prop · H803139 · 2021-03-23 00:00:00 — Det innebär att det vid bedömningen av om stöd ska lämnas tas hänsyn till om målgruppen deltar i planeringen eller genomförandet av verksamheten. Det ska således inte vara ett absolut krav att målgruppen själv deltar i verksamheten, även om deltagande naturligtvis bör eftersträvas i så stor utsträckning som möjligt. 7.5Stöd får inte lämnas till en organisations löpande verksamhet Regeringens förslag: Det ska av lagen uttryckligen framgå att stöd inte får lämnas till en organisations löpande verksamhet. Utredningens förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Majoriteten av remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inga synpunkter. Funktionsrätt och () avstyrker förslaget eftersom de inte tycker att förslaget är tillräckligt motiverat för att införas i lag. Funktionsrätt anser att utredningens underlag avseende löpande verksamhet är kortfattat, trots att frågan om vad som är ordinarie verksamhet enligt organisationen är en av de vanligast förekommande invändningarna mot projektidéer. Funktionsrätt menar att allt kan täckas in som löpande verksamhet i en organisation med väldigt breda formuleringar i sina stadgar. menar att det finns risk för en mer restriktiv tolkning av bestämmelsen om den kodifieras än om den är just praxis. Frivilligorganisationernas insamlingsråd (FRII) anser att stöd även bör kunna finansiera löpande verksamhet eftersom det enligt FRII inte nödvändigtvis står i motsättning till utvecklande verksamhet. Skälen för regeringens förslag: Stöd ur Allmänna arvsfonden ges Prop. 2020/21:139 främst till projektverksamhet, medan en mindre del av stödet ur fonden ges i form av lokalstöd. Stöd ges inte till en organisations löpande verksamhet, dvs. varken verksamhets- eller organisationsbidrag förekommer i stödgivningen ur fonden. Funktionsrätt framhåller att allt kan räknas som löpande verksamhet i en organisation med breda formuleringar i sina stadgar. Stöd ur arvsfonden ges dock endast till projekt som är avgränsade och som uppfyller de krav som framgår av lagen om Allmänna arvsfonden och Arvsfondsdelegationens villkor. Det bör därför enligt regeringens mening inte vara några svårigheter att i detta sammanhang avgöra vad som utgör en organisations löpande verksamhet respektive projektverksamhet. Fondens ändamålsinriktning, dvs. att stödet ska vara framåtsyftande, riskerar att gå förlorad eller i vart fall bli väsentligt mindre framträdande om stöd också skulle ges i form av organisationsrespektive verksamhetsbidrag, eftersom sådant stöd går just till bedrivandet av löpande basverksamhet. Regeringen gör således en annan bedömning än FRII och anser att det finns en motsättning mellan löpande och utvecklande verksamhet. Regeringen har inte för avsikt att ändra fondens framåtsyftande ändamålsinriktning och anser därför att stöd inte bör ges till en organisations löpande verksamhet. För att säkerställa att denna princip kommer att gälla föreslår regeringen att den kommer till uttryck i lag. 7.6Samma kriterier bör gälla även för stöd för lokaler, anläggningar och utrustning Regeringens förslag: Stöd ska få lämnas för ny-, till- eller ombyggnad av lokaler, anläggningar samt utrustning i anslutning därtill, om lokalerna eller anläggningarna ska användas för sådan verksamhet som inte utgör löpande verksamhet och som är utvecklande för någon av fondens målgrupper samt har förutsättningar att främja målgruppen även efter det att stödet ur fonden har upphört. Vid bedömningen av om stöd ska lämnas ska hänsyn tas till om målgruppen deltar i planeringen eller genomförandet av verksamheten. Utredningens förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Utredningen föreslår att stöd ska få lämnas till anläggningar, lokaler eller utrustning, om de ska användas för verksamhet som uppfyller de angivna kriterierna. