prop · H90341 · 2021-11-02 00:00:00 — Sekretess gäller i ärende om an- ställning av myndighetschef vid en förvaltningsmyndighet som lyder under regeringen för uppgift som lämnar eller kan bidra till upplysning om en enskild kan- didats identitet, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde lider men. Senaste lydelse 2014:492. Senaste lydelse 2018:1626. Senaste lydelse 2010:85. 2021/22:41 Sekretessen gäller inte i sådana ärenden som avses i första stycket i den utsträckning regeringen meddelar föreskrifter om det. Sekretess gäller inte heller beslut i ärende eller uppgift om den som har fått anställningen. För uppgift i en allmän handling gäller sekretessen i högst . 1.Denna lag träder i kraft . 2.Äldre bestämmelser gäller för uppgifter som har lämnats före ikraft- trädandet. 2.15Förslag till lag om ändring i budgetlagen (2011:203) Härigenom föreskrivs att 5 kap. 1 och 3 §§ budgetlagen (2011:203) ska ha följande lydelse. Efter särskilt bemyndigande som lämnas för ett budgetår i sänder får regeringen eller efter regeringens bestämmande ta upp lån till staten för att 1.finansiera löpande underskott i statens budget och andra utgifter som grundar sig på beslut, 2.tillhandahålla sådana krediter och fullgöra sådana garantier som beslutat om, 3. amortera, lösa in och köpa upp 3. amortera, lösa in och köpa upp 4. i samråd med till- 4. i samråd med till- godose behovet av statslån med olika godose behovet av statslån med olika 5.tillgodose behov av valutareserv. ska betala full er- sättning för statens kostnader för upplåning för att tillgodose Riks- bankens behov av valutareserv. Regeringen får dock, efter samråd med , besluta annat om det finns särskilda skäl. Lån som har tagits upp av staten enligt 1 eller 2 § förvaltas av reger- ingen eller, efter regeringens be- myndigande, av eller affärsverk. Om staten tar upp ett lån för att tillgodose behov av valutareserv, får de medel som tillför staten i utbyte mot de lånade medlen endast an- vändas för återbetalning av samma lån. Regeringen får dock, efter Lån som har tagits upp av staten enligt 1 eller 2 § eller 10 kap. 4 § lagen (0000:000) om riks- bank förvaltas av regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, av eller affärs- verk. Om staten tar upp ett lån enligt 10 kap. 4 § lagen om riks- bank, får de medel som tillför staten i utbyte mot de lånade medlen endast användas för åter- betalning av samma lån. Regeringen får dock, efter att har 1Ändringen innebär bland annat att andra stycket tas bort. samråd med , besluta fått tillfälle att lämna synpunkter, annat om det finns särskilda skäl. besluta annat om det finns särskilda Denna lag träder i kraft . 2.16 Förslag till lag om ändring i lagen (2012:674) Prop. 2021/22:41 om vissa äldre sedlars upphörande som lagliga betalningsmedel Härigenom föreskrivs att lagen (2012:674) om vissa sedlars upphörande som lagliga betalningsmedel ska ha följande lydelse. Av riksbank utgivna sedlar enligt nedan angivna för- fattningar ska upphöra att vara lag- liga betalningsmedel den 31 dec- ember 2013. Sedlar på enligt föreskrifter (1989:818) om utgivande av sedlar på ett . Sedlar på enligt Riks- bankens föreskrifter (1996:66) om sedlar på . Om inlösen av sedlar som upp- hört att vara lagliga betalnings- medel finns bestämmelser i 5 kap. 4 § lagen (1988:1385) om riksbank. Av riksbank utgivna sedlar enligt följande författningar ska upphöra att vara lagliga betal- ningsmedel : 1.sedlar på enligt föreskrifter (1989:818) om utgivande av sedlar på ett , 2.sedlar på enligt föreskrifter (1996:66) om sedlar på . Bestämmelser om inlösen av sedlar som upphört att vara lagliga betalningsmedel finns i lagen (0000:000) om riksbank. Denna lag träder i kraft . 