prop · H90341 · 2021-11-02 00:00:00 — 2021/22:41 ska övervaka att ett företag uppfyller sina skyldigheter enligt första stycket. Paragrafen innehåller bestämmelser om krav på vissa företag. Överväg- andena finns i avsnitt 11.3.2. Paragrafen, som saknar motsvarighet lag, reglerar företagens ansvar för planering och förberedelser för att kunna fortsätta sin verksam- het under fredstida krissituationer och vid höjd beredskap. Paragrafen är ett uttryck för att och företagen ska samverka i syfte att kunna fortsätta de aktuella verksamheterna under fredstida krissituationer och vid höjd beredskap. Första stycket 1 innebär att företagen ska planera och vidta förberedelser för att kunna fortsätta verksamhet som avser betalningar under fredstida krissituationer och vid höjd beredskap. Första stycket 2 innebär att företagen ska delta i verksam- het på området, dvs. delta i verksamhet med planering och förberedelser för att kunna fortsätta sin verksamhet under fredstida kris- situationer och vid höjd beredskap (2 §) och i utbildningar och övningar (3 §). Första stycket 3 innebär att företagen ska se till att arbets- och uppdrags- tagare får den utbildning och övning som behövs. Enligt andra stycket ska övervaka att företagen uppfyller sina skyldigheter. får meddela föreskrifter på området (13 kap. 1 §). 5 § När det gäller företag som bedriver verksamhet som är av särskild betydelse för genomförandet av betalningar får , i den omfattning som behövs för att allmänheten ska kunna göra betalningar vid höjd beredskap, besluta 1.hos vilka arbets- eller uppdragsgivare allmän tjänsteplikt ska fullgöras, och 2.vilka arbets- eller uppdragstagare som ska omfattas av allmän tjänsteplikt. Ett beslut enligt första stycket får avse arbets- och uppdragstagare som inte tas i anspråk av totalförsvaret i övrigt. Paragrafen innehåller bestämmelser om beslut om allmän tjänsteplikt. Övervägandena finns i avsnitt 11.3.2. Paragrafen, som saknar motsvarighet lag, reglerar beslut om allmän tjänsteplikt för vissa arbets- och uppdragstagare och ger uttryck för planeringsansvar för krigsplacering av nyckelpersonal vid de aktuella företagen. Allmän tjänsteplikt regleras i lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt. Första stycket reglerar att beslut om hos vilka arbets- eller uppdrags- givare som allmän tjänsteplikt ska fullgöras endast får avse företag som bedriver verksamhet som är av särskild betydelse för genomförandet av betalningar. En krigsplacering avser i vilken verksamhet en person, efter att regeringen vid höjd beredskap föreskrivit om allmän tjänsteplikt, ska fullgöra sin totalförsvarsplikt enligt totalförsvarslagstiftningen. Andra stycket reglerar att beslut om vilka arbets- och uppdragstagare som ska omfattas av allmän tjänsteplikt endast får avse personer som inte tas i anspråk av totalförsvaret i övrigt. 6 § Den som på grund av bestämmelser i detta kapitel har fått kännedom om en Prop. 2021/22:41 enskilds affärs- eller driftförhållanden eller förhållanden av betydelse för totalför- svaret eller annars för säkerhet får inte obehörigen röja eller utnyttja vad han eller hon har fått veta. I verksamhet tillämpas i stället bestämmelserna i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). Paragrafen innehåller bestämmelser om tystnadsplikt. Övervägandena finns i avsnitt 11.3.2. Paragrafen, som saknar motsvarighet lag, reglerar tystnads- plikt för arbets- eller uppdragstagare hos företag som bedriver verksamhet som är av särskild betydelse för genomförandet av betalningar. Första stycket reglerar tystnadspliktens tillämpningsområde. I andra stycket finns en upplysningsbestämmelse om att i verksamhet tillämpas i stället bestämmelserna i offentlighets- och sekretesslagen, bl.a. 15 kap. 2 §, 18 kap. 13 §, 30 kap. 4 § eller 38 kap. 6 §. I 20 kap. 3 § finns regler om straff för brott mot tystnads- plikt. 