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inga synpunkter. Skälen för regeringens förslag: Av den nuvarande bestämmelsen i 6 § lagen om Allmänna arvsfonden följer att stöd i första hand ska lämnas till verksamhet som är nyskapande och utvecklande. Sådant stöd får också, om det bedöms som särskilt angeläget, lämnas till anläggningar, lokaler och utrustning. Den nuvarande bestämmelsen i 6 § lagen om Allmänna arvsfonden kan tolkas som att det för projektstöd krävs att verksamheten ska vara nyskapande och utvecklande, medan det för lokalstöd är ett villkor att stödet ska vara särskilt angeläget. En annan tolkning är den som kommer till 2020/21:139 uttryck i Arvsfondsdelegationens praxis, nämligen att verksamheten ska vara nyskapande och utvecklande oavsett om det rör sig om projektstöd eller lokalstöd. Förarbetena ger inte klart stöd för vare sig den ena eller andra tolkningen av bestämmelsen. De ger inte heller någon närmare ledning i frågan om vad som avses med uttrycket särskilt angeläget. Formuleringen är otydlig och fyller inte heller någon funktion. Regeringen föreslår därför att formuleringen särskilt angeläget stryks i förslaget till ny lag. Regeringens intention med paragrafens utformning är att det tydligt ska framgå att samma kriterier för stöd ska gälla för både projekt- och lokalstöd. Som Lagrådet anger i sitt yttrande framgår det av avsnitt 4.2.3 att stödet för lokaler, anläggningar och utrustning är avsett för ny-, till- eller ombyggnad och således inte för t.ex. hyra av nya lokaler. I Arvsfondsdelegationens beslutspraxis tillämpas bestämmelsen också på det sättet. Lagrådet föreslår därför att bestämmelsen formuleras om. Regeringen instämmer i synpunkten och anser att bestämmelsen bör utformas enligt Lagrådets förslag. På så sätt framgår det tydligt att lokalstöd innebär att en organisation kan få stöd för ny-, till- eller ombyggnad av lokaler, anläggningar samt utrustning i anslutning därtill, om lokalerna eller anläggningarna ska användas för verksamhet som uppfyller kriterierna för stöd. 7.7Projektstöd bör få lämnas till offentlig huvudman endast om det finns särskilda skäl Regeringens bedömning: Bestämmelsen om att projektstöd ur fonden får lämnas till offentlig huvudman endast om det finns särskilda skäl bör kvarstå. Utredningens bedömning överensstämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna har inte lämnat några synpunkter på bedömningen. Skälen för regeringens bedömning: En viktig utgångspunkt i Allmänna arvsfondens stödgivning är och har sedan fondens inrättande varit att medel ur fonden inte ska bekosta verksamhet som det allmänna – stat, region eller kommun – är skyldig att tillhandahålla invånarna. Någon kostnadsövervältring från det offentliga till Allmänna arvsfonden får således inte ske. I 2 § andra stycket lag om Allmänna arvsfonden stadgades att stöd inte fick lämnas för åtgärd, som det åligger stat eller kommun att bekosta. Lydelsen omfattade således både fall där stat och kommun avsåg att bedriva verksamhet, som fall där ideella föreningar sökte stöd för att bedriva verksamhet som det allmänna hade som ansvar att tillhandahålla medborgarna, även om det förekom att ideella föreningar fick stöd till sådan verksamhet (SOU 1992:120 s. 25). Den nuvarande bestämmelsen i 7 § andra meningen lagen om Allmänna arvsfonden anger att projektstöd ur fonden får lämnas till offentlig huvudman endast om det finns särskilda skäl. Särskilda skäl kan enligt för- arbetena till bestämmelsen vara att stödet utvecklar frivilliga och ideella insatser i anslutning till offentlig verksamhet eller att en kommun samverkar med en ideell organisation för att förnya eller utveckla sin verksamhet (prop. 1993/94:124 s. 38). Ett annat särskilt skäl kan enligt förarbetena vara att en kommun samverkar med en sammanslutning som inte är en juridisk person för att utveckla verksamhet som bedrivs av det allmänna eller initiera en ny verksamhet inom det allmännas ansvarsområde. Det poängteras dock att det inte under några förhållanden kan komma i fråga att stödet ur fonden medverkar till en kostnadsövervältring från offentlig verksamhet till fonden. Kraven