidare inneburit ett trendbrott. Från att ha präglats av successivt minskade anslag, rationaliseringar och förbandsnedläggningar, har såväl det militära som det civila försvaret tilldelats ökade anslag och totalförsvaret är i en uppbyggnadsfas. Regeringen bedömer att den inriktning som framgick av propositionen Försvarspolitisk inriktning, försvar 2016–2020 (prop. 2014/15:109) i huvudsak har genomförts. försvar har –2020 utvecklats: •Från ett insatsförsvar avsett för internationella insatser till ett nationellt försvar av hela . •Från att inte ha genomfört någon planering för höjd beredskap inom det civila försvaret till att ha återupptagit en sammanhängande planering för totalförsvaret med konkreta förberedelser för höjd beredskap och då ytterst krig. •Från en personalförsörjning grundad på anställning med betydande svårigheter att skapa personellt uppfyllda och samövade förband till en återaktiverad värnplikt och successivt ökande grundutbildningsvolymer. •Från begränsade investeringar i vidmakthållande av befintlig materiel eller anskaffning av ny materiel till att genomföra ökade investeringar i materiel inom samtliga försvarsgrenar. •Från att inte alls ha övat Försvarsmakten i sin helhet till att genomföra Försvarsmaktsgemensamma övningar. •Från att ha avvecklat stora delar av grundorganisationen till att ha återetablerat ett regemente på , försvarsgrensstaber inom armén, marinen och flygvapnet samt fyra militärregionsstaber. •Från en armé som var fokuserad på att delta med mindre kontingenter i internationella insatser till en armé som byggs runt fast organiserade brigader med fristående fältförband. •Från ett ackumulerat vidmakthållande-, omsättnings- och moderniseringsbehov inom marinen till att genomföra ett materiellt återtag genom bl.a. livstidförlängning och uppgradering av Stridsbåt 90, halvtidsmodifiering av ubåtar av Gotlandsklass samt halvtidsmodifiering av Gävlekorvetter. 2021/22:1 Utgiftsområde 6 Bilaga •Från fyra till sex stridsflygdivisioner inom flygvapnet med tillförsel av avancerad materiel som till exempel . •Från en otillräcklig förmåga i cyberdomänen till att utveckla en aktiv cyberförsvarsförmåga. •Från ett mer begränsat antal internationella samarbeten till att ha ökat och fördjupat internationella försvarssamarbeten, vilket har bidragit till att stärka totalförsvarets förmåga och interoperabilitet. •Från en kortsiktig planerings-, besluts- och uppföljningsprocess för materielinvesteringar med investeringsplaner som inte varit i ekonomisk balans till en långsiktig process med ökad transparens och tydliggjorda ansvarsförhållanden. •Från en nedprioriterad till en utökad och hotbildsdriven forskning och utveckling, som en förutsättning för att kunna upprätthålla och utveckla förmåga där ny teknik och integritetskritisk kunskap är viktig. •Från en alltför optimistisk syn på säkerhetsläget till att ha stärkt svensk försvarsunderrättelseförmåga och ökat beredskapen för att ge nödvändig förvarning liksom uthålligheten att följa ett krisförlopp . •Från en situation med successivt minskande anslag till en situation där betydande ekonomiska tillskott tillförts till både det militära och det civila försvaret. Sammantaget har utvecklingen inneburit att försvar har gått från en insatsorganisation med fokus på att genomföra internationella insatser till en krigsorganisation som utformas, utrustas och övas för att kunna möta väpnat angrepp mot . Från att ha varit ett underordnat förhållningssätt har utvecklingen mot ett nationellt försvar med krav på förmåga att hantera höjd beredskap och då ytterst krig blivit den centrala utgångspunkten för såväl det militära som det civila försvarets verksamhet. De åtgärder som har vidtagits och den ökade förmåga som har åstadkommits –2020 utgör en grundläggande förutsättning för den fortsatta utvecklingen –2025. Läget i totalförsvaret för försvarsbeslutet Den ryska aggressionen mot och samt agerande i övrigt hade för försvarsbeslutet försämrat den säkerhetspolitiska situationen i . Den ryska ledningen hade visat att den var beredd att använda militära medel för att uppnå sina politiska mål. Den militära övnings- och underrättelseverksamheten