prop · H9031d14 · 2021-09-20 00:00:00 — Många föräldrar upplever dock att det finns otillräcklig balans mellan de krav som ställs i arbetet och i familjelivet, liksom att förutsättningarna till flexibilitet och inflytande över arbetstiden varierar. Det kan bli särskilt tydligt då skolan har lov och många barn är lediga från verksamheter de normalt deltar i såsom förskola och fritidshem. Föräldrars sysselsättningsgrad är hög Vanligtvis används () arbetskraftsundersökning () för att beskriva situationen på den svenska arbetsmarknaden. Tabell 3.7 visar arbets- kraftstillhörigheten enligt denna undersökning för kvinnor och män med hemmabo- ende barn i åldern 4–. Kvinnor med barn i dessa åldrar har en högre arbetslöshet än män, särskilt ensamstående kvinnor med barn. Även andelen kvinnor med barn i åldern 4–som står utanför arbetskraften är betydligt högre än mot- svarande andel bland män. Sysselsättningsgraden för kvinnor med hemmaboende barn i åldern 4–är . Motsvarande siffra för män är . 2021/22:1 Utgiftsområde 12 Tabell 3.7 Antal kvinnor och män med hemmaboende barn i åldern 4–efter arbetskraftstillhörighet, Anm.: *I procent av arbetskraften. **I procent av befolkningen Källa: Egna bearbetningar av , SCB I ett internationellt perspektiv har kvinnor och män med barn i en mycket hög sysselsättningsgrad, särskilt gäller det kvinnor. Sysselsättningsgrad definieras som andel av befolkningen 15–som är sysselsatt. Som sysselsatt anses personen om denne har utfört minst en timmes arbete under en mätvecka, antingen som anställd, företa- gare eller medhjälpare i ett familjeföretag. Gifta eller sammanboende föräldrar har högre sysselsättningsgrad än ensamstående föräldrar, se diagram 3.8. Över tid har sysselsättningsgraden för kvinnor med hemmavarande barn ökat, både för sammanboende och ensamstående. för sammanboende kvinnor och till för ensamstående kvinnor. Motsvarande andelar för män var respektive . Diagram 3.8 Sysselsättningsgrad för sammanboende och ensamstående kvinnor och män, 15–, med hemmavarande barn 0–, procent Gifta/sammanboende män Gifta/sammanboende kvinnor Källa: , SCB. Företagare används som ett gemensamt begrepp för dem som bedriver företag, i vilken form det än är. I stora drag används begreppet egenföretagare för dem som bedriver verksamhet i annan form än aktiebolag eller ekonomisk förening. Företagare och medhjälpare i familjeföretag utgör av samtliga sysselsatta med hemmaboende barn i åldern 4–, se tabell 3.8. var ca 165 200 av de 2021/22:1 Utgiftsområde 12 sysselsatta med hemmabonde barn i åldern 4–företagare. Män är kraftigt över- representerade bland företagarna. Tabell 3.8 Företagare och anställda kvinnor och män med hemmaboende barn i åldern 4–, Anm.: *Inkl. medhjälpande hushållsmedlemmar Källa: Egna bearbetningar av , SCB Utöver de personer som enligt statistiken klassificeras som företagare finns det an- ställda som bedriver näringsverksamhet vid sidan av sin anställning, vilka brukar defi- nieras som kombinatörer. Deltidsarbete mer vanligt bland kvinnor med små barn Andelen som arbetar deltid skiljer sig åt beroende på kön och även mellan personer i olika åldrar, sektorer, yrken och socioekonomiska grupper. Andelen deltidsanställda kvinnor i åldrarna 20–minskade från till , medan den har ökat något för män. Deltidsarbete är vanligare i arbetaryrken, av kvinnorna och av männen i arbetaryrken, i åldrarna 16–, arbetade deltid 2016. Motsva- rande andel bland kvinnor och män i tjänstemannayrken var ca 30 respektive (LO, Anställningsformer och arbetstider 2017 Fast och tidsbegränsat anställda samt hel- och deltidsanställda efter klass och kön –2016, 2017.) Av samtliga deltidsarbetande 2016 hade knappt en tredjedel en heltidsanställning men hade frivilligt minskat sin arbetstid, med rätt att återgå till heltid. I denna grupp ingår de som hade reducerad arbetstid för vård av barn enligt föräldraledighetslagen (1995:584). Frivilligt minskad arbetstid var relativt vanligare bland anställda i tjänste- mannayrken