prop · H803143 · 2021-03-23 00:00:00 — får inte hindra personer som närmar sig ålderspension att kunna söka och få anställning som direktör. Verket avstyrker förslaget att ange kvalifikationskrav för direktören i lag och anser att det i stället bör framgå Skälen för regeringens bedömning och förslag: Av Parisprinciperna framgår att för att en nationell rättigheters medlemmar ska ha ett stabilt uppdrag ska deras utnämning verkställas genom en officiell handling som också fastställer uppdragets längd. framgår också att uppdraget kan förlängas under förutsättning att mångfalden bland institutionens medlemmar säkerställs. ledning, där direktören ingår, omfattas av uttrycket medlemmar i Regeringen anser att styrelsen bör få behörighet att besluta om anställning som myndighetschef, direktören, vilket stärker institutets och direktörens oberoende i förhållande till regeringen. därför att en sådan ordning bidrar till att uppfylla Parisprincipernas krav Som närmare har utvecklats i avsnitt 5.1 är institutet en statlig förvaltningsmyndighet under regeringen. därmed att omfattas av den reglering som gäller för statliga anställningar som t.ex. lagen om offentlig anställning och anställningsförordningen (1994:373). Enligt 9 § 1 anställningsförordningen får en anställning, utöver vad som följer av lagen (1982:80) om anställningsskydd, begränsas till att gälla för en bestämd tid i ett fall då arbetstagaren får en verksledande eller därmed jämförlig ställning. Direktörens anställning bör, i enlighet med detta, vara en tidsbestämd anställning. Av 12 kap. 5 § första stycket regeringsformen framgår att arbetstagare vid förvaltningsmyndigheter som lyder under regeringen anställs av regeringen eller av den myndighet som regeringen bestämmer. Myndighetschefer anställs som huvudregel av regeringen enligt 23 § Av 1 § andra stycket nämnda förordning följer dock att en avvikande bestämmelse i annan lag eller förordning gäller före Med hänvisning till intresset av institutets oberoende bör direktören inte anställas av regeringen utan av institutet efter beslut av styrelsen. Denna avvikelse från huvudregeln i myndighets- förordningen om att regeringen anställer myndighetschef bör regleras i Direktörens anställningstid bör vara så lång att han eller hon kan ha ett strategiskt och långsiktigt arbetssätt. Den bör också vara något längre än styrelseledamöternas förordnanden, vilka föreslås vara . därför bestämmas till . Att tiden som den tidsbestämda anställningen gäller ska preciseras i lag innebär en anställningstrygghet för direktören, men är också något som stärker både kontinuitet och oberoende för I motsats till kan inte regeringen se att det finns fog för att den föreslagna i lag preciserade tidsbestämda anställningstiden skulle kunna stå i konflikt med regeringsformen eller andra överordnade bestämmelser och därigenom hindra personer som närmar sig pension att kunna söka och få anställning som direktör. Enligt diskrimineringslagen Prop. 2020/21:143 gäller förbud mot diskriminering på grund av ålder bl.a. när en person gör en förfrågan om eller söker arbete (2 kap. 1 § jämfört med 1 kap. 5 § första stycket 6) nämnda lag. Det kan också tilläggas att en tidsbestämd anställning skyddar direktören från att sägas upp. Enligt SCA:s tolkning av Parisprinciperna ska anställningen föregås av ett transparent och kvalifikationsbaserat ansökning- och tillsättningsförfarande. Anställningen som direktör bör därför utlysas och tillsättas efter ett ansökningsförfarande, vilket normalt sker genom att en kravprofil tas fram, och att anställningen därefter annonseras ut brett. Vid anställningen av institutets direktör kommer styrelsen att vara bunden av grundlagskravet på att vid beslut om statliga anställningar ska avseende fästas endast vid sakliga grunder såsom förtjänst och skicklighet (12 kap. 5 § andra stycket regeringsformen). Enligt 4 § andra stycket lagen om offentlig anställning ska skickligheten