prop · H90341 · 2021-11-02 00:00:00 — Förslaget leder dessutom till mer byråkrati och administration för såväl som . Skälen för regeringens förslag Enligt lag får förvärva de särskilda dragningsrätter som tillkommer genom deltagandet i . Det åligger vidare att fullgöra de skyldigheter som följer av deltagande i detta system (7 kap. 5 §). Bestämmelsen bör föras över till den nya riksbankslagen. har sedan gick med i IMF 1951 varit finansiell motpart till den. Det bör komma till uttryck i den nya riksbankslagen. Finansiering av IMF:s verksamhet Enligt lag får , såvitt avser IMF:s verksamhet, efter medgivande tillskjuta insatskapital av egna medel, lämna krediter i valutapolitiskt syfte och delta i finansiering inom ramen för IMF:s verksamhet. Om finansiering av IMF:s verksamhet sker i valuta- politiskt syfte eller om det finns särskilda skäl behövs inte medgivande (7 kap. 4 § andra–fjärde styckena). bör också i fortsättningen, efter medgivande, få lämna krediter eller delta i annan finansiering som inte avser låginkomst- länder. En ökning av insatskapitalet innebär en ändring av en redan ingången internationell överenskommelse och ska därför, enligt regeringsformen, ingås av regeringen (10 kap. 1 §). Den senaste höjningen av insatskapitalet skedde 2011 (prop. 2011/12:13). I den nya riksbankslagen bör det därför anges att ska få göra en framställning till regeringen om att tillskjuta insatskapital. IMF:s utlåning till låginkomstländer sker inom ramen för Poverty Reduction and Growth Trust. Det är en subventionerad utlåning med förmånliga räntevillkor och/eller längre återbetalningstid på lånen. Utlåningen är mer riskfylld än de krediter som lämnar till IMF i övrigt och handlar i princip om internationellt bistånd. I den nya riksbankslagen bör det därför anges att ska få göra en framställning till regeringen om att lämna krediter eller delta i annan finansiering som avser låginkomstländer. har en valutareserv i syfte att bl.a. kunna uppfylla de åtagan- den som följer av medlemskap i (7 kap. 2 § lag). Efter särskilt bemyndigande som lämnas för ett budgetår i sänder får regeringen eller, efter regeringens bestämmande, ta upp lån till staten för att tillgodose behov av valutareserv (5 kap. 1 § första stycket 5 budgetlagen [2011:203]). Den nuvarande ordningen innebär att åtaganden mot finansieras med förtida avsättningar till valutareserven vilket gör att behöver anpassa valutareservens storlek till verksamheten inom ramen för IMF. Att håller tillgångar i valutareserven är förenat med kostnader för staten och förfonderingen innebär brister i insyn och öppenhet avseende kostnader och intäkter för åtaganden mot IMF, eftersom det inte framgår hur stor del av valutareserven som har avsatts för dessa åtaganden. Ordningen innebär också att det finns osäkerhet kring i vilken utsträckning valutareserven kan användas för andra ändamål, framför allt olika former av likviditetsstöd i finanskriser. förvaltar statsskulden, ansvarar för statens betal- ningar och ger statliga garantier och lån. Regeringen anser därför, till skill- nad från direktion, att bör få besluta om upp- låning som motsvarar åtagandena mot IMF och att bör ta upp lån till staten i syfte att tillgodose behov av sådan upp- låning. Räntan bör motsvara den ränta som mottar från IMF. Med en sådan ordning går det, till skillnad från , att beräkna ett räntenetto för åtaganden mot IMF genom att jämföra den ränta som Riks- banken betalar till för upplåningen med Riksgäldskon- torets upplåningskostnader. Räntenettot hamnar därmed direkt på statens budget i stället för indirekt via resultat. På så sätt blir det en tydlig redovisning av statens kostnader och staten kan ha minsta möjliga skuld vid varje given tidpunkt och därmed största möjliga statsfinansiella handlingsfrihet för att hantera oväntade behov av utgifter. När IMF återbetalar medel till bör banken återbetala de lån som banken har tagit upp i detta syfte till . Även om IMF