prop · H90350 · 2021-11-02 00:00:00 — De mindre företagens konkurrenskraft bedöms bli starkare i form av förbättrad likviditet. Konkurrenskraften i stort bedöms därför påverkas positivt eftersom har många mindre företag. Större rapporteringsskyldiga företag agerar ofta på en internationell marknad. Nationella särregleringar kan inverka på konkurrensförutsättningar gentemot företag i andra länder. I situationer där leverantörer upphandlas i internationell konkurrens kan det vara mer attraktivt att i stället upphandla utlandsbaserade leverantörer som inte omfattas av svensk reglering. Det bedöms inte som sannolikt att företag skulle avsluta avtal med leverantörer verksamma i i syfte att undvika rapporteringskrav. 2021/22:50 9.3.5 Särskilda hänsyn till små företag Förslagets syfte är att bryta utvecklingen mot allt längre betalningstider och skapa så goda förutsättningar som möjligt för små och medelstora företag att utvecklas och växa. Som nämnts ovan kan en viss risk finnas i att leverantörer verksamma i blir bortvalda till förmån för utlandsbaserade leverantörer. Om detta blir fallet är emellertid osäkert. Bortsett från denna risk kommer det, såvitt kan bedömas, inte att uppstå några kostnader för de mindre företagen med anledning av förslaget. I rapporten görs bedömningen att likviditet har större påverkan på ett företags lönsamhet bland mindre företag. Vidare konstateras att kundfordringar, som andel av ett företags omsättning, har större påverkan på företags likviditet bland mindre företag. Detta talar för att en hög andel av utestående kundfordringar har stor påverkan på företagens likviditet för företag i de mindre storleksklasserna. Allt annat lika skulle kortare betalningstider minska kundfordringar som andel av företagens omsättning. Detta skulle enligt elasticitetsmått vara av särskild betydelse när det gäller likviditet för mindre bolag. Sammantaget skulle en likviditetsförskjutning från stora till mindre företag vara samhällsekonomiskt lönsam eftersom likviditeten har ett större värde för mindre jämfört med större företag. Korrelationsanalysen i rapporten visar att en minskning av måttet sena betalningar som andel av företagens totala kundfordringar ger en minskning av sannolikheten för konkurs. I rapporten görs även bedömningen att det finns en koppling mellan ökad likviditet och ökning av antalet anställda. Sammanfattningsvis kan förslaget med stor sannolikhet innebära positiva samhällsekonomiska effekter genom att överföring av likvida medel sker från stora till små och medelstora företag i samband med att betalningstiderna mellan kund och leverantör förkortas. Enligt förslaget kommer att tillföras flera nya arbets- Verket ska skapa en ny digital tjänst som gör det möjligt för de rapporteringsskyldiga företagen att på ett så enkelt sätt som möjligt lämna in uppgifter om hur de sköter sina betalningar. uppgifterna ska göras tillgängliga för alla intresserade och vara sökbara. Tillgängliggörandet av uppgifterna ska dels ske genom en digital tjänst som gör det möjligt för leverantörer att söka på enskilda företag, dels på ett sätt som gör det möjligt för externa intressenter att göra egna sammanställningar över de uppgifter alla eller vissa företag rapporterat in. För att de rapporteringsskyldiga företagen ska kunna fullgöra sin rapporteringsskyldighet behöver de dessutom kunskap om vilka leverantörer som är verksamma i och vilken storlekskategori deras ska inhämta dessa uppgifter från SCB:s allmänna företagsregister och förse de rapporteringsskyldiga företagen Prop. 2021/22:50 med uppgifterna. har vid en första preliminär bedömning uppskattat verkets system- och utvecklingskostnad till ca . Förvaltningskostnader, kostnader för informationsförsörjning samt kostnader för att hämta uppgifter om antalet anställda beräknas sammanlagt uppgå till ca . Vid den preliminära bedömningen av system- och utvecklingskostnaden för rapportering till registret har utgått från den för verket mest kostnadseffektiva lösningen, en