på särskilda skäl för att bevilja stöd till offentlig huvudman innebär enligt Arvsfondsdelegationens praxis att det ställs särskilt höga krav på att projektet är nyskapande och att det bedrivs i nära samarbete med en ideell organisation. ges som regel enligt Arvsfondsdelegationens praxis inte heller stöd till sådan verksamhet som är offentlig huvudmans ansvar att tillhandahålla, vare sig i fråga om projekt- eller lokalstöd. Projekt som innebär utveckling av verksamheter och metoder som efter projektets slut används av offentliga huvudmän kan dock få stöd, under förutsättning att projektet utförs av en ideell förening och ur ett målgruppsperspektiv. Enligt uppgift från Arvsfondsdelegationen till utredningen samarbetar ideella organisationer och offentliga aktörer i den övervägande delen av de projekt som finansieras av medel ur Allmänna arvsfonden. I den stora merparten av dessa projekt är det ideella organisationer som har beviljats stödet, dvs. som är projektägare. Oavsett om det är en ideell organisation eller en offentlig huvudman som är projektägare bör den offentliga huvudmannen så långt som möjligt enligt Arvsfondsdelegationens praxis bära sina egna kostnader under projektets gång. Bestämmelsen i 7 § nuvarande lagen om Allmänna arvsfonden omfattar till sin lydelse inte fall där ideella organisationer avser att driva verksamhet som faller inom det allmännas ansvarsområde. Som nämnts ovan är det dock en grundläggande utgångspunkt för Allmänna arvsfondens stödgivning att medel ur fonden inte ska finansiera verksamhet som det allmänna är skyldigt att tillhandahålla. Gränsdragningen mellan det allmännas obligatoriska och frivilliga verksamhet är emellertid otydlig enligt utredningen och det är sålunda svårt att avgöra om en viss verksamhet faller inom det allmännas ansvar. Med hänsyn till gränsdragningsproblematiken är det förenat med svårigheter att i lag klart ange principen om att medel ur fonden inte ska finansiera verksamhet som det offentliga har ansvar att tillhandahålla. Utredningen avstår därför från att lämna ett förslag i denna del men anger att principen och den praxis som utarbetats kring den dock alltjämt bör gälla. Den nuvarande regleringen i 7 § om under vilka förutsättningar som en offentlig huvudman kan få stöd ur Allmänna arvsfonden är vidare ett utslag av denna princip. Regeringen bedömer att de avvägningar som gjorts vid införandet av denna bestämmelse framstår som välmotiverade och att den därför inte bör ändras. De exempel som anges i förarbetena bedöms vara relevanta även . 2020/21:139 7.8 En organisation får inte ha skulder hos Regeringens förslag: Det ska framgå av lagen om Allmänna arvsfonden att stöd inte får lämnas till en organisation som har skulder för svenska skatter eller avgifter hos eller som är i likvidation eller försatt i konkurs. Regeringens bedömning: Det finns inte behov av att föra in ytterligare villkor i lagen. Utredningens bedömning överensstämmer inte med regeringens förslag. Utredningen bedömer att det inte finns behov av att föra in ett villkor i lagen om att en organisation inte får ha skulder hos eller vara i likvidation eller försatt i konkurs för att få stöd. Remissinstanserna: Majoriteten av remissinstanserna har inte lämnat några synpunkter på bedömningen. Arvsfondsdelegationen och Kammarkollegiet anser att det bör anges i författning att stöd ur fonden inte får ges till en organisation som har skulder för skatter och avgifter hos eller som är i likvidation eller försatt i konkurs. Myndigheterna anser vidare att regeringen bör förtydliga inom vilka ramar delegationen har befogenhet att ställa särskilda krav i sin stödgivning. Region anser att projektstöd bör kunna ges än . Skälen för regeringens förslag och bedömning: Ett flertal av de förordningar som reglerar utbetalning av statsbidrag innehåller en uppsättning villkor som ska vara uppfyllda för att en sökande ska kunna få stöd. I propositionen En politik för det civila samhället (prop. 2009/10:55 s. 148 f.) uttalade