prop · H803188 · 2021-04-29 00:00:00 — Det är också viktigt att risken för att enskilda ska drabbas av rättsförluster är liten. Alla kända sakägare bör få en underrättelse om beslutet En utgångspunkt är att den som har rätt att överklaga ett koncessionsbeslut ska få kännedom om beslutet när det är praktiskt möjligt. Det finns inte anledning att på något avgörande sätt frångå den praxis som finns hos . Sökanden och andra parter bör alltså som utgångspunkt delges beslutet. En underrättelse om beslutet bör även i fortsättningen skickas till andra sakägare än parterna. När det gäller övriga kända sakägare skulle dock kostnaden för delgivning enligt delgivningslagen (2010:1932) i många ärenden bli orimligt stor om delgivning skulle ske på annat sätt än genom kungörelse. Det går inte heller helt att utesluta att det finns sakägare som är okända för . Det finns i ellagen exempel på att beslut ska delges genom kungörelse (se 4 kap. 1 a § tredje stycket och 8 kap. 4 a § tredje stycket). I de fallen rör det sig emellertid om delgivning med en obestämd krets av personer. När det gäller koncessionsbeslut är utgångspunkten att det i stort sett är känt vilka som ska underrättas om beslutet. Det utesluter dock inte att det införs någon form av kungörelse av beslut och att tiden för överklagande kopplas till kungörandet. En lämplig modell för ett sådant förfarande finns i 9 kap. 41–41 b §§ och 13 kap. 16 § (2010:900). De överväganden som ligger till grund för bestämmelserna om kungörande av beslut om lov eller förhandsbesked enligt är i stora drag relevanta även när det gäller beslut i frågor om nätkoncession (se prop. 2010/11:63 s. 29 f.). Regeringen bedömer att bestämmelser om kungörelse av beslut och en särskild överklagandetid bör införas när det gäller beslut i frågor om nätkoncession med som förlaga. Regleringen bör utformas på det sätt som anges i det följande. Vilka bör delges beslutet? beslut i en fråga om nätkoncession bör som utgångspunkt delges parterna i ärendet. För att regleringen ska uppfylla sitt syfte bör det dock förtydligas vilka som ska delges. Kravet på delgivning bör därför gälla sökanden och de sakägare som har yttrat sig i ärendet. Vissa beslut bör kungöras i Post- och Regleringen i innebär att beslut i vissa frågor kungörs genom ett meddelande i Post- och . En motsvarande ordning bör gälla för flera beslut enligt 2 kap. ellagen. bör senast den dag som ett meddelande kungörs skicka meddelandet till de kända sakägare som inte ska delges beslutet. Tiden för överklagande för den som inte ska delges beslutet bör räknas från den dag som infaller efter det att beslutet har kungjorts. På så sätt säkerställs att samtliga beslut vinner laga kraft. Vilka beslut bör kungöras? I enlighet med promemorians förslag bör beslut att bevilja nätkoncession, att medge byggande eller användning av en anläggning innan nödvändig nätkoncession har beviljats, att förlänga en nätkoncessions giltighetstid, att ändra eller upphäva ett koncessionsvillkor och om vad som ska gälla för en nätkoncession efter en omprövning kungöras genom ett meddelande i Post- och . Regeringen bedömer vidare att det är viktigt att beslut om ändring av en nätkoncession för linje (avsnitt 9) och om sammanläggning eller delning av nätkoncessioner (avsnitt 11) får laga kraft. Det kan i fråga om sådana beslut vara svårt att få kännedom om alla klagoberättigade. Därför bör även sådana beslut kungöras. Några remissinstanser förordar att beslut om fastställande av återställningsåtgärder ska omfattas av den särskilda regleringen med hänvisning till att besluten har liknande omgivningspåverkan som beslut om nätkoncession och att det på ett liknande sätt är svårt att avgöra vilka som ingår i kretsen av berörda sakägare. Återställningsåtgärder avser i allmänhet en ledning som ska tas bort. Nätföretaget, som har skyldigheten att vidta åtgärderna, är en part i ärendet och får alltid kännedom om beslutet. Kretsen av sakägare kan när det gäller återställningsåtgärder