prop · H803173 · 2021-04-13 00:00:00 — Inte minst beräkningen av det s.k. K-faktorkravet enligt värdepappers- bolagsförordningen är komplex (artikel 15). Att utföra sådana beräkningar skulle således kräva att värdepappersbolagen avsätter relativt omfattande resurser. För det andra kan nyttan med sådana beräkningar ifrågasättas. De skulle endast ge en ögonblicksbild av vad förändringen skulle innebära för just de fyra bolag som har tillstånd att ta emot kunders medel på konto för att underlätta värdepappersrörelsen. Om ett sådant bolags verksamhet skulle bli mer omfattande alternativt minska eller ändras på något annat sätt, skulle resultatet av den gjorda beräkningen direkt bli irrelevant. Som i vart fall något av de aktuella bolagen har gett uttryck för skulle en slopad möjlighet för värdepappersbolag att ha tillstånd att ta emot kunders medel på konto dessutom kunna innebära att bolaget i stället skulle ansöka om tillstånd som kreditinstitut. Oavsett utredningens förslag skulle därmed ett sådant bolag även i fortsättningen tillämpa tillsyns- förordningen. Regeringen instämmer därför med utredningen att det är ytterst tveksamt om nyttan med beräkningarna skulle överstiga kostnaden för detta. Regeringen har därför i likhet med utredningen avstått från att be värdepappersbolagen utföra beräkningarna. har inte några starka invändningar mot resonemanget om kostnad och nytta med en sådan beräkning men vill framhålla att även exempelberäkningar i före- kommande fall kan ha ett värde. Regeringen anser dock att inte heller exempelberäkningar torde vara meningsfulla mot bakgrund av det som anförs ovan. Syftet med det nya regelverket är att det ska vara anpassat till värde- pappersbolagens egenart och mer proportionerligt i förhållande till dessa bolags storlek, tjänster och grad av komplexitet. Ett regelverk som är an- passat till de risker som är typiska i värdepappersbolagens verksamhet kan bidra till stabila bolag som förvaltas på ett ordnat sätt. Detta gagnar bolagens kunder, däribland konsumenter, och i förlängningen även sam- hället i stort. I propositionen (avsnitt 14.5.3) föreslås att avdragsförbudet för ränte- utgifter på vissa efterställda skulder i 24 kap. 9 § inkomstskattelagen ska omfatta inte bara företag som omfattas av tillsynsförordningen utan även företag som omfattas av värdepappersbolagsförordningen. Ränteutgifter på efterställda skulder som får ingå i kapitalbasen kan komma att omfattas av avdragsförbudet med anledning av förslaget till ändringar i regelverket om kapitaltäckning. Om avdrag inte får göras för ränteutgifter medför det att den skattepliktiga vinsten ökar. Detta skulle kunna leda till en positiv Storleken på den offentligfinansiella effekten beror på storleken och sammansättningen av företagens kapitalbas. Denna kan förväntas vara en funktion av kapitalkravet, där kapitalbasen ska vara större än kapitalkravet. Storleken på den offentligfinansiella effekten beror också på antalet företag som inte omfattas av tillsynsförordningen och dess avdragsförbud men kommer att omfattas av värdepappersbolags- förordningen. Det är fråga om 40 företag (se nedan under rubriken för värdepappersbolagen – antal och kategorier) och kapitalkravet för dessa uppgår för var och en till högst motsvarande . Det sammanlagda kapitalkravet uppgår därmed till . Bara en del av kapitalbasen består av efterställda skulder. Det saknas uppgift om storleken på den sammanlagda kapitalbasen men även om denna skulle överstiga kapitalkravet med exempelvis tio gånger bedöms effekten på de offentliga finanserna vara marginell eller försumbar. Konsekvenser för värdepappersbolagen – antal och kategorier När tillsynslagen infördes omfattade den lagen fler värdepappersbolag än . Genom ändringar i tillsynslagen som trädde i kraft justerades definitionen av värdepappersbolag i den lagen så att den därefter stämmer överens med motsvarande definition i tillsynsförord- ningen (artikel 4.1.2). De värdepappersföretag som inte anses utgöra värdepappersföretag