2021/22:41 2.17 Förslag till lag om ändring i lagen (2013:287) med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om OTC-derivat, centrala motparter Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2013:287) med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om OTC-derivat, centrala motparter och transaktionsregister dels att 4 kap. 5 § ska ha följande lydelse, dels att det ska införas en ny paragraf, 1 kap. 3 §, och närmast före 1 kap. 3 § en ny rubrik av följande lydelse. får besluta om krav på en central motpart från tredje- land som avses i artikel 25.2b b i förordning (EU) nr 648/2012. denna lag och enligt förordning bankens beslut enligt denna lag och (EU) nr 648/2012 får överklagas till enligt förordning (EU) nr 648/2012 får överklagas till allmän förvalt- Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i lagen (2014:484) om en databas för övervakning av och tillsyn Härigenom föreskrivs att 2, 3 och 6 §§ lagen (2014:484) om en databas för övervakning av och tillsyn över finansmarknaderna ska ha följande Uppgifter får behandlas i databasen för sammanställning och analys av information som behövs i att främja ett säkert och effektivt ende det finansiella systemet, 2.Finansinspektionens verksamhet för tillsyn över finansiella marknader och företag, samt 3.Riksbankens, och verk- samheter för framställning av statistik. I databasen får sådana uppgifter behandlas som har samlats in med stöd 12 kap. 1 § 1–4 lagen 6 kap. 9 § (1988:1385) om (0000:000) om riksbank, 2.9 kap. 3 § första stycket lagen (1998:1479) om värdepapperscentraler och kontoföring av finansiella instrument, 3.10 kap. 2 § första stycket lagen (2004:46) om värdepappersfonder, 4.13 kap. 3 § lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse, 5.8 kap. 5 § första stycket lagen (2018:1219) om försäkringsdistribu- 6.5 kap. 10 och 11 §§ lagen (2006:531) om särskild tillsyn över finansi- ella konglomerat, 7.23 kap. 2 § första stycket lagen (2007:528) om värdepappersmark- naden, 8.8 kap. 2 § lagen (2010:751) om betaltjänster, 9.17 kap. 5 § försäkringsrörelselagen (2010:2043), 10.5 kap. 2 § lagen (2011:755) om elektroniska pengar, 11.13 kap. 6 § första stycket lagen (2013:561) om förvaltare av alter- , 12.6 kap. 1 § lagen (2014:968) om särskild tillsyn över kreditinstitut och värdepappersbolag, 13.6 kap. 2 § lagen (2017:230) om försäk- ringsverksamhet i premiepensionssystemet, 14.14 kap. 5 § lagen (2019:742) om tjänstepensionsföretag, 1 Senaste lydelse 2021:502. 2021/22:41 15. artiklarna 99–101, 394, 415, 416, 430 och 451 i och rådets förordning (EU) nr 575/2013 av om tillsynskrav för kreditinstitut och om ändring av förordning (EU) nr 648/2012, och 16.artiklarna 54 och 55 i och rådets förordning (EU) 2019/2033 av om tillsynskrav för värde- pappersföretag och om ändring av förordningarna (EU) nr 1093/2010, (EU) nr 575/2013, (EU) nr 600/2014 och (EU) nr 806/2014. till uppgifterna i databasen i bank- till uppgifterna i databasen i bank- ens verksamhet för att främja ett säkert och effektivt betalnings- finansiella systemet och i bankens väsende samt i bankens verksamhet för framställning av statistik. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Äldre bestämmelser gäller fortfarande för uppgifter som har samlats in med stöd av 6 kap. 9 § första och andra styckena lagen (1988:1385) om riksbank. 2.19 Förslag till lag om ändring i lagen (2014:968) Prop. 2021/22:41 om särskild tillsyn över kreditinstitut och värdepappersbolag Härigenom föreskrivs att det i lagen (2014:968) om särskild tillsyn över kreditinstitut och värdepappersbolag ska införas två nya paragrafer, 1 kap. 4 a § och 10 kap. 4 §, och närmast före 1 kap. 4 a § en ny rubrik av följande lydelse. får tillhandahålla och ta ut avgifter för likviditets- och kreditfaciliteter som avses i artikel ska fatta beslut om likviditets- och kreditfaciliteter efter att har fått tillfälle att lämna synpunkter. får meddela före- skrifter om avgifter enligt 1 kap. 4 a §. Denna lag träder i kraft . 