den dåvarande regeringen vilka principer som bör gälla för styrningen av de statliga bidragen till det civila samhällets organisationer och angav vilka strukturella villkor som bör ställas för att stöd ska lämnas. Regeringen uttalade att det bör ställas upp som villkor för stöd att organisationen saknar vinstsyfte, har en riksomfattande organisation med lokal eller regionalt förankrad verksamhet eller har ett riksintresse, har ett antal enskilda medlemmar eller är en sammanslutning av organisationer som har enskilda medlemmar, har bedrivit verksamhet under och inte har skulder för svenska skatter eller avgifter hos eller är i likvidation eller försatt i konkurs. Därutöver uttalades att det bör ställas krav på demokratisk uppbyggnad och att organisationen respekterar demokratins idéer och att villkoren successivt borde införas för statsbidrag till organisationer inom det civila samhället i samband med att bidragssystem ses över och förändras. Systemen för statsbidrag, och då framför allt organisationsbidragen, borde utformas i enlighet med de föreslagna villkoren. Vidare menade den dåvarande regeringen att eftersom gemensamma villkor föreslås bör de aktuella bidragssystemen inte innehålla fler strukturella villkor än de som beskrivs i propositionen. Däremot kan det finnas behov av ytterligare villkor för verksamhets-, projekt- och anläggningsbidrag i syfte att tydliggöra vilken typ av verksamhet som kan stödjas, stöd ska ges osv. Förutom de villkor som gäller för varje enskilt statsbidrag innehåller förordningarna om statsbidrag ofta ett flertal strukturella villkor, t.ex. krav på ett visst antal medlemmar, krav på viss geografisk spridning och flera av de villkor som angavs i propositionen. Statsbidrag omfattas alltså av en detaljerad reglering på förordningsnivå. Av nuvarande lagen om Allmänna arvsfonden följer att endast ideella organisationer som huvudregel kan få stöd ur fonden (7 §). Några andra konkreta krav på organisationer som söker stöd finns inte i lagen. Arvsfondsdelegationen tillämpar dock flera andra villkor för stöd ur fonden. Som exempel tillämpas en huvudregel om en maximalt treårig projekttid, krav på hur länge en organisation ska ha funnits för att komma i fråga om stöd samt krav på medfinansiering för lokalstöd. Vidare framgår av Arvsfondsdelegationens och Kammarkollegiets remissvar att det kontrolleras vid ansökan om stöd om organisationen har skulder för svenska skatter eller avgifter hos . Enligt Arvsfondsdelegationens praxis beviljas inte stöd till en organisation som har pågående skulder. Som konstaterats ovan förekommer sådana villkor i ett flertal förordningar som reglerar statsbidrag. Delegationen tillämpar dock inte samtliga de villkor för statligt stöd som nämns i propositionen ovan. Arvsfondsdelegationen har ett utrymme att tillämpa olika stödkriterier i sin praxis, utan att det är behövligt att de följer av lagen om Allmänna arvsfonden. Utredningen har inte heller funnit något att invända mot stödvillkor som mer i detalj reglerar stödgivningen, som t.ex. regeln om en i normalfallet maximalt treårig projekttid, som utvecklats i delegationens praxis, utan de framstår som väl avvägda. Regeringen delar den bedömningen. Något skäl att reglera t.ex. för hur långa projekttider som stöd kan lämnas, så som Region föreslår, ser regeringen därför inte. Stöd ur Allmänna arvsfonden är inte statsbidrag, även om paralleller kan dras till denna bidragsform eftersom fonden kontrolleras och administreras av staten. Vidare ges stöd ur fonden i form av projektrespektive lokalstöd, och inte i form av verksamhets- eller organisationsbidrag, vilka främst berörs av uttalandena i den nämnda propositionen. Till skillnad från statsbidrag regleras inte villkor för stöd ur fonden i förordning utan i lag. I lagen om Allmänna arvsfonden anges den övergripande inriktningen för stöd, vilken syftar att ta tillvara fondens ändamål, och den mer detaljerade styrningen av Arvsfondsdelegationens stödgivning sker genom regeringens