och bland kvinnor. Exempelvis var det av de arbetarkvinnor som arbetade deltid () som hade en heltidsanställning, motsvarande för män var . För tjänstemän var det av kvinnorna och av männen som hade en heltidsanställning (LO, jämställdhetsbarometer 2017). Tabell 3.9 nedan visar andelen kvinnor och män med hemmaboende barn i åldern 4– som arbetar del- respektive heltid. Det är vanligast att arbeta deltid bland kvin- nor i sektor och minst vanligt bland män som arbetar i statlig eller privat sektor. För sysselsatta med hemmaboende barn i åldern 4–var den faktiska arbetstiden för män och 2018, vilket innebär att kvinnors medelarbetstid uppgår till av männens. Lägst medelarbetstid har kvinnor som arbetar inom sektor. Medelarbetstiden påverkas av många faktorer, exempelvis lagstadgad och kollektivav- talsreglerad arbetstid, semester, barnomsorg, föräldraförsäkring och sociala normer kring vem som har ansvar för det obetalda hem- och omsorgsarbetet. 2021/22:1 Utgiftsområde 12 Tabell 3.9 Andel deltids- och heltidsarbetande samt faktisk medelarbetstid för kvinnor och män med hemmaboende barn i åldern 4–efter sektor, Faktisk medeltid** Anm.: *I procent av sysselsatta. **Antal timmar Källa: Egna bearbetningar av , SCB Andelen kvinnor med barn som arbetar heltid har ökat stadigt . Med heltid avses här överenskommen arbetstid om minst . har andelen heltidsarbetande kvinnor med barn ökat, oavsett civilstånd. Bland de ensamstående kvinnorna var andelen heltidsarbetande . För sammanboende kvinnor var andelen heltidsarbetande (SCB, ). Civilstånd har även betydelse för mäns deltidsarbete. Av ensamstående män med barn arbetade av de sysselsatta heltid 2019. För ensamstående män är utvecklingen av deltidsarbetet mer otydlig, att gruppen är relativt liten kan spela roll för skattningarna. För gifta eller sammanboende män med små barn har förekomsten av heltidsarbete i stället minskat något , men ligger oavsett detta på en betydligt högre nivå än för kvinnor i motsvarande situation . Föräldraskap har olika effekt på förekomsten av deltidsarbete för kvinnor i arbetar- och tjänstemannayrken. Inom arbetaryrken är det vanligt med deltidsarbete före för- äldraledigheten, medan kvinnor i tjänstemannayrken ofta minskar sin arbetstid som en följd av föräldraskap (SOU 2015:50; SCB, Demografiska rapporter 2007:3). Det är inte alla som arbetar deltid som kan eller vill gå upp i arbetstid. I tillfrågas sysselsatta om de är undersysselsatta, det vill säga om de vill och kan arbeta fler tim- mar samt hur många fler timmar de vill arbeta. En tidigare studie från Konjunkturin- stitutet (Specialstudie nr 55, 2017) visar att undersysselsättning är vanligare bland låg- utbildade och personer som träder in på arbetsmarknaden, det vill säga framför allt de unga och de som relativt invandrat. Av de sysselsatta med hemmaboende barn i åldern 4–var det , eller 60 700 personer, som uppgav att de var undersysselsatta. Bland de sysselsatta är undersysselsättningen vanligare bland kvinnor än bland män, se tabell 3.10. Samman- taget har de undersysselsatta föräldrarna velat och kunnat arbeta 0,7 miljoner fler tim- mar än vad de faktiskt arbetade under en genomsnittlig vecka. Liksom angetts tidigare så beror kvinnors ofrivilliga undersysselsättning på att de till stor del befinner sig i sek- torer med lägre åtkomst till heltidsarbete. 2021/22:1 Utgiftsområde 12 Tabell 3.10 Antal och andel (%) undersysselsatta kvinnor och män med hemmaboende barn i åldern 4–, Anm.: På grund av begränsat urval kan inte någon skattning för statlig sektor redovisas. Källa: , SCB Arbetsmarknadens villkor ser olika ut Villkoren på arbetsmarknaden skiljer sig åt mellan olika sektorer och ser olika ut för olika anställningsformer. Enligt SCB:s arbetskraftsundersökningar var nio av tio sysselsatta i åldersgruppen 15–anställda och knappt en av tio företagare 2020. De flesta anställda, , hade 2020 en tillsvidareanställning, bland kvin- norna och bland männen. Resterande hade en tidsbegränsad