prop · H90374 · 2021-12-20 00:00:00 — Regeringens proposition 2021/22:74 En utvidgad rätt till återköp och flytt av Regeringen överlämnar denna proposition till . Enligt nuvarande regler har en försäkringstagare inte lagstadgad rätt att få en individuell livförsäkring återköpt av försäkringsföretaget om försäkringsavtalet ingåtts före . En försäkringstagare har inte heller rätt att överföra (flytta) värdet av en sådan försäkring till en annan försäkring om försäkringsavtalet ingåtts före . I propositionen behandlas frågor om en utvidgad rätt till återköp och flytt av individuella livförsäkringar där försäkringstagarna eller andra ersättningsberättigade bär placeringsrisken, vilket utgörs av fond- och depåförsäkringar. Det föreslås att den lagstadgade rätten till återköp och flytt ska gälla oavsett när ett fond- och depåförsäkringsavtal har ingåtts. Det föreslås vidare att bestämmelserna i försäkringsrörelselagen om avgifter vid återköp och flytt av fond- och depåförsäkringar ska tillämpas även i fråga om sådana försäkringsavtal som har ingåtts före . Därutöver föreslås ändringar i årsredovisningslagen och i lagen om årsredovisning i försäkringsföretag som endast avser rättelser av felaktiga hänvisningar. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Förslag till riksdagsbeslut ................................................................. Förslag till lag om ändring i försäkringsavtalslagen (2005:104) .......................................................................... 2.2Förslag till lag om ändring i försäkringsrörelselagen (2010:2043) ........................................................................ 2.3Förslag till lag om ändring i årsredovisningslagen (1995:1554) ........................................................................ 2.4Förslag till lag om ändring i lagen (1995:1560) om Ärendet och dess beredning .............................................................. Allmänt om livförsäkring ................................................. 4.3Traditionell försäkring, fondförsäkring och Företagsformer på försäkringsmarknaden........................ Distribution av livförsäkringar ......................................... Rätten till återköp och flytt av försäkringssparande......... En utvidgad rätt till återköp och flytt av fond- och Avgifter vid återköp och flytt.......................................................... Justeringar i årsredovisningslagen och i lagen om årsredovisning i försäkringsföretag................................................. 10.1Förslaget till lag om ändring i försäkringsavtalslagen (2005:104) ........................................................................ Förslaget till lag om ändring i försäkringsrörelselagen (2010:2043)................................ 10.3Förslaget till lag om ändring i årsredovisningslagen (1995:1554) ...................................................................... 10.4Förslaget till lag om ändring i lagen (1995:1560) om årsredovisning i försäkringsföretag .................................. Sammanfattning av promemorian .................................... Förteckning över remissinstanserna ................................. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 1.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i försäkringsavtalslagen (2005:104). 2.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i försäkringsrörelselagen (2010:2043). 3.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i årsredovisningslagen (1995:1554). 4.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1995:1560) om årsredovisning i försäkringsföretag. Regeringen har följande förslag till lagtext. 2.1Förslag till lag om ändring i försäkringsavtalslagen (2005:104) Härigenom föreskrivs i fråga om försäkringsavtalslagen (2005:104) dels att punkt 2 i ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna till lagen (2007:123) om ändring i den lagen ska ha följande lydelse, dels att det i ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna till lagen (2007:123) om ändring i den lagen ska införas en ny punkt, 3, av följande lydelse. 