så kallad maskin till maskin-lösning. De beräknade kostnaderna kan bli högre beroende på bland annat om flera olika systemlösningar för rapportering och inhämtning av uppgift om antalet anställda från SCB ska tas fram. verksamhet finansieras huvudsakligen via avgifter. Det nya rapporteringskravet är dock av sådant slag att det inte bedömts vara motiverat att ta ut en avgift av de företag som omfattas av rapporteringsskyldigheten. De nya arbetsuppgifterna ligger också helt vid sidan av nuvarande uppdrag. Det går således inte att motivera att de avgifter som tar ut för bl.a. företagsregistreringar och företagsinteckningar också skulle finansiera kostnaden för det nya uppdraget då det skulle strida mot principen om full kostnadstäckning enligt 5 § avgiftsförordningen (1992:191). tillförs i budgetpropositionen medel genom en förstärkning av anslaget 1:11 för arbete med förvaltning och utveckling av register för rapportering av betalningstider, däri inbegripet utveckling av rapporteringssystem för att rapportera till registret. Förstärkningen finansieras genom att anslaget 1:5 Näringslivsutveckling minskas med motsvarande belopp. Förslaget innebär att får förelägga företaget att fullgöra rapporteringsskyldigheten. Ett sådant föreläggande får förenas med vite. gör bedömningen att det torde vara fullt tillräckligt att myndigheten utövar sådan tillsyn som sker efter initiativ av en extern aktör för att tillgodose lagens syfte att offentliggöra de större företagens betalningstider och för att kunna följa utvecklingen av betalningstider. Mot bakgrund av att antalet företag som träffas av bestämmelserna är förhållandevis få och att myndigheten kommer att utöva tillsyn efter initiativ av en extern aktör bedöms inte förslaget medföra några nämnvärt ökade kostnader. har framfört att de inte ser att förslaget medför några kostnader för myndigheten. 9.6Konsekvenser för de allmänna förvaltningsdomstolarna Enligt förslaget kommer beslut om vitesföreläggande och om utdömande av vite att kunna överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Mot bakgrund av att antalet företag som träffas av bestämmelserna om rapporteringsskyldigheten är relativt få och att kommer att utöva tillsyn efter initiativ av en extern aktör 2021/22:50 bedöms förslaget inte medföra några nämnvärda konsekvenser för de allmänna förvaltningsdomstolarna. I promemorian finns en redogörelse för bestämmelserna i och rådets direktiv /7/EU av om bekämpande av sena betalningar vid handelstransaktioner. Direktivet är ett minimidirektiv och medlemsstaterna får behålla eller sätta i kraft bestämmelser som är mer gynnsamma för borgenären än de bestämmelser som är nödvändiga för att följa direktivet. Det finns inget krav på rapportering av betalningstider i direktivet. Införandet av en rapporteringsskyldighet är dock helt i linje med EU- kommissionens rekommendation. I rapporten (COM(2016) 534 final av ) uppmuntrar medlemsstaterna att inrätta ett system eller förfarande för att övervaka framsteg samt rapportera och offentliggöra uppgifter om genomsnittliga betalningstider. Sammantaget bedöms förslaget vara förenligt med . När det gäller anmälningsplikt enligt direktiv /123/EG om tjänster på den inre marknaden bedöms någon sådan inte föreligga. Rapporteringsskyldighet införs endast för företag bildade enligt svensk rätt och företag som endast tillfälligt bedriver verksamhet i berörs därmed inte. Eftersom förslaget inte innehåller krav av det slag som framgår av artikel 15.2 i direktivet föreligger därmed ingen anmälningsskyldighet. Lagen föreslås träda i kraft . I enlighet med avsnitt 8 kommer de rapporteringsskyldiga företagen att behöva en viss omställningstid för att bl.a. kunna anpassa sina redovisningssystem. Vidare behöver tid för att kunna skapa den digitala tjänst till vilken rapporteringen ska ske. Därför ska bestämmelserna om rapporteringsskyldigheten tillämpas första gången för redovisningsperioden till och med . Den faktiska rapporteringstidpunkten har i