i allmänhet antas vara mindre vid än i ett koncessionsärende. Det är vidare tveksamt om de svårigheter som kan uppkomma vid ett sent överklagande motiverar att beslut om återställningsåtgärder omfattas av regleringen. Den särskilda ordningen för att säkerställa laga kraft bör alltså gälla endast beslut i frågor om nätkoncession. Regeringens förslag: I frågor om nätkoncession för linje ska följande beslut överklagas till regeringen, om ärendet avser en ledning som ingår i ett transmissionsnät: –beslut om omedelbar giltighet av beslut om nätkoncession eller medgivande att bygga eller använda en anläggning, –beslut om fortsatt giltighet för att en ledning ska kunna tas ur bruk utan att det påverkar elförsörjningen, –beslut om ändring, –beslut om sammanläggning, och –beslut om delning. beslut i frågor om tillträde till mark för undersökning ska överklagas till regeringen. Promemorians förslag överensstämmer inte med regeringens utom när det gäller beslut om fortsatt giltighet av en nätkoncession för linje. Utredningens förslag överensstämmer delvis med regeringens. Utredningen föreslår att beslut om omedelbar giltighet ska överklagas till mark- och miljödomstol. Utredningen lämnar inte något förslag om överklagande av beslut om fortsatt giltighet av en nätkoncession för linje. Remissinstanserna tillstyrker förslagen eller har inga invändningar mot dem. Skälen för regeringens förslag Beslut i frågor om nätkoncession beslut i en rad frågor om nätkoncession för linje överklagas till regeringen, om ärendet avser en ledning som ingår i ett transmissionsnät (13 kap. 5 § första stycket ellagen). Detta bör gälla även i fråga om beslut om omedelbar giltighet av beslut om nätkoncession eller medgivande att bygga eller använda en anläggning (avsnitt 5.2), fortsatt giltighet för att en ledning ska kunna tas ur bruk utan att det påverkar elförsörjningen (avsnitt 8.2), ändring (avsnitt 9), sammanläggning (avsnitt 11.1) och delning (avsnitt 11.2). Beslut om tillträde till mark för undersökning ska enligt förslaget i avsnitt 14.1 få besluta att den som avser att ansöka om nätkoncession eller att bygga en starkströmsledning med stöd av en beviljad nätkoncession ska få tillträde till någon annans mark för undersökningsarbeten. Avsikten är att ett nätföretag ska kunna ansöka om tillträde på detta sätt i stället för att ansöka om förundersökningstillstånd enligt expropriationslagen. beslut om förundersökningstillstånd överklagas till regeringen (7 kap. 8 § expropriationslagen). beslut i frågor om tillträde till mark för undersökning bör överklagas i samma ordning. 2020/21:188 17 Regeringens förslag: Den myndighet som prövar frågan om beviljande av koncession ska få medge att en viss del av en ledningsrättsförrättning inleds, om förrättningen avser ledningsrätt för en starkströmsledning. Utredningens förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. Utredningens förslag är inte uttryckligen begränsat till en förrättning som avser ledningsrätt för en starkströmsledning. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget eller har inga invändningar mot det. tagen , och anser att det är ett onödigt extra led att ska ge medgivande till att lant- mäterimyndigheten inleder förrättning. att det bör övervägas om inte beslut om medgivande bör överklagas till mark- och miljödomstol. Skälen för regeringens förslag: Det är inte ovanligt att ett nätföretag ansöker om ledningsrätt för att kunna dra fram och använda en ledning inom en fastighet som tillhör någon annan. En nätkoncession för linje ersätter delar av den prövning som annars ska göras i fråga om förutsätt- ningarna för att bevilja en ansökan om ledningsrätt (11 § ledningsrätts- När det gäller en ledning för vilken nätkoncession krävs men ännu inte har beviljats får lantmäterimyndigheten inleda en förrättning för att pröva en fråga om ledningsrätt endast om den som ska meddela kon- cession, dvs. regeringen eller , medger det (17 § ledningsrättslagen). Undantagsmöjligheten