prop · H90358 · 2021-11-10 00:00:00 — bör öka takten i arbetet med nya och utvidgade nationalparker enligt nationalparksplanen. Regeringen anser att intentionen bör vara att nationalparker bör bildas av delar av ekoparkerna och Hornsö i län, Halle- och Hunneberg i och Hornslandet i , vilka har höga naturvärden och är 2021/22:58 lämpliga för att gynna lokalsamhället och främja hållbar turism. Nationalparker ska enligt 7 kap. tillhöra staten. Vid arbetet ska lokal delaktighet samt samverkan med kommuner, organisationer och lokalbefolkning särskilt beaktas, bl.a. för att säkerställa att nationalparkerna vårdas och förvaltas med långsiktighet, i enlighet med de syften för vilka de har bildats och så att bevarandemålen upprätthålls . Frågan om ägandet av marken i ekoparkerna, liksom de frågor som alltid behöver hanteras inför bildande av nationalparker, behöver hanteras innan regeringen återkommer med en proposition om att bilda nya nationalparker. 5Program för ersättningsmark och markförsäljning från 5.1Överföring av ersättningsmark för skydd av skog samt fortsatt brukande Regeringens förslag: Regeringen föreslår att bemyndigar regeringen att 1.under perioden 2022 och 2023 överföra fastigheter med en sammanlagd areal om högst produktiv skogsmark som inte utgör fjällnära skog från (publ) till staten genom utdelning av fastigheter eller av aktier i ett av (publ) ägt dotterföretag, 2.till staten överföra fastigheter som ägs av ett bolag som staten förvärvat genom utdelning av aktier enligt 1, 3.vidta de åtgärder som krävs för att genomföra överföringen enligt 1 och 2, samt 4.avyttra de tillgångar som överförs till staten enligt 1 och 2. Regeringens bedömning: För att värna möjligheten för skogsägare att fortsätta bedriva skogsbruk och genom snabbt skydd kunna erbjuda mindre skogsägare alternativ när värdefull skog skyddas, bör ett ersättningsmarksprogram (Sveaskogsprogram) tas fram och genomföras för att möta efterfrågan hos de enskilda markägare som inte längre tillåts bruka sin skog. Det omfattar och inriktas helt mot enskilda markägare av skog samt skogsfastigheter som ägs och förvaltas gemensamt inom så kallade allmänningsskogar och häradsallmänningar, för vilka ersättningsmark kan vara ett attraktivt alternativ som möjliggör ett fortsatt brukande på en annan plats. Utredningens förslag: Överensstämmer till viss del med regeringens förslag vad gäller ett i areal begränsat ersättningsmarksprogram från (), utanför det fjällnära området. Utredningen har inte lämnat något förslag motsvarande regeringens bedömning, men bedömt att ett markförsäljningsprogram, efter ytterligare utredning, skulle kunna utgöra ett möjligt, löpande verktyg för att skydda skogsmark med höga naturvärden. Remissinstanserna: Bland de remissinstanser som yttrar sig i frågan är de flesta positiva till ett ersättningsmarksprogram. dock generella beslut om ersättningsmark inom det framtida områdes- skyddet innan omfattning, förutsättningar och konsekvenser utretts och klarlagts i särskild ordning. Flera remissinstanser, bl.a. några länsstyrelser och LRF skogsägarna, och pekar på möjligheter med så poängterar att ersättningsmark är ett bra verktyg under förutsättning att alla ägarformer behandlas lika och ges samma möjligheter till Flera organisationer, som exempelvis Världsnaturfonden (WWF) och Birdlife föredrar ett ersättningsmarksprogram framför ett i anser att även borde erbjuda ersättningsmark för att på så sätt öka den geografiska spridningen av tillgänglig mark. (Mark- och miljödomstolen påpekar att ytterligare kostnader kan uppkomma vid byte av ersättningsmark. bildningskostnaderna kan bli betydande beroende på vilka åtgärder som kan komma att krävas vid förrättningen. anser att innan strategin med ersättningsmark utvärderas med avseende på om den genererar mer biologisk mångfald i skogen, bör samhälls- och nationalekonomiska Det bör utredas vid all eventuell förändring av Skälen för regeringens förslag och bedömning: Regeringen anser att verksamhet även