7 § Under fredstida krissituationer och vid höjd beredskap ska hålla regeringen och underrättade om viktigare frågor. Paragrafen innehåller bestämmelser om information till regeringen och Riks- gäldskontoret. Övervägandena finns i avsnitt 11.4. Paragrafen, som saknar motsvarighet lag, innebär att Riks- banken ska hålla regeringen och underrättade om viktigare frågor under fredstida krissituationer och vid höjd beredskap. Det är i första hand upp till att ta ställning till om, när och hur information ska lämnas. 1 § får verka som förbindelseorgan i förhållande till internationella finansorgan som är medlem i. får delta i sådant internationellt samarbete som 1.har betydelse för bankens verksamhet, eller 2.rör kunskapsutbyte med andra centralbanker. ska i sin internationella verksamhet utgå från regeringens och övergripande ståndpunkter inom olika politikområden. Paragrafen innehåller allmänna bestämmelser om internat- Övervägandena finns i avsnitt 12.1. Första stycket, som motsvarar 7 kap. 6 § lag, reglerar rollen som förbindelseorgan i förhållande till internationella finansorgan som är medlem i. Med uttrycket internationella finansorgan avses inter- nationella organisationer för ekonomiskt samarbete såsom Internationella valutafonden (IMF), Banken för internationell betalningsutjämning (BIS) och Internationella återuppbyggnads- och (). Enligt andra stycket, som saknar motsvarighet lag, får delta i sådant internationellt samarbete som har betydelse för bankens verksamhet eller rör kunskapsutbyte med andra centralbanker. Med internationellt samarbete avses verksamhet inom internationella sam- arbetsorgan, kommittéer, kollegier, arbetsgrupper och andra internationella Enligt tredje stycket, som saknar motsvarighet lag, ska Riks- banken i sin internationella verksamhet utgå från regeringens och riksdag- ens övergripande ståndpunkter inom olika politikområden. Övergripande ståndpunkter från regeringen kan t.ex. framgå av regeringsförklaringen, regeringens utrikesdeklaration eller en proposition. Övergripande ståndpunkter från kan t.ex. framgå av ett utskottsbetänkande. 2 § får vara finansiell motpart till . Riks- banken får också förvärva särskilda dragningsrätter. ska fullgöra de skyldigheter som följer av deltagande i Internationella valutafondens system för dragningsrätter. Paragrafen innehåller bestämmelser om roll inom ramen för IMF:s verksamhet. Övervägandena finns i avsnitt 12.2.2. Första stycket första meningen, som saknar motsvarighet lag, klargör att – vid sidan av förbindelseorgan – får vara ”fiscal agency” i förhållande till IMF (se artikel V i the Articles of Agreement of the ), dvs. vidta de åtgärder som följer av 3 §. Första stycket andra meningen, som motsvarar 7 kap. 5 § första meningen lag, reglerar särskilda dragningsrätter. Med särskilda dragningsrätter avses en viktad valutakorg som används som referens- valuta vid internationella transaktioner. Andra stycket, som motsvarar 7 kap. 5 § andra meningen lag, reglerar ansvaret för att fullgöra de skyldigheter som följer av deltagande i IMF:s system för dragningsrätter. 3 § får, i fråga om , 1.efter medgivande, lämna krediter eller delta i annan finansiering som inte avser låginkomstländer, och 2.göra en framställning till regeringen om att a)tillskjuta insatskapital, eller b)lämna krediter eller delta i annan finansiering som avser låginkomstländer. Paragrafen innehåller bestämmelser om finansiering av IMF:s verksamhet. Övervägandena finns i avsnitt 12.2.2. Punkt 1, som delvis motsvarar 7 kap. 4 § andra och fjärde styckena lag, reglerar finansieringslösningar som inte avser låginkomst- länder. Punkt 2 a), som delvis motsvarar 7 kap. 4 § tredje stycket lag, reglerar tillskjutande av ytterligare insatskapital med den skillnaden att det krävs en framställning till regeringen, eftersom det handlar om ändring av en internationell överenskommelse (10 kap. 1 § regeringsformen). Punkt 2 b), som delvis motsvarar 7 kap. 4 § andra och fjärde styckena lag, reglerar finansieringslösningar som avser låginkomstländer med den skillnaden att det krävs en framställning till regeringen, eftersom regeringen ansvarar för utrikespolitiken (10 kap. 1 § regeringsformen). Med låginkomstländer avses de stater som av IMF pekas ut som låg- inkomstländer och som omfattas av olika finansieringslösningar, t.ex. som omfattas av IMF:s Poverty Reduction and Growth Trust (PRGT). 