prop · H803145 · 2021-03-30 00:00:00 — Det krävs därför en insatt läsare och komplicerade beräkningar för att förstå hur stor del av förändringen i det finansiella sparandet (-107,på utgiftssidan ) som avser tillfälliga respektive permanenta utgiftsförändringar. 2.4.3Finanspolitikens inriktning 2021 är i enlighet med det finanspolitiska ramverket I det finanspolitiska ramverket finns handlingsregler beskrivna för hur eventuella avvikelser gentemot överskottsmålet ska hanteras beroende på hur regeringen bedömer det rådande resursutnyttjandet i ekonomin, se tabell 2. 28E-post från , . R I K S R E V I S I O N E N D E T F I N A N S P O L I T I S K A R A M V E R K E T – R E G E R I N G E N S T I L L Ä M P N I N G 2 0 2 0 Tabell 2 Konjunkturhänsyn vid hantering av målavvikelser Bra tider/högt Normala tider/normalt Dåliga tider/lågt 1Normala tider definieras i det finanspolitiska ramverket som att det uppskattade BNP-gapet uppgår till mellan 1,5 och -1,av potentiell BNP. Källa: Skr. 2017/18:207, s. 16. Regeringen gör bedömningen att BNP-gapet 2021 uppgår till -3,, vilket är mindre negativt än 2020 då BNP-gapet enligt regeringen bedöms vara -5,. Utan de budgetsatsningar som presenteras i budgetpropositionen skulle BNP-gapet för budgetåret vara mer negativt än det uppskattade -3,8 men det framgår inte hur mycket mer negativt. Vi har tagit del av kompletterande uppgifter från som indikerar att BNP-gapet 2021 i avsaknad av den föreslagna politiken skulle uppgå till -5,9 procent.29 Det rådande läget – med underskridande av överskottsmålet i kombination med lågt resursutnyttjande – ska enligt det finanspolitiska ramverket hanteras genom saldoförstärkande åtgärder (i syfte att nå överskottsmålet med tiden) när resursutnyttjandet ökar. bedömer att den föreslagna finanspolitiska inriktningen uppfyller de krav som det finanspolitiska ramverket ställer med hänsyn till konjunkturläget och att det strukturella sparandet understiger överskottsmålet. konstaterar att det inte framgår av budgetpropositionen vilka avväganden som regeringen gjort när den betecknar sin finanspolitiska inriktning som expansiv. Det strukturella sparandet ökar , enligt regeringens beräkningar. Det gör också den delkomponent i beräkningen som är bidraget från den aktiva finanspolitiken. Normalt sett tolkas sådana förändringar som åtstramande finanspolitik. 2.5 Regeringens prognosjämförelser kan förbättras Regeringens bedömning av det strukturella sparandet skiljer sig från de bedömningar som görs av expertmyndigheter såsom och . Olika bedömningar kan leda till skilda uppfattningar om ifall en eventuell avvikelse från överskottsmålet föreligger och därigenom om hur 29E-post från , , och egna beräkningar. 18R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N finanspolitiken bör utformas i förhållande till målet. Därför är det av stor vikt att regeringen tydligt redogör för skillnaderna mellan sina och andra centrala bedömares prognoser. En transparent redovisning bidrar också till en minskad risk för att regeringens bedömning systematiskt avviker från expertmyndigheternas. bedömer, liksom regeringen, att prognosjämförelser är särskilt svåra att göra med anledning av covid-19-pandemin. Dock bedömer vi att regeringens prognosjämförelse avseende det strukturella sparande inte tillräckligt belyser de bakomliggande orsakerna till de skillnader som finns. Det är svårt för en utomstående läsare att få en uppfattning om ifall skillnaderna främst kan hänföras till olika tidpunkter för prognosarbetet, eller om skillnader i antaganden och metoder också spelar roll. 2.5.1Samstämmiga prognoser för resursutnyttjandet men bakomliggande skillnader finns I budgetpropositionen jämför regeringen sin makroekonomiska bedömning med fyra andra bedömares. Regeringen konstaterar att prognosen för resursutnyttjandet mätt med BNP-gapet är i linje med övriga prognosmakares bedömningar. Regeringen konstaterar vidare att den är något mindre negativ 2020 