årliga skrivelse till . I skrivelsen anges bl.a. den kommande inriktningen för stödet ur fonden och områden som ses som särskilt angelägna att utveckla och prioritera när delegationen fördelar medel. Genom den riksdagsbehandling som görs av regeringens skrivelse har möjlighet att kontrollera och styra stödgivningen. Enligt regeringens mening framstår det som mindre lämpligt att i lag detaljreglera samtliga stödvillkor. En lagreglering och eventuella ändringar av lagen kräver godkännande, vilket är en omfattande process för att införa eller ändra strukturella eller andra villkor för stöd. bör enligt regeringen inte ta ställning till den typen av detaljreglering. Oaktat att lagstadgade krav skulle kunna bidra till en ökad tydlighet och transparens i beslutsfattandet skulle det också ha som följd att Arvsfonds- 2020/21:139 delegationen blir uppbunden av en uppsättning krav som ska vara uppfyllda för att stöd ska ges. Som utvecklats ovan finns det i stödgivningen ett behov av ett visst mått av skönsmässighet i beslutsfattandet med hänsyn till osäkerheten i prognosen över medelsinflödet i fonden. Skönsmässigheten innebär att Arvsfondsdelegationen kan anpassa sin beslutspraxis efter de rådande förutsättningarna medan en detaljreglering i lag minskar denna flexibilitet, vilket kan få oönskade effekter. Vidare finns det inte något hinder mot att villkor som avser en detaljreglering av stödgivningen kommuniceras och tydliggörs på annat sätt än i lag, t.ex. genom en lättillgänglig redovisning av dem i anslutning till ansökningsblanketten för stöd som finns att hämta på Arvsfondsdelegationens webbplats. Till skillnad från de övergripande kriterierna för stöd är inte dessa villkor öppna för tolkning, de reglerar ju avsevärt mer konkreta omständigheter än de övergripande stödkriterierna. Regeringen delar utredningens bedömning att det därför inte finns behov av att klargöra deras betydelse i lag och i förarbetsuttalanden på samma sätt som är fallet för de övergripande kriterierna. När det gäller villkoret om att en organisation inte får ha skulder för svenska skatter eller avgifter hos anser dock regeringen att det bör regleras att stöd ur fonden inte får ges till en organisation som har skulder för skatter och avgifter hos eller som är i likvidation eller försatt i konkurs. Avseende organisationers ekonomi angav den dåvarande regeringen i propositionen En politik för det civila samhället (prop. 2009/10:55 s. 162) att det kan anses självklart att statsbidrag inte ska lämnas till en organisation som har skulder för svenska skatter eller avgifter hos eller som är i likvidation eller försatt i konkurs. För den handläggande myndigheten kan det ändå vara viktigt att det finns en uttrycklig grund att neka bidrag i ett sådant läge, särskilt om organisationen kan anses uppfylla villkoren i övrigt. Regeringen delar denna bedömning och föreslår, i likhet med Arvsfondsdelegationen och Kammarkollegiet, att det i lagen om Allmänna arvsfonden införs ett uttryckligt villkor om att stöd inte får lämnas till en organisation som har skulder för svenska skatter eller avgifter hos eller som är i likvidation eller försatt i konkurs. 8 Förbindelsetid för lokalstöd I nuvarande 9 a–9 b § lagen (1994:243) om Allmänna arvsfonden regleras att den som beviljas stöd till lokaler eller anläggningar ska förbinda sig att under använda den lokal eller den anläggning som stödet avser. Arvsfondsdelegationen kan besluta om undantag i fråga om den tioåriga förbindelsen om det finns särskilda skäl. Särskilda skäl kan enligt för- arbetena till bestämmelsen vara att fastigheten inom tioårsperioden över- låts till någon som fortsätter att använda den för samma ändamål som stödmottagaren eller att den aktuella fastighetens marknadsvärde sjunkit kraftigt sedan stödet beviljades (prop. 2002/03:136 s. 33 och 37). Lokalstöd ska återbetalas helt eller delvis om användningen av Prop. 2020/21:139 fastigheten ändras, eller om den säljs , utan Arvsfondsdelegationens medgivande (12 § andra stycket). Bestämmelserna trädde i kraft men var enligt förarbetena endast en kodifiering av då rådande praxis (prop. 2002/03:136 s. 32 f.). Gällande praxis innebar att den som fått stöd till en lokal eller en anläggning skulle betala tillbaka en del av medlen om lokalen eller anläggningen användes till annat ändamål. Detsamma gällde om lokalen eller anläggningen såldes till någon annan som inte skulle använda den för samma ändamål. Stödet skrevs av och var helt avskrivet . Tanken bakom denna praxis var att lokalstödet innebär en form av förmögenhetsuppbyggnad hos den som mottagit stödet. Regeringen konstaterade i propositionen att det för statligt investeringsstöd inom andra områden, t.ex. i den numera upphävda förordningen (2001:531) om statligt investeringsbidrag för nybyggnad av bostäder som upplåts med hyresrätt i områden med bostadsbrist, fanns tidsfrister för återbetalning på 5, 10 och men att en tioårsfrist anslöt till preskriptionstiden för fordringar enligt 1 § preskriptionslagen (1981:130). ansågs därför vara en rimlig och lämplig tidsperiod under vilken återkrav ska göras gällande. Regeringen uttalade vidare att det även i fortsättningen bör vara ett riktmärke att det belopp som ska återbetalas ska motsvara det beviljade stödet minskat som har gått sedan stödet beviljades, vilket också är den praxis Arvsfondsdelegationen tillämpar . Arvsfondsdelegationens praxis i anslutning till de redovisade bestämmelserna innebär bl.a. att endast ideella organisationer som funnits kan få lokalstöd. Därutöver beviljas enligt praxis i normalfallet av totala godkända kostnader för om-, till- eller nybyggnation av en fastighet. Beviljat belopp kan som huvudregel dock högst uppgå till inklusive mervärdesskatt eller exklusive mervärdesskatt. Det krävs alltså i normalfallet att sökanden kan finansiera resterande del av totalkostnaden, antingen genom egna medel eller genom bidrag från annan finansiär. Den sökande organisationen måste också äga fastigheten eller enligt avtal ha nyttjanderätt till den . 8.2Kortare förbindelsetid för lokalstöd i vissa fall Regeringens förslag: Den tioåriga förbindelsen att bedriva verksamhet ska fortsätta att gälla för lokalstöd i fråga om stöd som har beviljats för en lokal eller anläggning. Om sökanden har nyttjanderätt till lokalen eller anläggningen i fråga, och om det finns särskilda skäl för en kortare förbindelse än , ska sökanden i stället förbinda sig att bedriva verksamhet i lokalen. Arvsfondsdelegationens möjlighet att besluta om undantag från tidsförbindelsen efter ansökan från den som beviljats stöd om det finns särskilda skäl ska omfatta även den femåriga förbindelsen. Utredningens förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna tillstyrker förslaget i huvudsak eller har inga synpunkter. Kammarkollegiet och Arvsfondsdelegationen tillstyrker utredningens förslag men vill att Arvsfondsdelegationens möjlighet att meddela villkorsändringar tydliggörs i lagtexten. Famna – för idéburen välfärd tillstyrker utredningens förslag och framhåller att i områden där det råder stor efterfrågan på hyreslokaler är det svårt eller rent av omöjligt att hitta en hyresvärd som är villig att ingå lokalhyresavtal under de premisser som gäller för stöd ur Allmänna arvsfonden. En kortare tidsförbindelse skulle kunna motverka detta och förenkla för organisationer att hitta lämpliga lokaler för sin verksamhet och därmed gynna verksamhetens målgrupper. () föreslår att Arvsfondsdelegationen redan från början ska ha möjlighet att, om särskilda skäl finns, tillåta femåriga förbindelser för lokalstöd även i de fall den sökande äger lokalen. Funktionsrätt i län stöder förslaget om hyresavtal men anser att undantagsmöjligheter än bör finnas. Skälen för regeringens förslag Förbindelsetiden bör inte vara kortare än i de fall den sökande äger lokalen Förbindelsen att under använda den lokal eller den anläggning (nedan kallad fastighet) som stödet avser syftar till att förhindra ren fastighetsspekulation.