anställning, bland kvinnor och bland män. Det kan t.ex. vara ett vikariat, en timanställning eller en provanställning. Det är mer än dubbelt så vanligt att män med högst förgymnasial utbildning har en tidsbegränsad anställning än personer med en gymnasial eller eftergymnasial utbildning och för kvinnor är det nästan så vanligt (SCB, ). Den vanligaste typen av tidsbegränsad anställning var 2018 anställningar med överenskommet schema . av kvinnorna och av männen hade denna typ av anställning. Medan vikariat samt objekts- och projektanställningar har minskat har an- ställningar med överenskommet schema och anställningar med anställningsstöd ökat. I en rapport från LO och (Tidsbegränsade anställningar på svensk arbetsmarknad – en kartläggning av förekomsten, behoven och hur de används, 2016) beskrivs att tidsbegränsade anställningar är något vanligare i privat jämfört med offentlig sektor, ca 60 respektive . Dock skiljer sig typen av tidsbegrän- sade anställningar åt mellan privat och offentlig sektor. Andelen anställda med vikariat är högre i offentlig sektor än i privat sektor, , medan det är vanligare med allmän visstidsanställning och visstidsanställning i privat sektor än i offentlig sektor. I privat sektor är det ungefär hälften av dem med tids- begränsad anställning som har ett arbetstidsschema, blir kontaktade av arbetsgivaren vid behov och har fasta arbetstider. Arbetstidsschema är vanligare bland kvinnor än bland män, ca 60 jämfört med . Bland dem med tidsbegränsad anställning är det en majoritet som är anställda enbart hos en arbetsgivare, bland männen är det och bland kvinnorna . Det är således vanligare bland kvinnor att vara anställd hos två eller flera arbetsgivare. Arbetstidens förläggning skiljer sig åt mellan olika näringsgrenar. Skiftarbeten eller arbete enligt schema där arbete sker och nätter förekommer i hög utsträck- ning inom vård och omsorg, transport, hotell och restaurang men förekommer också inom t.ex. tillverkningsindustrin och handeln. (SCB, Undersökningar av levnadsför- hållanden [/SILC]) av de förvärvsarbetande arbetar skift eller efter schema där arbetstiden är förlagd till olika tider . 2021/22:1 Utgiftsområde 12 åldern 16–arbetar en knapp tredjedel skift eller enligt schema, jämfört med unge- fär en femtedel bland anställda eller äldre. I rapporten arbete – En forskarantologi om arbetsmiljöutmaningar i anknyt- ning till ett gränslöst arbetsliv (2018:1) redovisas att forskningen an- tyder att kvinnor i större utsträckning arbetar i yrken där verksamhetsanpassade skift- scheman förekommer och där de anställda själva planerar sina arbetstider. Myndighe- ten beskriver också att denna typ av egen schemaläggning, inom ramen för verksam- hetens bemanningsbehov, kan leda till problem i form av kort framförhållning och svårigheter att planera fritiden. Angående inflytande över arbetstider, pekar forsk- ningen på att kvinnor generellt har sämre möjligheter att påverka sina arbetstider. Detta kan bero på att kvinnor i större utsträckning arbetar skift samt på att kvinno- dominerade yrken och branscher har mer bundet arbete. Möjligheten till balans mellan arbetsliv och familjeliv kan variera mellan olika hushåll, mellan föräldrar i olika arbetsmarknadssektorer och . Det som påverkar kan vara olika anknytning till arbetsmarknaden, olika arbetsvillkor i olika sektorer på arbetsmarknaden, t.ex. avseende arbetstider, arbetsmiljö och inflytande. Det finns en könssegregering på arbetsmarknaden avseende bland annat sektor, yrke och position som innebär att kvinnor och män kan ha olika förutsättningar för t.ex. flexibilitet i arbetet. Delegationen för jämställdhet i arbetslivet redogör i sitt betänkande Hela lönen, – Utmaningar för ett jämställt arbetsliv (SOU 2015:50) för hur köns- fördelningen ser ut i olika sektorer på arbetsmarknaden. En övervägande majoritet av de offentliganställda är kvinnor, , medan situationen är den omvända i privat sektor, där är kvinnor. Inom regionerna finns en kraftig