i tillsynsförordningens mening är företag som har tillstånd för endast någon eller några av investeringstjänsterna mottagande och vidarebefordran av order, utförande av order, diskretionär portfölj- förvaltning eller investeringsrådgivning under förutsättning att företaget inte förvarar kunders finansiella instrument eller kontanta medel, och inte heller har tillstånd att göra det. I samband med ovan nämnda ändringar i tillsynslagen justerades lagens tillämpningsområde också så att den inte heller längre omfattar fondbolag och förvaltare av alternativa investeringsfonder (AIF-förvaltare) med tillstånd för diskretionär portföljförvaltning. fanns det 92 värdepappersbolag i . Av dessa var 40 bolag, dvs. nästan hälften, sådana som inte anses utgöra värdepappers- företag enligt tillsynsförordningen (artikel 4.1.2 c). Sistnämnda bolag är undantagna från hela eller stora delar av kapitaltäckningsregelverket. Genom värdepappersbolagsförordningen och värdepappersbolagsdirek- tivet har tillämpningsområdet för regelverket om kapitaltäckning på nytt utvidgats för värdepappersbolagens del. Definitionen av värdepappers- företag i dessa EU-rättsakter hänvisar nämligen till definitionen i MiFID II (artikel 4.1.1 i MiFID II), enligt vilken med värdepappersföretag avses en juridisk person vars regelmässiga verksamhet eller rörelse består i att yrkesmässigt tillhandahålla en eller flera investeringstjänster till tredje part eller att utföra en eller flera investeringsverksamheter. Det innebär i prin- cip att alla värdepappersbolag, dvs. 92 bolag, ska tillämpa regelver- ket. Värdepappersbolag som tillhör kategorin små och icke-sammanlänka- de värdepappersföretag är dock undantagna från tillämpningsområdet för delar av regelverket. Vidare gäller att vissa värdepappersbolag ska tillämpa tillsynsförordningen och tillsynslagens regler för kreditinstitut, trots att de definieras som värdepappersbolag. Konsekvenserna för dessa olika kategorier av företag behandlas nedan. ska tillämpa bestämmelserna i tillsynsförordningen ska enligt värdepappersbolagsförordningen tillämpa tillsynsförordningen och de tillsynskrav som följer av avdel- ningarna VII och VIII i kapitaltäckningsdirektivet (artikel 1.2 i värde- pappersbolagsförordningen). Det gäller dels värdepappersföretag som har tillgångar som uppgår till , dels, förenklat uttryckt, värdepappersföretag med tillgångar som uppgår till och som har en sådan roll i det finansiella systemet att den behöriga myndigheten gör bedömningen att tillsynsförordningen och kapitaltäcknings- direktivet bör tillämpas på företaget. Det finns inte några svenska värdepappersbolag som har tillgångar som uppgår till minst 15 miljar- der euro. Det går inte heller att förutse att det i skulle finnas sådana värdepappersbolag som skulle anse system- viktiga. Enligt värdepappersbolagsförordningen kan värdepappersföretag som ingår i en grupp få tillstånd att även fortsättningsvis tillämpa tillsyns- förordningen (artikel 1.5 i värdepappersbolagsförordningen). Finansinspek- tionen har gjort bedömningen att det i inte finns några värde- pappersbolag som skulle uppfylla de kriterierna. finns det således i inte något värdepappersbolag som med stöd av värdepappers- bolagsförordningen i stället ska tillämpa tillsynsförordningen. Regeringen föreslår i likhet med utredningen att värdepappersbolag som har tillstånd till att ta emot kunders medel på konto och lämna kunder kredit ska tillämpa tillsynsförordningen och de bestämmelser i tillsyns- lagen som gäller för kreditinstitut. fanns det fyra värde- pappersbolag som har dessa tillstånd. Om bolagen väljer att behålla dessa tillstånd, ska de alltså även i fortsättningen tillämpa tillsynsförordningen och de bestämmelser i tillsynslagen som gällt för både kreditinstitut och värdepappersbolag. Om man utgår från det antal värdepappersbolag som finns blir slut- satsen av det anförda att ca 90 värdepappersbolag kommer att tillämpa i vart fall delar av det nya regelverket om kapitaltäckning