2021/22:41 2.20 Förslag till lag om ändring i lagen (2014:1030) om vissa sedlars upphörande som lagliga Härigenom föreskrivs att lagen (2014:1030) om vissa sedlars upphörande som lagliga betalningsmedel ska ha följande lydelse. Av riksbank utgivna sedlar enligt nedan angivna för- fattningar ska upphöra att vara lag- liga betalningsmedel vid utgången av . Sedlar på enligt Riks- bankens föreskrifter (1997:671) om sedlar på . Sedlar på enligt Riks- bankens föreskrifter (2006:31) om sedlar på . Sedlar på enligt föreskrifter (2006:30) om sedlar på ett . Av riksbank utgivna sedlar enligt nedan angivna författ- ningar ska upphöra att vara lagliga betalningsmedel vid utgången av . Sedlar på enligt Riks- bankens föreskrifter (2001:713) om sedlar på etthundra kronor. Sedlar på enligt Riks- bankens föreskrifter (2001:714) om sedlar på femhundra kronor. Om inlösen av sedlar som upp- hört att vara lagliga betalnings- medel finns bestämmelser i 5 kap. 4 § lagen (1988:1385) om riksbank. Av riksbank utgivna sedlar enligt följande författningar ska upphöra att vara lagliga betal- ningsmedel vid utgången av juni 1.sedlar på enligt föreskrifter (1997:671) om sedlar på , 2.sedlar på enligt föreskrifter (2006:31) om sedlar på , 3.sedlar på enligt föreskrifter (2006:30) om sedlar på ett . Av riksbank utgivna sedlar enligt följande författningar ska upphöra att vara lagliga betal- ningsmedel vid utgången av juni 1.sedlar på enligt föreskrifter (2001:713) om sedlar på etthundra kronor, 2.sedlar på enligt föreskrifter (2001:714) om sedlar på femhundra kronor. Bestämmelser om inlösen av sedlar som upphört att vara lagliga betalningsmedel finns i lagen (0000:000) om riksbank. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i lagen (2016:1091) Prop. om budget och ekonomiadministration för Härigenom föreskrivs att 1 kap. 2 § lagen (2016:1091) om budget och ekonomiadministration för myndigheter ska ha följande lydelse. Bestämmelserna i lagen gäller för Bestämmelserna i lagen gäller för sådan verksamhet som Riksdags- sådan verksamhet som Riksdags- finns i lagen (1988:1385) om finns i lagen (0000:000) om Vad som sägs om resultatredovisning i 9 kap. 3 § andra stycket ska dock inte gälla för i fråga om resultatet för nämndmyndigheter. Denna lag träder i kraft . Ärendet och dess beredning tillkännagav att regeringen skulle tillsätta en parlamentarisk utredning av det svenska penningpolitiska ramverket och lagen (1988:1385) om riksbank (lag) samt att regeringen skulle lämna förslag till om finansiella oberoende och balansräkning (bet. 2015/16:FiU41, rskr. 2015/16:313). Regeringen beslutade att ge en parlamentariskt sammansatt kommitté i uppdrag att göra en översyn av det penning- politiska ramverket och lagen om riksbank (dir. 2016:114). Utredningen antog namnet . Regeringen gav den 12 i uppdrag att även lämna förslag om finansiella oberoende och balansräkning och på vilka villkor får förstärka valutareserven genom lån av (dir. 2017:100). överlämnade utredningen delbetänkandet Tryggad tillgång till kontanter (2018:42). I det föreslogs att kreditinstitut ska vara skyldiga att tillhandahålla kontanttjänster. propositionen Skyldighet för kreditinstitut att tillhandahålla kontant- tjänster (prop. 2019/20:23). Lagändringarna trädde i huvudsak i kraft den överlämnade utredningen slutbetänkandet En ny riksbankslag (SOU 2019:46). I det föreslås bl.a. att det ska införas en ny En sammanfattning av slutbetänkandet finns i bilaga 1. betänkandets lagförslag finns i bilaga 2. Slutbetänkandet har remissbehandlats. En förteckning över remiss- instanserna finns i bilaga 3. Remissyttrandena finns tillgängliga på regeringens webbplats () och i (Fi2019/04029). har, enligt artiklarna 127.4 och 282.5 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt och artikel 2.1 sjätte strecksatsen i rådets beslut av om nationella myndigheters samråd med rörande förslag till rättsregler (98/415/EG), berett () tillfälle att yttra sig över prome- Yttrandet finns tillgängligt i lagstiftningsärendet. Vid beredningen i av förslagen i propositionen har överläggningar hållits med företrädare för riksdagspartierna. stiftningsarbetet har dessutom underhandskontakter tagits med Finansin- spektionen, och , varefter in- kommit med ett yttrande som finns tillgängligt i lagstiftningsärendet. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 4, dvs. samtliga lagförslag i propositionen utom förslagen om ändringar i regeringsformen och riksdagsordningen (2.1 och 2.2). Lagrådets yttrande finns i bilaga 5. Regeringen följer i propositionen Lagrådets förslag och synpunkter. Lagrådets förslag och synpunkter behandlas i avsnitt 7.4.1, 8.1.4, 8.2.2, 9.2.4 och 14.6 och i författningskommentaren. lagrådsremissen görs även vissa språkliga och redaktionella ändringar. och dess verksamhet i Centralbankernas uppgifter och funk- tioner har varierat och mellan länder men det går att identifiera vissa grundläggande uppgifter som är gemensamma för moderna central- banker. En centralbanks verksamhet syftar liksom annan offentlig verksamhet på det ekonomiska området till att understödja statens ekonomisk-politiska mål. En centralbank kan, både via grundläggande och andra vanligt förekommande uppgifter, bidra till att dessa mål uppfylls. Centralbankers historiska framväxt har en stark koppling till två centrala ekonomiska funktioner – behovet av betalningsmedel och kommersiell bankverksamhet. Betalningsmedel och banker kan förvisso existera utan att det finns en centralbank men för att samhället ska kunna dra nytta av den fulla potentialen i dessa verksamheter har erfarenhet visat att en sådan statlig institution behövs. Både förekomsten av betalningsmedel och kommersiell bankverksamhet har också starkt bidragit till de väl defini- erade, men skilda, roller som centralbanker har i normala tider och i kris- tider. Den uppgift som är unik för en centralbank är att tillhandahålla s.k. slut- liga betalningsmedel. Allmänt accepterade betalningsmedel som åtnjuter förtroende i såväl fysisk som elektronisk form är av avgörande betydelse för samhällsekonomin. Det förutsätter att staten behöver ta ett ansvar för att säkerställa att betalningsmedel finns tillgängliga och fungerar väl. I moderna ekonomier erbjuder staten dels sedlar och mynt – dvs. fysiska betalningsmedel – till ekonomins samtliga aktörer, dels elektroniska betal- ningsmedel som vissa finansiella aktörer (främst banker) använder i betal- ningar mellan varandra, vilka i sin tur möjliggör betalningar via över- föringar mellan konton i bank som hushåll och företag håller. De två betal- ningsmedlen som tillhandahåller utgör fordringar på staten. En naturlig följd av uppgiften att tillhandahålla slutliga betalningsmedel är att en centralbank upprätthåller ett centralt system för betalningsavveck- ling. Detta system utgör navet i betalningssystemet och bidrar till att nå målen för den ekonomiska politiken. Systemet måste fungera både i normala tider och i kristider. Av den grundläggande uppgiften att tillhandahålla slutliga betalnings- medel följer uppgiften att stabilisera betalningsmedlets värde (penning- politik). Med denna uppgift avses att bestämmer villkoren för de finansiella aktörernas tillgång till slutliga betalningsmedel, vilket den kan göra eftersom den är ensam utgivare av detta. I praktiken styr centralbanker räntan på lån (eller insättningar) av centralbankspengar, vilket påverkar andra räntor och, via olika kanaler, utvecklingen av betalningsmedlets värde. De instrument som kan användas i detta syfte är unika för en centralbank. Slutligen har genom uppgiften att ge ut betalningsmedel som bankerna använder sinsemellan unika förutsättningar att ge lån till 2021/22:41 finansiella aktörer som har akut brist på betalningsmedel och på detta sätt agera sista låneinstans i ekonomin. Genom att förbättra likviditeten för de finansiella aktörerna kan en centralbank bidra till att det finansiella systemet är stabilt och effektivt. Kommersiella banker omvandlar inlåning med kort löptid till utlåning med lång löptid. Denna s.k. löptidsomvandling fyller en fundamental funktion i samhällsekonomin genom att bl.a. underlätta investeringar och omfördelning av konsumtion , men kan medföra att banker tar på sig en likviditetsrisk genom att