kvinno- dominans, av dem som arbetar inom dessa är kvinnor och drygt Inom staten är drygt hälften av de anställda kvinnor. Som helhet är den offentliga sektorn kvinnodominerad sett till antalet anställda, som mer än hälften av alla kvinnor har en anställning i privat sektor Könsuppdelningen har minskat något och det har i viss mån skett genom att kvinnor har ökat sitt inträde i traditionellt manliga yrken. Trenden är dock inte lika tydlig i fråga om mäns inträde i traditionellt kvinnodominerade yrken. uppger att det 2016 var endast av alla anställda kvinnor respektive män som befann sig i ett yrke med jämn könsfördelning (40/). Kvinnor och män arbetar inte bara i olika sektorer och yrken utan de har ofta olika positioner även om de befinner sig i samma sektor och yrke. Män befinner sig i högre grad än kvinnor på ledande positioner i arbetslivet. Störst skillnad finns bland verk- ställande direktörer och styrelseordförande i det privata näringslivet. till hela arbetsmarknaden har andelen kvinnor i chefspositioner ökat , från till . Andelen kvinnor i chefspositioner är högre i kommuner och regioner medan andelen kvinnliga chefer är lägre i näringslivet och intresseorganisationer. av cheferna i kom- muner och regioner var kvinnor 2015. Jämnast var könsfördelningen bland cheferna inom statlig sektor där fördelningen var kvinnor och män (SOU 2015:50). Förena arbetsliv och familjeliv I en intervjuundersökning genomförd av SCB om arbetsmiljö angav av förvärvsarbetande föräldrar att de har svårt att förena arbetsliv med familj och fritid minst en gång . Andelen med svårigheter var högre för ensamstående, som i vissa fall saknar avlastning i vardagen från en annan förälder, se diagram 3.9. För sammanboende var det i högre grad män än kvinnor som uppgav svårigheter. En förklaring kan vara att de i högre utsträckning arbetar heltid än sam- manboende kvinnor. Bland förvärvsarbetare som arbetar skift eller efter schema där 2021/22:1 Utgiftsområde 12 arbetstiden är förlagd till olika tider är det nästan dubbelt så vanligt att upp- leva problem med att förena arbete med familj och fritid än bland dem som inte arbe- tar skift eller enligt schema. Företagare uppger att de har svårare att förena arbete med familj och fritid än vad anställda gör. Diagram 3.9 svårt förena arbetsliv och familjeliv, saknar inflytande över arbetstidens förläggning, förvärvsarbetande kvinnor och män med barn 20–efter civilstånd, /2017 Källa: Undersökningarna av levnadsförhållanden (/SILC, 2016/2017), SCB. SCB:s undersökning visar också att av de förvärvsarbetande saknar infly- tande över förläggningen av sin arbetstid. I rapporten 1980–2017 redo- visar SCB att det är vanligare att utrikes födda och personer med förgymnasial och gymnasial utbildning saknar inflytande över förläggningen av sin arbetstid. Det är ungefär en fjärdedel av föräldrarna som uppger att de har bundna arbetstider, dvs. saknar inflytande över förläggningen av arbetstiden. Bland ensamstående är skillnaden mellan könen relativt stor, av ensamstående kvinnor uppger att de saknar inflytande, av männen. Detta kan vara ett mått på hur svårt det kan vara att exempelvis gå tidigare från arbetet för att hämta på skola och förskola som stänger tidigare eller för att kunna anpassa arbetstiden vid utvecklingssamtal eller liknande. Fördelningen av ansvaret för barn och hushåll kan också påverka föräldrarnas hälsa och sjukfrånvaro. Studier från bland annat (Socialförsäkringsrap- port 2019:2) har visat att familjebildning ökar kvinnors risk för sjukskrivning i jämfö- relse med mäns. Forskningen finner inget stöd för att mammor skulle ha sämre hälsa än pappor men finner stöd för hypotesen att eftersom mammor tar ett större ansvar för familjen försämras deras förankring på arbetsmarknaden vilket bidrar till lägre inkomster och vidare en sänkt tröskel för sjukskrivning. En arbetstagare har rätt , vilket fastslås i semesterlagen (1977:480). Flera kollektivavtal innehåller mer förmånliga villkor, särskilt med arbets- tagarens stigande ålder. Frånvaro från arbetet är semesterlönegrundande i vissa fall, t.ex. vid sjukdom eller när en anställd har graviditetspenning. När det gäller ledighet enligt föräldraledighetslagen finns också en sådan rätt i fråga om ledighet enligt 8 § första stycket samma lag, om frånvaron under intjänandeåret inte överstiger , eller för ensamstående förälder . Detsamma gäller tid för vilken föräldrapen- ning lämnas med anledning av barns födelse eller adoption enligt 12 kap. socialförsäk- ringsbalken. 