i hade vidare ökat, vilket bedömdes innebära en ökad risk för incidenter. Rysk militär uppträdde mer utmanande runt och kränkningar av territoriella integritet skedde. Parallellt med detta ökade rysk underrättelseverksamhet och påverkansoperationer i regionen. Vidare hade under genomfört en omfattande reformering av de väpnade styrkorna, vilket innebar att den ryska militära förmågan i närområdet har höjts väsentligt. Regeringen bedömer att Försvarsmakten var för försvarsbeslutet en organisation anpassad i huvudsak för internationella insatser, hävdande av territoriell 2021/22:1 Bilaga Utgiftsområde 6 Bilaga integritet och bevarande av militär kompetens. Det gynnsamma säkerhetspolitiska läget efter hade medfört att fokus för Försvarsmakten verksamhet hade varit att genomföra multinationella krishanteringsinsatser utanför närområdet snarare än att möta ett väpnat angrepp mot . Försvaret av mot väpnat angrepp hade varit Försvarsmaktens huvuduppgift men i försvarsbeslutet avskrevs det väpnade angreppet i realiteten som planeringsförutsättning för myndighetens verksamhet. Deltagande i internationella insatser blev i praktiken den dimensionerande uppgiften. Försvarsmakten var präglad av av successivt minskade anslag, rationaliseringar och förbandsnedläggningar, framförallt som en följd av försvarsbesluten och . Mycket stora delar av krigs- och grundorganisationen hade avvecklats och ersatts med en avsevärt mindre insatsorganisation. Försvarsmaktens organisation var framför allt ett resultat av försvarsbeslutet . Den insatsorganisation som hade beslutats av 2004 var dock inte kvalitativt eller kvantitativt utformad eller utrustad med avsikt att användas i ett sammanhang för att försvara . Försvarsmakten hade därför 2015 en relativt stor förmågebredd, dvs. det fanns flera olika typer av förband som upprätthöll olika förmågor, men förmågan begränsades av att antalet förband var få vilket påverkade uthållighet och möjlighet att försvara i fler riktningar. Därtill fanns obalanser i organisationen, bl.a. mellan verkansförband och stödförband. Exempelvis var logistikfunktionen inte dimensionerad för att stödja alla stridskrafter eftersom denna anpassats för att i första hand tillgodose fredstida krav. Överlag utgick verksamheten från fredstida produktionsrationalitet snarare än krav på förmåga att hantera höjd beredskap och då ytterst krig. Tillgänglig ekonomi var inte tillräcklig för att tillgodose vidmakthållande av befintlig materiel och det var inte heller möjligt att anskaffa ny materiel i tillräcklig omfattning för att vidmakthålla olika förmågor. Det fanns brister såväl i fråga om mer avancerad materiel som avseende krigsförbandens grundläggande behov av bl.a. personlig utrustning, sambandsmateriel och standardfordon. Försvarsanslagen var sammantaget inte anpassade för att långsiktigt vidmakthålla krigsorganisationen eller för att möta den förmågeutveckling som hade startat i närområdet. Skyldigheten att genomföra grundutbildning med värnplikt hade 2010 lagts vilande och personalförsörjningen byggde därmed på frivillig rekrytering och anställd personal. Det nya personalförsörjningssystemet hade betydande utmaningar för att fullt ut bemanna och öva krigsförbanden. Det internationella och nordiska samarbetet hade under haft en positiv utveckling. Några exempel var flygövningssamarbete mellan de nordiska länderna, sjöövervakning i och deltagande i Natos snabbinsatsstyrkas reservstyrkeregister. Förmågan att ta emot stöd från andra stater och organisationer var dock begränsad då nödvändig planering inte genomförts. När det gäller det civila försvaret hade planeringen för höjd beredskap i stort sett upphört . Det fanns inte heller en sammanhängande planering mellan det civila och militära försvaret inom ramen för totalförsvaret. En systematisk planering och andra förberedelser för höjd beredskap hade därmed inte bedrivits . Många resurser som skapats för det civila försvaret hade blivit inaktuella eller tagits ur drift. Endast för att upprätthålla viss specifik förmåga hade det genomförts åtgärder, bl.a. avseende skyddsrum. hade det istället skett en omorientering från höjd beredskap och civilt