sättas främst, om det inte finns särskilda skäl för något annat. Vid anställning ska myndigheten utöver skickligheten och förtjänsten också beakta sådana sakliga grunder som stämmer överens med allmänna arbetsmarknads-, jämställdhetssocial- och sysselsättnings-politiska mål (4 § anställningsförordningen). Vid bedömningen kommer sådana erfarenheter och personliga egenskaper som normalt tillmäts betydelse när myndighetschefer tillsätts att göra det även vid tillsättningen av direktören. Som påpekar bör normalt särskilda kvalifikationskrav inom ramen för vad som utgör saklig grund för statlig anställning inte anges i lagtext utan kan lämpligen beskrivas i förarbeten. Ett lagstadgat kvalifikationskrav binder styrelsen. Det bidrar också till ett transparent och kvalifikationsbaserat ansöknings- och tillsättningsförfarande i enlighet med kraven i Parisprinciperna och är vidare förenligt med regeringsformens och de andra författningars krav som gäller om att endast sakliga grunder får beaktas, där skickligheten ska sättas främst. Regeringen anser också att kravet minskar risken för att institutets oberoende inskränks. Det bör därför särskilt framgå av lag att direktören ska ha erfarenhet av kvalificerat arbete inom området mänskliga rättigheter. 5.4.5Nytt uppdrag eller ny anställning Regeringens förslag: Den som har varit ledamot av institutets styrelse eller anställd som direktör enligt bestämmelsen som gäller institutets myndighetschef får inte utses som styrelseledamot eller anställas som direktör tidigare än efter det att uppdraget eller anställningen upphörde. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: tillstyrker förslaget. JO har ingen invändning mot förslaget. Ingen annan remissinstans har kommenterat förslaget. Skälen för regeringens förslag: Parisprinciperna tillåter att ett uppdrag för medlemmar i en nationell rättigheter förlängs, under förutsättning att mångfalden bland dem säkerställs. 2020/21:143 styrelse som dess direktör omfattas, som institutets ledning, av uttrycket medlemmar. Regeringen anser att det skulle stärka institutets oberoende att styrelseledamöterna inte kan utses på nytt eller att direktören inte kan få förlängd anställning. En styrelseledamot bör heller inte anställas som direktör och en direktör bör inte utses som styrelseledamot förrän har gått. På så sätt minskar risken för att en styrelseledamot eller direktör t.ex. skulle tillmötesgå påtryckningar utifrån för att säkerställa ett förordnande eller en anställning. Utgångspunkten bör därför vara att personer som innehar dessa befattningar ska bytas ut. Behovet av kontinuitet i institutets arbete bör i stället tillgodoses genom att inte alla styrelseledamöter byts ut och genom att direktören har en förhållandevis lång anställningstid. styrelseledamöter och direktörer för institutet kan dock ha värdefulla kunskaper och erfarenheter och det kan därför ligga i institutets intresse att dessa personer har möjlighet att återkomma som styrelseledamot eller direktör. För att säkerställa institutets mångfald bör den som har varit styrelseledamot eller direktör därför inte få utses till styrelseledamot eller anställas som direktör tidigare än efter det att uppdraget eller anställningen upphörde. Direktören kan skiljas från sin anställning i vissa Regeringens förslag: Chefen för får skiljas från sin anställning, före utgången av sin tidsbestämda anställning, om det är nödvändigt av hänsyn till myndighetens bästa. