prop · H803206 · 2021-06-07 00:00:00 — Regeringens bedömning: Ett eventuellt behov av sekretessbrytande bestämmelser bör hanteras genom föreskrifter på förordningsnivå. Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Promemorians förslag avviker från regeringens förslag genom att promemorians förslag innebär att får förbjuda mark- nadsföring. Av promemorians lagförslag framgår inte att ett inte tillfälligt förbud mot marknadsföring av ett erbjudande om gräsrotsfinansiering kan meddelas om erbjudandet strider mot EU-förordningen eller om det finns skälig anledning att anta att erbjudandet skulle göra det. Promemorian tar inte upp frågan om sekretessbrytande bestämmelser. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. anser den bör få meddela förbud mot marknadsföringskommunikation i stället för mot marknads- föring. avstyrker förslaget om att ska få meddela förbud mot marknadsföring och föreslår att termen marknadsföringskommunikation i stället används. och poängterar också vikten av att samarbetet mellan myndigheterna inte begränsas av sekretessbestämmelser. anser att det vid skälig anledning att anta att marknadsföringen strider mot bestämmelserna i även bör finnas möjlighet att meddela förbud som gäller tills vidare. Se även synpunkter från Förvaltningsrätten i , Hovrätten över och och Kammarrätten i i avsnitt 7.5 i fråga om förtydliganden av förhållandet mellan tillfälliga och inte tillfälliga förbud samt om huruvida det bör anges i lagtext att kan besluta om nytt tillfälligt 2020/21:206 förbud samt från i fråga om bestämmelserna om tillfälliga förbud mot erbjudanden om gräsrotsfinansiering respektive marknadsföring av sådana erbjudanden. Skälen för regeringens förslag och bedömning Enligt EU:s förordning om gräsrotsfinansiering ska den behöriga myndig- heten ha möjlighet att förbjuda marknadsföringskommunikation helt eller tillfälligt, eller kräva att leverantörer av gräsrotsfinansieringstjänster eller tredje parter som utsetts att utföra uppgifter i samband med tillhanda- hållande av gräsrotsfinansieringstjänster upphör med eller tillfälligt drar in, marknadsföringskommunikation under högst tio på varandra följande arbetsdagar vid ett och samma tillfälle, om det finns rimliga skäl att tro att förordningen har överträtts (artikel 30.2 första stycket b). föringskommunikation avses i förordningen all information eller kom- munikation från en leverantör av gräsrotsfinansieringstjänster till en presumtiv investerare eller presumtiva projektägare om de tjänster som leverantören av gräsrotsfinansieringstjänster erbjuder, utöver den infor- mation till investerare som krävs enligt förordningen (artikel 2.1 o). Bestämmelser som ger möjlighet att förbjuda marknadsföringskommunikation på det sätt som anges i förordningen bör införas i kompletteringslagen. De bör som utgångspunkt utformas efter förebild av bestämmelserna i lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s prospektförordning om att får förbjuda mark- nadsföring av erbjudanden av värdepapper till allmänheten eller upptag- ande av värdepapper till handel på en reglerad marknad (se 3 kap. 2 och 3 §§ och prop. 2018/19:83 s. 74–77). Det bör således bl.a. göras åtskillnad mellan tillfälliga och inte tillfälliga förbud på samma sätt som i den lagen och på samma sätt som när det gäller bestämmelserna om förbud mot ett erbjudande om gräsrotsfinansiering som föreslås i avsnitt 7.5. befogenhet att meddela förbud bör gälla i förhållande till ”marknads- föringskommunikation” såsom anges i förordningen i stället för i för- hållande till ”marknadsföring” som föreslås i promemorian. myndigheterna anför att termen marknadsföring enligt svensk rätt är vidare än termen marknadsföringskommunikation enligt förordningen och att det kan uppstå fall där de båda har möjlighet att utöva tillsyn och förbjuda marknadsföring av ett gräsrotsfinansieringserbjudande. respektive myndighets beslut kan överklagas till olika domstolar finns det