prop · H80395 · 2021-03-30 00:00:00 — Enligt Svenska förläggareföreningens rapport 2020/21:95 är läsmotivationen också lägre hos svenska barn än hos barn i andra länder. anser barn och unga att de ägnar för lite tid åt läsning – en åsikt som också deras föräldrar delar om sin egen läsning i mätningar. Enligt Läsdelegationen är det lätt att se ett potentiellt hot mot läsningen i den konkurrens om tiden som de många nya digitala medierna innebär. finns en läsfrämjande potential i den utökade tillgänglighet och de många läsmöjligheter som uppstått i och med smarta telefoner och surfplattor. En undersökning, som redogörs för i Läsdelegationens betänkande, som jämfört elevers läsmotivation vid läsning av pappersböcker respektive e-böcker pekar på att bokens innehåll är viktigare för ungas läsmotivation än formatet i sig. Men digital läsning handlar om mer än läsning av e-böcker. Frågan är hur den digitala tekniken kan skapa möjlighet till ökad läsning, snarare än att utgöra ett hot mot läsningen. Det gäller att fokusera på hur man kan väcka läsintresse genom den digitala tekniken. Läsningen behöver ingå som en naturlig del i barns och ungas dagliga användning av den digitala tekniken. Läsdelegationen betonar dock att läsförståelse i digitala sammanhang i hög grad vilar på samma förmåga som traditionellt läsande. 2.4 Insatser för ökad läsning och förbättrad läsförståelse Mot bakgrund av bland annat de sjunkande resultaten i läsförståelse i tidigare PISA-undersökningar har regeringen och andra aktörer initierat flera insatser inom utbildnings- och kulturområdena för att främja ökad läsning och förbättra läsförståelsen. Nedan redogörs för ett antal av de insatser som har genomförts. Den största satsningen inom utbildningsområdet är det s.k. Läslyftet – en omfattande kompetensutvecklingsinsats för lärare i läs- och skrivutveck- Läslyftet infördes genom ett regeringsuppdrag till (U2013/07215) mot bakgrund av bland annat de försäm- rade resultaten i läsförståelse i 2012. Efter ett tilläggsuppdrag 2016 riktar sig satsningen även till förskollärare och skolbibliotekarier (U2016/05733). Insatserna, som har fokus på det kollegiala lärandet, består av kompetenutvecklingsmaterial i form av bland annat texter och filmer som ligger till grund för att utveckla undervisningen. lärandet leds av en handledare som får utbildning inom ramen för insatsen. Av redovisning av uppdraget (dnr 2020:351) framgår att Läslyftet nått av samtliga lärare och förskolepersonal . Enligt den externa utvärdering som på uppdrag av har (UCER) har Läslyftet bidragit till många önskade effekter. till exempel upplevts stärka undervisningen när det gäller arbetet med texter, läsförståelse och ord- och begreppsförståelse samt bidragit till att utveckla förskolepersonalens och lärarnas interaktion med barnen och eleverna om olika texter. Handledare, deltagare i förskolan och lärare i lägre årskurser samt lärare i svenska och svenska som andra- Skr. 2020/21:95 språk har upplevt störst effekter av Läslyftet. Framför allt har de genom det kollegiala lärandet fått insikter i och kunskaper om undervisning. Läsa, skriva, räkna – en garanti för tidiga stödinsatser Enligt skollagen ska alla barn och elever ges den ledning och stimulans som de behöver i sitt lärande och sin personliga utveckling för att de utifrån sina egna förutsättningar ska kunna utvecklas så långt som möjligt enligt utbildningens mål (3 kap. 2 §). Även i , likväl som i FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning, framgår att alla barn har rätt till en utbildning som utvecklar deras fulla möjligheter i fråga om personlighet, anlag och fysisk och psykisk förmåga. Utbildning är en av de viktigaste faktorerna för ungdomars framtida möjligheter. Även i Agenda är ett av målen att säkerställa en inkluderande och likvärdig utbildning av god kvalitet, samt att främja ett livslångt lärande för alla. Alla elever i behov av stödinsatser ska således få rätt stöd i rätt tid. Förutsättningarna