i fortsättningen ska baseras på affärsmässig grund och generera marknadsmässig avkastning. behov av att skydda värdefull natur. var processen för ersättningsmarker resurs- och tidskrävande för alla berörda parter. I genomsnitt köpte ca 2 000 Regeringen ansåg då att systemet för överföring av ersättningsmark behövde förändras. skulle överföra högst produktiv skogsmark från till staten för att därefter användas som ersättningsmark vid inbyte av andra fastigheter (prop. 2009/10:169, bet. 2009/10:NU22, rskr. 2009/10:384). Regeringen uttryckte i propositionen bl.a. följande: Enligt regeringen ska åtgärderna bidra till att delmålet om långsiktigt skydd av skogsmark kan nås. upphör uppdrag att tillhanda- hålla ersättningsmark till staten vid utgången av 2010. och tydliggörs bolagets affärsmässiga inriktning ytterligare. behov av resurser uppstår för att bidra till måluppfyllelsen av Levande skogar ska regeringen återkomma med information om vilka verktyg som då kan vara aktuella. Årsstämman för beslutade om utdelning av dotterbolaget i till staten. produktiv skogsmark samt erhöll ett aktieägartillskott från om för betalning av fastighetsbildnings- kostnader, lagfartskostnader samt kostnader för förvaltning av skogen. överlät de till staten () som fullföljt sitt uppdrag. bemyndigade regeringen att avveckla Ersättningsmark i genom likvidation. ansvarade därefter för att byta den produktiva skogsmarken mot skyddsvärd skog, vilket resulterade i att produktiv skogsmark skyddades i ca 450 naturreservat. Regeringen har en tydlig ambition att skyddsvärda skogar inte ska avverkas utan bevaras antingen genom formellt skydd eller frivilliga avsättningar och att miljöhänsynen i den brukade skogen ska öka. Regeringen prioriterar arbetet för ökad hållbart tillväxt i skogen. Regeringen prioriterar att ska klara sina nationella och internationella åtaganden för att skydda biologisk mångfald i skogen. (prop.2009/10:169, bet. 2009/10:NU22, rskr. 2009/10:384) var det nästan uteslutande de större skogsbolagen som erhöll ersättningsmark, i form av produktiv skogsmark från , för sina områden med höga Ersättningsmark kan vara ett attraktivt alternativ för enskilda markägare av skog samt skogsfastigheter som ägs och förvaltas gemensamt inom så kallade allmänningsskogar och häradsallmänningar som vill fortsätta att bedriva aktivt skogsbruk men inte ser möjligheter att förvärva mark på den öppna marknaden i samband med en process för bildande av naturreservat För att stärka äganderätten och erbjuda mindre skogs- ägare alternativ när värdefull skog skyddas bedömer regeringen att ersättningsmark ska erbjudas enskilda markägare av skog samt skogs- fastigheter som ägs och förvaltas gemensamt inom så kallade allmännings- skogar och häradsallmänningar. Regeringen bedömer att ett ersättnings- marksprogram kan bidra positivt till det strategiska arbetet med skydd av Regeringen bedömer att nya ersättningsmarker kan bidra till ett snabbt skydd av värdefull natur som det möjliggör ett fortsatt brukande av skog för den markägare som berörs. Regeringen föreslår därför att bemyndigar regeringen att överföra fastigheter med en sammanlagd areal om högst icke skyddsvärd produktiv skogsmark från till staten för att därefter användas som ersättningsmark samt att vidta de åtgärder som krävs för att Överföringen ska ske genom utdelning av fastigheter eller genom utdelning av aktier i ett av ägt dotterföretag, varvid dotterföretagets fastigheter senare ska kunna överföras till staten. Staten betalar ingen ersättning till för dessa Detta bidrar till att uppnå ett ökat skydd av skogsmark med höga naturvärden och en möjlighet skogsägare att bedriva skogsbruk även om det sker på en annan plats. Sveaskogsprogrammet bör i huvudsak gälla mark utanför det fjällnära ska i samarbete med identifiera lämpliga arealer som ersättningsmarker i huvudsak utanför det fjällnära Ersättningsmarkerna ska helt inriktas mot enskilda markägare av skog samt skogsfastigheter som ägs och förvaltas gemensamt