enligt myndigheterna en risk att praxis kan utvecklas åt olika håll i olika Regeringen konstaterar att det i stor utsträckning före- kommer parallell tillsyn och möjlighet till åtgärder enligt å ena sidan regleringen på finansmarknadsområdet och å andra sidan marknads- föringslagen (se vidare nedan). Det är en ordning som ansetts fungera väl (se t.ex. prop. 2018/19:83 s. 78). Sådana parallella möjligheter till tillsyn och åtgärder från respektive myndighet kommer också att finnas i fråga om marknadsföring för erbjudanden om gräsrotsfinansiering oavsett om möjligheter till förbud gäller endast i fråga om marknadsföringskommunikation och inte i fråga om marknadsföring. Regeringen anser dock att det, i enlighet med myndigheternas synpunkter, är tillräckligt att befogenhet att agera gäller i för- hållande till marknadsföringskommunikation. Ett tillfälligt förbud mot marknadsföringskommunikation, som gäller i , bör därför få meddelas om det finns skälig anledning att anta att ett erbjudande om gräsrotsfinansiering strider mot bestäm- melserna i förordningen. I förordningen finns det även bestämmelser om marknadsföringskommunikation som gäller hur ett erbjudande om gräsrotsfinansiering ska utformas (artikel 27.2). Informationen i marknadsföringskommunikationen ska bl.a. vara rättvis, tydlig och icke-vilseledande samt överensstämma med informationen i investerings- faktabladet. Eftersom det i förordningen anges att ett förbud mot marknadsföringskommunikation ska kunna meddelas om det finns skälig anledning att tro att förordningen har överträtts, bör det även omfatta en misstänkt överträdelse av bestämmelserna om marknadsföringskom- munikation. Ett tillfälligt förbud bör därför även kunna meddelas om det finns skälig anledning att anta att marknadsföringskommunikationen i sig strider mot förordningen. Om efter utgången av tio- dagarsfristen fortfarande anser att det finns skälig anledning att anta att så är fallet, bör inspektionen kunna besluta om ett nytt tillfälligt förbud (jfr avsnitt 7.5). svenska språkversionen av EU-förordningen anges att den be- höriga myndigheten ”helt eller tillfälligt” ska kunna förbjuda marknads- föringskommunikation när det finns rimliga skäl att tro att förordningen har överträtts. Skrivningen ger intryck av att förordningen kräver att ett förbud som inte är tillfälligt ska kunna meddelas. Med hänsyn till utform- ningen av den engelska språkversionen av förordningen i denna del (”pro- hibit or suspend”) och i linje med hur regeringen har tolkat motsvarande bestämmelser EU:s prospektförordning, görs i denna proposition dock bedömningen att förordningen inte ställer upp något sådant krav (se prop. 2018/19:83 s. 76). Medlemsstaterna har emellertid möjlighet att i nationell rätt införa ytterligare befogenheter för den behöriga myndigheten utöver de som räknas upp i förordningen (se artikel 30.1 och 30.2). I likhet med det som gäller enligt lagen med kompletterande bestäm- melser till EU:s prospektförordning bör kunna besluta att tills vidare förbjuda marknadsföringskommunikation avseende ett erbjudande om gräsrotsfinansiering om erbjudandet strider mot förord- ningens bestämmelser eller om det finns skälig anledning att anta att erbjudandet skulle göra det. Det är rimligt att även ska kunna förbjuda marknadsföringskommunikation avseende ett erbjudande om gräsrotsfinansiering som inspektionen förbjuder med stöd av de bestämmelser som föreslås i avsnitt 7.5. Eftersom det, som berörs ovan, i förordningen finns bestämmelser om marknadsföringsföringskommunika- tion bör förbud som inte är tillfälligt även kunna meddelas när marknads- föringskommunikationen i sig strider mot förordningen (jfr samma prop. s. 77). Förbud mot marknadsföringskommunikation som inte är tillfälligt bör dock inte – såsom förordar – kunna med- delas vid skälig anledning att anta att marknadsföringskommunikationen strider mot förordningen. I sådana fall får i stället ett tillfälligt förbud