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Endast ett fåtal remissinstanser har särskilt minne, Specialpedagogiska skolmyndigheten, Stiftelsen allmänna barn- huset och LSU – ungdomsorganisationer tillstyrker förslaget. ENNHRI avstyrker förslaget och framhåller att grunderna för när en direktör kan skiljas från sin anställning bör vara tydligt beskrivna. Skälen för regeringens förslag: En tidsbestämt anställd myndighets- chef kan inte sägas upp från sin anställning. Att en tidsbestämt anställd myndighetschef som grovt har åsidosatt sina åligganden mot arbetsgivaren kan avskedas följer av 32 § lagen om offentlig anställning jämförd med 18 § lagen om anställningsskydd. Chefen för får skiljas från sin anställning före utgången av sin tidsbestämda anställning om det är nödvändigt av hänsyn till verkets bästa (33 § första stycket lagen om offentlig anställning). Andra myndighetschefer kan, enligt 33 § andra stycket samma lag, förflyttas till en annan statlig anställning som tillsätts på samma sätt om det är påkallat av organisatoriska skäl eller annars är nödvändigt av hänsyn till myndighetens bästa. Regeringen anser att det bör finnas en möjlighet att skilja chefen för institutet, direktören, från anställningen även om det inte föreligger grund En sådan situation kan uppkomma t.ex. om direktören allvarligt missbrukar sin ställning eller har förlorat styrelsens förtroende utan att det kan anses föreligga ett grovt åsidosättande av sina åligganden. Det är styrelsen som bör anställa direktören och det är därmed också Prop. 2020/21:143 styrelsen som bör vara det organ som beslutar om att skilja direktören från anställningen (avsnitt 5.4.4). ENNHRI framför att grunderna för att skilja direktören från anställningen bör vara tydligt beskrivna och begränsas till omständigheter som har en negativ påverkan på direktörens möjligheter att fullgöra uppdraget. Regeringen bedömer att det inte är möjligt att uttömmande reglera i vilka situationer det ska vara möjligt att skilja direktören från anställningen . Det avgörande bör, på motsvarande sätt som gäller för chefen för , i stället vara om det är nödvändigt av hänsyn till myndighetens bästa. Regeringens förslag: Vid institutet ska det finnas ett råd. råd och stöd genom att tillföra institutet kunskaper och erfarenheter från det civila samhällets och andra aktörers arbete med mänskliga Rådet ska utses av styrelsen. Rådet ska ha en bred sammansättning och bestå av minst tio ledamöter. I rådet ska organisationer som före- träder personer med funktionsnedsättning finnas representerade. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens I promemorian föreslås att det ska finnas särskild kompetens i rådet i fråga om rättigheter för personer med funktionsnedsättning. Promemorians förslag innehåller inte något antal ledamöter eller något krav på en bred sammansättning. I promemorian föreslås att rådet ska benämnas Rådet för de mänskliga rättigheterna. Remissinstanserna: De remissinstanser som har kommenterat förslaget tillstyrker inrättandet av ett råd, utom som Ett stort antal remissinstanser har synpunkter på rådets Flera remissinstanser avstyrker att det ska finnas särskild kompetens i rådet i fråga om rättigheter för personer med funktions- nedsättning och anför att det inte uppfyller kraven i konventionen om rättigheter för personer med funktionsnedsättning. Skälen för regeringens förslag Enligt Parisprinciperna ska en nationell rättig- heters sammansättning och utnämningen av dess medlemmar fastställas så att det säkerställer en bred representation av de samhällskrafter (i det civila samhället) som är involverade i främjande och skydd av de mänskliga Exempel på sådana samhällskrafter enligt Parisprinciperna är t.ex. icke-statliga organisationer som är ansvariga för mänskliga rättig- heter och bekämpandet av rasdiskriminering, fackförbund, filosofiska eller religiösa inriktningar och högskolor. Det är av stor betydelse för institutets oberoende att det beslutar om hur medverkan från civilsamhället och andra relevanta aktörer kan ske. 2020/21:143 rådet ska utses av styrelsen och anser att institutet ska ha ett stort handlingsutrymme att lägga upp sitt arbete men att grundläggande former för hur rådet ska fungera bör framgå av lag. Enskilda anför att för att öka trovärdigheten och den demokratiska insynen bör det övervägas om rådet, utöver en rådgivande roll, även ska ha funktionen av ett