förslaget förlagts till . Detta för att undvika rapportering under sommarens semesterperiod. Eftersom förslaget påverkar företag på olika sätt behövs ett flertal informationsinsatser. För de rapporteringsskyldiga företagen föreslås information i form av direktutskick. Vidare föreslås att information om rapporteringsskyldigheten lämnas via webbplats. till de krav som rapporteringsskyldigheten innebär kommer de rapporteringsskyldiga företagen att behöva tid till att anpassa sina befintliga system. Detta får dock vägas mot att komma till rätta med den problematik som utvecklingen mot längre betalningstider har på små och Den föreslagna lagen bör följas upp och systemet utvärderas efter det att den första rapporteringen enligt lagen har Prop. 2021/22:50 skett. Bedömningen är att en utvärdering tydligare kan visa vilken effekt rapporteringsskyldigheten har haft på utvecklingen av betalningstiderna, jämfört med uppföljning samt att utvärderingen kan göras inom befintlig anslagsram. Förslaget till lag om rapportering av betalningstider 1 § Denna lag innehåller bestämmelser om skyldighet för vissa företag att rapportera uppgifter om betalningstider vid köp av varor eller tjänster. Paragrafen innehåller en övergripande beskrivning av lagens innehåll. Övervägandena finns i avsnitt 7.1. I paragrafen anges att bestämmelserna i lagen innebär att vissa företag ska rapportera uppgifter om betalningstider vid köp av varor eller tjänster. Genom begränsningen till köp träffar rapporteringsskyldigheten företag som agerar som köpare. Vilka företag som är rapporteringsskyldiga framgår av definitionen av rapporteringsskyldiga företag i 2 §. 2 § I denna lag betyder rapporteringsskyldigt företag: en juridisk person som yrkesmässigt bedriver ekonomisk verksamhet och som är bildad enligt svensk rätt där medelantalet anställda under vart och ett av uppgått till minst 250, företag som är verksamma i : en fysisk eller juridisk person som yrkesmässigt bedriver ekonomisk verksamhet och som ingår i Statistiska centralbyråns allmänna företagsregister, rapporteringsperiod: perioden till och med följande kalenderår, faktisk betalningstid: den tid det tar från det att en faktura har skickats till dess att leverantören får betalt, avtalad betalningstid: den betalningstid som har angetts på fakturan eller, om parterna kommit överens om en annan betalningstid, den betalningstid som har avtalats mellan parterna, avtal om omvänd factoring: ett avtal som innebär att leverantören får betalt från ett finansbolag när köparen har godkänt fakturan. I paragrafen klargörs betydelsen av vissa centrala uttryck som används i lagen. Övervägandena finns i avsnitt 7.2–7.4. Med rapporteringsskyldigt företag avses enligt definitionen en juridisk person som yrkesmässigt bedriver ekonomisk verksamhet och som är bildad enligt svensk rätt där medelantalet anställda under vart och ett av uppgått till minst 250. Företag som är verksamma i definieras som fysiska eller juridiska personer som yrkesmässigt bedriver ekonomisk verksamhet och 2021/22:50 som ingår i SCB:s allmänna företagsregister. Uttrycket används i 3 § för att avgränsa de företag som ska ingå i rapporteringsunderlaget. I paragrafen definieras vidare vad som avses med rapporteringsperioden. Rapporteringsperioden sträcker sig till och med följande kalenderår. Begreppet faktisk betalningstid definieras som den tid som det tar från det att en faktura har avsänts till dess att leverantören får betalt, dvs. den tidpunkt som betalningen finns på leverantörens konto. Definitionen gör inte skillnad på om en faktura är tvistig eller inte, utan samtliga fakturor som har avsänts och där betalning sedan har skett omfattas. Den faktiska betalningstiden kan vara både längre och kortare än den avtalade betalningstiden eftersom fakturor kan betalas såväl före förfallodatumet som efter förfallodatumet. Avtalad betalningstid definieras som den betalningstid som har angetts på fakturan eller, om parterna kommit överens om en annan betalningstid, den betalningstid som avtalats mellan parterna. Slutligen definieras vad som avses med uttrycket avtal om omvänd factoring. Enligt definitionen är detta avtal som innebär att leverantören får betalt från ett finansbolag när köparen har godkänt fakturan. 