i jämförelse med ESV:s, och kommissionens bedömning. Alla gör även snarlika bedömningar . Regeringen ger ingen specifik förklaring till de skillnader som föreligger, men betonar att det är viktigt att beakta att prognoserna har gjorts och kan bygga på olika antaganden om den framtida politiken. Tabell 3 Olika bedömningar av BNP-gap, procent av potentiell BNP -5,9 -3,8 -6,3 -3,8 Europeiska kommissionen () -6,3 -3,7 -5,5 -3,7 -6,7 -3,6 Källa: Prop. 2020/21:1 avsnitt 4.7. Av de svenska expertmyndigheternas sticker ESV:s prognos ut, kan konstatera. Trots att ESV:s prognos endast utgår från den politik som var beslutad och föreslagen före budgetpropositionen räknar ESV med ett BNP-gap 2021 i linje med regeringen och med prognos, som bland annat innehåller ett antagande om att fler finanspolitiska åtgärder tillkommer 2021. Regeringen kommenterar inte att ESV:s bedömning av BNP-gapet avviker R I K S R E V I S I O N E N D E T F I N A N S P O L I T I S K A R A M V E R K E T – R E G E R I N G E N S T I L L Ä M P N I N G 2 0 2 0 om prognosmetoden beaktas. En tolkning av ESV:s prognos för BNP-gapet är att det inte finns ett lika tydligt behov av finanspolitiska stimulanser 2021 som regeringens och prognoser implicerar. 2.5.2Regeringen är kortfattad när den jämför prognoser för det strukturella sparandet I budgetpropositionen jämför regeringen sin beräkning av det strukturella sparandet med , ESV:s och Europeiska kommissionens. Regeringen påpekar igen att det är viktigt att beakta att prognoserna har gjorts och kan bygga på olika antaganden om den framtida politiken. Detta försvårar prognosjämförelser, särskilt under rådande omständigheter med ett snabbt händelseförlopp som är kopplat till covid-19-pandemin. Tabell 4 Olika bedömningar av strukturellt sparande, procent av potentiell BNP -2,6 -1,0 -3,3 -1,6 -3,0 Europeiska kommissionen () -2,1 -0,2 Källa: Prop. 2020/21:1, avsnitt 9.6. Regeringen poängterar att skillnaderna mellan regeringen och andra bedömare i vissa fall är annorlunda vid jämförelser av det strukturella sparandet än vid jämförelser av det finansiella sparandet. Det motiveras dels genom olika bedömningar av ekonomins potentiella BNP-nivå, dels genom skillnader i beräkningsmetoder.30 Regeringen lämnar däremot ingen specifik förklaring till de skillnader som föreligger för det strukturella sparandet. bedömer, liksom regeringen, att pandemin är en situation som gör prognosjämförelser särskilt svåra. Trots att avvikelserna sett till omständigheterna får ses som relativt små, bedömer att det är viktigt att regeringen tydligare redogör för de bakomliggande orsakerna till skillnaderna mellan prognoser för det strukturella sparandet. Det är svårt för en utomstående läsare att få en uppfattning av om skillnaderna främst kan hänföras till olika tidpunkter för prognosarbetet, eller om skillnader i antaganden och metoder också spelar roll. 2020/21:1, avsnitt 9.6. 20R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N konstaterar att det finns en betydande risk att den offentliga sektorns konsoliderade bruttoskuld kommer att överskrida toleransintervallets övre nivå på av BNP. Regeringens egen prognos är att bruttoskulden kommer att överskrida den övre gränsen –2022. Regeringens uppföljning av skuldankaret är kortfattad men bedömer att den ändå är tillräckligt tydlig. 3.1 Regeringens uppföljning av skuldankaret är tydlig Skuldankaret infördes och utgör ett riktmärke för den önskade nivån för den offentliga sektorns konsoliderade bruttoskuld på medellång sikt. Riktmärket för skuldankaret är av BNP. Regeringen ska enligt det finanspolitiska ramverket följa upp utvecklingen av den konsoliderade bruttoskulden Om den konsoliderade bruttoskulden avviker från riktmärket med av BNP, ska regeringen lämna en skrivelse till och redogöra för orsaken till avvikelsen samt hur regeringen avser att hantera den.31 ekonomiska vårproposition visade regeringens prognos att det fanns en risk för att