4 § ska besluta om upplåning som motsvarar belopp enligt 3 §. ska ta upp lån till staten i syfte att tillgodose behov av sådan upplåning. ska ta ut ersättning som motsvarar den ränta som . 2021/22:41 tar emot från . ska betala tillbaka lån till när det inte längre finns skäl för upplåningen. ska fatta beslut om upplåning eller återbetalning av lån efter att har fått tillfälle att lämna synpunkter. I paragrafen finns bestämmelser om upplåning i . Över- vägandena finns i avsnitt 12.2.2. Paragrafen, som saknar motsvarighet lag, reglerar Riksbank- ens beslut om upplåning i i syfte att finansiera verksam- het i IMF. Av första stycket följer att ska låna motsvarande belopp som banken överför till IMF enligt 3 § och att ska ta upp lån till staten för detta behov. I andra stycket regleras ersättning för lån och återbetalning av lån. I tredje stycket ställs krav på att ska få tillfälle att lämna synpunkter innan beslut om upplåning eller återbetalning av lån. Det kan t.ex. gälla tidpunkt för när upplåning eller återbetalning ska ske. 5 § får, i fråga om andra internationella finansorgan än och efter medgivande, 2.ingå avtal om långsiktiga internationella kreditåtaganden, och 3.i övrigt delta i finansiering av verksamhet som har anknytning till Riksbank- ens verksamhet. Paragrafen innehåller bestämmelser om finansiering av andra internation- ella finansorgan än IMF. Övervägandena finns i avsnitt 12.2.1. Punkt 1 och 2, som motsvarar 7 kap. 4 § andra stycket lag, reglerar olika former av kreditgivning i förhållande till andra internation- ella finansorgan än IMF. Punkt 3, som motsvarar 8 kap. 7 § lag, reglerar andra finansi- eringslösningar än den kreditgivning som avses i 1 eller 2. 6 § får, med eller utan ränta, ta emot insättningar i valuta eller guld från eller göra sådana insättningar hos får medverka vid och ta ut avgifter för avveckling av betalningar till eller från andra centralbanker eller internationella finansorgan. får ingå avtal om skyldigheter och rättigheter som anknyter till sådana insättningar och betalningar som avses i första och andra styckena. Paragrafen innehåller bestämmelser om internationella insättningar och betalningar. Övervägandena finns i avsnitt 12.2.3. Första stycket, som motsvarar 7 kap. 7 § första stycket lag, reglerar internationella insättningar. I andra stycket, som saknar motsvarighet lag, klargörs att får medverka vid och ta ut avgifter för avveckling av betal- ningar till eller från andra centralbanker eller internationella finansorgan. 2021/22:41 Tredje stycket, som motsvarar 7 kap. 7 § andra stycket lag, reglerar avtal som anknyter till internationella insättningar och betalning- ar. 7 § ska i sin internationella verksamhet hålla regeringen underrättad om viktigare frågor. Paragrafen innehåller bestämmelser om information till regeringen. Över- vägandena finns i avsnitt 12.3. Paragrafen, som saknar motsvarighet lag, reglerar informationsskyldighet i förhållande till regeringen. Bestämmelsen utfor- mas efter förebild av 7 § myndighetsförordningen (2007:515) och innebär att ska hålla regeringen underrättad om viktigare frågor, t.ex. frågor som har koppling till regeringens finans- och utrikespolitik. 