3 § Ett rapporteringsskyldigt företag ska till rapportera uppgifter om betalningstider vid köp av varor eller tjänster från företag som är verksamma i och som har färre än 250 anställda. Rapporteringsskyldigheten omfattar inte uppgifter som avser köp från ett företag inom samma koncern enligt definitionen i 1 kap. 4 § årsredovisningslagen (1995:1554). Uppgifterna ska avse fakturor som det rapporteringsskyldiga företaget har betalat under den senaste rapporteringsperioden. Paragrafen innehåller bestämmelser om vilka företag som ska ingå i rapporteringsunderlaget och rapporteringen ska göras. Övervägandena finns i avsnitt 7.3–7.4. Av första stycket framgår att ett rapporteringsskyldigt företag ska rapportera uppgifter till som avser köp av varor eller tjänster från företag som är verksamma i och som har färre än 250 anställda. Uppgifterna ska lämnas . Det innebär att ett rapporteringsskyldigt företag har på sig efter rapporteringsperiodens slut att sammanställa uppgifterna. som är verksamma i definieras i 2 § som en fysisk eller juridisk person som yrkesmässigt bedriver ekonomisk verksamhet och som ingår i SCB:s allmänna företagsregister. Av första stycket framgår också att företag som ingår i en koncern enligt definitionen i 1 kap. 4 § årsredovisningslagen (1995:1554) inte behöver rapportera köp av varor och tjänster som sker mellan företag inom koncernen. Av andra stycket framgår att uppgifterna ska avse fakturor som har betalats under den senaste rapporteringsperioden. Detta innebär att fakturor där betalningsfristen har börjat löpa , men där betalning ännu inte skett vid rapporteringsperiodens slut inte omfattas av rapporteringsskyldigheten. Därmed rapporteras t.ex. tvistiga Prop. 2021/22:50 fakturor först efter det att betalning har skett. Uppgifter som ska rapporteras 4 § Det rapporteringsskyldiga företaget ska rapportera följande uppgifter: 1.den genomsnittliga avtalade betalningstiden, 2.den genomsnittliga faktiska betalningstiden, och 3.den andel fakturor som har betalats efter utgången av avtalad betalningstid. Uppgifterna ska redovisas uppdelat på storlekskategorierna 1.företag som har 0–9 anställda 2.företag som har 10–49 anställda, och 3.företag som har 50–249 anställda. Paragrafen reglerar vilka uppgifter som de rapporteringsskyldiga företagen ska rapportera och hur uppgifterna ska redovisas. Övervägandena finns i avsnitt 7.4. I första stycket anges vilka uppgifter som ska rapporteras, nämligen genomsnittlig avtalad betalningstid, genomsnittlig faktisk betalningstid och andelen fakturor som betalats efter utgången av avtalad betalningstid, dvs. sådana fakturor som har betalats . Enligt andra stycket ska uppgifterna redovisas uppdelade på tre storlekskategorier av företag: företag med 0–9 anställda, företag med 10– 49 anställda och företag med 50–249 anställda. Detta innebär att även företag utan anställda omfattas. Uppdelningen på storlekskategorier innebär att det av registret inte kommer att framgå vilka företag som ingår i respektive kategori. 5 § När det gäller köp där avtal om omvänd factoring har träffats, ska uppgifterna enligt 4 § redovisas separat. Med betalningstid avses vid sådana köp tiden för köparens betalning till finansbolaget. Paragrafen innehåller särskilda bestämmelser för avtal om omvänd factoring. Övervägandena finns i avsnitt 7.4. Bestämmelserna innebär, när det gäller köp där avtal om omvänd factoring träffats, att uppgifterna enligt 4 § ska redovisas separat. Detta innebär att de företag som erbjuder vissa av sina leverantörer omvänd factoring redovisar genomsnittlig avtalad och faktisk betalningstid samt andel försenade betalningar uppdelat på avtal för vilka omvänd factoring gäller och på avtal för vilka omvänd factoring inte gäller. I paragrafen anges också att vid sådana avtal avses med betalningstid tiden för köparens betalning till finansbolaget. Detta innebär att det är den tidpunkt som köparen betalar finansbolaget som räknas. Uppgiftsskyldigheten omfattar härigenom endast sådana uppgifter som de rapporteringsskyldiga företagen själva har kännedom om. 6 § ska föra ett register över de uppgifter som rapporteras enligt lagen. Registret ska hållas tillgängligt för allmänheten. 