prop · H803187 · 2021-05-04 00:00:00 — i menar att den som fattat beslutet i saken ska vara den enskildes motpart i domstolen och ha rätt att överklaga beslut. anser också att kontrollorganen ska omfattas av 4 § lagen om kontroll av ekologisk produktion. Bestämmelsen innebär att kontrollmyndigheterna är skyldiga att genom rådgivning, information och andra åtgärder underlätta för enskilda att följa de EU- förordningar som lagen kompletterar och de beslut som har meddelats med stöd av EU-förordningarna, lag, de föreskrifter som har meddelats i anslutning till lagen och de beslut som har meddelats med stöd av lagen. i ser det som problematiskt att statliga myndigheter överklagar varandras beslut. Den ena myndigheten är inte överordnad den andre i juridisk mening. finns det behov av en överklagande- möjlighet och ytterligare möjligheter bör därför utredas. Kammarrätten i förordar en annan utformning av den föreslagna paragrafen för att undvika en överlappning mellan andra och tredje styckena. Skälen för regeringens förslag och bedömning Frågan om partsställning i domstol behöver regleras Beslut som har fattats av ett kontrollorgan enligt lagen om kontroll av ekologisk produktion eller de EU-förordningar som lagen kompletterar, kan överklagas till i det län där kontrollorganet har sitt säte (28 § lagen om kontroll av ekologisk produktion). beslut kan i sin tur överklagas till allmän förvaltningsdomstol (30 § lagen om kontroll av ekologisk produktion). Förvaltningsprocesslagen (1971:291) är tillämplig vid rättskipningen i de allmänna förvaltningsdomstolarna. Bestämmelserna i lagen ska tilläm- pas förutsatt att det inte finns någon avvikande bestämmelse i lag eller i författning som beslutats av regeringen. I 7 a § förvaltningsprocesslagen regleras vem som är den enskildes motpart i domstolen när den enskilde överklagar en myndighets beslut. Av bestämmelsen följer dock inte vem som är den enskildes motpart i domstolen när ett beslut som har fattats av ett kontrollorgan inom ekologisk produktion överklagas. Frågan om parts- ställning är heller inte reglerad i lagen om kontroll av ekologisk produktion eller i lagen (1986:1142) om överklagande av beslut av enskilda organ med offentliga förvaltningsuppgifter. Regeringen anser att det är viktigt att det är tydligt och förutsebart vem Prop. 2020/21:187 som ska föra det allmännas talan i allmän förvaltningsdomstol när ett kontrollorgans beslut överklagas. Det bör därför införas bestämmelser som reglerar detta i lagen om kontroll av ekologisk produktion. Den delegerande myndigheten ska föra det allmännas talan i domstol Möjligheten för myndigheter att överlämna uppgifter om offentlig kontroll eller annan offentlig verksamhet till kontrollorgan finns även på andra närliggande områden. Enligt de lagar som reglerar livsmedelskedjan, bl.a. livsmedelslagen (2006:804) och lagen (2006:805) om foder och animaliska biprodukter, gäller att den myndighet som har delegerat uppgifter till ett kontrollorgan ska föra det allmännas talan i domstolen, om ett beslut som har fattats av kontrollorganet överklagas. En möjlig väg är att införa samma ordning inom ekologisk produktion. För detta talar värdet av en enhetlig reglering av frågan om partsställning när det gäller domstolsprövningen av kontrollorganens beslut. ordning tillämpas inom närliggande områden skapar även en förutsebarhet och tydlighet för domstolarna och myndigheterna. Ett annat tänkbart alternativ är att låta det kontrollorgan som har fattat det ursprungliga beslutet föra det allmännas talan i domstolen. fattande kontrollorganet har bäst kännedom om de omständigheter som legat till grund för beslutet och kan motivera de ställningstaganden som Det finns därför, så som framhåller, av effek- tivitetsskäl anledning att låta kontrollorganen föra det allmännas talan i Mot detta talar enligt regeringens mening att en sådan uppgift kan uppfattas som betungande för kontrollorganen eftersom process- förande är förenat med kostnader. Dessutom