meddelas. Det bör i kompletteringslagen även anges att ett förbud som inte är tillfälligt ska upphävas om erbjudandet eller marknadsföringskom- 2020/21:206 munikationen inte längre strider mot bestämmelserna i förordningen eller om det inte längre finns skälig anledning att anta att erbjudandet skulle göra det. Förutom att den behöriga myndigheten ska kunna förbjuda marknads- föringskommunikation anges i förordningen att den behöriga myndigheten ska kunna kräva att leverantörer av gräsrotsfinansieringstjänster eller tredje parter som har utsetts att utföra uppgifter i samband med gräsrots- finansieringstjänster upphör med eller tillfälligt drar in marknadsförings- kommunikationen (artikel 30.2 första stycket b). En sådan möjlighet bör dock anses rymmas inom möjligheten att förbjuda marknadsföringskom- munikation (se samma prop. Ett beslut om förbud bör få förenas med vite. Enligt förslaget ovan kommer att kunna förbjuda marknadsföringskommunikation. gäller marknadsföringslagens (2008:486) bestämmelser för konsumenter som inte har fått tillräcklig information i samband med marknadsföring av produkter. Enligt den lagen får domstolen besluta om bl.a. förbud mot marknadsföring som är otillbörlig (23 och 27 §§) eller besluta att meddela ett förbudsföreläggande (23 och 28 §§). Det förhållandet att även marknadsföringslagen kan tillämpas innebär inte något hinder mot att ingriper med stöd av bestämmelserna i den nya kompletteringslagen som föreslås i denna proposition. Det är lämpligt att, på samma sätt som i flera andra lagar på finansmarknadsområdet, i kompletteringslagen införa en bestämmelse som hänvisar till marknads- föringslagens bestämmelser (se t.ex. 9 kap. 14 § lagen om värdepappers- marknaden, 1 kap. 3 § lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s prospektförordning och 2 § lagen [2017:317] med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om faktablad för Priip-produkter). En sådan bestämmelse klargör att också marknadsföringslagens sanktions- system (förutom 29–36 §§) inklusive skadeståndsbestämmelse (37 §) kan komma att tillämpas för de fall kraven i fråga om investeringsfaktablad, information som ska lämnas till kunder och marknadsföringsmaterial inte följs (artiklarna 19, 23, 24 och 27). och bör samråda med varandra innan en åtgärd vidtas (se prop. 2018/19:83 s. 78). Att myndigheterna ska samråda med varandra i frågor på de områden där de har ett gemensamt tillsynsansvar framgår av respektive myndighetsinstruktion (2 § och 7 § första stycket 2 förordningen [2009:93] med instruktion för Finansinspek- tionen och 1 § och 6 § 2 förordningen [2009:607] med instruktion för ). finns ett samverkansavtal mellan myndigheterna som klargör hur detta samråd ska ske och på vilka om- råden. och bör därmed kunna be- driva sin tillsyn enligt den nya kompletteringslagen på samma sätt som i de övriga fallen där de har ett gemensamt tillsynsansvar. På så sätt bör även anses uppfylla det direkt tillämpliga krav i EU- förordningen som innebär att behöriga myndigheter ska ansvara för att kontrollera att deras nationella lagar och andra författningar som är tillämpliga på marknadsföringskommunikation följs och att dessa tilläm- Prop. 2020/21:206 pas gentemot leverantörer av gräsrotsfinansieringstjänster (artikel 27.4). och poängterar också vikten av att samarbetet mellan myndigheterna inte begränsas av sekretessbestäm- melser. Regeringen anser att eventuellt behov av sekretessbrytande bestämmelser bör hanteras genom föreskrifter på förordningsnivå. 7.7Rätt att förbjuda tillhandahållandet av gräsrotsfinansieringstjänster Regeringens förslag: ska få tillfälligt förbjuda en leverantör av gräsrotsfinansieringstjänster att tillhandahålla sådana tjänster om det finns skälig anledning att anta att bestämmelserna i förordning om gräsrotsfinansiering har överträtts. Beslutet ska få gälla under . ska få förbjuda en leverantör av gräsrotsfinansi- eringstjänster att tillhandahålla sådana tjänster om bestämmelserna i har överträtts. Beslutet ska upphävas om överträdel- sen har upphört. ska få tillfälligt förbjuda en leverantör av gräs- rotsfinansieringstjänster att tillhandahålla sådana tjänster om leveran- törens ställning är sådan att tillhandahållandet av gräsrotsfinansierings- tjänster skulle skada investerares intressen. Ett beslut om förbud ska få förenas med vite. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot Se dock avsnitt 7.5 i fråga om synpunkter om huruvida det bör anges i lagtext att kan besluta om nytt tillfälligt förbud. Skälen för regeringens förslag: Enligt EU:s förordning om gräsrots- finansiering ska den behöriga myndigheten ha rätt att meddela ett tillfälligt förbud eller kräva att en leverantör av gräsrotsfinansieringstjänster tillfälligt drar in tillhandahållandet av gräsrotsfinansieringstjänster under högst tio på varandra följande arbetsdagar vid ett och samma tillfälle om det finns skälig anledning att tro att förordningen har överträtts (artikel 30.2 första stycket d). Den behöriga myndigheten ska ha rätt att tills vidare förbjuda tillhandahållandet av gräsrotsfinansieringstjänster om det har framkommit att förordningen har överträtts (artikel 30.2 första stycket e). Den behöriga myndigheten ska vidare ha rätt att meddela ett tillfälligt förbud eller kräva att en leverantör av gräsrotsfinansieringstjänster tillfälligt drar in tillhandahållandet av gräsrotsfinansieringstjänster även i det fall leverantörens ställning är sådan att tillhandahållandet av gräsrots- finansieringstjänster skulle skada investerarnas intressen (artikel 30.2 första stycket h). Detsamma ska gälla i fråga om en tredje part som utsetts att utföra uppgifter i samband med tillhandahållande av gräsrots- finansieringstjänster. För ett tillfälligt förbud på den här grunden anges ingen tidsbegränsning. Bestämmelser som ger möjlighet att på det sätt som anges förordningen förbjuda tillhandahållandet av gräsrotsfinansierings- 2020/21:206 tjänster bör införas i kompletteringslagen. De bör utformas på mot- svarande sätt som bestämmelserna om förbud mot ett erbjudande gräsrots- finansiering som föreslås i avsnitt 7.5 och mot marknadsföring av gräsrots- finansieringstjänster i avsnitt 7.6. Det bör alltså göras åtskillnad mellan tillfälliga och inte tillfälliga förbud. Ett tillfälligt förbud mot tillhandahållandet av gräsrotsfinansierings- tjänster som gäller i , bör få meddelas om det finns skälig anledning att anta att bestämmelserna i förordningen har överträtts. Syftet med möjligheten att meddela ett sådant förbud får antas vara att kunna hindra tillhandahållandet av gräsrotsfinansieringstjänster medan Finans- inspektionen utreder en misstänkt överträdelse. Beviskravet ”rimliga skäl att tro” enligt förordningen bör, för svenskt vidkommande, motsvaras av ”skälig anledning att anta”, i linje med det som föreslås i avsnitten 7.5 och 7.6.Om inte längre har skälig anledning att anta att förordningen överträds, ska förbudet upphävas. Om efter utgången av tiodagarsfristen inte har tillräckligt underlag för att bedöma om erbjudandet strider mot förordningen men det fortfarande finns skälig anledning att anta att så är fallet, bör inspektionen kunna besluta om ett nytt tillfälligt förbud. Om det står klart att leverantören av gräsrotsfinansieringstjänster har överträtt förordningen ska enligt förordningen ett förbud att tillhandahålla gräsrotsfinansieringstjänster som inte är tillfälligt kunna meddelas. Ett inte tidsbegränsat förbud att tillhandhålla gräsrotsfinansieringstjänster är en ingripande åtgärd som får antas vara proportionerlig endast vid allvarliga överträdelser. Ett sådant förbud mot tillhandahållandet av gräsrotsfinansi- eringstjänster bör upphävas om leverantören av gräsrotsfinansierings- tjänster inte längre överträder bestämmelserna i förordningen. Ett tillfälligt förbud mot tillhandahållandet av gräsrotsfinansieringstjän- ster, som dock inte är tidsbegränsat, ska också kunna