skuldankaret skulle bli lägre än den nedre gränsen itoleransintervallet på 30–av BNP. Den pågående covid-19-pandemin har emellertid försvagat de offentliga finanserna kraftigt och leder därtill till att BNP sjunker 2020, vilket innebär en stigande skuldkvot. ekonomiska vårproposition gjorde regeringen bedömningen att bruttoskuldens andel av BNP 2020 skulle ligga precis under den övre gränsen av skuldankarets toleransintervall. förutsågs att bruttoskuldens andel av BNP skulle sjunka. I budgetpropositionen är prognosen att bruttoskulden kommer att bli av BNP 2020, vilket ligger utanför skuldankarets toleransintervall på 30–. Försämringen beror enligt regeringen främst på att fler finanspolitiska åtgärder vidtagits men även på att ekonomin utvecklats svagt. BNP, det vill säga nämnaren i skuldkvoten, minskar enligt regeringens prognos . Regeringens redovisning i budgetpropositionen är begränsad, men enligt regelverket är det företrädesvis i vårpropositionen som regeringen ska redovisa sin syn på bruttoskulden i förhållande till toleransintervallet. Det framgår dock att bruttoskulden beräknas ligga över toleransintervallets övre gräns på av BNP även . förväntas bruttoskulden åter ligga inom toleransintervallet. 2017/18:207, s. 17. R I K S R E V I S I O N E N D E T F I N A N S P O L I T I S K A R A M V E R K E T – R E G E R I N G E N S T I L L Ä M P N I N G 2 0 2 0 Figur 1 Den offentliga sektorns konsoliderade bruttoskuld. Procent av BNP 50 2010 2011 2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 2019 2020 2021 2022 2023 Nedre och övre gräns Källa: Prop. 2019/20:100 och prop. 2020/21:1. Sammantaget bedömer vi att regeringens uppföljning av skuldankaret är kortfattad men att det framgår tillräckligt tydligt hur bruttoskulden utvecklas och hur den förhåller sig till toleransintervallet. 22R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N Regeringen har föreslagit unikt stora höjningar av tidigare fastställda utgiftstak. Genom sina höjningar har regeringen stor handlingsfrihet att genomföra temporära utgiftsökningar , men ett betydligt mer begränsat utrymme för permanenta utgiftsökningar. Vi bedömer att höjningen av utgiftstakets nivå 2020 är i enlighet med ramverket. Däremot bedömer vi inte att ramverket ger stöd för vissa av de skäl som regeringen anfört för sina höjningar av utgiftstakets nivåer –2022. 4.1 Unikt stora höjningar av tidigare fastställda utgiftstak Coronavirusets utbrott har inneburit att regeringen vidtagit och föreslagit ett stort antal åtgärder för att minska smittspridningen och pandemins effekter på samhällsekonomin. Regeringen har därför föreslagit höjningar av de tidigare fastställda utgiftstaken –2022 med 350, 250 respektive exklusive tekniska justeringar, se tabell 5. Regeringen har också, i enlighet med budgetlagen, föreslagit en nivå för det tredje tillkommande . Tabell 5 Utgiftstak. Miljarder kronor om inget annat anges. Utgiftstak som andel av potentiell BNP Utgiftstak som andel av potentiell BNP Utgiftstak som andel av potentiell BNP Säkerhetsmarginal (% av takb. Källor: Prop. 2019/20:1, prop. 2020/21:1, prop. 2019/20:100. R I K S R E V I S I O N E N D E T F I N A N S P O L I T I S K A R A M V E R K E T – R E G E R I N G E N S T I L L Ä M P N I N G 2 0 2 0 Höjningarna av utgiftstaket –2022 är unika både sett till sin storlek och för att det är första gången som en regering lämnat förslag om förändringar av den reella nivån på ett utgiftstak som har föreslagits av samma regering. Utgiftstakets nivå ändras ofta efter att det fastställs av , men det handlar i de flesta fallen om så kallade tekniska justeringar som syftar till att utgiftstaket ska bibehålla sin ursprungliga stramhet.32 Andra ändringar än tekniska justeringar är ovanliga. Sådana reella ändringar har framför allt skett efter ett val när den finanspolitiska inriktningen ändrats. Se figur 2 för de ändringar som gjorts . Figur 2 Ändringar av fastställda utgiftstak. 