prop · H80396 · 2021-03-02 00:00:00 — För de två andra ärendetyperna som omfattas av rätten till dröjsmålstalan finns statistik att tillgå. Rätten till dröjsmålstalan vid utfärdande eller överförande av europeiskt yrkeskort är begränsad till vissa specifika yrken, nämligen sjuksköterska, apotekare, fysioterapeut, fastighetsmäklare och bergsguide. Det är således endast , Fastighetsmäklarinspektionen och Universitets- och högskolerådet som omfattas av regleringen. Handläggningen sker via Informationssystemet för den inre marknaden, varifrån det går att utläsa att samtliga hittillsvarande beslut fattats inom gällande tidsgränser. Enligt regeringen kan det därför antas att dröjsmålstalan vid utfärdande eller överförande av europeiskt yrkeskort kommer att bli aktuell endast i mycket begränsad omfattning. Sammanfattningsvis bedömer regeringen, i likhet med bl.a. , att handläggning av dröjsmålstalan sannolikt kommer att förekomma i mycket liten omfattning. I promemorian görs en jämförelse med dröjsmålstalan enligt 12 § förvaltningslagen. Regeringen instämmer med promemorians bedömning att dröjsmålstalan enligt yrkeskvalifikationsdirektivet på många sätt kan vara enklare att tillämpa än förvaltningslagens bestämmelse, bl.a. då domstolen inte ska göra någon bedömning av myndighetens skäl för att inte avgöra ärendet. Det rör sig i stället om en bedömning i fråga om den tillämpliga tidsfristen har börjat löpa och i så fall om den löpt ut eller inte. Även om det, som Förvaltningsrätten i framhåller, kan förekomma fall då frågan om ärendet är komplett eller inte kräver närmare granskning, bedömer regeringen att det normalt rör sig om en enkel uppgift. I samband med den nya förvaltningslagens konsekvensanalys anförde regeringen att det framstår som rimligt att anta att ett förfarande i domstol om handläggningsfrågan kommer att aktualiseras endast undantagsvis. Regeringen anförde vidare att reformen sammantaget inte kommer att medföra annat än en marginellt ökad arbetsbelastning för domstolarna (prop. 2016/17:180 s. 283). Förvaltningsrätten i och pekar på att införandet av dröjsmålstalan enligt 12 § förvaltningslagen har lett till ökad arbetsbelastning för förvaltningsdomstolarna. Till skillnad från dröjsmålstalan enligt förvaltningslagen är dock de nya förslagen om dröjsmålstalan tydligt avgränsade och omfattar endast tre ärendetyper. Regeringen bedömer därför, och då sådan talan enligt vad som angetts ovan sannolikt kommer att förekomma i mycket liten omfattning, att förvaltningsdomstolarna kommer att kunna hantera de nya uppgifterna inom befintliga anslagsramar. handlägger endast ett fåtal ärenden av det slag som kan aktualisera en dröjsmålstalan. egen bedömning är att alla ärenden avgörs inom den tillämpliga tidsgränsen. Det finns inget som talar för att samfundets handläggningstider kommer Prop. 2020/21:96 att förändras framöver. Förslaget om dröjsmålstalan för advokatyrket bedöms inte medföra några ökade kostnader för . Konsekvenser för enskilda och företag För enskilda och företag innebär förslagen inga ökade kostnader. Direktivets bestämmelser om dröjsmålstalan syftar till att ge enskilda i egenskap av sökande, i de fall som omfattas, ett rättsmedel mot dröjsmål eller passivitet hos myndigheten. Denna möjlighet skapar ökade förutsättningar för enskilda att kunna utnyttja rätten till fri rörlighet i de fall som kräver ansökan om erkännande av yrkeskvalifikationer eller europeiskt yrkeskort. I förlängningen bör detta även medföra positiva effekter för företag i egenskap av arbetsgivare. Som påpekar stärker möjligheten till dröjsmålstalan generellt sett också den enskildes rätt och är i sig därför positivt ur rättssäkerhetssynpunkt. Förslaget till lag om ändring i lagen (2016:145) om erkännande av yrkeskvalifikationer 4 § Denna lag gäller inte för ett reglerat yrke om det i en annan lag eller författning finns särskilda bestämmelser om