är det endast ett mycket begränsat antal av de beslut som fattas av kontrollorgan som överklagas till domstol, vilket gör att det skulle bli svårt för kontrollorganen att bygga upp en processvana. Regeringen anser med hänsyn till dessa omständigheter att övervägande skäl talar för att den delegerande myndigheten ska föra det allmännas talan när ett kontrollorgans beslut överklagas. Det innebär att det är Livsmedels- verket eller och inte det kontrollorgan som har fattat det överklagade beslutet som blir part och företräder det allmännas intressen i Den delegerande myndigheten ska kunna överklaga beslut De allmänna reglerna om klagorätt i förvaltningslagen gör det inte möjligt för och att överklaga en länsstyrelses beslut enligt lagen eller de EU-förordningar som lagen kompletterar. lagen om kontroll av ekologisk produktion finns inte heller någon särskild reglering som ger myndigheterna sådan klagorätt. Regeringen anser att det är lämpligt att en myndighet som har parts- ställning i domstol även kan se till att beslut som den anser är felaktiga hamnar under domstolsprövning. De delegerande myndigheterna bör därför kunna överklaga en länsstyrelses beslut enligt lagen om kontroll av ekologisk produktion eller de EU-förordningar som lagen kompletterar. För en sådan ordning talar prejudikatsskäl. Om endast den ekologiska aktören kan överklaga beslut finns det en risk att vissa frågor som kan vara av intresse av prejudikatsskäl, där har beslutat till den ekologiska aktörens fördel, aldrig domstolsprövas efter- som det då inte finns någon företrädare för det allmänna som kan lyfta frågan vidare till domstol. Detta innebär att det kan komma att utvecklas en praxis hos kring vissa frågor som inte har överprövats och där i praktiken blir sista instans. En invändning mot att införa en sådan ordning är att de delegerande myndigheterna i likhet med är statliga myndigheter och därför kan sägas tillvarata samma allmänna intressen i sin prövning. Ett sådant resonemang ligger till grund för den praxis som har utvecklats gällande myndigheters klagorätt och som innebär att en statlig myndighet inte har rätt att överklaga en annan statlig myndighets beslut utan särskilt författningsstöd (se t.ex. RÅ 1974, ref. 98, RÅ 1989 ref. 47 och RÅ 2003 ref. 86). Regeringen anser dock att även om myndigheterna i sitt uppdrag har att tillvarata samma intresse kan de ha olika uppfattningar av vad som är en riktig bedömning i det enskilda fallet. Utifrån prejudikatsskäl är det därför motiverat att de delegerande myndigheterna får rätt att överklaga beslut. i anser att det är problematiskt att statliga myndigheter överklagar varandras beslut eftersom den ena myndigheten inte är överordnad den andre i juridisk mening. Regeringen anser inte att detta utgör ett hinder mot den föreslagna ordningen eftersom de delegerande myndigheterna inte överprövar beslut utan endast möjliggör att det aktuella beslutet hamnar under domstolsprövning. När det gäller utformningen av bestämmelserna förordar Kammarrätten i att det i promemorian föreslagna tredje stycket får en lydelse som ansluter till 7 a § förvaltningsprocesslagen bl.a. för att undvika överlappning med det fall som regleras i det föreslagna andra stycket. Regeringen instämmer i kammarrättens bedömning att det av det förslagna andra stycket, där det föreskrivs att den delegerande myndigheten i vissa fall har rätt att överklaga en länsstyrelses beslut, följer att den delegerande myndigheten i dessa situationer blir den enskildes motpart i domstolen. Frågan om partsställning för den delegerande myndigheten behöver därför endast regleras när det gäller situationen att den enskilde överklagar läns- styrelsens beslut. För att bestämmelsen ska kunna vara tillämplig oavsett vilken typ av beslut som fattar bör bestämmelsen utformas i enlighet med Lagrådets förslag. De delegerande myndigheterna kan begära underlag från kontrollorganen Som påpekar kan och komma att behöva underlag från det kontrollorgan