insynsråd. Human Rights Watch anför att rådets roll bör stärkas och få faktiskt inflytande över institutets arbete. Antidiskrimineringsbyrån Syd välkomnar att civilsamhället kommer att vara en del av institutet men avstyrker att rådet ska tillsättas av styrelsen som i sin tur tillsätts av regeringen. Med den föreslagna ordningen blir varken styrelsen eller rådet oberoende. anser att det är tillräckligt att institutet leds av en högt kvalificerad styrelse samt att rådet inte tillförsäkrar adekvat representation från civilsamhället. Det finns i stället en risk för att fokus förflyttas till frågor som rör i rådet representerade särintressen. Regeringen anser att det finns skäl att säkerställa medverkan av det civila samhället och andra aktörer som ett stort utrymme lämnas till institutet att självt bestämma formerna för sådan medverkan. Vid institutet bör det därför inrättas ett permanent råd som ges en rådgivande och stödjande roll i förhållande till institutet samt bidrar med kunskaper och erfarenheter från det civila samhället och andra aktörers arbete med de mänskliga rättigheterna. Formerna för rådets arbete bör bestämmas av institutet. Regeringen anser därutöver att rådet bör tillsättas av styrelsen som leder myndigheten och bäst kan avgöra vilka behov som finns. Styrelsen har också kunskap om hur institutet arbetar med det civila samhället på andra sätt än genom rådet. Institutets oberoende är centralt för dess verksamhet och för uppfyllandet av Parisprinciperna men regeringen anser inte att det påverkas negativt av att det är styrelsen som utser ledamöterna i rådet. Flera remissinstanser har synpunkter på vilken sammansättning rådet ska ha. anser att det saknas riktlinjer för rådets sammansättning samt att de fackliga organisationerna har en självklar roll. Kvinnolobby anser att rådet bör ha en ledamot som är en expert inom jämställdhet och en expert inom kvinnors rättigheter. Judiska centralrådet förordar att det tydliggörs att rådet ska ha erfarenhet och kompetens relaterad till de nationella minoriteterna. anser att det bör föreskrivas att det i rådet ska finnas särskild kompetens i fråga om samiska rättigheter. tillstyrker att det ska finnas särskild kompetens i fråga om rättigheter för personer med funktionsnedsättningar i rådet och anser att det även bör finnas ledamöter från folkbildningen i rådet. Regeringen anser att det är viktigt att det i rådet finns en bredd av kompetenser och erfarenheter och ett sätt att säkerställa det är att rådet inte är för litet. Det bör därför framgå av lag att rådet ska ha en bred sammansättning och bestå av minst tio ledamöter. I motsats till ett flertal remissinstanser anser regeringen inte att det bör slås fast att vissa kompetenser eller aktörer ska finnas representerade i rådet med undantag för organisationer som företräder personer med funktionsnedsättning vilket följer av ett konventionsåtagande. Rådets ledamöter bör i stället utses på Prop. 2020/21:143 grund av att de har relevanta kunskaper och erfarenheter. Representation av organisationer som företräder personer med funktionsnedsättning Av artikel 33.3 i konventionen om rättigheter för personer med funktionsnedsättning (CRPD) framgår att det civila samhället, särskilt personer med funktionsnedsättning och de organisationer som representerar dem, ska involveras i och fullt ut medverka i övervakningsförfarandet. Lika Unika anser att det inte är tillräckligt att det finns särskild kompetens i rådet i fråga om rättigheter för personer med funktionsnedsättning. För att uppfylla kravet i CRPD måste personer med funktionsnedsättning finnas representerade i rådet genom organisationer som företräder dem. län och Civil Rights Defenders påpekar också vikten av medverkan av organisationer som företräder personer med funktionsnedsättning. För att säkerställa att uppfyller sina åtaganden enligt konventionen anser regeringen att det bör framgå av lagtexten att det är organisationer som företräder personer med funktionsnedsättning som ska involveras och ges möjlighet att delta i övervakningsförfarandet genom representation i rådet. 