2.För försäkringsavtal som har ingåtts före ikraftträdandet och inte förnyats därefter gäller 11 kap. 5 § 2.För försäkringsavtal som har ingåtts före ikraftträdandet och inte förnyats därefter (äldre försäkringar) gäller 11 kap. 5 § i den äldre lydelsen, om inte annat framgår av 3. 3.Bestämmelserna i 11 kap. 5 § i den nya lydelsen gäller även för äldre försäkringar där försäkringstagarna eller andra ersättningsberättigade bär placeringsrisken. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i försäkringsrörelselagen (2010:2043) Härigenom föreskrivs i fråga om försäkringsrörelselagen (2010:2043) att punkt 2 i ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna till lagen (2021:130) om ändring i den lagen ska ha följande lydelse. Bestämmelserna i 4 kap. 17 c § i den nya lydelsen tillämpas även vid återköp eller överföring enligt 11 kap. 5 § försäkringsavtalslagen (2005:104) i fråga om försäkringar där försäkringstagarna eller andra ersättningsberättigade bär placeringsrisken och där försäkringsavtalet har ingåtts före ikraftträdandet, men efter . 17 c § i den nya lydelsen tillämpas även vid återköp eller överföring enligt 11 kap. 5 § försäkringsavtalslagen (2005:104) i fråga om försäkringar där försäkringstagarna eller andra ersättningsberättigade bär placeringsrisken och där försäkringsavtalet har ingåtts före ikraftträdandet. Denna lag träder i kraft . 2.3Förslag till lag om ändring i årsredovisningslagen (1995:1554) Härigenom föreskrivs att 1 kap. 2 § och 9 kap. 1 § årsredovisningslagen (1995:1554) ska ha följande lydelse. Lagen är inte tillämplig på företag som avses i 1 kap. 1 § första stycket lagen (1995:1559) om årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag eller 1 kap. 1 § första stycket lagen (1995:1560) om årsredovisning i försäkringsföretag, om inte annat är särskilt föreskrivet i dessa lagar. Företag som enligt 1 kap. 1 § Företag som enligt 1 kap. 1 § andra stycket lagen om årsredo- andra stycket lagen om årsredo- visning i kreditinstitut och värde- visning i kreditinstitut och värde- pappersbolag eller 1 kap. 1 § andra pappersbolag eller 1 kap. 1 § tredje stycket lagen om årsredovisning i stycket lagen om årsredovisning i försäkringsföretag är skyldiga att försäkringsföretag är skyldiga att de lagarna är inte skyldiga att upp- de lagarna är inte skyldiga att upp- Ett företag som enligt 1 kap. 1 § Ett företag som enligt 1 kap. 1 § och värdepappersbolag eller 1 kap. och värdepappersbolag eller 1 kap. (1995:1560) om (1995:1560) om minst en gång under ett räken- minst en gång under ett räken- skapsår som omfattar mer än tio skapsår som omfattar mer än tio månader lämna en särskild redo- månader lämna en särskild redo- visning (delårsrapport). visning (delårsrapport). Delårsrapporten ska upprättas för en period mellan räkenskapsårets början och delårsperiodens utgång. Minst en delårsrapport ska, om inte något annat följer av 16 kap. 5 § lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden, omfatta en period av minst hälften och högst två tredjedelar av räkenskapsåret. I 16 kap. lagen om värdepappersmarknaden finns ytterligare bestämmelser om vilka företag som ska lämna delårsrapport. Delårsrapporten ska upprättas i vanlig läsbar form eller i elektronisk form. Den ska avfattas på svenska. 1Senaste lydelse 1999:1112. 2Senaste lydelse 2008:277. Denna lag träder i kraft . 2.4Förslag till lag om ändring i lagen (1995:1560) om årsredovisning i försäkringsföretag Härigenom föreskrivs att 1 kap. 4 § och 7 kap. 1 § lagen (1995:1560) om årsredovisning i försäkringsföretag ska ha följande lydelse. Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, får meddela närmare föreskrifter om 1.löpande bokföring, årsbokslut, årsredovisning och koncernredovisning i försäkringsföretag som omfattas av denna lag, och upprätta enligt denna lag. upprätta enligt denna lag. Regeringen eller, efter rege- Regeringen eller, efter rege- inspektionen får meddela före- inspektionen får meddela före- skrifter om i vilken utsträckning skrifter om i vilken utsträckning denna lag och föreskrifter som denna lag och föreskrifter som meddelats med stöd av första meddelats med stöd av första stycket skall tillämpas i sådana stycket ska tillämpas i sådana företag som helt eller delvis undan- företag som helt eller delvis undan- tagits från lagens tillämpning enligt tagits från lagens tillämpning enligt 1 § tredje stycket. 1 § fjärde stycket. moderföretag och sådana finansi- moderföretag och sådana finansi- 1 kap. 1 § andra stycket skall för 1 kap. 1 § varje räkenskapsår upprätta kon- varje räkenskapsår upprätta kon- om inte annat följer av 2 §. om inte annat följer av 2 §. Denna lag träder i kraft . Ärendet och dess beredning En utvidgad rätt till återköp och flytt av fond- och depåförsäkringar Regeringen beslutade att överlämna propositionen En effektivare flytträtt av försäkringssparande (prop. 2018/19:124) till . I propositionen föreslogs lagändringar som syftar till att effektivisera möjligheterna att återköpa och överföra (flytta) livförsäkringar. beslutade att anta regeringens förslag. uttalade i ett tillkännagivande (bet. 2019/20:FiU14 punkt 2, rskr. 2019/20:28) att regeringen skyndsamt bör återkomma med ett lagförslag som tydligt skiljer fond- och depåförsäkringar från traditionella livförsäkringar när det gäller vilka avgifter som får tas ut vid flytt och återköp. I finansutskottets betänkande (s. 13) anfördes också att ett lagförslag om fond- och depåförsäkringar bör vara utformat enligt följande riktlinjer: 1.Flyttavgifterna ska begränsas kraftigt, med utgångspunkten att de ska motsvara enbart de direkta kostnaderna för den administrativa hanteringen av återköp eller överföringar, beräknade för försäkringar av samma slag. 2.Ett avgiftstak på flyttavgiften bör införas, där kostnaden uttrycks i kronor och ören. 3.Försäkringar tecknade före bör omfattas av motsvarande flytträtt som försäkringar tecknade därefter, dock under förutsättning att inte avgörande skäl talar mot detta. 4.Möjligheten prövas att införa dels ett fribelopp vid flytt av små försäkringsvärden, dels en automatisk flytt av försäkringsvärden under fribeloppet vid byte av arbetsgivare. Promemorian En utvidgad rätt till återköp och flytt av fond- och depåförsäkringar har därefter tagits fram i . I promemorian behandlas frågan om huruvida fond- och depåförsäkringar tecknade före bör omfattas av motsvarande flytträtt som försäkringar tecknade därefter (punkt 3 ovan). Som ett led i beredningen av frågan beslutade regeringen att ge i uppdrag att kartlägga och sammanställa tänkbara konsekvenser av en utvidgad återköps- och flytträtt för fond- och depåförsäkringar (Fi2020/01803). redovisade sitt uppdrag i en rapport (Konsekvenser av en utvidgad rätt till återköp och överföringar [Fi2020/04753]). En sammanfattning av promemorian finns Promemorians lagförslag finns i bilaga 2. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 3. Remissvaren finns tillgängliga på regeringens webbplats () och i (Fi2021/01980). I denna proposition behandlas promemorians förslag. Övriga punkter i finansutskottets betänkande behandlas i propositionen Avgifter vid återköp och flytt av fond- och depåförsäkringar och har lett till lagstiftning (prop. 2020/21:33, bet. 2020/21:FiU16, rskr. 2020/21:188 och SFS 2021:130). I och med detta anser regeringen att tillkännagivande om återköp och flytt av fond- och depåförsäkringar är tillgodosett. Tillkännagivandet är därmed slutbehandlat. 2021/22:74 Ändring av hänvisningar i årsredovisningslagen och lagen om årsredovisning i försäkringsföretag I propositionen föreslås även ändringar i årsredovisningslagen (1995:1554) samt i lagen (1995:1560) om årsredovisning i försäkringsföretag. Ändringarna avser rättelser av felaktiga hänvisningar till lagen om årsredovisning i försäkringsföretag. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över lagförslag som är likalydande med förslagen i avsnitt 2.1 och 2.2 i denna proposition. Lagrådets yttrande finns i bilaga 4. Lagrådet har lämnat förslagen utan erinran. Förslagen i årsredovisningslagen och lagen om årsredovisning i försäkringsföretag (avsnitt 2.3 och 2.4) är författningstekniskt och i övrigt av sådan beskaffenhet att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse. Regeringen har därför inte inhämtat Lagrådets yttrande över de förslagen. Livförsäkring är försäkring mot olika ekonomiska risker kopplade till en enskild individs levnad. De levnadsrisker för vilka det finns försäkring är främst de ekonomiska konsekvenserna av att dö tidigt (dödsfallsförsäkring) och att leva länge (livsfallsförsäkring). Livförsäkringar kan vidare delas upp i riskförsäkringar och försäkringar med sparmoment, beroende på försäkringsavtalets konstruktion. En livförsäkring kan även vara en kombination av sparandeförsäkring och riskförsäkring. I en försäkring med sparmoment är syftet att premierna som betalas in förr eller senare ska betalas ut, med tillägg för eventuell avkastning. En ren riskförsäkring syftar däremot enbart till att åstadkomma skydd mot risken för att en viss händelse inträffar . Pensionsförsäkring används ofta som ett samlingsbegrepp för försäkringar som skyddar mot risken att den försäkrade efter en viss tidpunkt inte har en viss inkomst och normalt även försäkringar som omfattar skydd mot att efterlevande drabbas ekonomiskt av den försäkrades död. Begreppet innehåller således både moment av livsfalls- och dödsfallsförsäkring och har sin grund i att försäkringen normalt utfaller när pensionsåldern inträder. Skatterättsligt är en försäkring i stället att anse som en pensionsförsäkring om den uppfyller de särskilda villkor som anges i 58 kap. 4–16 b §§ inkomstskattelagen (1999:1229), förkortad IL. Övriga livförsäkringar är skatterättsligt kapitalförsäkringar (58 kap. 2 § IL). Med personförsäkring avses civilrättsligt enligt försäkringsavtalslagen (2005:104), förkortad FAL, individuell livförsäkring samt sjuk- och olycksfallsförsäkring (1 kap. 2 §). I den lagen görs även en indelning i gruppersonförsäkring och kollektivavtalsgrundad personförsäkring. Tjänstepension är att betrakta som ett komplement till den allmänna pensionen inom socialförsäkringssystemet. En tjänstepension omfattar pensionsförmåner som följer av ett anställningsförhållande. Dessa förmåner grundas antingen på ett kollektivavtal mellan arbetsmarknadens parter eller på ett individuellt avtal mellan arbetsgivaren och den enskilda arbetstagaren. Arbetsgivarutfästelsen om tjänstepension kan vara förmånsbestämd eller avgiftsbestämd (premiebestämd). En förmånsbestämd tjänstepension kännetecknas vanligtvis av att det i kollektivavtalet eller i annan utfästelse utlovas att pensionen ska utgöra en viss procent av den pensionsgrundande lön den anställde har i anslutning till pensioneringen. En avgiftsbestämd tjänstepension utgörs i stället av att arbetsgivaren och de fackliga organisationerna eller den enskilda arbetstagaren kommit överens om att en viss procent av den anställdes lön ska avsättas till arbetstagarens pension. Den framtida ersättningen från en avgiftsbestämd tjänstepension bestäms av inbetalningarna och avkastningen på dessa. Det vanligaste sättet för en arbetsgivare att säkerställa att denne har en ekonomisk möjlighet att fullgöra sin pensionsutfästelse är att köpa en tjänstepensionsförsäkring till förmån för den anställde. I ett sådant avtal är det vanligen arbetsgivaren som är försäkringstagare medan den anställde är försäkrad och förmånstagare. Privat pensionsförsäkring köps av den enskilde som därför även är försäkringstagare. 