2021/22:50 I paragrafen finns bestämmelser om det register över betalningstider som ska föra enligt lagen. Övervägandena finns i avsnitt 7.5. Enligt första stycket har uppgiften att föra ett register över de uppgifter som rapporteras enligt lagen. Av andra stycket framgår att registret ska hållas tillgängligt för allmänheten. 7 § Om ett rapporteringsskyldigt företag inte fullgör sin rapporteringsskyldighet enligt lagen får förelägga företaget att fullgöra skyldigheten. Ett föreläggande får förenas med vite. Frågor om utdömande av vite prövas av . Paragrafen innehåller bestämmelser om vad kan göra om ett rapporteringsskyldigt företag inte har fullgjort sin rapporteringsskyldighet. Övervägandena finns i avsnitt 7.6. Enligt första stycket får förelägga företaget att fullgöra rapporteringsskyldigheten. Bestämmelsen är fakultativ, vilket innebär att i varje enskilt fall har att avgöra om det finns skäl för att meddela ett sådant föreläggande. I andra stycket anges att får förena ett föreläggande om att fullgöra rapporteringsskyldigheten med vite. Ett föreläggande får förenas med vite om anser att det finns skäl för det. Detta innebär att i varje enskilt fall måste överväga om ett vitesföreläggande är en ändamålsenlig och proportionerlig åtgärd för att förmå företaget att agera på önskvärt sätt. För vitesföreläggandet i övrigt gäller bestämmelserna i lagen (1985:206) om viten. Det innebär bl.a. att ett vitesföreläggande ska delges adressaten och att ett nytt vitesföreläggande att fullgöra en rapporteringsskyldighet inte får meddelas förrän det tidigare vitesföreläggandet har fått laga kraft. I tredje stycket anges att frågor om utdömande av vite prövas av . Detta innebär att 6 § lagen om viten inte är tillämplig vid vitesförelägganden som beslutats enligt denna lag. 8 § beslut om vitesföreläggande och om utdömande av vite enligt 7 § får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Paragrafen innehåller bestämmelser om överklagande. Övervägandena finns i avsnitt 7.6. Enligt första stycket får beslut om vitesföreläggande och om utdömande av vite överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs enligt andra stycket vid överklagande till kammarrätten. Denna lag träder i kraft . 2.Rapporteringsskyldigheten enligt 3 § tillämpas första gången för rapporteringsperioden till och med . Övervägandena finns i avsnitt 8. Enligt första punkten ska lagen träda i kraft . Av andra punkten följer att rapporteringsskyldigheten ska tillämpas första gången för den rapporteringsperiod som avser tiden till och med . Detta innebär att rapportering ska ske . 2021/22:50 Bilaga 1 Sammanfattning av promemorian Krav på rapportering av betalningstider Långa betalningstider inom näringslivet leder till försämrad likviditet för leverantörerna, vilket i sin tur ofta ger dem sämre möjligheter att utveckla sina verksamheter och en pressad finansiell situation. Problemet på-verkar särskilt mindre företag som är i behov av god likviditet för att kunna utvecklas och växa som de inte har samma möjlighet som större företag att ordna extern finansiering. De genomsnittliga avtalade betalningstiderna i har enligt en kartläggning som gjort ökat . Mot denna bakgrund behöver åtgärder vidtas för att bryta utvecklingen mot allt längre betalningstider. har därför tagit initiativ till åtgärder för att försöka få till stånd en självreglering inom näringslivet. Som ett komplement till sådana åtgärder bör det införas ett krav på rapportering av betalningstider. I denna promemoria föreslås därför att företag med