försvar till fredstida krissituationer och krisberedskap. Samhället hade även förändrats sedan planeringen för höjd 2021/22:1 Utgiftsområde 6 Bilaga beredskap senast bedrevs. Globalisering, digitalisering och privatisering hade skapat nya förutsättningar för planeringen. I den försvarspolitiska inriktningspropositionen 2015 (prop. 2014/15:109) bedömde regeringen att Försvarsmakten med god kvalitet löste uppgifter i fredstid såväl nationellt som internationellt. Regeringen bedömde att det fanns ett antal allvarliga begränsningar, inte minst vid höjd beredskap. Läget i Försvarsmakten, i kombination med omvärldsläget, underströk enligt regeringen behovet av att öka den operativa förmågan och att stärka totalförsvarets förmåga inför och vid ett angrepp. Den försvarspolitiska inriktningen 2016–2020 Försvarsbeslutet innebar en omställning där försvaret återigen inriktades mot nationella uppgifter. Enligt regeringens proposition Försvarspolitisk inriktning – försvar 2016–2020 (prop. 2014/15:109) skulle försvaret i första hand utformas för att kunna möta ett väpnat angrepp. Det enskilt viktigaste –2020 var att öka den operativa förmågan i krigsförbanden och att säkerställa den samlade förmågan i totalförsvaret. Totalförsvarsplaneringen skulle återupptas och genomföras enligt regeringens anvisningar. Målet för det militära försvaret var att enskilt och tillsammans med andra, inom och utom landet, försvara och främja vår säkerhet. Detta skulle ske genom att hävda suveränitet, och nationella intressen, förebygga och hantera konflikter och krig, skydda handlingsfrihet vid politisk, militär eller annan påtryckning och om det krävs försvara mot incidenter och väpnat angrepp, samt skydda samhället och dess funktionalitet i form av stöd till civila myndigheter. Krigsförbanden skulle bli personellt och materiellt uppfyllda samt vara samövade. Stridskrafterna skulle vara anpassade för uppgifter i och närområdet. bi- och multilaterala samarbeten borde fördjupas varvid samarbetet med var av särskild vikt. Samtliga förband skulle ges ett krav på tillgänglighet i fred och ett beredskapskrav för krig eller krigsfara. Vid intagande av höjd beredskap skulle inget krigsförband ha en beredskap som översteg . Alla delar av Försvarsmaktens organisation med uppgifter att lösa i händelse av höjd beredskap skulle ges ett krigsduglighetskrav. Huvuddelen av markstridskrafterna skulle kunna verka i två brigader och en ny mekaniserad stridsgrupp organiseras på . Ubåtsjaktförmågan inom marinen skulle stärkas och ytterligare besättningar tillföras. Flygstridskrafterna skulle organiseras i fyra flottiljer, med sex stridsflygdivisioner och en helikopterflottilj. Grundläggande behov av bl.a. personlig utrustning, sambandsmateriel, ammunition och standardfordon skulle enligt försvarsbeslutet tillgodoses. Ett antal utredningar, bl.a. om materiel- och logistikförsörjning samt långsiktigt hållbar personalförsörjning, aviserades i propositionen. Enligt den försvarspolitiska propositionen skulle planeringen för det civila försvaret återupptas och genomföras med utgångspunkt i en helhetssyn där hotskalan omfattade såväl fredstida krissituationer som höjd beredskap. Helhetssynen gällde också vilka aktörer som skulle delta i planeringen. Planeringen skulle ske i samverkan mellan statliga myndigheter, kommuner, regioner, frivilligorganisationer och näringslivet med flera. Målet för det civila försvaret var att säkerställa de viktigaste samhällsfunktionerna, värna civilbefolkningen och bidra till Försvarsmaktens förmåga vid ett väpnat angrepp eller krig i vår omvärld. De tre delarna i målet för det civila försvaret skulle vara ömsesidigt förstärkande. Det var av särskild betydelse att 2021/22:1 Bilaga Utgiftsområde 6 Bilaga omhänderta planeringen av det civila försvarets bidrag till Försvarsmaktens förmåga vid höjd beredskap och då ytterst i krig. Regeringen pekade i ovan nämnda proposition även på behovet av att fånga upp lärdomar från arbetet med skydd mot olyckor och krisberedskap. Regeringen bedömde dock att det civila försvaret krävde ytterligare åtgärder som det inte har ansetts finnas behov av inom krisberedskapen. Det kunde t.ex. gälla