5.6Behandling av personuppgifter och frågor om sekretess vid 5.6.1Behandling av personuppgifter vid Regeringens bedömning: Den befintliga reglering som finns på personuppgiftsområdet utgör tillräcklig reglering för den personuppgiftsbehandling som kan komma att ske vid . Det behöver således inte införas någon ytterligare reglering om denna behandling. Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna: (tidigare Datainspektionen) har inget att invända mot bedömningen. Ingen annan remissinstans har kommenterat förslaget. Skälen för regeringens bedömning: och rådets förordning (EU) 2016/679 av om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv /46/EG (allmän dataskyddsförordning), här kallad dataskyddsförordningen, utgör den generella regleringen av behandling av personuppgifter inom EU. trädde också lagen (2018:218) med kompletterande bestämmelser till EU:s dataskyddsförordning, här kallad dataskyddslagen, i kraft. 2020/21:143 som kompletterar dataskyddsförordningen på ett generellt plan i svensk Till dataskyddslagen finns en tillhörande förordning. Institutets uppgifter enligt den föreslagna lagen om Institutet för mänskliga rättigheter är att främja säkerställandet av de mänskliga rättig- heterna i bl.a. genom att följa, undersöka och rapportera om hur de mänskliga rättigheterna respekteras och förverkligas (avsnitt 5.3.1 och För att fullgöra dessa uppgifter kan institutet komma att behöva Institutet kan t.ex. komma att använda sig av undersökningar eller enkäter för att undersöka hur de mänskliga rättig- heterna respekteras och förverkligas. I det sammanhanget kan institutet behöva behandla kontaktuppgifter till såväl tjänstemän vid kommuner eller myndigheter som privatpersoner. Om institutet väljer att begära in handlingar från andra myndigheter, regioner eller kommuner kan dessa handlingar också komma att innehålla personuppgifter. stöd för sin personuppgiftsbehandling i någon av de rättsliga grunder som anges i artikel 6 i dataskyddsförordningen. För institutet kommer den rättsliga grunden att vara att behandlingen är nödvändig för att fullgöra en uppgift av allmänt intresse enligt artikel 6.1 e i dataskyddsförordningen. Enligt artikel 6.3 i dataskyddsförordningen ska en uppgift av allmänt intresse fastställas i unionsrätten eller i den nationella rätten för att kunna läggas till grund för personuppgiftsbehandlingen. kommer att fastställas i den föreslagna lagen om rättigheter, i myndighetens regleringsbrev och i eventuella särskilda uppdrag som regeringen ger myndigheten. Med särskilda kategorier av personuppgifter (känsliga personuppgifter) avses enligt artikel 9 i dataskyddsförordningen behandling av person- uppgifter som avslöjar ras eller etniskt ursprung, politiska åsikter, religiös eller filosofisk övertygelse eller medlemskap i fackförening och behandling av genetiska uppgifter, biometriska uppgifter för att entydigt identifiera en fysisk person, uppgifter om hälsa eller uppgifter om en fysisk persons sexualliv eller sexuella läggning. Behandling av känsliga person- uppgifter är förbjuden om inte något av de undantag som anges i artikel 9.2 i dataskyddsförordningen är tillämpliga. Av artikel i dataskydds- förordningen framgår att förbudet mot behandling av känsliga person- uppgifter inte gäller om behandlingen är nödvändig av hänsyn till ett viktigt allmänt intresse på grundval av unionsrätten eller den nationella Av 3 kap. 3 § dataskyddslagen framgår att känsliga personuppgifter får behandlas av en myndighet med stöd av artikel i dataskydds- förordningen om uppgifterna har lämnats till myndigheten och behand- lingen krävs enligt lag, om behandlingen är nödvändig för handläggningen av ett ärende eller i annat fall, om behandlingen är nödvändig med hänsyn till ett viktigt allmänt