2021/22:1 Utgiftsområde 12 Semester kan i vissa fall sparas mellan kalenderår och det finns särskilda bestämmelser för hur semester kan förläggas. Det finns även när det gäller förläggningen möjlig- het att komma överens om andra villkor i kollektivavtal. Förskola, skola och fritidshem – centrala för barn såväl som för föräldrar Förskola och pedagogisk omsorg Enligt skollagen (2010:800) ska kommunen erbjuda förskola till barn som inte börjat förskoleklass. Barn ska från erbjudas förskola i den omfattning det behövs med hänsyn till föräldrarnas förvärvsarbete eller studier eller om barnet har ett eget behov på grund av familjens situation i övrigt (8 kap. 5 §). Även barn, vars föräldrar är arbetslösa eller föräldralediga, ska från och med erbjudas förskola under minst eller (8 kap. 6 §). Förskola behöver inte erbjudas , nätter, veckoslut eller i samband med större (8 kap. 3 §). Kommuner ska dock sträva efter att erbjuda omsorg för barn under tid då förskola inte erbjuds i den omfattning det behövs med hänsyn till föräldrars förvärvsarbete och familjens situation i övrigt (25 kap. 5 §). förekom sådan verksamhet (in- klusive motsvarande för fritidshem) i 202 kommuner för totalt ca 4 500 barn mellan ett och . Kommuner ska även sträva efter att i stället för förskola eller fritidshem erbjuda ett barn pedagogisk omsorg om barnets vårdnadshavare önskar det (25 kap. 2 § skol- lagen). Det finns flera olika former av pedagogisk omsorg, till exempel familjedaghem och flerfamiljslösningar. Förskolor kan ibland behöva ha stängt enstaka dagar för planering eller liknande. Det är inte reglerat om förskolan får stänga för planeringsmöten, men det kan accepteras i undantagsfall. Kommunen måste också ha en beredskap med vikarier så att inte verk- samheten behöver stängas på grund av att personalen är sjuk annat än i undantagsfall. Förskolor kan få stänga per termin för personalutbildning (RÅ 1992 ref. 31). Bestämmelserna om erbjudande av förskola innebär dock att det inte är möjligt för en kommun att utan vidare stänga en förskola utan att erbjuda ett alternativ. Detta gäller även . Barn kan erbjudas plats på ett sommaröppet alternativ, men bara om man tar hänsyn till barnets behov av trygghet och kontinuitet. Vissa barn kan till exempel känna sig otrygga om personalen och miljön är helt obekant. För att lös- ningen ska vara realistisk för familjen krävs också att förskolan ligger inom ett rimligt avstånd från barnets hem. Vad som kan anses vara en acceptabel lösning utifrån dessa faktorer måste avgöras från fall till fall. En mycket hög andel av barn i åldern 4–är inskrivna i förskola eller i pedagogisk omsorg, se tabell 3.11. Det finns i stort sett inga skillnader mellan flickor och pojkar i det aktuella åldersspannet. Viss skillnad finns dock avseende svensk respektive ut- ländsk bakgrund. Med utrikes bakgrund avses en person som antingen är utrikes född eller är född i och har två utrikes födda föräldrar. Barn med utländsk bak- grund, särskilt i äldre åldrar, är i lägre utsträckning inskrivna i förskolan. Den största andelen barn är inskrivna i verksamhet. Enskild verksamhet utgör ca för yngre barn och något högre, , för barn i det övre ålders- spannet. 