beslutas om leveran- törens ställning är sådan att tillhandahållandet av gräsrotsfinansierings- tjänster skulle skada investerares intressen. Förbudet kan t.ex. komma i fråga om leverantörens ekonomiska ställning försämras så att det finns risk för konkurs (jfr prop. 2018/19:83 s. 193). Förutom att den behöriga myndigheten ska kunna tillfälligt förbjuda tillhandahållandet av gräsrotfinansieringstjänster anges i förordningen att myndigheten i vissa fall ska kunna kräva att leverantörer av gräsrots- finansieringstjänster tillfälligt drar in tillhandahållandet gräsrotsfinansi- eringstjänster (artikel 30.2 första stycket d och h). En sådan möjlighet får dock anses rymmas inom möjligheten att förbjuda tillhandahållandet av gräsrotsfinansieringstjänster (jfr avsnitt 7.6). Detsamma gäller den behöriga myndighetens möjlighet att begära att en tredje part som utsetts att utföra uppgifter i samband med gräsrotsfinansieringstjänster tillfälligt drar in tillhandahållandet av gräsrotsfinansieringstjänster (artikel 30.2 första stycket h). Ett beslut om förbud bör få förenas med vite. 7.8Korrigering av bristfällig, felaktig eller vilseledande information Regeringens förslag: Om den information som en leverantör av gräsrotsfinansieringstjänster ska lämna till kunder eller som ska framgå av ett investeringsfaktablad är bristfällig, felaktig eller vilseledande, ska få offentliggöra korrekta uppgifter. I ett sådant fall ska även få förelägga en leverantör av gräsrots- finansieringstjänster att korrigera informationen eller se till att den korrigeras. Föreläggandet ska få förenas med vite. Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Promemorian innehåller dock inget förslag om att Finansinspek- tionen ska få förelägga en leverantör av gräsrotsfinansieringstjänster att se till att information korrigeras. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. ifrågasätter om det är i enlighet med EU-förordningen att förelägga en leverantör av gräsrots- finansieringstjänster att korrigera information i ett investeringsfaktablad som projektägaren utarbetar och där projektägaren är ansvarig för informationen. Skälen för regeringens förslag: Enligt EU:s förordning om gräsrots- finansiering ska den behöriga myndigheten – för att säkerställa investerar- skydd eller att marknaden fungerar störningsfritt – kunna lämna ut, eller kräva att leverantörer av gräsrotsfinansieringstjänster eller den tredje part som utsetts att utföra uppgifter i samband med tillhandahållande av gräsrotsfinansieringstjänster lämnar ut, all väsentlig information som kan påverka tillhandahållandet av gräsrotsfinansieringstjänster (artikel 30.2 första stycket g). Liknande befogenheter ska finnas enligt bl.a. EU:s prospektförordning och EU:s förordning om referensvärden (artikel 32.1 första stycket l respektive artikel 41.1 j). EU:s prospektförordning kompletteras när det gäller den aktuella befogenheten bl.a. av en bestämmelse enligt vilken , om det förekommer felaktiga eller vilseledande uppgifter i ett prospekt, får offentliggöra korrekta uppgifter (3 kap. 7 § lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s prospektförordning). På motsvarande sätt får enligt lagen (2018:2024) med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om referensvärden, om det förekommit felaktiga eller vilseledande uppgifter i samband med tillhandahållandet av ett referensvärde, offentliggöra korrekta uppgifter. I den lagen finns även en bestämmelse enligt vilken får besluta att förelägga bl.a. administratören av referensvärdet att korrigera referensvärdet eller informationen (3 kap. 4 §). Befogenheten att lämna ut eller kräva utlämnande av information i nu berört avseende ska enligt EU:s förordning om gräsrotsfinansiering kunna användas för att säkerställa investerarskydd och att marknaden fungerar felfritt. Befogenheten får förstås som att den – liksom enligt ovan nämnda EU-rättsakter – ska kunna användas vid felaktig eller vilseledande