används sällan, och det framgår av lagens förarbeten att tillämpningen ska vara restriktiv 1973:157 s. 144 f.). En ökad möjlighet till parallella processer hos Energimarknadsinspek- tionen och Lantmäteriet skulle kunna förkorta tiden för att få nödvändig markåtkomst för att få bygga en ledning. och förordar att kravet på medgivande från pröv- ningsmyndigheten i koncessionsärendet tas bort. emellertid att en rättssäker hantering underlättas om Energimarknadsin- spektionen har kännedom om förrättningen. Risken är också mindre att lantmäterimyndigheten inleder en förrättning som inte leder till ett beslut Utrymmet för en samtidig prövning kan i stället ökas genom att pröv- ningsmyndigheten i koncessionsärendet kan begränsa sitt medgivande till att avse endast en viss del av förrättningen. av flera delmoment. Flera av dessa moment, exempelvis arkivutredning i syfte att utreda sakägarkretsen och fastighetsbestämning, skulle med fördel kunna påbörjas tidigt och utföras parallellt med koncessionspröv- ningen utan att det påverkar en rättssäker prövning i frågan om markåt- En sådan reglering skulle ge utrymme för en mindre restriktiv tillämpning av undantagsmöjligheten och en större samordning av de olika Mot denna bakgrund bör prövningsmyndigheten i frågan om beviljande av koncession få medge att en viss del av en ledningsrättsförrättning inleds, om förrättningen avser ledningsrätt för en starkströmsledning. Kammarrätten i väcker frågan om överklagande av Energi- Prop. 2020/21:188 marknadsinspektionens beslut om medgivande. det inte finns behov av en särskild reglering i frågan. Regeringens förslag: Den som vill bedriva vattenverksamhet ska anses ha den rådighet som är nödvändig för att bedriva sådan vattenverk- samhet som behövs för en starkströmsledning för vilken nätkoncession för linje krävs. Utredningens förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget eller har inga invändningar mot det. Kommuner och Regioner avstyr- ker förslaget med hänvisning till att det avviker från de situationer som ger legal rådighet. Skälen för regeringens förslag Rådighet över vatten som processförutsättning För att få bedriva sådan vattenverksamhet som regleras i lagen (1998:812) med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet ska verksamhetsutö- varen ha rådighet över vattnet inom det område där verksamheten ska bedrivas (2 kap. 1 §). Rådigheten är en förutsättning för att tillstånd till vattenverksamhet ska kunna beviljas. Rådighet kan följa av äganderätt till en fastighet, genom upplåtelse från fastighetsägaren eller genom tvångsrätt där så är särskilt föreskrivet (2 kap. 2 §). I vissa fall följer s.k. legal rådig- het direkt av lagen (2 kap. 4 §). De speciella fall som ger legal rådighet har i huvudsak sin grund i någon form av allmänt ändamål, t.ex. vatten- verksamhet som behövs för allmän väg, allmän farled eller allmän hamn. Nätföretags rådighet över vatten Ett nätföretag äger sällan de fastigheter där en ledning planeras. över vattnet måste alltså förvärvas på annat sätt. I normalfallet sker detta genom en överenskommelse med berörda fastighetsägare. I vissa fall är det inte möjligt att sluta någon sådan överenskommelse. ägare motsätter sig upplåtelse av rådighet, kan detta lösas genom att en ledningsrätt upplåts för ledningen. Inom ramen för en ledningsrättsförrätt- ning är det också möjligt att genomföra en fastighetsbestämning, om ägar- förhållanden är outredda. Det kan dock saknas förutsättningar att inleda eller slutföra en ledningsrättsförrättning (jfr avsnitt 17), och förrättningen är under alla förhållanden förenad med en tidsutdräkt. Det kan alltså vara svårt för ett nätföretag att på ett tidigt stadium få frågan om tillstånd till vattenverksamhet prövad. Risken finns att en be- viljad nätkoncession för linje inte går att utnyttja eller att en ansökan om nätkoncession avslås, om det visar sig att nätföretaget inte får tillstånd till den vattenverksamhet som krävs för ledningen. Ett