2021/22:1 Utgiftsområde 12 Tabell 3.11 Andel barn i befolkningen som var inskrivna i förskola eller pedagogisk omsorg, 1–3 år 4–5 år omsorg 1–5 år Källa: , 2018. Fritidshem och öppen fritidsverksamhet Fritidshem kompletterar utbildning i förskoleklass, grundskola, grundsärskola, special- skola och sameskola. Fritidshem ska erbjudas den del av dagen då eleverna inte går i skolan och under lov (14 kap. 8 § skollagen). Elever ska erbjudas utbildning i fritids- hemmet i den omfattning som behövs med hänsyn till föräldrarnas förvärvsarbete eller studier eller om eleven har ett eget behov på grund av familjens situation i övrigt. Fritidshem ska erbjudas till och med vårterminen det år då eleven fyller . Från och med höstterminen det år då eleven fyller får öppen fritidsverksamhet er- bjudas i stället för fritidshem, om eleven inte av fysiska, psykiska eller andra skäl är i behov av sådant särskilt stöd i sin utveckling som endast kan erbjudas i fritidshem. Kommunen ska sträva efter att erbjuda omsorg för barn under tid då fritidshem inte erbjuds i den omfattning det behövs med hänsyn till föräldrars förvärvsarbete och familjens situation i övrigt (25 kap. 5 § skollagen). kan fritidshem få stänga om barnen kan erbjudas plats på ett sommaröppet alternativ. Här gäller samma resonemang avseende realistiska alternativ som för förskolor ovan. Fritidshem behö- ver inte erbjudas , nätter, veckoslut eller i samband med större (14 kap. 8 § samma lag). Fritidshem kan få stänga per termin för per- sonalutbildning. De kan också få stänga om de kan erbjuda alternativ barnomsorg vid behov (RÅ 1992 ref. 31 och JO 1992/93 s. 284). I likhet med det som gäller för förskolan innebär detta att även om fritidshemmet har stängt för planering eller sommarstängt för att personalen ska ha semester, så måste annan verksamhet anordnas till exempel på ett annat fritidshem. Det kan innebära att flera fritidshem slås ihop, att vikarier kallas in m.m. Många föräldrar väljer att i sådana situationer låta barnet vara ledigt. Tabell 3.12 Andel barn i befolkningen inskrivna i fritidshem, 6–9 år 10–12 år Anm.: Ett fåtal barn är även inskrivna i verksamhet som drivs av statlig huvudman. Andelen är dock och de finns därför inte med i tabellen. Källa: , 2018. 2021/22:1 Utgiftsområde 12 Andelen barn som går i fritidshem är hög i de lägre åldrarna men minskar från tid- punkten då öppen fritidsverksamhet i stället kan erbjudas, dvs. från och med höstter- minen det år då eleven fyller , se tabell 3.12. Ungefär var tredje tioåring är inskriven i fritidshem, medan andelen sjunker till för tolvåringar. För öppen fritidsverksamhet finns inte uppgift om andelen barn som deltar. Andelen inskrivna flickor och pojkar skiljer sig inte åt särskilt mycket vare sig i de yngre eller i de äldre åldrarna. I skolförordningen (2011:185) anges att det inom ett läsår i får läggas ut högst för personalen, utöver de minst och tolv lov- dagar som läsåret ska omfatta (3 kap. 2 §). Läsåret ska börja och sluta . Det är skolans huvudman som beslutar när höst- och vårtermin ska börja och sluta. Elevernas skolarbete ska förläggas måndag– fredag och vara så jämnt fördelat över som möjligt. Skolarbetet ska även förläggas så att eleverna så långt som möjligt får sammanhållna skoldagar. Det finns ingen sammanställning avseende samtliga kommuners förläggning av terminer och lov samt studiedagar. En mindre undersökning av 20 kommuner visar dock att antalet lov- dagar ligger mellan 71 och 79 . Till detta kommer ungefär fem stu- diedagar/planeringsdagar . Längre lov för skolor infaller normalt enligt följande, men det finns variationer mellan skolor, kommuner etc. Sommarlovet är inte lovdagar i den mening som avses i skol- författningarna utan är den vanliga benämningen på uppehållet mellan vår- och höst- termin. Det är normalt långt. Höstlovet infaller som utgångspunkt vecka 44. Jullovet infaller mellan höstterminens avslut och vårtermi- nens början. Eftersom huvudman beslutar om start och slut på terminer finns varia- tioner, jullovet brukar omfatta ca . Sportlovet infaller mellan vecka 7 och 12 och varierar beroende på var i barnet går i skolan. Påsklovet infaller alltid veckan före eller veckan efter påsk, beroende på vad huvudman för skolan beslutar.