1997 1999 2001 2003 2005 2007 2009 2011 2013 2015 2017 2019 2021 Anm. Staplarna –2022 motsvarar inte årets höjningar av utgiftstaket eftersom de också innehåller tidigare beslutade ändringar. Källa: , Utgiftstaket – olika roll , 2020. 4.2Det finanspolitiska ramverket ger stöd för en höjning av utgiftstaket Utgångspunkten i det finanspolitiska ramverket är att takets begränsande effekt ska vara densamma för det specifika året, från det att utgiftstaket fastställs. ger emellertid utrymme för höjningar. Det finns inga formella hinder för att besluta om att ändra en fastställd nivå, och i ramverksskrivelsen 32Tekniska justeringar görs till följd av budgettekniska förändringar som ändrar de takbegränsade utgifterna, men som inte motsvaras av ett i sak förändrat offentligt åtagande. Det omvända kan också gälla. 24R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N framgår det att utgiftstaket bör kunna ändras för att finanspolitiken ska kunna anpassas till nya, helt ändrade yttre förutsättningar. Höjningen av utgiftstaket skedde med hänvisning till behovet av stabiliseringspolitiska åtgärder för att lindra smittspridningens konsekvenser på samhällsekonomin. I vårändringsbudgeten skriver regeringen att virusutbrottet är en yttre omständighet som motiverar att utgiftstaket höjs så att finanspolitiken kan anpassas till de nya förutsättningarna. Regeringen anser att de mycket allvarliga samhällsekonomiska konsekvenserna av det nya coronavirusets utbrott utgör skäl för stabiliseringspolitiska åtgärder i en omfattning som inte ryms under det fastställda utgiftstaket för 2020.33 Någon tydlig motivering till varför höjningen 2020 föreslogs bli just gavs inte. Regeringen påpekade emellertid att det var svårt att förutse vilka behov av statliga åtgärder som kunde uppstå. Regeringen ansåg, givet den allvarliga situationen och osäkerheten, att det var motiverat att höja utgiftstaket till en nivå som inte riskerar att begränsa handlingsfriheten att vidta nödvändiga åtgärder senare under året.34 Enligt bedömning är det befogat att regeringen tog till en kraftig höjning i ljuset av den stora osäkerhet som rådde vid tillfället. 4.3Höjningarna 2021 och 2022 ger stor handlingsfrihet för ytterligare temporära utgiftsökningar I budgetpropositionen föreslog regeringen höjningar av utgiftstaken –2022 med 250 respektive . Budgeteringsmarginalerna uppgår till 201 respektive . Det motsvarar av de takbegränsade utgifterna, vilket är långt över den minsta marginal på som ramverksskrivelsen anger som buffert om utgifterna på grund av konjunkturutvecklingen skulle utvecklas på ett annat sätt än beräknat. Trots de kraftiga höjningarna av utgiftstaken har utgiftstaket en långsiktigt återhållande effekt på de statliga utgifterna. Detta beror på att utgiftstaket ligger på en betydligt lägre nivå. Budgeteringsmarginalen 2023 uppgår till , vilket utgör en restriktion för hur stora permanenta utgiftsökningar som kan genomföras –2023. Denna marginal inrymmer också behovet av en marginal för konjunkturosäkerhet som uppgår till för det tredje tillkommande året (se tabell 5). 2019/20:100, s. 43. R I K S R E V I S I O N E N D E T F I N A N S P O L I T I S K A R A M V E R K E T – R E G E R I N G E N S T I L L Ä M P N I N G 2 0 2 0 Genom sina förslag för utgiftstaket –2023 har regeringen därmed en stor handlingsfrihet att genomföra ytterligare temporära utgiftsökningar , utöver vad som presenterats i budgetpropositionen , men ett betydligt mer begränsat utrymme för permanenta utgiftsökningar. Omfattningen av tillfälliga respektive permanenta åtgärder på utgiftssidan framgår dock inte tydligt av budgetpropositionen (se avsnitt 2.4.2) 4.4Alltför stora höjningar av utgiftstaken Regeringen föreslog ingen ändring av utgiftstakets nivåer i samband med ekonomiska vårproposition utan avsåg att återkomma i samband med budgetpropositionen, eftersom möjligheterna då skulle vara bättre att bedöma hur krisen kommer att påverka samhällsekonomin 2021 och 2022.35 