ska vara likvärdiga – det får inte bero på bakgrund eller var i landet en elev går i skola om han eller hon får stöd eller inte. Förmåga att läsa, skriva och räkna utgör grundläggande kunskaper som varje elev behöver tillgodogöra sig för att kunna hämta in nödvändiga kunskaper i alla skolans ämnen. Rapporter från bl.a. visar dock att även om många skolor har väl fungerande rutiner för arbetet med extra anpassningar och särskilt stöd, finns det skolor som brister i arbetet med att ge elever rätt stöd i rätt tid. infördes nya bestämmelser i skollagen om en garanti för tidiga stödinsatser. Genom de nya bestämmelserna förstärks regleringen avseende tidiga stödinsatser. Om en elev får rätt stöd tidigt kan insatserna bli mindre omfattande jämfört med om de sätts in under de senare skolåren. Tidiga stödinsatser kan också förebygga att eleven upplever misslyckanden i skolan och i stället får en positiv inställning till skolan och lärandet. En kontinuerlig och systematisk kartläggning och bedömning av elevernas kunskapsutveckling är nödvändig, dels för att avgöra om en elev är i behov av extra anpassningar eller särskilt stöd, dels för att se om en elev behöver extra utmaningar. och Specialpedagogiska skolmyndigheten fick regeringens uppdrag att genomföra kompetensutvecklings- och implementeringsinsatser avseende garantin (U2018/02959). För att säkerställa att bestämmelserna ger avsett resultat, och för att undersöka om och i så fall hur lärarnas administrativa arbete påverkas gav regeringen i uppdrag att, inom ramen för sitt kvalitetsgranskningsuppdrag, följa upp och utvärdera garantin (U2018/03704). Nationellt centrum för språk-, läs- och skrivutveckling (NCS) Enligt förordning (2015:1047) med instruktion för ska myndigheten bedriva ett Nationellt centrum för språk-, läs- och skrivutveckling (NCS). Enligt årsredovisning stödjer NCS bland annat nätverk för språk-, läs- och skrivutvecklare i olika län och storstadskommuner i hela landet. NCS erbjuder också utbildningar för språk-, läs- och skrivutvecklare, både inom förskola och skola. Statens kulturråds läsfrämjande arbete Det har också genomförts en rad insatser utanför skolans område. fick 2013 i uppdrag att ta initiativ till, samordna och följa upp läsfrämjande insatser av nationellt strategiskt intresse. sammanställde ett handlingsprogram för det läsfrämjande arbetet utanför skolan, i samverkan med bland andra , Myndigheten för tillgängliga medier (MTM), Kungl. och folkbildningens organisationer. Handlingsprogrammet har reviderats. I uppdrag ingår även att fördela medel till läs- och litteraturfrämjande verksamheter, samordna och initiera läsfrämjande verksamhet, uppföljning av olika insatser samt insamling och spridning av metoder, utvärderingar och forskning för att höja nivån på kommande projekt. har bl.a. initierat Bokstart, en satsning på små barns (0–) språkutveckling och myndigheten utser en läsambassadör. Läsambassadören verkar för att öka ungas läslust och inspirera vuxna att främja ungas läsning genom att driva debatt och delta i det offentliga samtalet. fördelar även stöd till utgivning av litteratur och kulturtidskrifter i syfte att främja mångfald, kvalitet och fördjupning i utgivning av litteratur och kulturtidskrifter. Därutöver fördelar stöd för inköp av litteratur vid folk- och skolbibliotek. Stödet syftar till att främja barn och ungas intresse för läsning genom ökad tillgång till litteratur och medier. hade ett särskilt läsfrämjandeuppdrag riktat mot förskolan som inkluderade bokgåvor till förskolor i hela landet (Ku2018/01213). ansvarar även för Litteraturpriset till minne (), som är världens största barn- och ungdomslitteraturpris. Prissumman är på . Syftet med priset är att stärka och öka intresset för barn- och ungdomslitteratur. Regeringen gav uppdraget att främja utgivning och spridning av litteratur på de nationella minoritetsspråken (Ku2017/02332). Inom uppdraget prioriterades barn- och ungdomslitteratur. I uppdraget ingick också att