inom så kallade allmänningsskogar och häradsallmänningar. ska ses som ett erbjudande och en möjlighet för den markägare som berörs. har kännedom om skogsarealer med höga naturvärden där möjligheten att tillhandahålla ersättningsmark och där överenskommelser om markbyten bedöms vara ett relativt snabbt sätt att utöka naturskyddet hos mindre enskilda skogsägare. Ersättningsmark ger också ytterligare ett alternativ för mindre enskilda skogsägare, vid sidan av ersättning, att skydda arealer där så är lämpligt och möjligt. I arbetet med ersättningsmark bör även möjligheterna till trepartsbyten kunna användas i de fall när så är möjligt och ändamålsenligt. Utgångspunkterna för den beskrivna överföringen, urval av arealer och val av transaktionsteknisk lösning kommer bland annat att vara de aktuella arealernas värden, geografisk närhet till de identifierade skyddsvärda objekten och arronderingsmässiga begränsningar samt transaktionskostnader. För att kunna använda de överförda fastigheterna som ersättningsmark måste staten kunna avyttra de tillgångar som erhålls genom överföringen och regeringen bör därför bemyndigas att avyttra tillgångarna. Regeringens förslag: Regeringen föreslår att godkänner att (publ) ges i uppdrag att, mot marknadsmässig ersättning, i stället för nuvarande markförsäljningsprogam, avyttra totalt upp till produktiv skogsmark för att kunna användas som ersättningsmark till enskilda markägare av skyddsvärd skog inklusive skogsfastigheter som ägs och förvaltas gemensamt inom så kallade allmänningsskogar och häradsallmänningar. Regeringens bedömning: Skydd av mark kan med fördel ske genom markförsäljningsprogram (inriktas mot enskilda markägare av skog samt skogsfastigheter som ägs och förvaltas gemensamt inom så kallade allmänningsskogar och häradsallmänningar) och andra ersättningar för skydd av mark samt genom direkt skydd av statlig mark. Detta bör bland annat ske genom att Sveaskog AB:s nuvarande markförsäljningsprogram ändrar inriktning. Ny inriktning blir att erbjuda försäljning av produktiv skogsmark till enskilda markägare av skog samt skog som ägs och förvaltas gemensamt inom s.k. allmänningsskogar och häradsallmänningar. ske på marknadsmässiga villkor och ersättningen kommer att erläggas Programmet bör utökas från kvarvarande ca till . Utredningens förslag: Överensstämmer i stort med regeringens vad gäller ett utökat markförsäljningsprogram från (). Remissinstanserna: Statliga myndigheter är i huvudsak positiva till förslaget om ett utökat markförsäljningsprogram. understryker att förslaget riskerar att strida mot intentionerna i jordförvärvslagen (1979:230) om inte vissa tydliggöranden görs. i föreslår att statlig ersättningsmark bör kunna erbjudas till samtliga kategorier av markägare och poängterar att det är mycket viktigt att samråd sker med berörda samebyar vid urval och genomförande av markbyten. ett klarläggande om markförsäljningsprogram endast kommer att vara tillgängligt för markägare som fått avslag på ansökan om fjällnära skog och som utifrån denna väljer ersättningsmark i vill understryka att ett markförsäljningsprogram bör gälla i hela landet, inte enbart i fjällnära skog och efterfrågar ett arbetssätt med formaliserade trepartsbyten med de bolag som är verksamma i delar av landet där inte äger avstyrker med motivet att förslaget bidrar till konflikter mellan privata markägare och renskötseln eftersom bruksrätten fortfarande innehas på markerna, men kravet på samråd inte omfattar privata enskilda anser att utredningen inte har analyserat tillräckligt hur ökad press på marken nedanför fjällområdet, genom att till exempel utnyttja marker som utbytesmarker, också riskerar att påverka Region ifrågasätter om tillgången på ersättnings- mark kan möta efterfrågan och anför att det är viktigt att ersättningsmark kan erbjudas inom rimligt avstånd. poängterar att en minskning i bestånd hos på tusentals hektar genom inbyte och formellt skydd, sannolikt innebär färre skogsarbetare i fjällkommunerna