Förslagen till höjningar av utgiftstaken –2022 med 250 respektive , i budgetpropositionen , motiverades med finanspolitiska skäl mot bakgrund av den djupa lågkonjunktur som pandemin orsakat. Regeringen skriver att den aktiva politiken kraftigt ökar de takbegränsade utgifterna så att de inte ryms under den av fastställda nivån på utgiftstaket och ger en alltför liten budgeteringsmarginal för 2022.36 I budgetpropositionen bedömer regeringen att läget är allvarligt och fortsatt osäkert. Regeringen skriver att det är oklart om och i så fall när det kan komma att uppstå behov av ytterligare statliga åtgärder. Det är också oklart vilka typer av åtgärder som kan komma att krävas och vilka effekter som de kan förväntas ha på de offentliga finanserna. Regeringen bedömer att höjningen bör vara så pass stor att de nya nivåerna inte riskerar att begränsa handlingsfriheten om effekterna av pandemin skulle förvärras. Regeringen skriver också att det är rimligt att behovet av den typen av åtgärder kommer att vara mindre 2022 Vi har tagit del av underlag som låg till grund för höjningarna.38 I dessa beaktas att de föreslagna åtgärderna i budgetpropositionen inte ryms under befintliga tak. Underlagen visar därtill att beräkningarna som legat till grund för de nya föreslagna taken dessutom beaktar tänkbara förlängningar av befintliga åtgärder. En stor del av höjningen handlar också om att ta ytterligare höjd för det osäkra läget och därigenom inte riskera att begränsa regeringens handlingsfrihet när det gäller att bedriva ytterligare aktiv finanspolitik. 2019/20:100, s. 43. 2020/21:1, s. 63. 2020/21:1, s. 63–64. 38Granskning av underlag på plats hos , . 26R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N Vi bedömer att det finanspolitiska ramverket ger stöd för vissa av regeringens skäl till att höja utgiftstaket. Det gäller behovet av att höja utgiftstaket till följd av att den stabiliseringspolitik som regeringen bedriver inte ryms under de tidigare taknivåerna. Det är också befogat att beakta den väsentligt förhöjda makroekonomiska osäkerheten. Men att höja taken, för att det är oklart om det kommer att uppstå behov av ytterligare åtgärder , bedömer vi inte att ramverket ger stöd för. Anledningen är att utgiftstaket, tillsammans med prognoserna över utgiftsutvecklingen vid oförändrad politik och behovet av säkerhetsmarginaler, ska utgöra en restriktion för storleken på reformerna på budgetens utgiftssida (se avsnitt 1.3.4). De kraftigt höjda utgiftstaken ger närmast uttryck för ett alternativscenario som, om det blir verklighet, skulle innebära helt andra slutsatser också för andra budgetmål och för tolkningen av finanspolitikens inriktning. De kraftiga höjningarna av utgiftstaket förutsätter med andra ord en annan utveckling än vad som till exempel legat till grund för den föreslagna finanspolitiken, vad gäller såväl innehåll som omfattning. R I K S R E V I S I O N E N D E T F I N A N S P O L I T I S K A R A M V E R K E T – R E G E R I N G E N S T I L L Ä M P N I N G 2 0 2 0 Regeringens uppföljning av kommunernas och regionernas balanskrav redovisas enligt på ett transparent sätt. Kommunsektorn som helhet klarade balanskravet 2019, men förhållandevis många kommuner och regioner redovisade negativa balanskravsresultat. Regeringen bedömer att kommunsektorn som helhet kommer att klara balanskravet även 2020–2023. Det är enligt dock otydligt om bedömningen baseras på tillgänglig information eller är ett antagande. 