i samverkan med företrädare för minoriteten romer och sakkunniga genomföra läsfrämjande insatser. Ett långsiktigt mål med uppdraget är att det finns en välfungerande infrastruktur som möjliggör och underlättar utgivning och spridning av litteratur på minoritetsspråk i . redovisade uppdraget (Ku2020/00428). En av de viktigaste läsfrämjande aktörerna utanför skolan är biblioteken. Enligt bibliotekslagen (2013:801) ska folkbiblioteken särskilt främja läsning och tillgång till litteratur. Folkbiblioteken ska även ägna särskild uppmärksamhet åt barn och unga för att främja deras språkutveckling och stimulera till läsning, bland annat genom att erbjuda litteratur utifrån deras behov och förutsättningar. De regionala biblioteksverksamheterna satsar en betydande del av sina resurser på folkbibliotekens läsfrämjande arbete, och driver därutöver läsfrämjande verksamheter som vänder sig direkt till Utöver biblioteksverksamhet bedriver kommuner och Skr. 2020/21:95 regioner läsfrämjande insatser. Det handlar tex. program och Bokstartsprojekt (se vidare avsnitt 4.1 Fortsatt utveckling av Bokstart). Myndigheten för tillgängliga medier har i uppdrag att arbeta för att alla ska ha tillgång till litteratur, nyheter och samhällsinformation utifrån vars och ens förutsättningar oavsett läsförmåga eller funktionsnedsättning. Det civila samhällets aktörer och folkbildningens organisationer har länge bedrivit läsfrämjande verksamhet, inte minst för vuxna – vuxna som i sin tur är läsande förebilder för barn och unga. Idrottsföreningar, genomför viktiga insatser, som bl.a. läsfrämjande förebilder, där idrottsutövare och idrottsledare deltar i läsfrämjande projekt. Förlagen och andra delar av näringslivet genomför också läsfrämjande insatser bl.a. i samband med skollov. Författarbesök i skolor är vidare en betydelsefull läsfrämjande insats. genomförs ca 2500 författarbesök i svenska klassrum. har i uppgift att stärka barn och unga som medvetna medieanvändare och skydda dem från skadlig mediepåverkan. I myndighetens uppgifter ingår att följa medieutvecklingen när det gäller barn och unga, samt sprida information och ge vägledning om barns och ungas mediesituation. Myndigheten bedriver till exempel ett arbete för ökad medie- och informationskunnighet (). 2.5Framtida inriktning på det läsfrämjande arbetet Enligt de nationella målen för litteratur och läsfrämjande ska alla i , oavsett bakgrund och med utgångspunkt i vars och ens särskilda förutsättningar, ges möjlighet att utveckla en god läsförmåga och ha tillgång till litteratur av hög kvalitet. Som redogjorts för ovan så har det genomförts flera insatser för att främja ett ökat läsande och förbättrad läsförmåga. Det har också skett vissa förbättringar vad gäller barns och ungas läsförståelse jämfört med tidigare internationella mätningar som och PIRLS. Enligt Läsdelegationen är svenska elever dock i högre grad än elever i andra länder negativa till läsning. Det avtagande intresset syns också i minskad läsning, och minskad läsning innebär mindre lästräning vilket kan leda till sämre läsförståelse. Det finns också fortsatt stora skillnader i läsförståelse när det gäller kön och socioekonomisk bakgrund. I gruppen ungdomar i åldrarna 16–ser man en tydlig minskning bland de som läser på sin fritid . Ett av de områden som Läsdelegationen identifierat som särskilt angeläget att rikta insatser mot handlar om de minsta barnens språkutveckling och tidiga lässtimulans. Här har föräldrar en betydelsefull roll att spela som läsande förebilder. Även förskolan samt samverkan mellan barnhälsovård och bibliotek är viktiga delar i det läsfrämjande arbetet. Skolan bär huvudansvaret för att barn och unga lär sig att läsa. En väl utvecklad läs- och skrivförmåga är viktig för hur väl elever lyckas nå kunskapskraven i skolans alla ämnen och även för hur de lyckas med fortsatta studier. Ett viktigt område med stor potential att verka i gränslandet mellan läsning i skolan och läsning är skolbiblioteken. 