och när statliga arbetstillfällen dras in bör dessa Bland skogsbrukets representanter är de flesta som har svarat positiva eller neutrala till utredningens förslag. De flesta av skogsbolagen, t.ex. , , och Skogs- industrierna poängterar vikten av att skogsbolag ges samma möjligheter som enskilda skogsägare. LRF skogsägarna och framhåller att det är angeläget att enskilda skogsägare ges minst samma möjlighet till ersättningsmark som skogsbolag. Gemensamt för alla är att de anser att det finns skäl att överväga ett större markbytesprogram än det som ingår i Detta stöttas även av som anser att ett trepartsbyte blir nödvändigt i många fall, så att den privata ägaren ges en reell möjlighet till ersättningsmark i direkt närhet till befintligt eget innehav. Södra skogsägarna påpekar att inte har marker till förfogande i hela regionen vilket innebär att vid en eventuell nationalparksbildning kommer statens markägande att öka på bekostnad av det enskilda skogsägandet vilket Södra ställer sig positiva till förslaget under förutsättning att erbjudandet begränsas till de markägarkategorier som förordas i utredningsförslaget och till ersättningsmark i samma kommun som den anser att ett tydligt beslutsmandat krävs för bolaget i de enskilda fastighetsfrågorna för att ska kunna hålla är positiv och föreslår att ett nytt ersättnings- markspaket öronmärks för att ge de berörda privata markägarna som vill bibehålla arealen skog i sin ägo möjlighet till ersättningsmarker. Världsnaturfonden WWF avstyrker markförsäljningsprogrammet och i stället ett markbytesprogram i likhet med tidigare är kritiskt till förslaget och anser att utredningen helt bortser från en urfolksrättslig dimension. att renskötselrätten för samebyar vars betesmarker ligger på marker som övergår i enskild ägo försvagas tydligt. Det finns en risk att avverkningar ökar utan samråd med samebyarna och det är stor sannolikhet att konfliktytorna kommer att öka inom dessa områden. Skälen för regeringens förslag och bedömning: har ett pågående uppdrag att stärka enskilt skogsbruk genom att överlåta produktiv skogsmark till enskilda mot marknadsmässig ersättning, s.k. markförsäljningsprogram (prop. 2009/10: 169, bet. 2009/10:NU22, rskr. 2009/10:384). Försäljning av produktiv skogsmark ska enligt tidigare riksdagsbeslut ske till dess att av den areal hade vid bolagets bildande, vilket motsvarar , kvarstår ca skogsmark att avyttra enligt markförsäljnings- Regeringens bedömning är att ersättningsmark kan bidra positivt till det strategiska arbetetet med skydd av värdefull natur och att möjliggöra fortsatt skogsbruk. Möjlighet ska finnas, där så är lämpligt, för enskilda markägare av skog samt skogsfastigheter som ägs och förvaltas gemensamt inom så kallade allmänningsskogar och häradsallmänningar att erhålla produktiv skogsmark i utbyte mot skyddsvärd mark. regeringen att 60 000 skogsmark ska kunna erbjudas som alternativ ersättningsform för skyddsvärda arealer, i huvudsak ovan och i nära anslutning till gränsen för fjällnära skog. Syftet med ett markförsäljningsprogram är att främja skogsbruket i glesbygd och naturvärden i så måtto att det fortsättningsvis finns möjlighet att bedriva ett aktivt skogsbruk till nytta för lokalsamhället. För att möjliggöra detta bedömer regeringen att ska utöka och förändra sitt redan pågående markförsäljningsprogram, upp till , att istället användas för detta nya ändamål. Programmet ges därmed ett naturvårdssyfte. markförsäljningsprogram, där bolaget ska erhålla marknadsmässig ersättning från staten för samtliga arealer som avyttras enligt programmet. Programmet ska helt inriktas mot enskilda markägare av skog samt skogsfastigheter som ägs och förvaltas gemensamt inom så kallade allmänningsskogar och häradsallmänningar. och i nära anslutning till gränsen för fjällnära skog som på grund av tidigare brukande inte har höga Det är lämpligt att dessa statliga marker används som ersättningsmark, inom samma kommun, till enskilda markägare av skog samt skogsfastigheter