4.3Traditionell försäkring, fondförsäkring och depåförsäkring Begreppet traditionell försäkring används vanligen för att definiera livförsäkringar där försäkringsgivaren garanterar försäkringstagaren att ett visst belopp ska betalas ut från en viss ålder eller tidpunkt och under antingen en bestämd tid eller resten av försäkringstagarens livstid. Utöver det garanterade beloppet kan även överskott som inte är garanterade betalas ut i form av återbäring. Till den traditionella försäkringens kännetecken hör också att det är försäkringsgivaren som bestämmer hur de inbetalda premierna ska förvaltas. Försäkringstagaren har i regel mycket liten eller ingen möjlighet att påverka placeringsinriktningen och det är försäkringsgivaren som bär placeringsrisken. Med fondförsäkring avses livförsäkringar som är anknutna till fonder. Kännetecknande för denna försäkringsform är att det är försäkringstagaren som bestämmer i vilka fonder hans eller hennes ska placeras. Försäkringens värde är kopplat till värdet på andelarna i de valda fonderna och försäkringsgivaren lämnar vanligtvis inte någon garanti för hur stora utbetalningarna kommer att bli. Det är försäkringsgivaren som äger tillgångarna men försäkringstagaren som bär placeringsrisken. Ett fondförsäkringsavtal innehåller dock givetvis vissa försäkringsmoment. 2021/22:74 fondanknutna ersättningen kan t.ex. vara kombinerad med belopp utöver det aktuella fondandelsvärdet som betalas ut vid den försäkrades dödsfall. Begreppet depåförsäkring används för livförsäkringar som liknar fondförsäkringar, men med den skillnaden att placeringar kan göras även i andra tillgångar än fondandelar, t.ex. aktier. I likhet med det som gäller för fondförsäkringar är det försäkringsgivaren som äger tillgångarna i en sådan försäkring. Även vid denna försäkringsform är det försäkringstagaren som bär placeringsrisken. Som anges i avsnitt 4.2 är det i fråga om tjänstepensionsförsäkring vanligen arbetsgivaren som är försäkringstagare och den anställde som är försäkrad. Det som anges ovan om försäkringstagaren avser i dessa fall den försäkrade. Näringsrättsligt görs det endast skillnad mellan traditionell försäkring och fondförsäkring även om begreppet traditionell försäkring inte används i försäkringsrörelselagen (2010:2043), förkortad FRL (se 2 kap. 12 §). Trots att depåförsäkring till stor del liknar fondförsäkring hänförs denna försäkringsform till försäkringsklassen för traditionella livförsäkringar (jfr 2 kap. 12 § klass I a FRL). Detta eftersom en depåförsäkring inte endast är anknuten till externt förvaltade värdepappersfonder eller specialfonder och följaktligen inte kan utgöra en fondförsäkring enligt försäkringsrörelselagen (jfr 2 kap. 12 § klass III FRL). I näringsrättsligt hänseende är alltså depåförsäkring en traditionell försäkring som saknar garanterat belopp och bygger på villkorad återbäring. I de resonemang som förs om traditionella försäkringar i propositionen avses dock endast traditionella försäkringar med garanti om inte annat anges. Det finns flera företagsformer på den svenska försäkringsmarknaden. När det gäller svenska försäkringsgivare tillhandahålls livförsäkringar av försäkringsföretag som har tillstånd enligt försäkringsrörelselagen, tjänstepensionsföretag som har tillstånd enligt lagen (2019:742) om tjänstepensionsföretag och understödsföreningar som är registrerade enligt den upphävda lagen (1972:262) om understödsföreningar. Därutöver finns det utländska försäkringsgivare och tjänstepensionsinstitut som driver gränsöverskridande verksamhet eller verksamhet från en sekundäretablering här i landet. Försäkringsföretagen kan vara försäkringsaktiebolag, ömsesidiga försäkringsbolag eller försäkringsföreningar. Det finns både försäkringsaktiebolag som delar ut vinst till ägaren och sådana som inte gör det. Det brukar sägas att den sistnämnda kategorin, de som inte är vinstutdelande, drivs enligt ömsesidiga principer. Det främsta kännetecknet för de ömsesidiga försäkringsbolagen är att försäkringstagarna både är kunder och ägare. I en försäkringsförening är försäkringstagarna och de försäkrade medlemmar. Även försäkringsföreningen utmärks därför som associationsform av principen om ömsesidighet. trädde lagen om tjänstepensionsföretag i kraft. Den innehåller särskilda rörelseregler för företag som enbart tillhandahåller tjänstepensionsförsäkringar. Tjänstepensionsföretag kan på motsvarande sätt som försäkringsföretag vara tjänstepensionsaktiebolag, ömsesidiga . 