för värdepappers- bolag. För ungefär hälften av dessa innebär det att värdepappersbolags- förordningen och de bestämmelser som i svensk rätt genomför värdepappers- bolagsdirektivet ska tillämpas i stället för motsvarande regler enligt tillsynsförordningen och kapitaltäckningsdirektivet. För den andra hälften av bolagen, dvs. de som är undantagna från hela eller stora delar av kapitaltäckningsregelverket, innebär det att de på nytt kommer att tillämpa regelverket, dock med ett delvis annat innehåll. Undantag för små och icke-sammanlänkade värdepappersföretag Företag som anses tillhöra kategorin små och icke-sammanlänkade värde- pappersföretag (artikel 12.1 i värdepappersbolagsförordningen) är undantag- na från tillämpningsområdet av vissa delar av värdepappersbolagsförord- ningen och värdepappersbolagsdirektivet. Sådana värdepappersföretag behöver t.ex. inte beräkna det s.k. K-faktorkravet (artikel 15 i värdepappers- bolagsförordningen) för att fastställa vilket kapitalbaskrav som ska gälla för företaget. Dessa företag behöver inte heller tillämpa reglerna i värde- pappersbolagsdirektivet om intern styrning, insyn, riskhantering och ersättning. Den behöriga myndigheten behöver inte utöva tillsyn över små och icke-sammanlänkade företag behöver inte i samma utsträckning som beträffande övriga företag. För att klassificeras som ett litet och icke-sammanlänkat värdepappers- bolag ska bolaget uppfylla ett antal kriterier när det gäller bl.a. omfatt- ningen av förvaltade tillgångar och hantering av kundorder. Dessa poster omfattas inte av värdepappersbolagens rapporteringsskyldighet till Finans- inspektionen. Inspektionen har därmed inte tillgängliga uppgifter för att beräkna hur många värdepappersbolag som skulle ha klassificerats som små och icke-sammanlänkade. har dock på eget initiativ genomfört en uppgiftsinsamling som riktat sig till värdepappersbolag med vissa tillstånd. Syftet med insamlingen var att få en preliminär uppfattning om hur många av bolagen som skulle hamna i den kategori som benämns som kategori 3, dvs. små och icke-samman- länkade värdepappersbolag, respektive i kategori 2, dvs. övriga värde- pappersbolag som ska tillämpa det nya regelverket om kapitaltäckning för värdepappersbolag. Insamlingen, som grundar sig på bolagens egna själv- skattningar, indikerar enligt att majoriteten av värde- pappersbolagen kommer att hamna i kategori 2 och en mindre andel i kategori 3. Värdepappersbolag med tillstånd att ta emot kunders medel på konto och lämna kunder kredit I propositionen görs bedömningen att möjligheten för värdepappersbolag att ha tillstånd att ta emot kunders medel på konto för att underlätta värdepappersrörelsen bör finnas enligt svensk rätt även i fortsättningen. Sådant tillstånd får ges bara tillsammans med tillstånd att lämna kunder kredit för att kunden genom värdepappersbolaget, ska kunna genomföra en transaktion i ett eller flera finansiella institut (avsnitt 7.3). Enligt de värdepappersbolag med sådana tillstånd som utredningen har haft kontakt med (se SOU 2020:12 s. 149) innebär möjligheten att ta emot medel på konto och lämna kunder kredit att deras verksamhet i fråga om handel med värdepapper över depå kan konkurrera med bankernas motsvarande verk- samhet. Om tillståndskombinationen inte längre skulle vara möjlig, skulle hanteringen och finansieringen fördyras, vilket i sin tur skulle riskera att försämra konkurrensen i detta marknadssegment. Det skulle också kunna få till följd att värdepappersbolag med sådant tillstånd i stället ansöker om till- stånd som bank. En omställning till bank är en komplicerad process som tar relativt och medför betydande kostnader för juridisk rådgivning och för avgift till för prövning av ansökan. Vidare skulle det krävas omfattande och kostsamma systemanpassningar inom själva kreditprocessen. Det nya regelverkets konsekvenser för företagen Syftet med det nya regelverket är att värdepappersföretagens särskilda sår- barheter och risker ska hanteras genom effektiva, lämpliga