erkännande av yrkeskvalifikationer för det yrket och om de bestämmelserna grundar sig på andra bindande rättsakter antagna inom Europeiska unionen än yrkeskvalifikationsdirektivet. För advokatyrket gäller endast 19 b §. Bestämmelser som i övrigt för det yrket genomför yrkeskvalifikationsdirektivet i tillämpliga delar finns i . Paragrafen innehåller bestämmelser om lagens tillämpningsområde. Övervägandena finns i avsnitt 6.2.4. I andra stycket görs en ändring som innebär att endast den nya bestämmelsen i 19 b § gäller för advokatyrket. Det upplyses vidare om att övriga bestämmelser som genomför yrkeskvalifikationsdirektivet, i de delar direktivet är tillämpligt på advokatyrket, finns i . 19 a § I ärenden om erkännande av yrkeskvalifikationer, överföring av ansökan om europeiskt yrkeskort till en annan stat och utfärdande av europeiskt yrkeskort för yrkesutövning i en annan stat får den sökande begära en förklaring av allmän förvaltningsdomstol att ärendet uppehålls, om en myndighet inte har meddelat beslut inom de tidsgränser som gäller för handläggningen. En begäran om en förklaring ska göras hos den förvaltningsrätt som skulle ha varit behörig att pröva ett överklagande av ett beslut i ärendet. Om förvaltningsrätten bifaller en sådan begäran, ska den besluta att förelägga myndigheten att avgöra ärendet. Förvaltningsrättens beslut får inte överklagas. 2020/21:96 Paragrafen, som är ny, genomför artiklarna 4c.2, 4d.7 och 51.3 i yrkeskvalifikationsdirektivet i de delar som rör dröjsmålstalan. Övervägandena finns i avsnitt 6.2.1–6.2.3, 6.2.5 och 6.2.6. I första stycket anges de tre ärendetyper som omfattas av rätten att begära en förklaring av domstol att ärendet uppehålls (väcka en dröjsmålstalan), om de tidsgränser för handläggningen som gäller för respektive ärendetyp har överskridits. Ett erkännande av yrkeskvalifikationer från den behöriga myndigheten krävs för att sökanden ska få tillträde till det aktuella yrket och rätt att utöva det på samma villkor som svenska medborgare. Det europeiska yrkeskortet styrker att innehavaren antingen uppfyller alla nödvändiga villkor för att tillfälligt få tillhandahålla tjänster i en annan medlemsstat eller att innehavarens yrkeskvalifikationer har erkänts för etablering i en sådan stat. Med att ärendet uppehålls avses att ärendet inte har avgjorts inom de gällande tidsgränserna, dvs. att det föreligger ett dröjsmål. Tidsgränserna följer av 4 kap. 7 §, 6 kap. 6 § första stycket respektive 6 kap. 8 § första stycket förordningen (2016:157) om erkännande av yrkeskvalifikationer. Alla förfaranden för erkännande av yrkeskvalifikationer som regleras i lagen om erkännande av yrkeskvalifikationer och i förordningen om erkännande av yrkeskvalifikationer omfattas av paragrafen, även de förfaranden som delvis även regleras i andra författningar. Av andra stycket framgår att dröjsmålstalan ska väckas i den förvaltningsrätt som skulle ha varit behörig att pröva ett överklagande av ett beslut i ärendet. Om förvaltningsrätten bifaller en dröjsmålstalan enligt första stycket ska den förelägga myndigheten att avgöra ärendet. Detta bör tolkas strikt. Det finns således inte något utrymme för förvaltningsrätten att förelägga myndigheten att avgöra ärendet . Det finns inte heller någon möjlighet att utdöma sanktioner med anledning av en begäran enligt denna paragraf. Förvaltningsrätten ska endast ta ställning till om det är klarlagt att ett dröjsmål föreligger och ska således inte pröva skälen till dröjsmålet eller om det, i förekommande fall, skulle ha funnits särskilda skäl för myndigheten att enligt 4 kap. 7 § andra stycket förordningen om erkännande av yrkeskvalifikationer förlänga tidsfristen. Enligt tredje stycket får förvaltningsrättens beslut inte överklagas. Det gäller både den part som inte har fått framgång med sin begäran och den myndighet som ett beslut om föreläggande har riktats mot. 19 b § I ärenden