intresse. Institutets uppgifter enligt den föreslagna lagen om Institutet för mänskliga rättigheter är att främja säkerställandet av de mänskliga rättig- heterna i bl.a. genom att följa, undersöka och rapportera om hur de mänskliga rättigheterna respekteras och förverkligas. fullgöra dessa uppgifter kan institutet komma att behöva behandla även Uppgifterna kan komma från enskilda själva men även handlingar som institutet begär in från andra myndigheter eller kommuner kan innehålla känsliga personuppgifter. Vilken typ av känsliga personuppgifter som kan komma att behandlas avgörs av vilka områden som institutet väljer att arbeta med men det skulle t.ex. kunna vara Prop. 2020/21:143 uppgifter om sexuell läggning, religiös eller filosofisk övertygelse eller Institutets möjligheter att fullgöra uppgifterna är ett sådant viktigt allmänt intresse som innebär att institutets behandling av känsliga personuppgifter är nödvändig på sätt som avses i artikel i dataskyddsförordningen. Institutet har vidare samma möjligheter som normalt gäller för myndigheter att behandla känsliga personuppgifter så som krävs i myndighetens verksamhet som en direkt följd av framför allt offentlighets- och sekretesslagens och förvaltningslagens bestämmelser om hur allmänna handlingar ska hanteras. Vad gäller frågan om personuppgiftsbehandlingen är proportionerlig bör beaktas att det föreslås att sekretess ska gälla i institutets verksamhet för uppgift om enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider skada eller men. Personuppgifterna kan också komma att i viss utsträckning ha lämnats frivilligt till institutet från de enskilda själva. Vid en avvägning mellan den registrerades personliga integritet och behovet av att personuppgiften behandlas anses behandlingen vara proportionerlig. Regeringen bedömer sammantaget att den befintliga reglering som finns på personuppgiftsområdet utgör tillräcklig reglering för den personuppgiftsbehandling som kan komma att ske vid med anledning av myndighetens föreslagna uppgifter. Det behöver således inte införas någon ytterligare reglering om denna behandling. Regeringens förslag: Sekretess ska gälla i institutets verksamhet för uppgift om enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider skada eller men. För en uppgift i en allmän handling ska sekretessen gälla i högst . Den tystnadsplikt som följer av den nya bestämmelsen ska i motsvarande mån inskränka rätten enligt tryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen att meddela och offentliggöra uppgifter. Sekretessen ska kunna brytas vid misstanke om vissa brott samt undantas från den s.k. generalklausulens tillämpningsområde. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens. I promemorian finns inte rekvisitet skada med i lagtexten. Remissinstanserna: Ett fåtal remissinstanser har kommenterat förslaget. Specialpedagogiska skolmyndigheten, Judiska centralrådet och Stiftelsen tillstyrker förslaget. Barnafrid vid , , och anser att institutet bör ha en anmälningsskyldighet om det får kännedom om eller misstänker att ett barn far illa. 2020/21:143 institutionsstyrelse anför att utrymmet att lämna ut uppgifter till institutet kommer att vara begränsat. Skälen för regeringens förslag Sekretess i institutets verksamhet Med hänsyn till institutets uppgift att främja säkerställandet av de mänskliga rättigheterna är det sannolikt att institutet kommer att kontaktas av enskilda. Även om institutet inte kommer att ha som uppgift att pröva enskilda klagomål om kränkningar av mänskliga rättigheter kan det inte undvikas att enskilda lämnar in handlingar till institutet som innehåller känsliga uppgifter om deras personliga eller ekonomiska förhållanden. Institutets arbete innebär vidare att det kan komma att ta del av integritetskänsliga uppgifter genom handlingar och upplysningar från andra myndigheter. Regeringen anser att det är betydelsefullt att institutets arbete sker med stor öppenhet.