särskilda krav på att skyddsåtgärder vidtas, att särskilt viktiga samhällsfunktioner säkerställs och att knappa resurser kan fördelas till prioriterade verksamheter vid höjd beredskap. Regeringen bedömde vidare att det fanns behov att utveckla samhällets förmåga att stödja Försvarsmakten vid ett väpnat angrepp eller krig i vår omvärld och avsåg vidta åtgärder för att utveckla styrningen närmare i detta avseende. Mot bakgrund av det försämrade säkerhetspolitiska läget och behovet av att öka den operativa förmågan i krigsförbanden har beslutat om tillskott på sammanlagt ca till det militära försvaret –2020. Nivån på anslagen för det militära försvaret har, exklusive pris- och löneomräkning, ökat med . har regeringen tillfört till ansvariga aktörer i det civila försvaret. De ekonomiska tillskott som stegvis beslutats av har varit nödvändiga för att genomföra den försvarspolitiska inriktningen. Utan ekonomiska tillskott hade det inte funnits förutsättningar att utveckla den operativa förmågan. Alternativen för Försvarsmaktens utveckling hade då istället varit att antingen vidmakthålla god förmåga inom några få förmågeområden eller att vidmakthålla en lägre förmåga på bredden i organisationen. Diagram 1 Försvarsanslagens utveckling löpande pris – 2020 (mdkr) 2021/22:1 Utgiftsområde 6 Bilaga Mot bakgrund av det försämrade säkerhetspolitiska läget bedömde regeringen i den försvarspolitiska propositionen att totalförsvarets förmåga inför och vid ett väpnat angrepp behövde stärkas. Planeringen för totalförsvaret skulle därför återupptas. En sammanhängande planering för totalförsvaret skulle säkerställas genom planeringsanvisningar till berörda myndigheter. gav regeringen och Myndigheten för samhällsskydd och beredskap i uppdrag att lämna förslag på gemensamma grunder för en sammanhängande planering av totalförsvaret. Regeringen beslutade även om inriktning för det militära försvaret samt planeringsanvisningar för det civila försvaret i vilket de bevakningsansvariga myndigheterna fick i uppdrag att återuppta planeringen för höjd beredskap. gav regeringen ett uppföljande uppdrag till Försvarsmakten och Myndigheten för samhällsskydd och beredskap att främja och utveckla en sammanhängande planering för totalförsvaret –2020. Försvarsmakten och Myndigheten för samhällsskydd och beredskap har inom ramen för detta uppdrag genomfört utbildningar, övningar och gett metodstöd till de olika nivåerna inom totalförsvaret. Myndigheterna har vidare utarbetat en modell för sammanhängande planering. Regeringen bedömer att förmågan att stödja Försvarsmakten vid höjd beredskap och ytterst i krig har utvecklats. Vidare har förmågan att samverka utifrån de krav på sekretess och robusthet som ställs vid höjd beredskap utvecklats mellan aktörer i totalförsvaret, även om mycket återstår att göra inom området. Huvuddelen av aktörerna har också utvecklat sina möjligheter att verka från alternativ och/ eller skyddad ledningsplats. Totalförsvarsövningen (TFÖ 20) som planerades att genomföras har påverkats av covid-19-pandemin. Endast begränsade delar av övningen har kunnat anpassas och genomföras . Den förändrade planeringen och genomförandet av övningsaktiviteterna har dock bidragit till den fortsatta totalförsvarsutvecklingen. Regeringens bedömer sammantaget att totalförsvarets förmåga inför ett väpnat angrepp har stärkts. En sammanhängande planering för totalförsvaret har påbörjats. Arbetet har skapat grundläggande förutsättningar för att under kommande försvarsbeslutsperiod nå målen för totalförsvaret även om ett omfattande arbete kvarstår. Den kanske största utmaningen har varit att lägga grunden för ett förändrat förhållningssätt och synsätt där krig är den dimensionerande utgångspunkten. Regeringens bedömning är att covid-19-pandemin har bidragit till en ökad medvetenhet om behovet av en god beredskap. Resultatredovisning av det militära försvaret och den samlade operativa förmågan har i stort utvecklats enligt beslutad inriktning –2020 har flera steg tagits för att ställa om Försvarsmakten från en insatsorganisation till en krigsorganisation som kan mobiliseras och användas enligt 2021/22:1 Bilaga Utgiftsområde 6 Bilaga Alla delar av Försvarsmaktens organisation som har uppgifter att lösa vid höjd beredskap har organiserats som krigsförband. Huvuddelen av den personal i Försvarsmakten som behövs vid höjd beredskap har krigsplacerats. Grundutbildning med värnplikt samt repetitionsutbildning har återinförts i syfte att skapa kompletta, samövade krigsförband. Övningsverksamheten har ökat avsevärt och givits ett förnyat fokus på nationellt försvar. Krigsförbandsövningar liksom beredskaps- och mobiliseringsövningar genomförs återigen kontinuerligt och har en större försvarsmaktsgemensam övning ägt rum, 17.