som avses i 8 kap. 2 § tredje stycket får den sökande begära en förklaring av Förvaltningsrätten i att ärendet uppehålls, om inte har meddelat beslut inom de tidsgränser som gäller för handläggningen. Om förvaltningsrätten bifaller en sådan begäran, ska den besluta att förelägga att avgöra ärendet. Förvaltningsrättens beslut får inte överklagas. I paragrafen, som är ny, regleras rätten till dröjsmålstalan för advokatyrket. Bestämmelsen genomför artikel 51.3 i yrkeskvalifikationsdirektivet för detta yrke. Övervägandena finns i avsnitt 6.2.4–6.2.6. I första stycket anges att de ärenden som omfattas av rätten att begära en förklaring av domstol att ärendet uppehålls (väcka en dröjsmålstalan) är de som avses i 8 kap. 2 § tredje stycket , där frågan om erkännande av yrkeskvalifikationer för etablering under svensk advokattitel regleras. Med att ärendet uppehålls avses att ärendet inte har avgjorts inom de gällande tidsgränserna, dvs. att det föreligger ett dröjsmål. Tidsgränsen anges i 4 b § i stadgar. Dröjsmålstalan ska väckas i Förvaltningsrätten i . I andra stycket anges att förvaltningsrätten, om den bifaller en dröjsmålstalan, ska förelägga att avgöra ärendet. Detta bör tolkas strikt. Det finns således inte något utrymme för förvaltningsrätten att förelägga att avgöra ärendet . Det finns inte heller någon möjlighet att utdöma sanktioner med anledning av en begäran enligt denna paragraf. Förvaltningsrätten ska endast ta ställning till om det är klarlagt att ett dröjsmål föreligger och ska således inte pröva skälen till dröjsmålet. Av tredje stycket framgår att förvaltningsrättens beslut inte får överklagas. Det gäller både den part som inte har fått framgång med sin begäran och , när ett beslut om föreläggande har riktats mot samfundet. 02005L0036 — SV — 24.04.2020 — 014.001 — 1 Den här texten är endast avsedd som ett dokumentationshjälpmedel och har ingen rättslig verkan. inget ansvar för innehållet. De autentiska versionerna av motsvarande rättsakter, inklusive ingresserna, publiceras i Europeiska unionens officiella tidning och finns i . De officiella texterna är direkt tillgängliga via länkarna i det här OCH RÅDETS DIREKTIV 2005/36/EG om erkännande av yrkeskvalifikationer (text av betydelse för EES) (EUT L 255, 30.9.2005, s. 22) Rådets direktiv /100/EG av Kommissionens förordning (EG) nr 1430/2007 av Kommissionens förordning (EG) nr 755/2008 av och rådets förordning (EG) nr 1137/2008 av den 22 Kommissionens förordning (EG) nr 279/2009 av Kommissionens förordning (EU) nr 213/2011 av Kommissionens förordning (EU) nr 623/2012 av Rådets direktiv /25/EU av och rådets direktiv /55/EU av den 20 Kommissionens delegerade beslut (EU) 2016/790 av Kommissionens delegerade beslut (EU) 2017/2113 av den 11 Kommissionens delegerade beslut (EU) 2019/608 av Kommissionens delegerade beslut (EU) 2020/548 av Akt om villkoren för Republiken anslutning och om anpass ning av fördraget om Europeiska unionen, fördraget om Europeiska unionens funktionssätt och fördraget om upprättandet av Europeiska Rättelse, EUT L 271, 16.10.2007, s. 18 (2005/36/EG) Rättelse, EUT L 93, , s. 28 (2005/36/EG) Rättelse, EUT L 33, , s. 49 (2005/36/EG) Rättelse, EUT L 305, 24.10.2014, s. 115 (2005/36/EG) Rättelse, EUT L 177, , s. 60 (2006/100/EG) 02005L0036 — SV — 24.04.2020 — 014.001 — 2 2005/36/EG om erkännande av yrkeskvalifikationer (text av betydelse för EES) I detta direktiv fastställs de regler enligt vilka en medlemsstat som kräver bestämda yrkeskvalifikationer för tillträde till eller utövande av ett reglerat yrke inom sitt territorium (nedan kallad ”mottagande med lemsstat”) för tillträde till och utövandet av detta yrke skall erkänna sådana yrkeskvalifikationer som förvärvats i en eller flera andra med lemsstater (nedan kallad ”ursprungsmedlemsstat”) och som ger inneha varen av dessa kvalifikationer rätt att där utöva yrket. I detta direktiv fastställs också regler för ett partiellt tillträde till regle rade yrken och erkännande av yrkespraktik som bedrivs i en annan medlemsstat. 