5.1Transparent redovisning av uppföljningen av balanskravet Det kommunala balanskravet är tänkt att understödja överskottsmålet på så sätt att välskötta finanser i kommuner och regioner bidrar till att överskottsmålet nås. I ramverket framhåller regeringen att den därför noga följer den kommunalekonomiska utvecklingen och redovisar denna i den ekonomiska vårpropositionen och i budgetpropositionen. Regeringen bedömer i budgetpropositionen att kommunsektorn som helhet uppfyllde balanskravet med god marginal . Balanskravsresultatet uppgick för kommunsektorn som helhet till , varav kommunerna svarade för . Kommuner och regioner får reservera överskott till en resultatutjämningsreserv som kan användas för att utjämna intäkter över en konjunkturcykel. Enligt regeringen uppgick resultatutjämningsreserverna till . Det är en ökning med . Fler än hälften av kommunerna och var fjärde region har avsatt medel till Även om kommunsektorn som helhet bedöms uppfylla balanskravet är det förhållandevis många kommuner och regioner som redovisade ett negativt balanskravsresultat 2019. Enligt regeringen redovisade av kommunerna (68 kommuner) och av regionerna (6 regioner) ett negativt balanskravsresultat. Ett negativt balanskravsresultat ska som huvudregel regleras under de tre närmast följande åren.39 Om det finns synnerliga skäl får fullmäktige dock besluta att en reglering inte ska göras.40 Av de kommuner och regioner som redovisade ett negativt balanskravsresultat anförde drygt en tredjedel av kommunerna och en region synnerliga skäl för att inte behöva återställa hela eller delar av det negativa resultatet, enligt regeringen. 3911 kap. 12 § kommunallagen (2017:725). 4011 kap. 13 § kommunallagen (2017:725). 28R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N Vid utgången av 2019 var det, enligt regeringen, 46 kommuner och 6 regioner som hade ett negativt resultat kvar att återställa, totalt respektive . 5.2Oklart vad som ligger till grund för regeringens prognos för balanskravsresultatet Regeringen väntar sig att lågkonjunkturen resulterar i en svag utveckling av de kommunala skatteinkomsterna i närtid. Tillskotten av statsbidrag har en positiv effekt på kommunsektorns inkomster. Enligt regeringen innebär detta sammantaget att kommunsektorns inkomster utvecklas mycket starkt 2020. Regeringen framhåller att prognoserna i denna budgetproposition är osäkra, men givet informationen som regeringen har haft tillgång till bedömer man att kommunsektorn som helhet kommer att klara balanskravet 2020–2023. Detta framgår i propositionens avsnitt om uppföljningen av det kommunala balanskravet.41 I avsnittet om kommunsektorns finanser framgår att prognosen för kommunsektorns finanser baseras på en utgiftspolitik som är förenlig med balanskravet. antas i normalfallet att kommunsektorn som helhet även redovisar ett resultat som bedöms vara i linje med en god ekonomisk hushållning. Det innebär, enligt regeringen, i regel ett högre resultat än vad som följer av balanskravet.42 Enligt är det en viss diskrepans mellan de två avsnitten i hur regeringen förklarar sin bedömning av att balanskravet –2023. Det ena avsnittet ger intrycket av att den information som regeringen har tillgång till är viktig för bedömningen. Det andra avsnittet ger däremot intrycket av att bedömningen snarare är ett antagande som regeringen gör. Enligt vår bedömningsgrund avser kravet på transparent redovisning dock enbart uppföljningen av balanskravet. Den otydlighet som finns i regeringens beskrivna prognosmetod –2023 påverkar därmed inte vår bedömning att redovisningen av uppföljningen av balanskravet är transparent. 2020/21:1, avsnitt 5.3. 2020/21:1, avsnitt 9.4. R I K S R E V I S I O N E N D E T F I N A N S P O L I T I S K A R A M V E R K E T – R E G E R I N G E N S T I L L Ä M P N I N G 2 0 2 0 5.3Regeringen bedömer att det finns behov av en kommunakut Regeringen redovisar ingen prognos över hur många kommuner och regioner som bedöms redovisa negativa balanskravsresultat 2020–2023. Det framgår dock av propositionen att regeringen anser att det finns behov av ett tillfälligt stöd till vissa kommuner och regioner som har svårt att klara sin ekonomi, se den I budgetpropositionen föreslår regeringen att det inrättas en kommundelegation som ska hantera ett tillfälligt stöd till vissa enskilda kommuner och regioner. Stödet ska ges för att främja åtgärder för en ekonomi i balans och god ekonomisk hushållning.