1 § I ska det, utöver ett fullmäktige och en direktion, finnas 3.en revisionsfunktion som leds av fullmäktige, och 4.de organisatoriska delar i övrigt som direktionen bestämmer. ska ha sitt huvudkontor i , där också fullmäktige och direktionen ska ha sitt säte. Paragrafen innehåller bestämmelser om organisation. Över- vägandena finns i avsnitt 13.1. Grundläggande bestämmelser om organisation finns i 9 kap. 13 § regeringsformen. Bestämmelser om val av fullmäktige och om ledning och verksamhet meddelas i lag. Första stycket, som motsvarar 1 kap. 3 och 4 §§ och 9 kap. 1 § andra stycket, 2 § och 6 § lag, reglerar organisation med den skillnaden att det är direktionen som bestämmer organisation i den utsträckning som organisationen inte regleras i lagen. Det innebär att det är direktionen som bestämmer om t.ex. organisatorisk struktur vid huvudkontoret, lokalkontor och lokaliseringen av depåverk- samhet. I andra stycket, som motsvarar 9 kap. 1 § första stycket, regleras lokal- iseringen av huvudkontoret och sätet för fullmäktige och direktionen. När det gäller allmänt forum för , i den mening som avses i 10 kap. 1 § , ska fullmäktige jämställas med en styrelse (jfr prop. 1986/87:143 s. 75). 2 § Ärenden som inte ska avgöras av fullmäktige avgörs av direktionen. Direk- tionen får besluta att ärenden får avgöras av riksbankschefen eller någon annan anställd i . Om inte direktionen beslutar annat får riksbankschefen besluta att ärenden får avgöras av någon annan anställd i . Paragrafen innehåller bestämmelser om beslutanderätt och delegering. Övervägandena finns i avsnitt 13.1 och 13.5. Paragrafen, som motsvarar 1 kap. 5 § lag, med den skillnaden att riksbankschefen får delegera uppgifter vidare till en annan tjänsteman, om inte direktionen beslutar annat. Utgångspunkten är att direktionen delegerar ärenden till riksbankschefen och att han eller hon får delegera Prop. 2021/22:41 ärenden vidare. Direktionen får besluta att riksbankschefen inte får delegera ett visst ärende eller en viss typ av ärenden vidare. Direktionen får också besluta att delegera ett ärende till någon annan tjänsteman inom . Bestämmelsen gäller inte i de fall som särskilda bestämmelser i denna lag pekar ut ett visst organ som beslutsfattare. 3 § Fullmäktige ska inom sig välja en ordförande och en vice ordförande. Fullmäktige är beslutsfört när minst åtta av ledamöterna är närvarande. om att skilja en ledamot i direktionen från anställningen förutsätter dock att minst åtta av fullmäktiges ledamöter är överens. Paragrafen innehåller bestämmelser om fullmäktiges sammansättning och beslutsförhet. Övervägandena finns i avsnitt 13.1. Första stycket, som motsvarar 1 kap. 3 § andra stycket lag, innebär att fullmäktige väljer sin ordförande och vice ordförande. I andra stycket, som motsvarar 2 kap. 3 § andra stycket första meningen lag, anges det antal ledamöter som krävs för fullmäktiges beslutsförhet. Fullmäktige får enligt 9 kap. 13 § tredje stycket tredje meningen regeringsformen skilja en ledamot av direktionen från hans eller hennes anställning. 4 § Fullmäktige ska följa direktionens arbete och verksamhet. Full- mäktige ska underrätta finansutskott om frågor av större betydelse och regelbundet eller på begäran redovisa sina iakttagelser till utskottet. Revisionsfunktionen ska granska direktionens arbete. Paragrafen innehåller bestämmelser om fullmäktiges kontroll- och revisi- onsfunktion. Övervägandena finns i avsnitt 17.3. Första stycket, som saknar motsvarighet lag, reglerar full- mäktiges kontrollfunktion. Fullmäktige ska underrätta finansutskottet om frågor av större betydelse, t.ex. om det föreligger betydande risker för stabiliteten i det finansiella systemet eller beslut som får stora samhälls- påverkande effekter, och redovisa sina iakttagelser i övrigt till utskottet. Det får ankomma på fullmäktige och finansutskottet att bestämma de närmare formerna för hur utskottet ska underrättas och hur övriga iakt- tagelser ska redovisas. Andra stycket, som motsvarar 9 kap. 2 § andra stycket lag, reglerar fullmäktiges revisionsfunktion med den skillnaden att gransk- ningen ska avse direktionens arbete i stället för frågor som ligger inom fullmäktiges ansvarsområde. Med det avses bl.a. samarbete och arbets- fördelning inom direktionen, sammanträdens effektivitet och ändamåls- enlighet och direktionsledamöternas tjänsteutövning. 