2020/21:95 biblioteken har en dubbel uppgift att dels fungera som en pedagogisk resurs i undervisningen, dels främja elevernas intresse för läsning och litteratur. Andra områden som gränsar mellan skola och fritid är fritidshemmet och läsning på lov. Fritidshemmet har stor potential att stimulera elevernas läsning. Genom att olika aktörer, till exempel det civila samhället samt förlag och andra delar av näringslivet, genomför olika typer av aktiviteter för att ge olika ingångar till läsning på skollov kan den lustfyllda läsningen främjas. En grupp som är särskilt viktig att nå är ungdomar där undersökningar visat på ett tydligt minskat läsintresse. För att nå det övergripande målet för litteratur- och läsfrämjande ska statens samlade insatser bl.a. syfta till att fler än regelbundet tar del av både fack- och skönlitteratur. Här har biblioteken en viktig roll att spela. Även folkbildningens organisationer, det civila samhället och exempelvis förlagen har viktiga roller i det läsfrämjande arbetet. Barns och ungas läsning är en fråga för hela samhället. Statens insatser ska syfta till att kunskapen om läsningens betydelse för utbildning, bildning och delaktighet i samhällslivet ökar jämfört med . Det är därför viktigt att aktörer i och utanför skolan som på olika sätt arbetar läsfrämjande gör detta i en systematisk och långsiktigt hållbar samverkan med varandra. Det är även viktigt att följa upp de insatser som görs, utvärdera resultaten och utifrån dessa resultat förbättra kommande insatser. För att kunna avgöra vad som bedöms vara barnets bästa ska barn och unga, i möjligaste mån, vara delaktiga i utformandet av de insatser som genomförs. Det är viktigt att barn och unga involveras i frågor som berör dem och att deras kunskaper och erfarenheter tas tillvara på som en resurs och beaktas. Som har beskrivits är barns och ungas läsning en fråga för hela samhället. Nedan redovisas hur det läsfrämjande arbetet kan samverka i högre grad och därmed också stärkas. Regeringens bedömning: Läsfrämjande insatser i och utanför skolan bör samverka i högre utsträckning än , i syfte att bidra till att ge barn och unga mer likvärdiga förutsättningar för en fullgod läsförmåga och lustfyllda läsupplevelser. Åtgärd: Ett läsråd med uppdrag att samla och samordna aktörer och insatser kring barns och ungas läsning kommer att inrättas. turråd har i regleringsbrevet fått i uppdrag att förbereda in- rättandet av ett läsråd inom myndigheten. Utredningens förslag: Överensstämmer delvis med regeringens be- Utredningen föreslår att läsrådet inledningsvis inrättas som en kommitté och att läsrådet därefter utvärderas med syftet att eventuellt in- föra ett permanent läsråd. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna, däribland kommun, kommun, Falu kommun, läns lands- ting, , och Sverigefinländarnas delegation tillstyrker förslaget om inrättandet av ett läsråd. Flera remissinstanser, till exempel Myndigheten för kulturanalys, stödjer förslaget med förbehåll att läsrådets sammansättning, funktion och uppdrag bör utredas vidare. ser inte ett behov av ett särskilt läsråd utan anser att sam- verkan istället bör tydliggöras inom de uppdrag för läs- och språk- utveckling som berörda myndigheter och andra aktörer har. instämmer i förslaget om att inrätta ett läsråd och vill poängtera vikten av att representanter för civilsamhället i form av organisationer och ideella Myndigheten för tillgängliga medier stödjer förslaget om att inrätta ett läsråd och anser att det är ett ovillkorligt krav att det ska finnas särskild kunskap inom funktionshinderområdet i läsrådet. Skälen för regeringens bedömning Utökad samverkan för att öka barns och ungas läsförmåga och läslust Alla i ska, oavsett bakgrund och med utgångspunkt i vars och ens särskilda förutsättningar, ges möjlighet att utveckla en god läsförmåga och ha tillgång till litteratur av hög kvalitet. Detta framgår av de nationella mål för det litteratur- och läsfrämjande arbetet som beslutat om. Flera