1.Detta direktiv skall gälla för alla de medborgare i en medlemsstat, inbegripet fria yrkesutövare, som vill utöva ett reglerat yrke, antingen som egen företagare eller anställd, i en annan medlemsstat än den där de har förvärvat sina yrkeskvalifikationer. Detta direktiv ska också gälla för alla de medborgare i en medlemsstat som har gjort yrkespraktik utanför ursprungsmedlemsstaten. 2.Varje medlemsstat kan inom sitt territorium, enligt sin egen lags tiftning, tillåta medborgare från medlemsstaterna med yrkeskvalifikatio ner som inte erhållits i en medlemsstat att utöva ett reglerat yrke enligt artikel 3.1 a. För de yrken som omfattas av avdelning III kapitel III skall detta första erkännande ske i överensstämmelse med de minimi krav på utbildning som anges i det kapitlet. 3.Om det för ett visst reglerat yrke finns andra särskilda regler för erkännande av yrkeskvalifikationer finns i ett separat instrument i gemenskapslagstiftningen, skall motsvarande bestämmelser i det här direktivet inte gälla. 4.Detta direktiv ska inte tillämpas på notarier som har utsetts av offentliga myndigheter. 02005L0036 — SV — 24.04.2020 — 014.001 — 3 1.I detta direktiv används följande beteckningar med de betydelser som här anges: a)reglerat yrke: en eller flera former av yrkesverksamhet där det genom lagar och andra författningar direkt eller indirekt krävs be stämda yrkeskvalifikationer för tillträde till eller utövande av verk samheten eller någon form av denna; i synnerhet skall användandet av en yrkestitel som genom bestämmelser i lagar och andra författ ningar enbart får användas av den som innehar en viss yrkeskvali fikation utgöra en form av utövande. När första meningen inte är tillämplig, skall ett sådant yrke som avses i punkt 2 betraktas som ett reglerat yrke. b)yrkeskvalifikationer: kvalifikationer som intygas i ett bevis på for mella kvalifikationer, ett kompetensbevis enligt artikel 11 a i och/ eller yrkeserfarenhet. c)bevis på formella kvalifikationer: examens-, utbildnings- eller annat behörighetsbevis för en yrkesutbildning som huvudsakligen ägt rum i gemenskapen, utfärdat av en myndighet i en medlemsstat vilken utsetts i enlighet med denna stats lagar och andra författningar. När första meningen inte är tillämplig, skall ett sådant bevis på formella kvalifikationer som avses i punkt 3 betraktas som bevis på formella kvalifikationer. d)behörig myndighet: varje myndighet eller organ som medlemssta terna bemyndigat att utfärda eller ta emot utbildningsbevis och an dra handlingar eller upplysningar, samt att ta emot ansökningar och fatta de beslut som avses i detta direktiv. e)reglerad utbildning: all utbildning som särskilt utformats för ett visst yrke och som omfattar en eller flera kurser som vid behov kompletteras genom yrkesutbildning, provtjänstgöring eller yrkes utövning. Utformningen av och nivån på yrkesutbildningen, provtjänst göringen eller yrkesutövningen skall fastställas i den berörda med lemsstatens lagar och andra författningar, eller övervakas eller god kännas av den för ändamålet utsedda myndigheten. f)yrkeserfarenhet: det faktiska och lagliga utövandet av det berörda yrket på heltid eller deltid i en medlemsstat. g)anpassningsperiod: utövande av ett reglerat yrke i den mottagande medlemsstaten under en behörig yrkesutövares ansvar, eventuellt åtföljt av kompletterande utbildning. Denna praktik skall bedömas. De detaljerade bestämmelserna för anpassningsperioden och dess utvärdering samt status för en migrerande praktikant skall fastställas av den behöriga myndigheten i den mottagande medlemsstaten. 