Ökade investeringar har gjorts i materiel inom samtliga försvarsgrenar och viktiga steg har tagits för att åtgärda de brister som identifierades i inledningen av försvarsbeslutsperioden. Försvarsmaktens förmåga att verka tillsammans med andra länder och organisationer har ökat, inte minst genom deltagande i internationella övningar med hög komplexitet. Utvecklingen mot ett nationellt försvar med krav på förmåga att hantera höjd beredskap och då ytterst krig har sammanfattningsvis blivit den centrala utgångspunkten i Försvarsmaktens verksamhet. Regeringen bedömer att detta har sammantaget bidragit till att det militära försvarets förmåga att enskilt och tillsammans med andra, inom och utom landet, försvara och främja vår säkerhet har ökat. Försvarsmakten har i huvudsak haft en god förmåga att lösa sina fredstida uppgifter såväl nationellt som internationellt. Försvarsmakten har upprätthållit beredskap och därigenom kunnat bidra till hävdandet av suveränitet och värnat nationella intressen. Övervakning av svenskt territorium har bedrivits kontinuerligt och verksamheten i närområde har följts, i syfte att upptäcka och avvisa kränkningar, upprätthålla territoriella integritet samt skydda skyddsvärd verksamhet. Försvarsmaktens samlade operativa förmåga har ökat, bl.a. som en följd av tillförsel av materiel och personal samt ökad övningsverksamhet. När det kommer till kravet att kunna möta ett väpnat angrepp har Försvarsmakten dock en operativ förmåga med begränsningar. Detta innefattar såväl begränsningar i krigsorganisationens samlade förmåga att möta väpnat angrepp som enskilda krigsförbands förmåga att lösa sina uppgifter. Begränsningarna i förmåga beror bl.a. på personella och materiella brister i krigsförbanden, otillräcklig samövning av förbanden och för liten förbandsvolym. Konsekvenser av dessa faktorer är begränsad uthållighet samt begränsad förmåga att möta en fiende i fler riktningar. Att förmågan fortsatt har begränsningar vid utgången av 2020 beror också på att utgångsläget till del har varit sämre och utmaningarna större än vad som förutsågs inför försvarsbeslutet . Försvarsmakten har återkommande redovisat brister i ekonomin, vilket beror på ett antal faktorer såsom ofullständig bild av tillståndet i Försvarsmakten, otillräckliga kostnadsuppskattningar, att kostnadsutvecklingen överstigit den uppräkning som görs med försvarsprisindex, otillräckliga reserver samt fördyringar av strategiska materielprojekt. Beslut som varit förutsättningsskapande för utvecklingen av den operativa förmågan fattades vidare in i försvarsbeslutsperioden. Det gäller till exempel beslutet om att återaktivera grundutbildning med värnplikt och den justerade ansvarsfördelningen mellan Försvarsmakten och i fråga om materiel- och logistikförsörjning. Regeringen har vidare stegvis behövt komplettera styrningen till Försvarsmakten för att förtydliga omställningen till ett försvar inriktat mot i huvudsak nationella uppgifter. Ett exempel på detta är inriktningen att armén ska organiseras och kunna verka med två brigader. Covid-19-pandemin har också påverkat utvecklingen av förmågan, framför allt genom att övningsverksamhet ställts in eller reducerats i omfattning. Ett viktigt exempel är 2021/22:1 Utgiftsområde 6 Bilaga den försvarsmaktsövning som skulle ha genomförts men som på grund av pandemin flyttats fram. Övningen skulle innefatta deltagande från armén, marinen, flygvapnet, regionala staber, hemvärnet samt militära förband från andra länder. Armén har ökat sin operativa förmåga, inklusive förmågan att möta ett väpnat angrepp.