som ägs och förvaltas gemensamt inom så kallade allmänningsskogar och häradsallmänningar som äger mark med mycket höga naturvärden, som ska skyddas formellt. På så sätt kan ett aktivt privat skogsbruk av stor betydelse för lokalsamhället fortsätta trots att stora Vid urval av marker bör konsekvenserna för rennäringen beaktas samt samråd med samebyar och ske. arbetet med programmet bör även möjligheterna till så kallade trepartsbyten kunna användas i det enskilda fallet när så är möjligt och Urvalet av marker i markförsäljningsprogrammet behöver noggrant beaktas så att den negativa påverkan på virkesförsörjningen verksamhet i många delar runt om i har en stor betydelse för den lokala sysselsättningen, genom anställda, entreprenörer som uppköpare av virke från många enskilda mindre skogsägare spelar dessutom en viktig roll för råvarans avsättning och en fungerande virkesmarknad. uppdrag som en oberoende aktör medför också att bolaget i många fall är en mycket viktig leverantör till mindre och mellanstora kunder utan egen integrerad skogs- och industriverksamhet. Med ett utökat syfte och en utökning i omfattning kan markförsäljningsprogrammet användas för försäljning av mark till enskilda markägare av skog samt skogsfastigheter som ägs och förvaltas gemensamt inom så kallade allmänningsskogar och häradsallmänningar som får mark inlöst i samband med reservatsbildning. Syftet med att erbjuda markägare ersättningsmark vid reservatsbildning är i grunden detsamma som nuvarande markförsäljningsprogram; att ge människor bättre förutsättningar till att leva och verka i glesbygd. Skog med höga naturvärden skyddas utifrån lokala förutsättningar och Regeringens bedömning: har skyddsvärda skogsnaturtyper i Regeringen har en tydlig ambition att skyddsvärda skogar inte ska avverkas utan bevaras antingen genom formellt skydd eller genom frivilliga avsättningar. För att bidra till att skogar med höga naturvärden ska kunna skyddas och för att inte markägare ska utsättas för osäkerhet och otydlighet behöver tillgängliga resurser överensstämma med ambitionen i Flera olika skyddsformer bör finnas tillgängliga utifrån lokala förutsättningar och markägarens behov. området medges oftast inte avverkning. Regeringen avser att ta fram flera alternativ, som kvarstår , för skydd ovan och i nära anslutning till gränsen för fjällnära skog, såsom ersättningsmark och olika typer av formellt skydd, inklusive mer flexibla skydds- och ersättningsformer så att dessa markägare får den ersättning de har rätt till och så att de naturvärden som finns i den svenska fjällvärlden Frivillighet bör vara utgångspunkten för formellt skydd ovan och i nära anslutning till gränsen för fjällnära skogen. avsättningar bör uppmuntras. Utredningens bedömning överensstämmer i huvudsak med Remissinstanserna: Flertalet av remissinstanserna är positiva till en satsning på skydd av det stora sammanhängande området med höga naturvärden ovan och i nära anslutning till gränsen för fjällnära skog under förutsättning att en sådan insats inte påverkar arbetet med områdesskydd i övriga delar av landet negativt. Det finns invändningar från flera skogsbruksföreträdare mot ett genomförande som baseras på tvång och som försvårar möjligheterna att bo och verka i berörda områden. De är också tveksamma till att omfattande avsättningar skulle leda till väsentligt ökad turism. LRF Skogsägarna menar att skyddsbestämmelser riskerar att utgöra ett hinder för den som vill bedriva turistverksamhet. och anser att det är av internationellt intresse att naturskogarna i det fjällnära området bevaras i så stor utsträckning som möjligt eftersom de ingår i ett av få intakta skogslandskap som finns kvar i . avstyrker förslag om att tillämpa ett annorlunda arbetssätt än det nuvarande gentemot markägare. anser också att rätt utformade skydd kan utgöra en motor för landsbygdsutveckling. föreslår att privatägda marker får områdesskydd i ett tidigt skede för att begränsa antalet avverkningsärenden. anser att bevarandet