enligt praxis åtnjuter en särskild ställning i fråga om förmånsordning går det inte att utesluta kreditförluster som i förlängningen skulle kunna drabba långivarna. I händelse av kreditförluster avseende åtaganden till IMF behöver inte återföra den delen av lånebeloppet som kreditförlusten motsvarar till . Eventuella kreditförluster belastar i så fall statsbudgeten och inte resultat. bör få tillfälle att lämna synpunkter innan fattar beslut om upplåning eller återbetalning av lån. Förslaget innebär att , i fråga om krediter till IMF eller deltagande i annan finansiering av IMF:s verksamhet, ska besluta om upplåning och att ska ta upp lån till staten i syfte att tillgodose behov av sådan upplåning. 2021/22:41 ECB:s bedömning att en sådan ordning inte kommer i konflikt med förbudet mot monetär finansiering. Regeringens förslag: ska få medverka vid och ta ut avgift- er för avveckling av betalningar till eller från andra centralbanker eller internationella finansorgan. Utredningens förslag överensstämmer i sak med regeringens förslag. Utredningens förslag har emellertid en annan lagteknisk utformning. Remissinstanserna tillstyrker föreslaget eller har inget att invända mot det. Skälen för regeringens förslag: Centralbanker och internationella finansorgan samarbetar i betydande omfattning med varandra vid avveck- ling av internationella betalningar för att bl.a. underlätta förvaltningen av nationella valutareserver. medverkar i sådant samarbete. Det bör därför komma till uttryck i den nya riksbankslagen att får medverka vid och ta ut avgifter för sådan betalningsavveckling. Regeringens förslag: ska i sin internationella verksamhet hålla regeringen underrättad om viktigare frågor. Utredningens förslag överensstämmer i sak med regeringens förslag. Utredningens förslag har emellertid en annan lagteknisk utformning. Remissinstanserna tillstyrker föreslaget eller har inget att invända mot det. Skälen för regeringens förslag: Regeringen, som både har ansvar för utrikespolitik och företräder i internationella samman- hang, inte minst inom EU, har behov av att få information om internationella verksamhet. Även om inte är en myndighet under regeringen bör hålla regeringen underrättad om viktig- are frågor i sin internationella verksamhet. organisation ska i huvudsak bestå Regeringens förslag: De nuvarande bestämmelserna om organisation ska föras över till den nya riksbankslagen. Direktionen ska bestämma vilka organisatoriska delar som Riksban- ken ska bestå av. Utredningens förslag överensstämmer i sak med regeringens förslag. Utredningens förslag har emellertid en annan lagteknisk utformning. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot Prop. 2021/22:41 det. Skälen för regeringens förslag: lag finns bestämmelser om organisation (1, 2, 3, 5, 9 och 11 kap.). Bestämmelserna bör föras över till den nya riksbankslagen. Enligt 9 kap. 13 § regeringsformen leds av direktionen. Direktionen bör därför bestämma vilka organisatoriska delar som Riks- banken ska bestå av. Även detta bör anges i den nya lagen. Regeringens förslag: Direktionen ska bestå av fem ledamöter. Av dessa ska fullmäktige utse en ordförande (riksbankschef). Övriga fyra ledamöter ska vara vice riksbankschefer. Riksbankschefen och en vice riksbankschef ska få utses på nytt en gång. En vice riksbankschef ska få utses till riksbankschef. Utredningens förslag överensstämmer i sak med regeringens förslag. Utredningens förslag har emellertid en annan lagteknisk utformning. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. , vid och anser att direktionsledamöterna också i fortsätt- ningen ska vara sex, varvid anser att en ledamot inte ska få väljas på nytt. fullmäktige framhåller att med färre ledamöter minskar bredden hos direktionen. Skälen för regeringens förslag Enligt lag ska direktionen bestå av sex ledamöter som utses för fem eller (1 kap. 4 §). I förarbetena till den nuvarande lagen anges att det är viktigt att direktionen har erforderlig kompetens utan att den är onödigt stor (prop. 1997/98:40 s. 70). En ordning med fem ledamöter i direktionen skulle medföra att alla leda- möter har samma vikt och att riksbankschefen inte behöver använda sin utslagsröst. Till skillnad från , Handelshög- skolan vid och anser regeringen därför att direktionen bör bestå av fem ledamöter. Fullmäktige utser direktionen (9 kap. 13 § regeringsformen). Enligt lag utser fullmäktige ordförande i direktionen som ska vara riksbankschef och minst en vice ordförande som också ska vara vice riksbankschef (1 kap. 4 §). 2021/22:41 Fullmäktige har i praktiken utsett alla ledamöter i direktionen som inte är riksbankschef till vice riksbankschef. Det bör komma till uttryck i den nya riksbankslagen. lag finns inga bestämmelser när det gäller omval för direktions- ledamöter. Det är viktigt med kontinuitet i direktionens arbete, dvs. att erforderlig kompetens hos en direktionsledamot kan tas tillvara. Till skillnad från anser regeringen därför att en direktionsledamot, inbegripet riksbankschefen, bör kunna väljas på nytt en gång. Med en sådan ordning kan en direktionsledamot utses för två mandatperioder, dvs. En direktionsledamot får som utgångspunkt antas vara lämplig som riks- bankschef. En direktionsledamot bör därför få utses till riksbankschef. Med en sådan ordning kan en direktionsledamot utses för två mandat- perioder som vice riksbankschef och för två mandatperioder som riks- bankschef, dvs. totalt som mest . Förslaget ger möjlighet till förnyelse inom direktionen och undvikande av att maktpositioner cemen- teras som det säkerställer att viktig kunskap och erfarenhet hos direktionsledamöter kan tas tillvara. 13.3Beslut som ska avgöras av direktionen Regeringens förslag: Direktionen ska besluta om –arbetsordning för som reglerar organisation, arbetsför- delningen mellan direktionen och riksbankschefen, delegering av beslutanderätt, handläggningen av ärenden och formerna i övrigt för verksamheten, och –föreskrifter och ärenden av principiell karaktär eller större betyd- else. Utredningens förslag överensstämmer i sak med regeringens förslag. Utredningens förslag har emellertid en annan lagteknisk utformning. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. Skälen för regeringens förslag: Det är direktionen som leder och ansvarar för verksamhet medan fullmäktige har en kontroll- funktion. Enligt lag är det emellertid fullmäktige som beslutar om arbetsordning (9 kap. 4 §). En mer ändamålsenlig ordning är att det är direktionen, inte fullmäktige, som beslutar om arbetsordning. Det bör komma till uttryck i den nya riksbankslagen. Det bör också komma till uttryck i den nya riksbankslagen att det är direktionen som ska besluta om föreskrifter och ärenden av principiell karaktär eller större betydelse. Riksbankschefens ansvar som ordförande i Regeringens förslag: Riksbankschefen ska leda direktionens arbete. Riksbankschefen ska ta upp frågor som gäller föreskrifter eller är av principiell karaktär eller större betydelse till behandling och beslut i direktionen. En ledamot i direktionen får alltid ta upp ett ärende till behandling och beslut i direktionen. Riksbankschefen ska förbereda direktionens sammanträden och se till att dessa hålls vid behov eller efter begäran av en direktionsledamot. Utredningens förslag överensstämmer i sak med regeringens förslag. Utredningens förslag har emellertid en annan lagteknisk utformning. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. Skälen för regeringens förslag: Enligt lag ska ordföranden i direktionen vara chef över (1 kap. 4 §). I arbetsordning och instruktion finns bestämmelser om riksbankchefens ansvar för arbetet i direktionen. För att förtydliga riksbankschefens roll som ordförande i direktionen bör bestämmelser om att riksbankschefen ska leda direktionens arbete, ansvara för att förbereda direktionens sammanträden, se till att frågor som gäller föreskrifter eller är av principiell karaktär eller större betydelse tas upp för beslut i direk- tionen tas in i den nya riksbankslagen. Det bör även tas in en bestämmelse om att en direktionsledamot alltid får lyfta frågor till direktionen för avgörande där. Delegering av beslut och riksbankschefens ansvar för den löpande verksamheten Regeringens förslag: Direktionen ska få besluta att ärenden ska få avgöras av riksbankschefen eller någon annan anställd i . Om inte direktionen beslutar annat ska riksbankschefen få besluta att ärenden ska få avgöras av någon annan anställd i . Riksbankschefen ska ansvara inför direktionen och sköta den löpande verksamheten enligt de direktiv och riktlinjer som direktionen beslutar. Utredningens förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens Utredningen föreslår dock även att riksbankschefen ska vara Utredningens förslag har också en annan lagteknisk Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot Skälen för regeringens förslag: Enligt lag gäller att ärenden som inte ska avgöras av fullmäktige ska avgöras av direktionen. tionen kan besluta att ärenden får avgöras av riksbankschefen eller någon annan tjänsteman i (1 kap. 5 §). Bestämmelsen bör föras över till den nya riksbankslagen med den skill- naden att riksbankschefen ska få vidaredelegera sin beslutanderätt. 2021/22:41 Det bör också komma till uttryck i den nya riksbankslagen att riksbanks- chefen ansvarar inför direktionen och ska sköta den löpande verksamheten enligt de direktiv och riktlinjer som direktionen beslutar. Riksbankschefen, som är en av ledamöterna i direktionen, är myndig- hetens chef, dvs. Utredningen föreslår att riksbanks- chefen ska vara myndighetschef. Av utredningens förslag framgår inte vad som är innebörden av förslaget och hur det förhåller sig till den omständig- heten att det är direktionen som leder . Regeringen konstaterar att en myndighet under regeringen kan ledas av en myndighetschef, en styrelse eller en nämnd. leds av direktionen. Enligt reger- ingens mening framstår det mot den bakgrunden inte som lämpligt att före- skriva att riksbankschefen ska vara ”myndighetschef”. Regeringens förslag: Direktionen ska vara beslutsför när minst tre ledamöter är närvarande. Om ett ärende är så brådskande att direktionen inte hinner sammanträda för att behandla det, ska ärendet få avgöras genom kontakter mellan ledamöterna. Om inte heller detta hinns med eller är lämpligt ska ärendet få avgöras av två ledamöter, om de är ense om beslutet. Ett sådant beslut ska anmälas vid nästa sammanträde med direktionen. Utredningens förslag överensstämmer i sak med regeringens förslag. Utredningens förslag har emellertid en annan lagteknisk utformning. Remissinstanserna tillstyrker utredningens förslag eller har inget att erinra mot det. Skälen för regeringens förslag: Enligt lag är direktionen beslutför när minst hälften av ledamöterna är närvarande. Ärenden som kräver ett skyndsamt beslut får dock avgöras av två ledamöter, om de är ense om beslutet (3 kap. 3 §). Bestämmelsen bör föras över till den nya riksbankslagen med den skill- naden att också beslutsformen per capsulam, dvs. beslut genom kontakter mellan ledamöterna utan formligt sammanträde, bör regleras. 13.7Ökad insyn och öppenhet vid anställning av direktionsledamöter Regeringens förslag: Ledamöterna i direktionen ska utses efter ett ansökningsförfarande. Regeringens bedömning: Till grund för ansökningsförfarandet bör en kravprofil tas fram. Vid anställning av riksbankschef bör kravpro- filen innehålla krav på god ledarskapsförmåga. Utredningens förslag överensstämmer delvis med regeringens förslag. Utredningen föreslår att en kravprofil ska tas fram och att den i fråga om anställning av riksbankschefen ska innehålla krav på god ledarskapsför- måga. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot Prop. 2021/22:41 det. Skälen för regeringens förslag: När fullmäktige anställer en direk- tionsledamot ska avseende fästas bara vid sakliga grunder, såsom förtjänst och skicklighet (4 § lagen [1994:260] om offentlig anställning). För myndigheter under regeringen ska, utöver skickligheten och för- tjänsten, sådana sakliga grunder som stämmer överens med allmänna arbetsmarknads-, jämställdhets-, social- och sysselsättningspolitiska mål beaktas. En myndighet som avser att anställa en arbetstagare ska på något lämpligt sätt informera om detta så att de som är intresserade av anställ- ningen kan anmäla det till myndigheten inom . När det gäller en anställning som regeringen ska besluta om efter förslag eller anmälan från en myndighet eller dess chef, ska myndigheten informera om den lediga anställningen. Någon information behöver inte lämnas, om särskilda skäl talar mot det (4 och 6 §§ anställningsförordningen [1994:373]). Det som gäller för myndigheter under regeringen gäller också för och myndigheter under (RFS 1995:1) För att öka insyn och öppenhet vid anställning av en direktionsledamot bör anställningen föregås av ett ansökningsförfarande. Till grund för ansökningsförfarandet bör en kravprofil tas fram. I krav- profilen bör personliga kunskaper, färdigheter och egenskaper som behövs för att utföra arbetsuppgifterna, t.ex. krav på god ledarskapsförmåga hos riksbankschefen, närmare anges. Kravprofilen och dess innehåll bör emellertid inte regleras i den nya riksbankslagen, eftersom någon motsvarande reglering inte finns för myndigheter under regeringen eller övriga myndigheter under . Vid rekryteringen av ledamöter i direktionen bör fullmäktiga sträva efter att direktionen i dess helhet har bred och lämplig kompetens, sett mot bakgrund av verksamhetsområden. Beslut om anställning som ledamot i direktionen får (oavsett anställ- ningsförfarande) inte överklagas (3 § lagen [1989:186] om överklagande av administrativa beslut av och myndig- heter). 13.8Anmälan av innehav av finansiella instrument Regeringens förslag: Ledamöter i fullmäktige ska anmäla innehav av finansiella instrument och ändringar av sådant innehav till . Utredningens förslag överensstämmer i sak med regeringens förslag. Utredningens förslag har emellertid en annan lagteknisk utformning. Remissinstanserna tillstyrker utredningens förslag eller har inget att invända mot det. Skälen för regeringens förslag: Enligt lag ska ordförande och vice ordförande i fullmäktige och ledamöterna i direktionen skriftligen anmäla bl.a. innehav av finansiella instrument till . Övriga leda- möter i fullmäktige ska skriftligen anmäla innehav av finansiella instru- ment till (4 kap. 4 § och 9 kap. 5 §). 2021/22:41 väljer alla ledamöter i fullmäktige (9 kap. 13 § regerings- formen). Samtliga ledamöter i fullmäktige bör därför anmäla innehav av finansiella instrument till . 14 Budget och redovisning 14.1Budget, bokföringsskyldighet och räkenskapsår Regeringens förslag: Direktionen ska före utgången av december månad upprätta en budget för nästa kalenderår (räkenskaps- år). Fullmäktige, finansutskottet och ska underrättas om budgeten. ska vara bokföringsskyldig och direktionen ska upprätta en årsredovisning för varje räkenskapsår. Bokföringsskyldigheten ska fullgöras och årsredovisningen ska upprättas i enlighet med denna lag och god redovisningssed, inbegripet Europeiska rikt- linje om den rättsliga ramen för redovisning och finansiell rapportering inom Europeiska centralbankssystemet i tillämpliga delar. Sådana avvikelser från riktlinjerna som inte följer av riksbankslagen ska motiveras. Utredningens förslag överensstämmer i sak med regeringens förslag. Utredningens förslag har emellertid en annan lagteknisk utformning. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. Skälen för regeringens förslag: Enligt lag ska direktionen före utgången av december månad fastställa en budget för Riks- bankens förvaltningsverksamhet under det följande räkenskapsåret. Direk- tionen ska lämna budgeten till finansutskott, och fullmäktige för kännedom. räkenskapsår är kalenderår (10 kap. 2 §). är bokföringsskyldig och denna skyldighet ska fullgöras i enlighet med god redovisningssed. Därvid ska i tillämpliga delar ECB:s riktlinjer på området tillämpas (10 kap. 3 § första stycket). Dessa bestämmelser bör föras över till den nya riksbankslagen. Det finns dock skäl att förtydliga att , när den fullgör sin bokförings- skyldighet, ska motivera eventuella avvikelser från ECB:s riktlinjer i den mån något annat inte följer av bestämmelserna i den nya riksbankslagen. Regeringens förslag: Årsredovisningen ska bestå av en balans- och resultaträkning och en förvaltningsberättelse. Förvaltningsberättelsen ska innehålla en redogörelse för penningpoli- tiken och övrig verksamhet. Årsredovisningen ska innehålla en bedömning av om den interna styrningen och kontrollen är betryggande. Direktionen ska lämna årsredovisningen till , och fullmäktige. Fullmäktige ska besluta om disposition av årets resultat. och ska underrättas om beslutet. Utredningens förslag överensstämmer delvis med regeringens förslag. Utredningen föreslår, i fråga om årsredovisningen, att direktionen ska upprätta förvaltningsberättelsen och att fullmäktige ska upprätta balans- och resultaträkning och överlämna årsredovisningen till och Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. direktion och anser att det kan leda till svårigheter att utkräva ansvar om årsredovisningens olika delar ska upp- rättas av olika organ. direktion anser dessutom att det inte är förenligt med unionsrätten att fullmäktige ska upprätta balans- och resultaträkning och att direktionen bör upprätta årsredovisningen och besluta om årets resultat. fullmäktige anser att direktionen ska lägga fram ett förslag till balans- och resultaträkning. Skälen för regeringens förslag Enligt lag ska årsredovisning omfatta en balans- och resultaträkning och en förvaltningsberättelse. innehålla en redogörelse för penning- och valutapolitiken samt för hur har främjat ett säkert och effektivt betalningsväsende. årsredovisningen ska direktionen också lämna en bedömning av om den interna styrningen och kontrollen vid är betryggande (10 kap. 3 § tredje och fjärde styckena). Bestämmelsen bör föras över till den nya riksbankslagen med den skillnaden att förvaltningsberättelsen bör innehålla en redogörelse för penningpolitiken och övrig verksamhet. Enligt lag ska direktionen före lämna en årsredovisning för det föregående räkenskapsåret till , Riksrevi- sionen och fullmäktige (10 kap. 3 § andra stycket). Utredningen föreslår att direktionen ska upprätta förvaltningsberättelsen och att fullmäktige ska upprätta balans- och resultaträkning och överlämna årsredovisningen till och . I likhet med direktion och anser emellertid regeringen att det innebär svårigheter att granska årsredovisningen och utkräva ansvar om två olika organ ansvarar för olika delar av årsredo- Mot den bakgrunden bör direktionen, liksom upprätta alla delar av årsredovisningen och överlämna den till , Riksrevi- sionen och fullmäktige. 2021/22:41 Disposition av årets resultat Enligt lag ska fullmäktige till och lämna förslag till disposition av vinst (10 kap. 3 § andra stycket). Det finns riktlinjer för hur vinst ska disponeras (bet. 1988/89:FiU27). Det är som beslutar om hur vinst ska disponeras (10 kap. 4 § första stycket). I syfte att säkerställa finansiella oberoende föreslås i det följande att den nya riksbankslagen ska innehålla bestämmelser om hur bankens vinst ska disponeras. För att ytterligare tydliggöra oberoende gentemot bör det inte längre vara som beslutar om disposition av årets resultat. Regeringen anser, till skillnad från direktion, att det inte finns skäl att frångå utredningens förslag om att det ska vara fullmäktige, inte direktionen, som beslutar om disposition av årets resultat. Fullmäktige bör underrätta och om beslutet. Regeringens förslag: ska besluta om ansvarsfrihet för fullmäktige när det gäller dess verksamhet och direktionen för förvaltningen av .