som först har beslutat i frågan för att kunna företräda det allmänna i domstolen. Det bör därför vara möjligt att föreskriva att kontrollorganen ska lämna uppgifter och handlingar till myndigheterna i detta syfte. I 26 § första stycket 4 och 5 lagen om kontroll av ekologisk produktion finns bemyndiganden som ger regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer rätt att föreskriva att ett kontrollorgan är skyldigt att dels lämna uppgifter till en kontrollmyndighet, dels ge in handlingar till den myndighet som har delegerat uppgiften. Regeringen anser att dessa Prop. 2020/21:187 bemyndiganden är tillräckliga för att i förordning föreskriva om skyldighet för kontrollorganen att ge in uppgifter och handlingar till myndigheterna. Övriga skyldigheter för kontrollorganen i anser att kontrollorganen bör omfattas av den rådgivningsskyldighet som kontrollmyndigheterna har enligt 4 § lagen om kontroll av ekologisk produktion. Förslaget faller utanför det som behand- las i det här lagstiftningsärendet. Det kan dock påpekas att de skyldigheter som kontrollmyndigheterna har enligt bestämmelsen utgör annan offentlig verksamhet och därför är sådana åtgärder som kan överlämnas till kontroll- organen att utföra. 6.5Bemyndigande om skyldighet för kontrollorgan att offentliggöra uppgifter tas bort Regeringens förslag: Bemyndigandet för regeringen att meddela före- skrifter om skyldighet för ett kontrollorgan att offentliggöra uppgifter om ekologiska aktörer ska upphävas. Regeringens bedömning: och skyldighet att tillsammans ansvara för att på en webbplats offentlig- göra förteckningen bör regleras i en förordning. Det saknas behov av särskilda bestämmelser om behandling av personuppgifter. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna tillstyrker eller har inga invändningar mot förslaget. anser att det av promemorian inte framgår vilka uppgifter som kan komma att lämnas från certifikaten. Det är således oklart vilka personuppgifter som kommer att behandlas i förteckningen. Det saknas vidare en analys av de grundläggande principerna i artikel 5.1 i EU:s dataskyddsförordning och en integritetsanalys. Skälen för regeringens förslag och bedömning En förteckning över de ekologiska aktörerna ska offentliggöras Av den nya EU-förordningen om ekologisk produktion följer, i likhet med den nuvarande, att det ska upprättas en förteckning över de ekologiska aktörerna som ska offentliggöras. Syftet med att offentliggöra förteck- ningen är att skapa insyn i certifieringssystemet för ekologiska aktörer. Förteckningen ska innehålla uppgifter om namn och adress på de aktörer och aktörsgrupper som har anmält sin verksamhet för kontroll samt information om de certifikat som lämnats till aktörerna eller aktörsgrupp- erna (artikel 34.6). Av certifikaten ska uppgifter framgå som åtminstone gör det möjligt att identifiera aktören eller aktörsgruppen, inbegripet den produktkategori som omfattas av certifikatet och dess giltighetstid (artikel 2020/21:187 35.1 b). För aktörsgrupper ska certifikatet även innehålla en förteckning över medlemmarna. Certifikatet ska utfärdas i enlighet med den förlaga som finns i bilaga VI till förordningen (artikel 35.1 d). Enligt förlagan kan ett certifikat innehålla uppgifter om aktörens eller aktörsgruppens namn och adress, vilken verk- samhet som bedrivs (jordbruksproduktion, beredning, distribution, lagring, import, export eller utsläppande på marknaden), kontrollmyndig- hetens eller kontrollorganet namn, adress och kodnummer, kategori eller kategorier av produkter som avses i artikel 35.7 (obearbetade växter och växtprodukter, djur och obearbetade animalieprodukter, alger och obear- betade vattenbruksprodukter etc.), produktmetoder (produktion av eko- logiska produkter, produktion av produkter under omställning eller ekologisk produktion med icke-ekologisk produktion), certifikatets giltighetstid och en förteckning över medlemmar i en aktörsgrupp. Kommissionen får även anta delegerade akter för att