nätföretag som inte fått frågan om vattenverksamhet prövad måste vidare räkna med möjligheten 2020/21:188 att det tillstånd som sedermera beviljas är oförenligt med nätkoncessionen eller ledningsrätten. Legal rådighet för nätföretag En möjlig lösning på det angivna problemet är att ge nätföretaget den legala rådighet som är nödvändig för att bedriva den vattenverksamhet som behövs för starkströmsledningen. På så sätt kan den samlade tillståndsprocessen kortas ned och eventuella osäkerheter kring genomförandet av ett projekt minskas. Genom kopplingen till nätkoncession kan detta också bidra till att i en ökad utsträckning samla miljöprövningen. Större delen av de ledningar som byggs och används med stöd av nätkoncessioner för linje ingår i transmissionsnätet eller regionnäten, som utgör en grundläggande infrastruktur för samhället. En förutsättning för att få en nätkoncession är att ledningen är lämplig från allmän synpunkt. Ledningar som används för att ansluta större elproduktionsanläggningar eller vissa större elanvändare till elnätet kan ha betydelse för exempelvis det lokala näringslivet eller för att uppnå klimat- och energipolitiska mål. En starkströmsledning som byggs och används med stöd av en nätkoncession för linje bör därför antas ha sin grund i ett sådant allmänt ändamål som motiverat legal rådighet i andra fall. Den legala rådigheten är i huvudsak en processförutsättning och ger inte i sig den som vill bedriva vattenverksamheten någon rätt till vattnet. Förslaget har alltså liten betydelse för motstående intressen. Mot denna bakgrund bör den som vill bedriva vattenverksamhet ha sådan rådighet som avses i lagen med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet, om vattenverksamheten behövs för en starkströmsledning för vilken nätkoncession för linje krävs. Regeringens förslag: Lagändringarna ska träda i kraft . När det gäller en ledning som dragits fram före ska bestämmelserna om skyldighet att vidta återställningsåtgärder tillämpas endast om –ledningen var i bruk eller togs i bruk därefter och återställningsåtgärderna behövs från allmän synpunkt, eller –ledningen inte längre får användas till följd av ett beslut om ändring av nätkoncessionen. Äldre föreskrifter ska fortfarande gälla i fråga om överklagande av beslut som har meddelats före ikraftträdandet. Promemorians förslag överensstämmer delvis med regeringens. Enligt promemorian ska lagen träda i kraft . Utredningens förslag överensstämmer inte med regeringens. Utredningen föreslår att lagändringarna ska träda i kraft och föreslår inga övergångsbestämmelser. Remissinstanserna tillstyrker förslagen eller har inga synpunkter. Skälen för regeringens förslag Regeringen anser att det är angeläget att lagändringarna träder i kraft . Lagarna bör därför träda i kraft . Enligt punkt 7 i övergångsbestämmelserna till ellagen i dess ursprungliga lydelse är skyldigheten att vidta återställningsåtgärder enligt hittillsvarande 2 kap. 24 § begränsad när det gäller en ledning som har dragits fram före . Bestämmelserna om återställningsåtgärder ska tillämpas endast om ledningen var i bruk nämnda dag eller togs i bruk därefter och återställningsåtgärder är påkallade ur allmän synpunkt. Regleringen av skyldigheten att vidta återställningsåtgärder bör ändras enligt det förslag som redovisas i avsnitt 9. En nätkoncessionshavare ska ta bort en ledning med tillhörande anläggningar och vidta andra åtgärder för återställning i den utsträckning som behövs från allmän eller enskild synpunkt och som ledningen inte längre får användas till följd av ett beslut om ändring av nätkoncessionen. Skyldigheten bör gälla för en ledning som har dragits fram före även när återställningsåtgärder behövs endast från enskild synpunkt. Med hänsyn till den nya lydelsen bör det införas en övergångsbestämmelse som innebär att bestämmelserna om skyldighet att vidta återställningsåtgärder tillämpas fullt ut när det gäller en ledning som drogs fram före , om ledningen inte längre får