och pro- portionerliga tillsynsbestämmelser. Reglerna ska bidra till att skapa lika villkor i hela unionen som kostnaderna för att följa regelverket hålls under kontroll (se skäl 2 i värdepappersbolagsdirektivet). Överlag bör det nya regelverket således ha positiva konsekvenser för värdepappers- bolagen. I samband med omställningen till det nya regelverket kommer det att uppstå vissa initiala kostnader för värdepappersbolagen, bl.a. för utbild- Utredningen anför att det är svårt att beräkna eller uppskatta dessa kostnader bl.a. eftersom det kommer att finnas stora variationer mellan bolagen när det gäller hur mycket resurser som kommer att behöva läggas på utbildning, bl.a. beroende på bolagets storlek och i vilken utsträckning bolaget tillämpar och framöver ska tillämpa kapitaltäcknings- För att ge en rättvisande bild skulle det enligt utredningen vara nödvändigt att särskilja de kostnader för utbildning som är föranledda av de bestämmelser som finns värdepappersbolagsförordningen från de kostnader för utbildning i fråga om bestämmelser som utredningen före- Utredningen anser att detta svårligen låter sig göras och nöjer sig därför med att konstatera att det i varierande utsträckning kommer att uppstå vissa kostnader för värdepappersbolagen när det gäller utbildning. uppfylla de krav som följer av det nya regelverket kan det enligt utredningen bli aktuellt för värdepappersbolagen att antingen skapa nya system och processer eller göra förändringar i befintliga sådana, vilket kan medföra vissa kostnader för programvaror, nya it-system och konsulttjänster. Utredningen anser att de svårigheter som redovisas ovan när det gäller att göra beräkningar eller uppskattningar i synnerhet gör sig gällande här. efterlyser en tydligare beskrivning av de förväntade kostnaderna och tidsåtgången för de företag som berörs av det nya regelverket. anför vidare att det inte framgår i vilken mån det har gjorts någon form av beräkningar av dessa konsekvenser av kommissionen i samband med att förslaget togs fram och vad en sådan analys i sådana fall visade. anser att det inte är klart om några försök har gjorts att få information från de berörda företagen vad det normalt sett brukar kosta för dem att genomföra internutbildningar eller större investeringar i it-system. För det fall att det inte skulle vara möjligt att skilja de kostnader som föranleds av lagförslagen från dem som föranleds av värdepappersbolagsförordningen, anser att det i vart fall vore önskvärt med en uppskattning av de förväntade totala kost- naderna för företagen. Regeringen konstaterar inledningsvis att kommissionen i detta fall inte har gjort någon egen konsekvensanalys. I stället är kommissionens förslag (förslag till och rådets förordning om tillsynskrav för värdepappersföretag och om ändring av förordningarna (EU) nr 575/2013, (EU) nr 600/2014 och (EU) nr 1093/2010, COM(2017) 790 final) och det regelverk som antagits baserat på rapporter och yttranden från Europeiska bankmyndigheten () och Europeiska värdepappers- och marknads- myndigheten (), inom vilka konsekvensanalys och remissomgång Således vilar kommissionens bedömning om konsekvenser bl.a. på Ebas och Esmas bedömningar. Enligt kommissionens bedömning för- väntas små och medelstora värdepappersföretag vara bland dem som En förenkling av det tungrodda rapporteringssystemet bör t.ex. minska sådana företags kostnader för administration och regelefter- levnad och även kostnaderna för innovativa företag som vill expandera genom digitala metoder. Vissa engångskostnader i samband med över- gången till den nya ordningen är att vänta eftersom företagen måste se över sina riskhanteringssystem, uppdatera sina funktioner för regelefterlevnad och revidera avtal med advokatbyråer och andra tjänsteleverantörer som de anlitar för att underlätta regelefterlevnad. naderna för regelefterlevnad bör emellertid främja de övergripande målen med kapitalmarknadsunionen genom att göra det lättare för värde- pappersföretag att fylla sin