av de fjällnära skogarna är viktigt för både den samiska kulturen och andra kulturmiljövärden. är mycket positivt till förslaget om att bevara de fjällnära skogarna eftersom de tillhör delar av samebyarnas kärnområden i fråga om betesmarker ochanser att det även bör föreslås skyddade områden för åretruntmarkerna. anser att bevarande av fjällskog inte är tillräckligt motiverat utifrån biologisk mångfald, särskilt inte på bekostnad av annat skydd. Flera länsstyrelser, Havs- och vattenmyndigheten och , och samt flera miljöorganisationer tillstyrker förslag om satsning på fjällnära skog, under förutsättning att områdesskydd kan fortgå i övriga landet bl.a. för att leva upp till internationella åtaganden och de svenska miljömålen vad gäller biologisk mångfald Flera länsstyrelser framhåller att skyddad natur är viktigt för friluftsliv, besöksnäring och landsbygdsutveckling i hela landet. i påpekar att det finns artgrupper och skogstyper inom norra taiga som inte, eller endast marginellt, gynnas av att fjällskogarna i stor utsträckning skyddas. i ser med oro på utvecklingen där naturvärden degenereras vid alltför omfattande turism och menar att det är viktigt att bara tillåta naturturism där naturvärdena medger den typen av störning och slitage. anser att det är viktigt att skyddet genomförs så kostnadseffektivt som möjligt och att statligt ägda skogar bör övergå till formellt skydd utan ersättning. föreslår att detta hanteras genom minskade avkastningskrav eller liknande. betonar vikten av att skydda artrika miljöer, t.ex. ädellövskogar, söder om den biologiska Norrlandsgränsen. och Svenskt friluftsliv är delvis positiva till förslaget men ser en risk att ägandet av skogen förskjuts till skogsbolagens fördel på bekostnad av enskilda skogsägare. anser att utredningen borde ha tittat på alternativet att begränsa satsningen till områden där hyggesupptagning påverkar helhetsbilden av relativ orördhet. Linnéuniversitetet anser att fler alternativ för att uppnå samma mål borde ha utretts och att förutsättningarna för naturturism, rennäring, friluftsliv och lokalsamhället i övrigt finns . föreslår att hyggesfria skogsskötselmetoder tillåts där det är förenligt med bevarande av naturvärden. anser att det behövs incitament för markägarna att utveckla skogens sociala värden och efterlyser fler förslag och större engagemang när det gäller mångbruk av skog, vilket instämmer i. Skogforsk anser att naturturism är en viktig del av skogens mångbruk och samhällsnytta. De regioner och kommuner som yttrat sig är övervägande negativa till en stor satsning på skydd av fjällnära skogar och anser att behoven att skydda skogliga ekosystem är större i andra delar av landet. förslaget bör bygga på frivillighet och befarar att det skulle begränsa lokalbefolkningens möjligheter till jakt, fiske, lokal träförädling, aktiv fäboddrift m.m. Kommuner och Regioner, Region , Region och kommun anser att skyddad natur kan bidra till bioekonomin och landsbygdsutveckling genom att utgöra en destination för en växande besöksnäring. till att tillvarata möjligheter för naturturism, dock inte enbart i skyddad , och kommuner framför att de förstår tanken med en skyddad fjällskogszon men ser hellre en genomgående zon av olika skogstyper genom landet där olika skogstyper Många företrädare för skogsbruket är kritiska till förslaget. frivillighet bör gälla, att förslaget försvårar möjligheterna att bo och verka i berörda områden och är tveksamma till att omfattande avsättningar skulle leda till väsentligt ökad turism. . Flera ifrågasätter också hur stor nyttan skulle bli för biologisk mångfald. positiva till förslaget. är delvis positiva och tycker det är bra att staten tar ansvar för skyddet av områden som är unika för tycker att förslaget i grunden är bra men att det i första hand bör genomföras på statlig mark. allmänningsförbund stödjer förslaget med visst förbehåll. med om att delar av området skulle kunna vara intressant att bevara men anser att frivillighet ska gälla.