2021/22:74 tjänstepensionsbolag och tjänstepensionsföreningar. Med distribution av försäkring avses i regel både rådgivning och försäljning. Hur försäkringsföretagen väljer att distribuera sina försäkringar beror ofta på vilken modell som är mest lönsam och effektiv för det berörda företaget. I säljs livförsäkringar framför allt via företagsportaler (främst s.k. valcentraler som administrerar kollektivavtalad tjänstepension) och mellanhänder (främst försäkringsförmedlare). Försäljning sker även t.ex. genom direktdistribution (anställda hos försäkringsföretag) samt via banker och andra finansiella aktörer. När distribution sker via försäkringsförmedlare får förmedlaren vanligtvis ersättning av försäkringsföretaget genom olika former av provision, s.k. tredjepartsersättning. Historiskt sett har försäkringsföretagen betalat försäkringsförmedlarna med s.k. up front-ersättning (förskottsprovision). Up front-ersättningen beräknades ofta som en procentuell andel av det förväntade investerade beloppet, dvs. de kommande premieinbetalningarna, och kompletterades med ersättning för att förmedlaren fortlöpande sköter kunden (s.k. beståndsersättning). Up front-ersättningar förekommer i princip inte längre utan det har i stället införts andra ersättningsmodeller, bl.a. som en konsekvens av nya regler i lagen (2018:1219) om försäkringsdistribution som trädde i kraft . En vanlig modell är att ersättningen betalas fortlöpande och beräknas som en procentuell andel av varje inbetald premie. Utöver tredjepartsersättning förekommer även att försäkringsförmedlare tar betalt direkt av kunden, dvs. försäkringstagaren, i form av arvode. Denna ersättningsmodell är dock mycket ovanlig. 4.6 Rätten till återköp och flytt av försäkringssparande Frågan om införande av regler som ger en försäkringstagare rätt till åter- köp eller flytt av försäkringssparande har behandlats i flera lagstiftnings- infördes en möjlighet för försäkringstagare att utan skattekonsekvenser flytta värdet av en livförsäkring som klassificeras som pensionsförsäkring enligt inkomstskattelagen till en annan pensions- försäkring meddelad av samma eller annan försäkringsgivare (prop. 1998/99:87). För att försäkringstagaren skulle kunna utnyttja denna möjlighet krävdes emellertid att parterna hade avtalat om detta. återköp av kapitalförsäkring krävdes att parterna hade avtalat om en sådan infördes en civilrättslig reglering i försäkringsavtals- lagen som ger försäkringstagaren en ovillkorlig rätt att få en individuell personförsäkring återköpt av försäkringsföretaget, om inte annat följer av försäkringens art eller av skattelagstiftningen (se 11 kap. 5 § och prop. 2003/04:150). Hänvisningen till försäkringens art innebär att regeln är tillämplig på försäkringar med sparmoment som det kan fastställas ett positivt tekniskt återköpsvärde för och där det är säkert att ett försäkrings- fall förr eller senare kommer att inträffa. Eftersom reglerna om ansvars- inträde, uppsägning och ändring passar mindre väl för kollektivavtals- grundad försäkring begränsades återköpsrätten till att omfatta endast ningen i försäkringsavtalslagen medför att endast en mycket begränsad del av pensionsförsäkringarna kan återköpas. I princip är det fråga om försäk- ringar med små återköpsvärden (58 kap. 18 § IL). försäkringar som är tecknade och därefter. kompletterades rätten till återköp med en rätt till över- föring (flytt) av en försäkrings hela värde till en annan försäkring (11 kap. 5 § andra stycket FAL). Flytträtten omfattar försäkringar som är tecknade I sammanhanget bör även nämnas att det i försäkringsavtalslagen (11 kap. 5 § andra stycket) finns en tidsbegräns- ning som syftar till att motverka kringgående av lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel. Begränsningen innebär att ett återköp eller en flytt tidigast får ske efter det att avtalet tecknats.