insatser görs för att stärka det läsfrämjande arbetet, både i och finns det flera utmaningar när det gäller att öka barns och ungas läsförmåga och läslust. Undersökningar, som redogjorts för tidigare i skrivelsen, visar på ett minskat intresse för läsning vilket i sin tur medför mindre färdighetsträning och sämre läsförståelse. också tydliga könsaspekter och socioekonomiska faktorer när det gäller läsning och läsförståelse. Flera av de insatser som Läsdelegationen identi- fierat som viktiga för att främja ett ökat läsande och förbättra läsförståelsen ligger i gränslandet mellan olika sektorer. Det handlar t.ex. om samverkan mellan bibliotek och barnhälsovård för att stärka små barns språkut- veckling och i förlängningen stärka det ordförråd barnet har när det börjar En av de största utmaningarna för läsfrämjande insatser är att kunna skapa ett sammanhållet och kontinuerligt arbete där insatser inom olika sektorer och samhällsområden samverkar i högre grad. samverkan handlar om såväl bättre utnyttjande av gemensamma resurser som olika yrkesgruppers möjlighet att komplettera varandras kompe- Regeringen bedömer därför, i likhet med utredningen, att läs- främjande insatser i och utanför skolan bör samverka i högre utsträckning än , i syfte att bidra till att ge barn och unga mer likvärdiga förutsätt- ningar för en fullgod läsförmåga och lustfyllda läsupplevelser. ska vara drivande och samordnande i det läsfrämjande arbetet Som ett viktigt led i att öka samverkan mellan läsfrämjande insatser och aktörer ser regeringen att ett läsråd bör inrättas. ett särskilt organ inom . Regeringen anser inte att en kommitté först bör inrättas för att sedan utvärderas. I likhet med remiss- instanser som t.ex. , anser regeringen att det är viktigt att ta tillvara det arbete som bedrivs inom berörda myndigheter i stället för att bygga upp en ny fristående verksamhet. har, efter regeringens förslag i budgetpropositionen , beslutat att avsätta för ett läsråd med upp- drag att samla och samordna aktörer och insatser inom kultur, skola, myndigheter, civilsamhälle, folkbildning, bokhandel, förlag och andra delar av näringslivet kring barns och ungas läsning (prop. 2020/21:1, utg. 17, bet. 2020/21:KrU1, rskr. 2020/21:106). ingå som en del av myndigheten har regeringen i regleringsbrevet gett i uppdrag att förbereda in- rättandet av läsrådet inom myndigheten. I uppdraget ingår att föreslå for- mer för hur läsrådet ska organiseras och följas upp. redovisas till regeringen () . ska vara en drivande och samordnande aktör inom det läs- Det innebär bland annat att läsrådet ska kunna lämna förslag på olika läsfrämjande insatser samt yttra sig över övergripande prioriteringar i läsfrämjande arbete och hur läsfrämjande in- satser inom olika sektorer kan samverka i högre grad. En uppgift för läs- rådet bör vara att utse den läsambassadör som förordnar inom ramen för myndighetens läsfrämjande arbete (se avsnitt ska dessutom bidra till samverkan mellan aktörer inom kultur, skola, civilsamhälle, folkbildning, bokhandel, förlag och andra delar av ska vidare ansvara för kunskapsinsamling, följa relevant forskning och identifiera utvecklingsbehov inom det läsfrämjande bör även följa hur andra länder arbetar med läsfrämjande och även samverka med andra läsfrämjande organ både nationellt och bör ta fram en årlig rapport som bland annat inne- håller en analys av och en strategisk inriktning för det läsfrämjande arbetet. bör utgöras av ett antal ledamöter t.ex. från andra berörda myn- digheter, däribland , universitet och högskolor, civila sam- hället och näringslivet. ska utses av regeringen. läsrådets ska bedriva bör ta sin utgångspunkt i de nationella målen för litteratur- och läsfrämjande. Flera remissinstanser, till exempel Myndigheten för kulturanalys, har poängterat att läsrådets sammansättning, funktion och uppdrag bör utredas Som framhållits ovan ser regeringen inte att läsrådet bör inrättas som en tillfällig kommitté. I Statens kulturråds