5 § Fullmäktige ska besluta vilka motiv som ska finnas på de kontanter som Riks- banken ger ut. Fullmäktige får för räkning lämna remissyttranden inom sitt ansvarsområde. Fullmäktige ska besluta om lön och andra anställningsvillkor för ledamöter i direktionen. Paragrafen innehåller bestämmelser om fullmäktiges beslut i vissa fall. Övervägandena finns i avsnitt 13.1. Enligt 9 kap. 14 § första meningen regeringsformen har ensamrätt att ge ut kontanter. Fullmäktige ska enligt första stycket, som delvis motsvarar 5 kap. 1 § första stycket andra meningen lag, besluta om motiv på kontanterna. Det innebär motsatsvis att det är direktionen som ska besluta om utformningen av kontanter, t.ex. storleken på en sedel (2 §). Andra stycket, som motsvarar 2 kap. 4 § lag, reglerar remiss- yttranden med den skillnaden att fullmäktige får lämna remissyttranden inom sitt ansvarsområde i stället för verksamhetsområde. Det motsvarar inom vilket område fullmäktige får göra framställningar till enligt 16 §. Tredje stycket, som motsvarar 3 kap. 5 § andra stycket lag, reglerar lön med den skillnaden att uttrycket anställningsförmåner ersätts av anställningsvillkor. Det är fullmäktige som utser direktionen (9 kap. 13 § andra stycket andra meningen regeringsformen). Genom det nya uttrycket klargörs att fullmäktige beslutar om lön och andra anställningsvillkor, t.ex. längd på mandatperioden (fem eller ) och datum för tillträde. Bestämmelser om ersättning till ledamöter i fullmäktige finns i lagen (1989:185) om arvoden m.m. för uppdrag inom , dess myndig- heter och organ. 6 § En ledamot i direktionen får inte 1.vara ledamot av , 3.vara anställd i , 4.vara anställd på central nivå i ett politiskt parti, 5.vara ledamot eller suppleant i styrelsen för ett finansiellt företag som avses i 2 § 1, eller 6.inneha annan anställning eller annat uppdrag som gör honom eller henne olämplig att vara direktionsledamot. En ledamot får inte heller vara underårig, i konkurs, underkastad näringsförbud eller ha förvaltare enligt 11 kap. 7 § . Om en ledamot tar en sådan anställning eller ett sådant uppdrag som kan strida mot första stycket, ska ledamoten genast anmäla det till fullmäktige. Paragrafen innehåller bestämmelser om hinder mot att ingå i direktionen. Övervägandena finns i avsnitt 13.1. I paragrafen, som motsvarar 3 kap. 1 § första–tredje styckena lag, anges vilka som inte får vara ledamöter i direktionen och ett krav på direktionsledamöter att anmäla om de tar en sådan anställning eller ett sådant uppdrag som kan vara ett hinder mot att vara direktionsledamot till fullmäktige. Motsvarande bestämmelser för ledamöter i fullmäktige finns i riksdags- ordningen (tilläggsbestämmelse 13.21.1). 7 § Direktionen ska bestå av fem ledamöter som utses för av fem eller . Av dessa ska fullmäktige utse en ordförande (riksbankschef). Övriga fyra ledamöter ska vara vice riksbankschefer. Riksbankschefen och en vice riksbankschef får utses på nytt en gång. En vice riksbankschef får utses till riksbankschef. Paragrafen innehåller bestämmelser om direktionsledamöter. 2021/22:41 andena finns i avsnitt 13.2. Första stycket, som motsvarar 1 kap. 4 § första stycket lag, reglerar antalet direktionsledamöter med den skillnaden att direktionen ska bestå av fem i stället för sex ledamöter och att en ledamot som inte är riksbankschef är vice riksbankschef. I andra och tredje styckena, som saknar motsvarighet lag, regleras omval av direktionsledamöter, inbegripet riksbankschefen. Om- val som riksbankschef eller vice riksbankschef kan ske en gång. En vice riksbankschef kan utses till riksbankschef. 