användas till följd av ett beslut om ändring av nätkoncessionen. I övrigt bör den hittillsvarande övergångsregleringen fortsätta att gälla i sak. Enligt det förslag som redovisas i avsnitt 15 ska en ny ordning gälla i fråga om tiden för överklagande av beslut i vissa koncessionsfrågor. För den som inte ska delges beslutet ska överklagandetiden räknas från den dag som infaller efter det att beslutet har kungjorts i Post- och . Beslut som meddelas före ikraftträdandet kommer inte att kungöras enligt de nya bestämmelserna. När det gäller tiden för överklagande av sådana beslut bör äldre föreskrifter fortfarande gälla. 2020/21:188 20 Regeringens bedömning: Det bör förtydligas vilka samhällsekonomiska analyser ska göra inför investeringar i transmissionsnätet. Rapportens förslag överensstämmer inte med regeringens bedömning. I rapporten föreslås att nätkoncession för stamledning endast ska få meddelas om anläggningen är samhällsekonomiskt lönsam, att en lönsamhetsbedömning ska ingå i en ansökan om nätkoncession och att den samhällsekonomiska lönsamhetsbedömningen ska vara granskad av en aktör som är fristående från sökanden. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget eller har inga invändningar mot det. är negativt till förslaget och anser att i första hand bör verkets instruktion skärpas eller preciseras. Försvarsmakten anser att inga åtgärder behövs och avstyrker förslaget. ser en stor risk för suboptimering och att förslaget riskerar att försvåra eller förlänga tiden för att bygga nya elnät. i och anser att förslaget är ofullständigt. i , kommun, och är negativa till att den övergripande samhällsekonomiska analysen ska granskas av en aktör som är fristående från . Tekniska högskolan, kommun, och anser att införandet av samhällsekonomiska analyser riskerar att förlänga ledtiderna ytterligare. Skälen för regeringens bedömning: ansvarar för att bygga ut ett transmissionsnät för el i och förbindelser med elnät i andra länder baserat på samhällsekonomiska lönsamhetsbedömningar, se 3 § förordningen (2007:1119) med instruktion för . För att säkerställa att de projekt som verket genomför är lönsamma för samhället bör beslutsunderlagen förbättras. Det är emellertid väsentligt att en reglering som säkerställer detta inte blir kontraproduktiv och innebär en alltför utökad administrativ börda för främst och . Detta skulle kunna leda till att projekt för transmissionsnätsinvesteringar blir försenade utan att det finns några uppenbara samhällsekonomiska vinster. står inför stora utmaningar när det gäller att bygga ut nätet så att elöverföringen utvecklas och förstärks. Det är därför viktigt i sig att regleringen inte är onödigt betungande. Som några remissinstanser framhåller kan förslaget leda till förlängda ledtider för att bygga nya ledningar. Regeringen avser mot denna bakgrund att förtydliga i en förordning vilka samhällsekonomiska analyser ska göra inför investeringar i transmissionsnätet och att följa upp utfallet av den nya regleringen för att bedöma om åtgärderna varit tillräckliga. Dessa åtgärder har sin grund i ska analyser vid investeringar i stamnätet för el (Ei R2018:06). 2020/21:188 avser inte att vidta några ytterligare åtgärder med anledning av rapporten. Regeringen bedömer att tillkännagivande i betänkandet om förutsättningar för en säker kraftöverföring (bet. 2016/17:NU21 punkt 2, rskr. 2016/17:332) med dessa åtgärder är tillgodosett och därmed slutbehandlat. Utan de föreslagna åtgärderna kommer utbyggnaden av elnätet i att gå långsammare än nödvändigt. Förslagen bidrar till att förkorta handläggningstiderna för nätkoncessioner och skapa ett mer flexibelt och modernt regelverk, som ger administrativa lättnader och förenklingar för nätföretag och prövningsmyndigheter. Regeringen bedömer att förslagen även kommer att leda till en mer kostnadseffektiv energiomställning genom att underlätta anslutning av elproduktionsanläggningar, underlätta elektrifiering av transportsektorn och ta bort administrativa