funktion och mobilisera sparmedel från investerare till produktiva ändamål. Några konkreta kostnadsuppskatt- ningar har dock kommissionen inte gjort. Regeringen instämmer i det som utredningen anför om tidsåtgång och kostnader för företagen och svårigheterna med att beräkna dessa (se ovan). Kostnader och tidsåtgång kan också i hög grad förväntas vara beroende av hur de enskilda företagen organiserar sin verksamhet och i vilken mån de anlitar extern kompetens för att anpassa sin verksamhet till det nya regelverket. I likhet med utredningen anser regeringen det inte är meningsfullt att be om att få in uppskattningar av den förväntade tidsåtgången från branschen efter- som nyttan av dessa uppgifter framstår som marginell. Som utredningen konstaterar kommer det dock att i varierande utsträckning uppstå vissa kostnader för värdepappersbolagen när det gäller utbildning. Regeringen bedömer att det kan antas att det framför allt rör sig om ökade kostnader i ett initialt skede, medan kostnaderna kan förväntas sänkas som en följd av att det nu införs ett regelverk som är mer anpassat efter värde- pappersbolagens verksamhet. När det gäller kraven på startkapital för värdepappersbolag sker såväl höjningar som sänkningar. För värdepappersbolag som har tillstånd att driva en MTF-plattform, men inte för handel för egen räkning eller garanti- givning, kommer kravet på startkapital att sänkas markant, från till . En viss sänkning, från till , kommer att ske för de värdepappersbolag som enbart ska driva verksamhet bestående i utförande av order på kunders uppdrag, portföljförvaltning eller placering av finansiella instrument utan fast åtagande, och som inte kommer att inneha kunders medel eller värde- papper. Kravet på startkapital för värdepappersbolag som har tillstånd att ta emot medel på konto och för kreditgivning kommer att oförändrat uppgå till . Konsekvensen för övriga värdepappersbolag är att det sker relativt begränsade höjningar i fråga om nivåerna för kraven på startkapital. Den möjlighet som gäller för vissa värdepappersbolag att som ett alternativ till startkapital ha en ansvarsförsäkring tas bort. En av utgångspunkterna är att det nya regelverket ska göras mer pro- portionerligt. Som exempel på detta kan nämnas att små och icke-samman- länkade värdepappersbolag undantas från vissa krav i fråga om bolags- styrning och riskhantering. Detsamma gäller i fråga om reglerna om ersättning. Detta kan bidra till att skapa bättre arbetsförutsättningar för mindre bolag. Det ska dock noteras att bolagen fortsatt ska tillämpa de regler som följer av MiFID II. De värdepappersbolag för vilka kapitaltäck- ningsregelverkets bestämmelser i och för sig ska gälla, ska även fortsätt- ningsvis ha ersättningssystem som främjar en sund och effektiv riskhante- ring och ska naturligtvis också fortsatt följa de bestämmelser som i svensk rätt genomför MiFID II. Vissa värdepappersbolag respektive anställda undantas från reglerna om krav på utbetalning i aktier eller liknande av del av den rörliga ersättningen och om krav på uppskjutande av utbetalning av rörlig ersättning. ska genom att meddela föreskrifter respektive beslut i det enskilda fallet få besluta att fler respektive färre ska omfattas av detta regelverk. Detta skapar utrymme för ett flexiblare regelverk, där större hänsyn kan tas till den enskilda arbetstagarens inverkan 2020/21:173 på bolagets riskprofil eller de tillgångar som bolaget förvaltar. Förslagen får inverkningar även för enskilda anställda i värdepappersbolag, såtillvida att lönerna kan bli mer anpassade till bolagets resultat. Detta gäller även när det i propositionen, till skillnad mot vad utredningen föreslår, föreslås att maximikvoten när det gäller förhållandet mellan fast och rörlig ersättning i fråga om vissa anställda ska behållas. Värdepappersbolagen bedöms ändå ha tillräckliga möjligheter att ge rörlig ersättning. anför att den beskrivning som finns av påverkan på företagen får anses vara översiktlig och att det finns vissa