tillgångarna (utlåningen) har längre löptid än skulderna (exempelvis insättningar och utgivna värdepapper). Bankernas likviditetsrisk beror även på att tillgångar som lån till företag är förknippade med privat information och kan därför vara svåra för banken att sälja snabbt. Genom att en centralbank kan agera som sista låneinstans kan staten lösa en situation där solida banker drabbas av likviditetskris på grund av att väldigt många kunder väljer att ta ut sina medel ur banken eller att marknadsaktörerna inte vill förnya bankens lån och köpa dess värdepapper. Dessa fyra grundläggande uppgifter och ansvarsområden har varit det som kännetecknat de moderna centralbankerna – inbegripet – , även om förekomsten av andra uppgifter och relationen till det övriga politiska systemet varierat och mellan länder. är en liten och öppen ekonomi som påverkas starkt av utveck- lingen i världsekonomin. Eftersom finansiella kriser snabbt sprids över geografiska gränser gynnas den svenska ekonomin av globala rekommen- dationer som minskar de finansiella spridningsriskerna. har länge varit en stark anhängare av internationell finansmark- nadsreglering och , har liksom t.ex. och , omfattande kontakter och samarbeten med myndig- heter i andra länder och internationella organisationer. representerar i ett flertal internationella organi- sationer, bl.a. på det valutapolitiska området. är regeringen ansvarig för utrikespolitiken och har det övergripande ansvaret för valuta- politiken. Det är inte tydligt reglerat hur arbetet i internationella organisationer ska fördelas mellan regeringen och dess myndigheter, å ena sidan, och , å andra sidan, eller hur arbetet i internationella organisationer ska samordnas. En viktig fråga vad gäller centralbankers förhållande till det politiska systemet har varit vilken grad av oberoende ska ha och hur detta ska komma till uttryck. På EU-nivå finns ett förbud för () och de nationella centralbankerna inom Europeiska centralbankssystemet (ECBS) och någon medlem av deras beslutande organ att begära eller ta emot instruktioner från EU:s institutioner, organ eller byråer, från Prop. 2021/22:41 medlemsstaternas regeringar eller från något annat organ då de fullgör uppgifter och skyldigheter enligt fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) och stadgan för Europeiska centralbanks- systemet (ECBS-stadgan), det s.k. instruktionsförbudet. Dessa uppgifter – de ECBS-relaterade uppgifterna – består i att utforma och genomföra EU:s monetära politik, genomföra valutatransaktioner, inneha och förvalta medlemsstaternas valutareserver, främja ett väl fungerande betalnings- system och samla in statistik. I är uppdrag och ställning grundlagsskyddad. är och en självständig förvaltnings- myndighet under samt har ansvaret för penningpolitiken. Ingen myndighet får bestämma hur ska besluta i frågor som rör penningpolitik. Vidare är utrymmet för att skilja en ledamot av Riksbank- ens direktion från anställningen synnerligen begränsat, även om direk- tionsledamöternas mandat är tidsbegränsade. Härigenom ges en oberoende ställning. oberoende omfattar emellertid inte bara penningpolitiken utan även de uppgifter utanför penningpolitikens område som tillkommer i och med att den är en del av ECBS och det grundlagsfästa oberoendet innefattar alla ECBS-relaterade uppgifter. oberoende ställning kommer också till uttryck i hur den är finansierad. har egna fonder som hålls skilda från statens förmögenhet. Det finns i statens budget inte heller någon särskild anslags- post för . 