02005L0036 — SV — 24.04.2020 — 014.001 — 4 Den status som personen får i den mottagande medlemsstaten, sär skilt när det gäller rätt till vistelse samt skyldigheter, sociala rättig heter och förmåner, ersättningar och arvoden, skall fastställas av de behöriga myndigheterna i nämnda medlemsstat i enlighet med till lämplig gemenskapslagstiftning. h)lämplighetsprov: ett prov som gäller den sökandes yrkeskunnighet, färdigheter och kompetens och som genomförs eller erkänns av de behöriga myndigheterna i den mottagande medlemsstaten i syfte att bedöma den sökandes förmåga att utöva ett reglerat yrke i denna medlemsstat. För att möjliggöra genomförande av detta prov ska de behöriga myndigheterna upprätta en förteckning över de ämnen som, utifrån en jämförelse mellan den utbildning som krävs i den mottagande medlemsstaten och den som den sökande har genomgått, inte om fattas av de examens- eller andra behörighetsbevis som den sökande har. Lämplighetsprovet ska utformas med beaktande av att den sökande är en behörig yrkesutövare i ursprungsmedlemsstaten eller den med lemsstat den sökande kommer ifrån. Det ska omfatta ämnen valda ur förteckningen och i vilka kunskap är väsentlig för att kunna utöva yrket i fråga i den mottagande medlemsstaten. Provet får också omfatta kännedom om de yrkesregler som gäller för ifrågavarande verksamhet i den mottagande medlemsstaten. De närmare bestämmelserna för lämplighetsprovet och status i den mottagande medlemsstaten för den som vill förbereda sig för provet i den medlemsstaten ska fastställas av de behöriga myndigheterna i den medlemsstaten. i)företagsledare: varje person som har varit verksam i ett företag inom ifrågavarande yrkesgren i)som företagsledare eller chef för en filial, eller ii)som ställföreträdare för ägaren till ett företag eller till en före tagsledare, om befattningen innebär att han/hon har ett ansvar motsvarande ägarens eller företagsledarens, eller iii)i arbetsledande funktion med arbetsuppgifter av affärsmässig och/eller teknisk art och med ansvar för en eller flera avdel ningar inom företaget. j)yrkespraktik utan att det påverkar artikel 46.4, en period med prak tik som sker under handledning, förutsatt att det utgör ett villkor för tillträde till ett reglerat yrke, och som kan äga rum under eller efter en avslutad utbildning som leder till ett examensbevis. 02005L0036 — SV — 24.04.2020 — 014.001 — 5 k)europeiskt yrkeskort ett elektroniskt bevis för antingen att yrkes utövaren uppfyller alla nödvändiga villkor för att temporärt och tillfälligt tillhandahålla tjänster i en mottagande medlemsstat eller erkännandet av yrkeskvalifikationer för etablering i en mottagande medlemsstat. l)livslångt lärande all allmän utbildning, yrkesutbildning, icke-formell utbildning och informellt lärande som sker genom livet och leder till ökade kunskaper och färdigheter och ökad kompetens, som kan innehålla yrkesetik. m)tvingande hänsyn av allmänt intresse hänsyn som erkänns som sådana i rättspraxis vid Europeiska unionens domstol. n)poäng inom ramen för det europeiska systemet för överföring av studiemeriter (ECTS-poäng) meritsystem för högre utbildning som används i det europeiska området för högre utbildning. 2.Ett yrke som utövas av medlemmarna i en sådan sammanslutning eller organisation som anges i bilaga I skall betraktas som ett reglerat yrke. De sammanslutningar eller organisationer som avses i första stycket har särskilt till uppgift att främja och upprätthålla hög standard inom det berörda yrkesområdet. För detta syfte är de föremål för erkännande i en medlemsstat i en speciell form och tilldelar sina medlemmar bevis på formella kvalifikationer, ser till att medlemmarna iakttar de regler för yrkesmässigt uppförande som de föreskriver och ger dem rätten att använda en titel eller en bokstavsförkortning eller att erhålla en ställning som motsvarar detta bevis på formella kvalifikationer. När en medlemsstat erkänner en sådan sammanslutning eller organisa tion som avses i första stycket ska den underrätta kommissionen. Kom missionen ska undersöka huruvida sammanslutningen eller organisatio