8 § Direktionen ska ansvara för verksamhet och se till att den drivs enligt denna lag. 1.besluta om arbetsordning för som reglerar organisation, arbets- fördelningen mellan direktionen och riksbankschefen, delegering av beslutande- rätt, handläggningen av ärenden och formerna i övrigt för verksamheten, 2.besluta om verksamhetsplan för , 3.se till att det vid finns en intern styrning och kontroll som fungerar på ett betryggande sätt, och 4.besluta om föreskrifter och ärenden av principiell karaktär eller större betyd- Med intern styrning och kontroll avses den process som syftar till att med rimlig säkerhet fullgör de krav som följer av första stycket. I denna process ska momenten riskanalys, kontrollåtgärder, uppföljning och dokumentation ingå. Paragrafen innehåller bestämmelser om direktionens uppgifter. Överväg- andena finns i avsnitt 13.1 och 13.3. Första stycket, som motsvarar 9 kap. 1 a § första stycket lag, reglerar direktionens övergripande ansvar för verksamheten. Direktionen ska se till att verksamheten bedrivs med hög effektivitet och att Riksban- ken hushållar väl med statens medel (1 kap. 7 §). Andra stycket 1 motsvarar 9 kap. 4 § första stycket lag med den skillnaden att det är direktionen i stället för fullmäktige som beslutar om arbetsordning för . Andra stycket 2, som motsvarar 4 § andra stycket lag, reglerar beslut om verksamhetsplan. Andra stycket 3, som motsvarar 9 kap. 1 a § andra stycket lag, reglerar vissa krav på direktionen avseende intern styrning och kontroll. Andra stycket 4, som saknar motsvarighet lag, reglerar beslut om föreskrifter och viktiga ärenden. Tredje stycket, som motsvarar 9 kap. 1 a § tredje stycket lag, reglerar innebörden av intern styrning och kontroll. 9 § Riksbankschefen ska leda direktionens arbete. Riksbankschefen ska ta upp frågor som avses i 8 § andra stycket 4 till behandling och beslut i direktionen. En ledamot i direktionen får alltid ta upp ett ärende till behandling och beslut i direktionen. Riksbankschefen ska förbereda direktionens sammanträden och se till att dessa hålls vid behov eller efter begäran av en direktionsledamot. Paragrafen innehåller bestämmelser om riksbankschefen. finns i avsnitt 13.4. Riksbankschefen är ordförande i direktionen (7 §). 2021/22:41 Paragrafen, som saknar motsvarighet lag, reglerar riksbanks- chefens uppgifter som ordförande i direktionen, dvs. att leda direktionens arbete, ta upp vissa frågor för beslut och förbereda sammanträden och se till att dessa hålls. I ansvaret för att förbereda sammanträden ingår bl.a. att förse direktionen med tillräckliga underlag för beslut. 10 § Direktionen är beslutsför när minst tre ledamöter är närvarande. Ordföranden och vice ordföranden i fullmäktige har rätt att närvara vid direktionens samman- träden med yttranderätt men utan förslagsrätt eller rösträtt. Om ett ärende är så brådskande att direktionen inte hinner sammanträda för att behandla det, får ärendet avgöras genom kontakter mellan ledamöterna. Om inte heller detta hinns med eller är lämpligt får ärendet avgöras av två ledamöter, om de är ense om beslutet. Ett sådant beslut ska anmälas vid nästa sammanträde med direktionen. Paragrafen innehåller bestämmelser om direktionens sammanträden och beslut. Övervägandena finns i avsnitt 13.1 och 13.6. Första stycket, som motsvarar 3 kap. 3 § lag, reglerar beslutsförhet med den skillnaden att det krävs att tre i stället för hälften av ledamöterna är närvarande för att direktionen ska vara beslutsför. Det är en följd av att antalet direktionsledamöter är fem i stället för sex (7 §). Andra stycket, som saknar motsvarighet lag, innebär att direktionen vid brådskande ärenden får fatta s.k. per capsulam beslut om direktionen inte hinner sammanträda. Tredje stycket, som saknar motsvarighet lag, innebär att ärenden i vissa fall får avgöras av två ledamöter. För myndigheter under regeringen finns motsvarande bestämmelser i 12 § myndighetsförordningen. 11 § Ledamöter i direktionen ska utses efter ett ansökningsförfarande. Paragrafen reglerar förfarandet vid anställning av direktionsledamöter. Övervägandena finns i avsnitt 13.7. Vid anställning ska avseende fästas bara vid sakliga grunder, såsom för- tjänst och skicklighet. Skickligheten ska sättas främst, om det inte finns särskilda skäl för något annat (4 § lagen [1994:250] om offentlig anställ- ning). För myndigheter under regeringen ska, utöver skickligheten och för- tjänsten, sådana sakliga grunder som stämmer överens med allmänna arbetsmarknads-, jämställdhets-, social- och sysselsättningspolitiska mål beaktas.