ändra förlagan (artikel 35.9). Den nya EU-förordningen anger således en miniminivå för vilka uppgifter som ska framgå av den förteckning över aktörer som ska offent- liggöras. Utöver uppgifter om aktören eller aktörsgruppens namn och adress, den produktkategori som omfattas av certifikatet och giltighetstid för denna samt en förteckning över medlemmarna om certifikatet gäller en aktörsgrupp, kan alltså även andra uppgifter framgå av certifikatet. Detta kan t.ex. som anför vara aktörernas organisations- nummer. och ska upprätta och publicera förteckningen Förteckningar över de ekologiska aktörerna offentliggörs av respek- tive kontrollorgan. Regleringen i den nuvarande EU-förordningen om ekologisk produktion innebär att kontrollmyndigheterna och kontroll- organen ska föra uppdaterade register över de aktörer som är underställda deras kontroll och göra dessa tillgängliga för berörda parter (artikel 28.5). Kompletterande bestämmelser finns i 26 § andra stycket lagen om kontroll av ekologisk produktion och 16 a § förordningen om kontroll av ekologisk produktion. Enligt dessa ansvarar kontrollorganen för att på en webbplats offentliggöra uppdaterade register med namn, adresser och certifikat för de aktörer som de kontrollerar. I praktiken har detta sett ut så att kontroll- organen på sina webbplatser har redovisat uppgifterna, på olika sätt och med olika sökmöjligheter. Kontrollmyndigheterna har i sin tur på sina webbplatser länkat till dessa uppgifter. Eftersom uppgifterna inte har publicerats på ett enhetligt sätt har informationen uppfattats som svår- tillgänglig. Den nya EU-förordningen om ekologisk produktion innehåller delvis ändrade regler när det gäller offentliggörandet av förteckningen över de ekologiska aktörerna och aktörsgrupperna. Av förordningen följer att medlemsstaterna ansvarar för att det offentliggörs en heltäckande förteck- ning över de uppgifter som redogjorts för ovan (artikel 34.6). Offentlig- görandet ska ske på lämpligt sätt, bl.a. genom länkar till en gemensam webbplats där uppgifterna framgår. Kravet på att förteckningen ska vara heltäckande får tolkas som att alla uppgifter måste publiceras på samma Detta innebär att den ordning som tillämpas, där varje Prop. 2020/21:187 kontrollorgan separat publicerar förteckningar med uppgifter om de aktörer som står under deras kontroll, inte uppfyller detta krav. Kontrollorganen ska enligt den nya EU-förordningen om ekologisk produktion kontinuerligt förse de behöriga myndigheterna med informa- tion om de aktörer de kontrollerar (artikel 40.10). Regeringen anser därför att det lämpligaste är att och tillsam- mans ansvarar för att på en webbplats offentliggöra förteckningen. Vid upprättandet och offentliggörandet av förteckningen ska medlems- staterna enligt artikel 34.6 i den nya EU-förordningen om ekologisk produktion iaktta kraven i fråga om skydd för personuppgifter som fast- ställs i och rådets förordning (EU) 2016/679 om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av person- uppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv /46/EG (allmän dataskyddsförordning), fortsättningsvis kallad EU:s dataskyddsförordning. EU:s dataskyddsförordning komplet- teras i svensk rätt av bl.a. lagen (2018:218) med kompletterande bestäm- melser till EU:s dataskyddsförordning (dataskyddslagen) och förord- ningen (2018:219) med kompletterande bestämmelser till EU:s data- skyddsförordning. En personuppgift är enligt EU:s dataskyddsförordning varje upplysning som avser en identifierad eller identifierbar fysisk person. Som framgår av redogörelse är en del av de uppgifter som ingår i förteckningen sådana typ av uppgifter. Det rör sig då framförallt om uppgifter om namn och kontaktuppgifter. De uppgifter som hanteras bedöms inte vara s.k. känsliga personuppgifter och innefattar heller inte personuppgifter som rör fällande domar eller överträdelser (artikel 9 och 10). I och med att Jord- bruksverket och organiserar uppgifterna och sprider dem på en webbplats