hinder för att uppgradera och modifiera delar av befintligt elnät. I det följande redovisas närmare vilka konsekvenser förslagen får för nätföretagen, nätkunderna, markägarna, kommunerna, myndigheterna och miljön. Regeringens bedömning: Projekttiderna för att bygga ut elnätet kommer att bli kortare. Nätföretagens administrativa kostnader kommer att minska. Utredningens bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser har inga invändningar mot utredningens bedömning. och bedömer att utredningens förslag bara kommer att få marginell påverkan på transmissionsnätets ledtider. Skälen för regeringens bedömning Förslaget i avsnitt 5.2 om omedelbar giltighet av beslut innebär att nätföretag kan börja bygga vissa ledningar tidigare än . Att möjligheten att bygga ledningar med stöd av en nätkoncession för område utökas enligt avsnitt 6 kommer att underlätta för regionnätsföretagen att korta ned ledtiderna. Förslaget berör främst ett fåtal stora 2020/21:188 nätföretag, som tillsammans äger och driver den absoluta majoriteten av landets regionnät. Den totala projekttiden är generellt sett ungefär hälften så lång som vid byggnation med stöd av en nätkoncession för linje. Tidsvinsten beror dock på omständigheterna i det enskilda fallet, exempelvis om nätföretaget lyckas nå överenskommelser med alla berörda markägare. Att ingen koncessionsprövning har skett när det gäller den enskilda ledningen kan betyda att lantmäterimyndigheten behöver göra en grundligare prövning i samband med en ledningsrättsförrättning. Det är alltså svårt att närmare uppskatta hur stora tidsvinsterna kommer att bli i praktiken. En försiktig bedömning är att ett till ledtid kan sparas in genom att exempelvis arbete inte behöver läggas på framtagande av miljökonsekvensbeskrivning, koncessionsansökan och eventuella överklagandeprocesser. Den resursbesparing som nätföretagen gör genom den uteblivna koncessionsprövningen är svår att uppskatta, men det är rimligt att anta att besparingen uppgår till 0,1–1,per ärende. Förslaget i avsnitt 6.2 gör att innehavaren av en nätkoncession för område kan låta ett annat nätföretag bygga en ledning inom spänningsintervallet för lokalnätet inom det egna området med stöd av den nätkoncessionen. Det andra nätföretaget behöver alltså inte ansöka om nätkoncession för linje. Även om sådana ärenden är förhållandevis ovanliga, bedöms förslaget medföra vissa resursbesparingar för lokalnäts- och regionnätsföretag. Ändring av nätkoncession för linje Förslagen i avsnitt 9 om ett förfarande för ändring av en nätkoncession för linje medför tidsvinster jämfört med den hittillsvarande regleringen, som förutsätter att företaget ansöker om en ny nätkoncession för linje. Tidsbesparingen kan uppskattas till 1–för ett ärende, beroende på om beslutet överklagas. Resursbesparingen bör ligga på 0,1–per ärende. Om tio ärenden avgörs inom den nya ärendetypen, innebär det resursbesparingar på 1–. Omprövning av nätkoncession för linje trots skyddstid Förslaget i avsnitt 10 innebär att omprövning i vissa fall kan ske för en eller flera nätkoncessioner för linje trots att koncessionens skyddstid inte gått ut. Vissa nätkoncessioner kommer alltså att kunna omprövas i ett tidigare skede. Med hänsyn till att omprövningen av den aktuella nätkoncessionen sker inom ramen för en större omprövning bedöms förslaget ha liten betydelse för nätföretagens kostnader. Förslagen om sammanläggning och delning i avsnitt 11 bedöms inte medföra några negativa konsekvenser eller ökade behov av resurser för nätföretagen. Förslaget i avsnitt 12 på att slopa kravet på särskilda skäl vid första ansök- ningstillfället för förlängd färdigställandetid för en ledning kommer enligt regeringens bedömning att leda till en förenklad planering och nät- Prop. 2020/21:188 utbyggnad. Återkallelse av en nätkoncession som inte längre behövs En nätkoncession för linje är i allmänhet betungande med diverse administrativa och praktiska krav för innehavaren av koncessionen.