brister i tydlighet och det inte på förhand kan uteslutas att påverkan på företagen i andra avseenden kan finnas. Regeringen bedömer dock att företagen inte påverkas på annat sätt i något nämnvärt avseende. Förslagen i denna proposition bedöms inte få några nämnvärda konsekvenser för konkurrensförhållandena för de företag som är verk- samma på värdepappersmarknaden. Konsekvenser för kunder till berörda företag När det gäller kunder till de företag som berörs av förslagen gör regeringen bedömningen att förslagen inte får några nämnvärda konsekvenser. kan effekterna av den nya regleringen dock förväntas få positiva effekter genom att värdepappersbolag får ett regelverk som är bättre anpassat till deras verksamhet, vilket bl.a. kan leda till lägre kostnader för administration. Förslagen i propositionen bedöms få konsekvenser för staten, primärt genom påverkan på verksamhet i egenskap av behörig myndighet. Utöver den sedvanliga information om nya regelverk som Finansinspek- tionen tillhandahåller bedöms förslagen inte medföra behov av några särskilda informationsinsatser från samhällets sida. är behörig myndighet enligt tillsynsförordningen. Enligt regeringens förslag ska vara behörig myndighet även enligt värdepappersbolagsförordningen. Det innebär att Finansinspek- tionen kommer att ansvara för tillsynen över att värdepappersbolags- förordningen och de bestämmelser som i svensk rätt genomför värde- pappersbolagsdirektivet följs. Liksom ska också besluta om ingripande vid en regelöverträdelse. Förslagen påverkar inte tillsynsansvar. Däremot kommer tillsynen över värde- pappersbolagen att ske i förhållande till det nya regelverket, vilket har ett delvis annat innehåll. kommer att behöva anpassa sin tillsynsverksamhet med anledning av det nya regelverket. Vidare kommer genomförandet av regelverket att ge upphov till ett visst initialt resursbehov i fråga om arbete med nya föreskrifter och informationsinsatser samt framtagandet av pro- cesser och metoddokument. Det kan nämnas att värdepappersbolagsför- ordningen ställer krav på samtliga värdepappersbolag att periodiskt, till rapporteringsportal, ge in en kapitaltäckningsrapport. Även interna arbete och resurser påverkas av detta. Inspektionen måste ha system, rutiner och kontrollfunktioner för att hantera och analysera inrapporterade data. arbete med ansöknings- och anmälningsärenden finansieras genom avgifter som disponeras av inspektionen och som tas ut från dem som ansöker om tillstånd eller gör en anmälan. Avgifterna regleras i förordningen (2001:911) om avgifter för prövning av ärenden hos . Förslagen i propositionen medför att Finans- inspektionen kommer att behöva pröva ansökningar och ta emot anmäl- ningar, för vilka inspektionen behöver ta ut en avgift för att finansiera den verksamheten. För att ska kunna göra det krävs ändringar i förordningen om avgifter för prövning av ärenden hos Finans- inspektionen. Förslag till ändringar i förordningen kommer att redovisas i kommande avgiftsrapporter som lämnar till regeringen. övriga verksamhet finansieras via anslag i statens budget. Huvuddelen av de kostnaderna, bl.a. kostnaderna för arbetet med regelgivning och tillsyn, täcks genom avgifter som tar ut enligt förordningen (2007:1135) om årliga avgifter för finansiering av verksamhet. De avgifterna ska uppgå till ett belopp som motsvarar kostnaden för den verksamhet som ska finansieras. Inspektionen redovisar de avgiftsintäkterna mot inkomsttitel på statens budget. Regeringen bedömer att förslagen i propositionen inte kommer att föranleda några väsentliga ändringar av de årliga avgifterna. betonar vikten av att har förmåga att hantera de alltmer komplexa regelverken på finansmarknads- området och anser att inspektionen därför behöver tillföras ytterligare resurser för att den ska kunna attrahera tillräckligt kompetent personal och också behålla den . Regeringen delar upp- fattning att regelverken är komplexa och att det är viktigt att inspektionen har förmåga att hantera dem.