4.4Förändrade förutsättningar och ekonomiska utmaningar Efter den ekonomiska krisen genomfördes en rad viktiga institutionella förändringar inom såväl finans- som penning- politiken. För att förbättra förutsättningarna för en långsiktigt hållbar ekonomisk politik infördes sålunda gradvis ett nytt ekonomiskpolitiskt ramverk, bl.a. övergavs den fasta växelkursen. Vidare infördes en ordning som innebär att finanspolitiken ska styras med utgångspunkt från centrala budgetpolitiska mål och penningpolitiken har delegerats till en oberoende centralbank med målet att upprätthålla ett fast penningvärde. Såsom en myndighet under ska därutöver, utan att åsidosätta prisstabilitetsmålet, stödja målen för den allmänna ekonomiska politiken i syfte att uppnå hållbar tillväxt och hög sysselsättning. driver den operativa penning- politiken med utgångspunkt i ett inflationsmål, definierat som en föränd- ring av ett prisindex. stödjer den allmänna ekonomiska politiken genom att, förutom att stabilisera inflationen kring inflations- målet, sträva efter att stabilisera produktion och sysselsättning i förhåll- ande till långsiktigt hållbar utveckling. driver därmed en s.k. flexibel inflationsmålspolitik. Den globala finanskrisen –2009 och dess efterverkningar har visat att störningar på de finansiella marknaderna kan få konsekvenser för 2021/22:41 ekonomin och arbetsmarknaden på både kort och lång sikt liksom för inflationsförväntningarna. Under och efter finanskrisen har dessutom ställts inför problem som inte förutsågs när lag infördes. Inflationen har legat lägre än målet. För att nå inflationsmålet har , i likhet med flera andra centralbanker, sänkt styrräntan (också till en minusnivå) och köpt statsobligationer, vilket gjort penningpolitiken mer expansiv. har även påbörjat köp av obligationer utgivna av kommuner, regioner, Kommuninvest i och icke-finansiella företag och uttalat att den kan komma att intervenera på valutamarknaden om inflationen inte når inflationsmålet. I finanskrisens efterdyningar har det också genomförts betydande förändringar i de internationella och europeiska regelverken för att främja den finansiella stabiliteten. Därutöver har omfattande och snabba föränd- ringar på betalningsmarknaden till följd av teknikutveckling och digitali- sering påverkat verksamhet inom betalningssystemet. Förut- sättningarna för kontantverksamhet har påverkats av den snabba minskningen av kontantanvändningen i , en utveckling som accelererat den senaste tioårsperioden. Även frågan om beredskapen i betalningssystemet har blivit alltmer aktuell. Inte minst har beslutet att återuppta en sammanhängande totalförsvarsplanering inklusive Försvars- beredningens inriktningsförslag avseende totalförsvaret och utformningen av det civila försvaret bidragit till detta. Enligt nuvarande regelverk ska , utöver att upprätthålla ett fast penningvärde, främja ett säkert och effektivt betalningsväsende. Om det finns synnerliga skäl, får i likviditetsstödjande syfte på särskilda villkor bevilja kredit eller lämna garanti till framför allt banker. har dessutom ansvar för kontantförsörjningen och för att tillhandahålla ett centralt betalningssystem. Genom detta system kan tillföra likviditet till det finansiella systemet som helhet vid finanskriser eller andra kriser såsom covid-19. Utifrån lagstiftningen går det emellertid inte tydligt att utläsa var gränsen för ansvar går i förhållande till , som är tillsynsmyndighet på finansmarknadsområdet, eller mot Riksgälds- kontoret, som är garanti-, resolutions- och stödmyndighet på finansmark- nadsområdet. 4.5En myndighet under som regleras på lagnivå är en myndighet under . Av detta skäl skiljer sig från den sedvanliga ansvars- och delgeringskedjan för myndigheter som ansvarar inför regeringen, som i sin tur är ansvarig inför för den verksamhet som myndigheterna driver. Bland de myndigheter som lyder under är den myndighet som mest liknar myndigheter under regeringen i sina verksamhetsformer och bredden i verksamheten. En väsentlig skillnad i styrningen av myndigheter under regeringen och är att regeringen i förhållande till sina myndigheter har möjlighet att meddela föreskrifter i förordningsform, besluta reglerings- Prop. 2021/22:41 brev eller fatta andra särskilda förvaltningsbeslut som rör myndigheternas Inom den finansiella styrningen av myndigheterna har reger- ingen vidare befogenheter att besluta om flexibilitet, eller begränsningar, i användandet av anslag.