sker en sådan behandling av uppgifterna att EU:s dataskyddsförordning blir tillämplig (artikel 2.1). De personuppgifter som och ska publicera genom förteckningen offentliggörs av kontrollorganen. Det är alltså inte fråga om en helt ny behandling av personuppgifter utan i stället att behandlingen framöver kommer ske hos en annan aktör. För att en behandling av personuppgifter ska vara laglig krävs enligt EU:s dataskyddsförordning att den vilar på en rättslig grund. En sådan rättslig grund är att behandlingen av personuppgifter är nödvändig för att en myndighet ska kunna utföra en uppgift av allmänt intresse (artikel För att och ska kunna upprätta och offentliggöra förteckningen över ekologiska aktörer är det oundvikligt att en behandling av personuppgifter sker. En sådan behandling är alltså en förutsättning för att myndigheterna ska kunna utföra den uppgift de har tilldelats. Uppgiften att upprätta och offentliggöra en förteckning är av allmänt intresse eftersom myndigheterna annars inte hade getts i uppdrag att utföra dem, se propositionen Ny dataskyddslag (prop. 2017/18:105 s. 56–57). Att behandlingen av personuppgifter sker i viss utsträckning är därför helt nödvändigt för att myndigheterna ska kunna utföra en uppgift av allmänt intresse. Rättslig grund för personuppgiftsbehandlingen finns 2020/21:187 alltså i artikel 6.1 e i EU:s dataskyddsförordning och artikel 34.6 i den nya EU-förordningen om ekologisk produktion. Grunden för behandlingen av uppgifterna fastställs i artikel 34.6 i den nya EU-förordningen om Förteckningen över aktörer offentliggörs i syfte att skapa insyn i certifieringssystemet för ekologiska aktörer. Den fyller därmed en viktig funktion för konsumenterna på marknaden för ekologiska produkter. är även positivt för aktörer att finnas med i en sådan förteckning eftersom det därigenom blir tydligt för allmänheten att aktörens produkter uppfyller kraven för att vara certifierade för ekologisk produktion. vara möjligt att uppnå det önskade syftet utan att vidta åtgärder som kräver personuppgiftsbehandling, t.ex. genom avidentifiering av uppgifter. uppgifter som ska publiceras i förteckningen kommer dessutom redan i dag alla till del genom att de publiceras på kontrollorganens webbplatser. Det integritetsintrång som en behandling av personuppgifterna innebär är enligt regeringens mening proportionerlig i förhållande till syftet med behandlingen, dvs. allmänhetens intresse av att kunna ta del av en full- ständig förteckning över ekologiska aktörer. I 2 kap. 6 § andra stycket regeringsformen anges att var och en gentemot det allmänna är skyddad mot betydande intrång i den personliga integriteten, om det sker utan samtycke och innebär övervakning eller kartläggning av den enskildes personliga förhållanden. detta skydd får enbart ske genom lag och i enlighet med de förutsättningar som anges i 2 kap. 21–22 §§ regeringsformen. Bedömningen av vad som kan anses utgöra ett betydande intrång i den personliga integriteten bör göras utifrån olika omständigheter, bl.a. uppgifternas karaktär och omfattning och syftet med behandlingen, se propositionen En reformerad grundlag (prop. 2009/10:80 s. 184). De personuppgifter som ska ingå i förteckningen bedöms inte vara av känslig natur utan är uppgifter som normalt redan finns tillgängliga för allmänheten. är att upprätta en förteckning över de ekologiska aktörer som är anslutna till kontrollsystemet för ekologisk produktion. ling som blir aktuell för och i samband med hanteringen av förteckningen bedöms, med beaktande av uppgif- ternas karaktär och syftet med behandlingen, inte innebära ett sådant betydande intrång i den personliga integriteten som avses i 2 kap. 6 § andra och ansvarar i egenskap av person- uppgiftsansvariga myndigheter för att säkerställa att varje behandling sker lagligt och i enlighet med de principer som ställs upp i artikel 5 i EU:s Att behandlingen ska ske i enlighet med dessa principer innebär bl.a. att uppgifterna endast ska behandlas