uppdrag att förbereda in- rättandet av läsrådet inom myndigheten ingår att föreslå former för hur läsrådet ska organiseras och följas upp. Regeringen ser därför inte behov av att läsrådets sammansättning, funktion och uppdrag utreds vidare. Läsrörelsen har framfört att representanter för civilsamhället i form av organisationer och ideella föreningen bör ingå i läsrådet. framgår att läsrådet bör utgöras av ett antal ledamöter från t.ex. civila samhället men också från andra berörda myndigheter, där- ibland , universitet och högskolor och näringslivet. Myndigheten för tillgängliga medier menar att det bör finnas särskild kun- skap om funktionshinderområdet i läsrådet. Det är viktigt att samman- sättningen av de olika kompetenser som ska utgöra läsrådet ses i ett Regeringen kommer att återkomma till läsrådets samman- Skr. 2020/21:95 sättning. 3.2Uppföljning av de läsfrämjande insatserna Regeringens bedömning: Uppföljning av det läsfrämjande arbetet i och utanför skolan bör vara ett ansvar för alla nivåer: nationell, regional och nivå. Utredningens bedömning: Överensstämmer i allt väsentligt med regeringens. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna instämmer i utredningens bedömning. delar Läsdelegationens bedömning att uppföljning av det läsfrämjande arbetet i och utanför skolan bör vara ett ansvar för alla nivåer. För att uppföljning och kompetensutveckling bättre ska kunna samordnas ser myndigheten behov av samverkan mellan de olika myndigheterna inom bl.a. biblioteksområdet. Myndigheten för kulturanalys anser att bedömningen saknar konkretion och att det även finns behov av att utveckla former för utvärdering. Myndigheten för kulturanalys ser också att befintliga kultur- och läsvaneundersökningar bör utgöra ett viktigt instrument i detta arbete. Kommuner och Landsting (SKL) anser att inte bara det läsfrämjande arbetet behöver följas upp utan även vilka insatser som görs och vilken effekt de har. Skälen för regeringens bedömning: Oavsett om det gäller barns och ungas läsförmåga, läsfrämjande arbete eller projekt i stort är uppföljning och utvärdering av resultaten centralt för att kunna följa utvecklingen när det gäller barns och ungs läsförmåga och läsvanor och för att kunna följa vilka insatser som främjar barns och ungas läsförmåga. Läsdelegationen gör bedömningen att uppföljningen av det läsfrämjande arbetet generellt bör stärkas, både i och utanför skolan och att detta arbete måste byggas på de strukturer som redan finns. Regeringen instämmer i denna bedömning. Regeringen instämmer också i Myndigheten för kulturanalys bedömning att det finns behov av att utveckla former för uppföljning och utvärdering av det läsfrämjande arbetet. Detta är en uppgift för berörda myndigheter samt för det läsråd som regeringen avser inrätta inom . Befintliga kultur- och läsvaneundersökningar är en viktig del i detta arbete. Regeringen delar SKL:s uppfattning att inte bara det läsfrämjande arbetet behöver följas upp utan även vilka insatser som görs och vilken effekt de har. Uppföljning är ett ansvar för alla nivåer. Staten har ett övergripande ansvar för att se till att det finns likvärdiga förutsättningar för de områden och insatser som staten förfogar över. På liknande sätt har regionen och huvudmannen ansvar för att följa upp sina verksamheter. På den kommunala nivån finns också motsvarande ansvar, framför allt när det gäller skolan och lärarnas uppföljning av elevernas läsutveckling och övriga kunskapsutveckling samt driften av folkbiblioteken. Betydelsen av tidig språkstimulans betonas genomgående inom olika forskningsinriktningar. Forskare är också eniga om föräldrars och hemmiljöns betydelse för barns tidiga språkinlärning. Det finns också gott om exempel på de långsiktiga effekterna av ett tidigt föräldraengagemang när det gäller att läsa för sina barn. Nedan beskrivs insatser för att främja små barns språkutveckling genom att stärka samverkan mellan olika aktörer. 4.1Bokstart bör fortsätta att utvecklas