minst 500 anställda, enligt en ny lag, ska redovisa uppgifter om avtalade betalningstider, faktiska betalningstider och försenade betalningar. Uppgifterna kommer att göra det möjligt att följa utvecklingen avbetalningstiderna. Genom offentliggörande av de inrapporterade uppgifterna skapas dessutom ett nytt incitament för företag med längst betalningstider och som betalar sent att ändra sitt beteende. Därigenom säkerställs att de frivilliga åtgärderna leder till en verklig förändring. Den nya lagen föreslås träda i kraft . Den första rapporteringen ska ske eller . Förslag till lag om rapportering av betalningstider 1 § Denna lag syftar till att åstadkomma en öppen redovisning av betalningstider för att förbättra likviditeten i företag med färre än 250 anställda. Lagen innehåller bestämmelser om skyldighet för vissa företag att rapportera uppgifter om betalningstider vid köp av varor eller tjänster. 2 § I denna lag betyder rapporteringsskyldigt företag: ett företag bildat enligt svensk rätt där medelantalet anställda under vart och ett av uppgått till minst 500, svenska företag: företag som ingår i allmänna företagsregister, avtal om omvänd factoring: avtal som innebär att leverantören får betalt från ett finansbolag när köparen godkänt fakturan, redovisningsperiod: till och med följande kalenderår. 3 § Ett rapporteringsskyldigt företag ska till rapportera uppgifter om betalningstider vid köp av varor eller tjänster från svenska företag med färre än 250 anställda. Följande uppgifter ska rapporteras för fakturor som betalats under den senaste redovisningsperioden: 1.den genomsnittliga avtalade betalningstiden, 2.den genomsnittliga faktiska betalningstiden, och 3.den andel fakturor som betalats efter utgången av avtalad betalningstid. Uppgifterna enligt andra stycket ska redovisas var för sig för 1.företag som har 0–9 anställda, 2.företag som har 10–49 anställda, och 3.företag som har 50–249 anställda. När det gäller köp för vilka avtal om omvänd factoring träffats, ska uppgifterna enligt första–tredje styckena redovisas separat. 4 § ska förse ett rapporteringsskyldigt företag med de uppgifter som behövs för att företaget ska kunna fastställa vilka av dess leverantörer som är svenska företag och faller in i storlekskategorierna enligt 3 § tredje stycket. 5 § ska föra ett register över de uppgifter som rapporteras enligt 3 §. 2021/22:50 Bilaga 2 6 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela ytterligare föreskrifter om rapporteringsskyldigheten enligt 3 §. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Rapporteringsskyldigheten enligt 3 § tillämpas första gången för redovisningsperioden till och med den Förteckning över remissinstanserna till promemorian Krav på rapportering av betalningstider Följande remissinstanser har yttrat sig över promemorian: , , , , , , , , , , , , vid , vid , , (Ingenjörer), , , , , Företagarna, , , , Svenska Teknik och Designföretagen, Svensk handel, , Svensk Inkasso, Byggindustrier, Teknikföretagen, AB , , , Intrum, Nordea, , , , , AB och . Följande remissinstanser har inte yttrat sig över promemorian: ombudsmän vid , i , LO, TCO, Företagarförbundet Fria Företagare, , , , , , Svenskt näringsliv, , , , , UC och . Yttranden har även inkommit från , i , , Srf konsulterna och . 2021/22:50 Bilaga 3 2021/22:50 Bilaga 4 Sammanfattning av och av vissa frågor i anslutning till promemorian Krav på rapportering av betalningstider och fick i uppdrag att överväga och vid behov komplettera konsekvensutredningen i promemorian Krav på rapportering av betalningstider. Myndigheterna skulle särskilt uppmärksamma de samhällsekonomiska konsekvenserna samt kostnader och nytta för små företag och rapporteringsskyldiga företag. Irapporten redogörs för alternativa inlämnings- och inhämtningslösningar. För företag som ska lämna in uppgifter om betalningstider till kan uppdraget delas in i tre olika moment: hämta leverantörsstorlek från , skapa betaltidsinformation och lämna in betaltidsinformation till .