för det ändamål de är avsedda, att uppgifterna ska vara relevanta och inte allt för omfat- tande i förhållande till de ändamål för vilka de ska behandlas och att uppgifterna ska vara korrekta och nödvändigt uppdaterade. uppgifter som samlas in ska endast användas i syfte att ingå i förteck- Uppgiftsinsamlandet ska begränsas till att endast gälla de uppgifter som behövs för att förteckningen ska vara fullständig enligt de krav som ställs. Vilka uppgifter det är framgår av artikel 34.6 i den nya Av bestämmelsen följer även att uppgifterna ska vara Myndigheterna ansvarar för att uppgifterna är korrekta och nödvändigt uppdaterade och inte registreras än vad som är Prop. 2020/21:187 nödvändigt för ändamålen med personuppgiftsbehandlingen. ska även behandlas på ett sätt som säkerställer lämplig säkerhet för person- uppgifterna. och skyldighet att tillsammans ansvara för att på en webbplats offentliggöra förteckningen bör regleras i en förordning. Eftersom kontrollorganen inte längre ska vara skyldiga att offentliggöra uppgifter om de ekologiska aktörer som de kontrollerar ska bemyndigandet i 26 § andra stycket lagen om kontroll av ekologisk produktion upphävas. 7Ändringar i lagen om EU:s förordningar om strukturstöd och om stöd till utveckling av landsbygden Regeringens förslag: Det ska i lagen om EU:s förordningar om strukturstöd och stöd till utveckling av landsbygden införas ett bemyn- digande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om skyldighet för ett kontrollorgan att lämna de uppgifter som en myndighet behöver för handläggning av EU-stöd. Regeringens bedömning: Det saknas behov av särskilda bestäm- melser om sekretess eller behandling av personuppgifter. Promemorians förslag och bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna tillstyrker eller har inga invändningar mot förslaget och bedömningen. anför att promemorians beskrivning innebär en viss oklarhet avseende vilken typ av person- uppgifter som kan komma att behandlas. Det krävs en fullständig redovis- ning av vilka personuppgifter som kan komma att användas. Det saknas vidare en analys av de grundläggande principerna i artikel 5.1 i EU:s dataskyddsförordning och en integritetsanalys. Skälen för regeringens förslag och bedömning Prövningen och kontrollen av ansökningar om EU-stöd för ekologisk produktion i Lantbrukare som har en certifierad ekologisk växtodling eller djurhållning kan ansöka om EU-stöd för ekologisk produktion. För att kunna få fullt stöd måste jordbrukaren uppfylla vissa villkor, s.k. tvärvillkor. villkor innebär att jordbrukaren måste följa de verksamhetskrav som 2020/21:187 fastställts i unionsrätten och de normer för god jordbrukshävd och goda miljöförhållanden som finns i svensk rätt bl.a. när det gäller områdena miljö, klimatförändringar, folkhälsa, djurhälsa, växtskydd och djurskydd. Detta följer av och rådets förordning (EU) nr 1306/2013 av om finansiering, förvaltning och övervakning av den gemensamma jordbrukspolitiken och om upphävande av rådets förordningar (EEG) nr 352/78, (EG) nr 165/94, (EG) nr 2799/98, (EG) nr 814/2000, (EG) nr 1290/2005 och (EG) nr 485/2008. Komplet- terande bestämmelser finns i nationell rätt i lagen (1994:1708) om EU:s förordningar om strukturstöd och om stöd till utvecklingen av landsbygden samt förordningen (2015:406) om stöd för landsbygdsutvecklingsåtgärder. Kontrollen av att tvärvillkoren och villkoren för ekologisk produktion är uppfyllda genomförs i av länsstyrelserna och . Länsstyrelserna handlägger och prövar ansökningarna om stöd. Under handläggningen kontrollerar att den aktuella lantbrukaren är certifierad för ekologisk produktion och gör kontroller på plats av ett urval av de lantbrukare som ansökt om stöd. är samordnande central myndighet och ansvarig utbetalningsmyndighet. Det innebär att kontrollerar länsstyrelsernas handläggning och följer upp deras kontroller på plats. kontrollerar även att utbetal- ningen är förenlig med gemenskapsreglerna innan stödet betalas ut.