nen uppfyller de villkor som anges i andra stycket. För att vederbörlig hänsyn ska tas till den lagstiftning som utvecklats i medlemsstaterna ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 57c för att uppdatera bilaga I om de villkor som anges i andra stycket har uppfyllts. När de villkor som anges i andra stycket inte uppfyllts, ska kommis sionen anta en genomförandeakt för att förkasta den begärda uppdate ringen av bilaga I. 3.Som bevis på formella kvalifikationer skall också betraktas varje bevis på formella kvalifikationer som utfärdats i tredjeland, om inneha varen har yrkeserfarenhet inom det berörda yrket på den med lemsstats territorium där beviset på formella kvalifikationer erkändes i enlighet med artikel 2.2 och detta har intygats av den medlemsstaten. 02005L0036 — SV — 24.04.2020 — 014.001 — 6 1.Om den mottagande medlemsstaten erkänner yrkeskvalifikatio nerna ska detta ge förmånstagare möjlighet att få tillträde i den med lemsstaten till samma yrke som denne är behörig för i ursprungsmed lemsstaten och att utöva det yrket i den mottagande medlemsstaten på samma villkor som dess medborgare. 2.I detta direktiv skall det yrke som sökanden önskar utöva i den mottagande medlemsstaten vara detsamma som sökanden är behörig för iursprungsmedlemsstaten, om det rör sig om jämförbara verksamheter. 3.Genom undantag från bestämmelserna i punkt 1 ska partiellt till träde beviljas i den mottagande medlemsstaten enligt de villkor som anges i artikel 4f. 1.Medlemsstaterna ska på begäran av innehavare av en yrkeskvali fikation utfärda ett europeiskt yrkeskort till dem, på villkor att kom missionen har antagit de relevanta genomförandeakter som avses i punkt 7. 2.När ett europeiskt yrkeskort har införts för ett visst yrke genom relevanta genomförandeakter som antagits i enlighet med punkt 7 får innehavare av en relevant yrkeskvalifikation välja att ansöka om ett sådant kort eller att använda det förfarande som anges i avdelningarna II och III. 3.Medlemsstaterna ska säkerställa att innehavaren av ett europeiskt yrkeskort åtnjuter alla de rättigheter som tillerkänns enligt artiklarna 4b–4e. 4.Om innehavaren av en yrkeskvalifikation avser att tillhandahålla andra tjänster enligt avdelning II än sådana som omfattas av artikel 7.4 ska ursprungsmedlemsstatens behöriga myndighet utfärda ett europeiskt yrkeskort i enlighet med artiklarna 4b och 4c. Det europeiska yrkes kortet ska, om tillämpligt, utgöra den skriftliga underrättelsen som avses i artikel 7. 5.Om innehavaren av en yrkeskvalifikation avser att etablera sig i en annan medlemsstat enligt avdelning III kapitel I–IIIa eller att tillhanda hålla tjänster enligt artikel 7.4, ska ursprungsmedlemsstatens behöriga myndighet fullfölja alla förberedande steg vad gäller den sökandes en skilda akt som skapats i informationssystemet för den inre marknaden () (IMI-akten) i enlighet med artiklarna 4b och 4d. Den mottagande medlemsstatens behöriga myndighet ska utfärda det europeiska yrkeskortet i enlighet med artiklarna 4b och 4d. 02005L0036 — SV — 24.04.2020 — 014.001 — 7 För etablering ska utfärdandet av ett europeiskt yrkeskort inte innebära automatisk rätt att utöva ett särskilt yrke om det redan innan ett euro peiskt yrkeskort införs finns registreringskrav eller andra kontrollför faranden i den mottagande medlemsstaten för detta yrke. 6.Medlemsstaterna ska utse behöriga myndigheter för behandling av IMI-akter och utfärdande av europeiska yrkeskort. Dessa myndigheter ska sörja för en opartisk och objektiv behandling av ansök ningar om europeiska yrkeskort. De rådgivningscentrum som avses i artikel 57b kan också agera som behöriga myndigheter. Medlemssta terna ska se till att de behöriga myndigheterna och rådgivningscent rumen informerar medborgarna, inbegripet potentiella sökande, om hur ett europeiskt yrkeskort fungerar och dess mervärde för de yrken för vilka det är tillgängligt.