infor- mation. Den får även förstås som att den ska kunna användas när en 2020/21:206 leverantör av gräsrotsfinansieringstjänster inte lämnat ut information som ska lämnas ut enligt förordningen. Förutsatt att uppgifterna inte omfattas av sekretess enligt offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) så finns inget hinder mot att Finans- inspektionen publicerar information som kan behövas för investerare och allmänhet, inklusive korrigeringar av bristfällig, felaktig eller vilseledande information. En myndighet kan dock vara obenägen att tillkännage sin uppfattning i olika frågor om detta riskerar att inverka negativt på t.ex. ett företags möjlighet att bedriva affärsverksamhet. Det är därför lämpligt att det införs en tydlig rättslig grund för agerandet, mot vilken Finansinspek- tionens ställningstagande också kan bedömas (se t.ex. prop. 2018/19:4 s. 59 f. och prop. 2018/19:83 s. 82). Det bör därför införas en bestämmelse i den nya kompletteringslagen om att får offentliggöra korrekta uppgifter om det har förekommit bristfälliga, felaktiga eller vilseledande uppgifter i ett investeringsfaktablad eller sådan information som leverantören av gräsrotsfinansieringstjänster är skyldig att lämna till sina kunder (artiklarna 19, 23 och 24). ska enligt förslaget i avsnitt 8.4 vid överträdelser av förordningen kunna förelägga en leverantör av gräsrotsfinansierings- tjänster att vidta en viss åtgärd för att komma till rätta med situationen. Genom ett sådant föreläggande bör en leverantör av gräsrotsfinansierings- tjänster t.ex. kunna föreläggas att åtgärda bristfälliga, felaktiga eller vilse- ledande uppgifter i ett investeringsfaktablad eller sådan information som leverantören av gräsrotsfinansieringstjänster är skyldig att lämna till sina kunder. Den möjligheten, tillsammans med förslaget i avsnitt 7.3 som ger rätt att begära dokument och information, bedöms därför i och för sig uppfylla förordningens krav på en befogenhet att kräva att leverantörer av gräsrotsfinansieringstjänster eller den tredje part som utsetts att utföra uppgifter i samband med tillhandahållande av gräsrots- finansieringstjänster lämnar ut all väsentlig information som kan påverka tillhandahållandet av gräsrotsfinansieringstjänster (jfr prop. 2018/19:83 s. 82). Efter förebild av lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om referensvärden (3 kap. 4 §) och för tydlighets skull bör det dock tas in en uttrycklig bestämmelse i den nya kompletterings- lagen om att får förelägga en leverantör av gräsrots- finansieringstjänster att korrigera information (jfr prop. 2018/19:4 s. 60). anför kan det ifrågasättas om det är i enlighet med EU-förordningen att ska kunna förelägga en leverantör av gräsrotsfinansieringstjänster att korrigera information i ett investeringsfaktablad som projektägaren utarbetar och där projektägaren är ansvarig för informationen. I ett sådant fall bör i stället kunna förelägga leverantören att tillse att information korrigeras. Korrigerar projektägaren inte informationen ska erbjudandet dras in enligt de bestämmelser som finns om detta i EU-förordningen (se artikel 23.12). Regeringens förslag: Om tillståndet för en leverantör av gräsrots- finansieringstjänster återkallas på grund av att leverantören inte har tillhandahållit tjänster och inte längre förvaltar befintliga avtal, ska få förelägga leverantören att överlåta sina avtal med kunder till en annan leverantör av gräsrots- finansieringstjänster som har tillstånd från . sådant föreläggande ska det framgå att kunden och den mottagande leverantören ska samtycka till överlåtelsen. förenas med vite. Promemorians förslag avviker från regeringens förslag på det sättet att promemorians förslag innebär att ska få besluta att Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. ser ett antal problem när det gäller gränserna, formerna och kriterierna för hur en överlåtelse ska Det är enligt inspektionen nödvändigt att regelverket kompletteras