prop · H803173 · 2021-04-13 00:00:00 — Ändringarna innebär att det i rätts- akternas titel inte längre anges ”och värdepappersföretag”. Dessutom har kapitaltäckningsdirektivets titel även ändrats språkligt på så sätt att ordet direktiv närmast före ”2006/48/EG och 2006/49/EG” i stället skrivs i bestämd form, dvs. De bestämmelser i lag som innehåller hänvisningar till de båda rättsakternas titel bör därför ändras på mot- svarande sätt. Detta gäller även sådana lagar som i övrigt inte berörs av ändringarna i kapitaltäckningsregelverket. När det gäller tillsynsförordningen innebär det ändringar i följande lagrum: 3 a § lagen (1980:1097) om , 9 kap. 1 § sparbankslagen (1987:619), 4 kap. 11 § lagen (2000:192) om allmänna pensionsfonder (AP-fonder), 5 kap. 8 § lagen (2006:531) om särskild tillsyn över finansiella konglomerat, 1 kap. 4 § lagen (2010:751) om betaltjänster, 3 kap. 2 § lagen (2011:755) om elektroniska pengar. För kapitaltäckningsdirektivets del är det fråga om 3 kap. 1 § lagen (1991:980) om handel med finansiella instrument. 2020/21:173 14.5.2 Bemyndiganden i tillsynslagen Regeringens förslag: Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter som kompletterar värdepappers- bolagsförordningens bestämmelser om beräkningen av kapitalbaskrav och koncentrationsrisker. Utredningens förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot Skälen för regeringens förslag: Vissa av värdepappersbolagsförord- ningens bestämmelser om vad den behöriga myndigheten kan besluta om är utformade så att myndighetens beslut får verkningar för en obestämd krets adressater. Beslut av den karaktären bör meddelas genom föreskrifter på lägre nivå än lag (se prop. 2018/19:3 s. 29 f.). Det rör sig i värdepappers- bolagsförordningen om möjligheten att ändra volatilitetsjusteringar för vissa typer av råvaror (artikel 30.1 tredje stycket), som rör beräkningen av kapitalbaskraven i förordningen, och möjligheten att, i enlighet med förord- ningen (artikel 41.2), undanta vissa exponeringar från tillämpningen av beräkningen av koncentrationsrisker. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer bör därför få meddela föreskrifter som kompletterar värdepappersbolagsförordningen i dessa avseende. 14.5.3Övriga följdändringar med anledning av det nya regelverket Regeringens förslag: Skyldigheten i kreditupplysningslagen att informera den som avses med en kreditupplysning ska gälla bara för sådana värdepappersbolag som ska tillämpa tillsynsförordningen. underrättelseskyldighet vid en kritisk situation som uppstått i och kan äventyra likviditeten på finansmarknaden eller stabiliteten i det finansiella systemet i något land inom EES, ska enligt lagen om riksbank gälla även i förhållande till berörda myndigheter inom EES med ansvar för gruppbaserad tillsyn enligt värde- pappersbolagsdirektivet. I en kapitaltäckningsanalys som ska lämnas enligt lagen om års- redovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag ska det även lämnas uppgifter om kapitalbasen och kapitalbaskraven enligt värdepappers- bolagsförordningen. Företag ska enligt inkomskattelagen inte få dra av ränteutgifter på efterställda skulder som får ingå i kapitalbasen vid tillämpning av värdepappersbolagsförordningen. Uppgifter som samlats in med stöd av bestämmelserna om rappor- teringskrav i artiklarna 54 och 55 i värdepappersbolagsförordningen ska få behandlas i databasen enligt lagen om en databas för övervakning av och tillsyn över finansmarknaderna. Regeringens bedömning: I definitionen av sidoverksam försäkrings- förmedlare i lagen om försäkringsdistribution bör hänvisningarna när det gäller definitionerna av kreditinstitut och värdepappersföretag i tillsynsförordningen även i fortsättningen avse förordningen i den gällande lydelsen. Utredningens förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag och bedömning. Enligt utredningens förslag ska definitionen av sidoverksam försäkringsförmedlare i lagen om försäkringsdistribution ändras så att hänvisningen när det gäller definitionerna av kreditinstitut och värdepappersföretag i tillsynsförordningen ändras så att den avser förordningen i den ursprungliga lydelsen. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. Skälen för regeringens förslag och bedömning I kreditupplysningslagen (1973:1173) finns bestämmelser om att den som avses med en kreditupplysning ska informeras i olika avseenden när en upplysning lämnas ut (11 §). Om kreditupplysningen lämnas ut till ett svenskt kreditinstitut eller värdepappersbolag, eller till ett motsvarande utländskt företag, för att användas endast som underlag för beräkning av kapitalkravet för kreditrisker med en sådan metod som avses i artikel 143.1 i tillsynsförordningen, finns vissa lättnader när det gäller informations- skyldigheten (11 § andra stycket). Eftersom det kan bli aktuellt för de värdepappersbolag som ska tillämpa värdepappersbolagsförord- ningen att använda den metoden, bör bestämmelsen gälla bara för sådana värdepappersbolag som ska tillämpa tillsynsförordningen. Enligt lagen (1988:1385) om riksbank (4 kap. 4 a §) ska Riks- banken om den får kännedom om en sådan kritisk situation som avses i tillsynslagen omgående underrätta berörda myndigheter inom EES med ansvar för gruppbaserad tillsyn enligt kapitaltäckningsdirektivet. Det som avses är om situationer som uppstått i och som kan äventyra likviditeten på finansmarknaden eller stabiliteten i det finansiella systemet i något land inom EES (6 kap. 3 § andra stycket tillsynslagen). Eftersom värdepappersbolagsdirektivet gäller för de flesta värdepappersföretag bör underrättelseskyldigheten även gälla i förhållande till berörda myndigheter inom EES med ansvar för gruppbaserad tillsyn enligt värdepappersbolags- direktivet. Den hänvisning till värdepappersbolagsdirektivet som bör införas i lagen bör vara statisk, se avsnitt 6.4. Av konsekvensskäl bör även hänvisningen till kapitaltäckningsdirektivet, som är dynamisk, ändras till statisk. Lagen om årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag Enligt lagen (1995:1559) om årsredovisning i kreditinstitut och värde- pappersbolag ska det i kapitaltäckningsanalysen lämnas uppgifter om kapitalbasen och kapitalbaskraven i enlighet med vad som följer av till- synsförordningen (6 kap. 3 §). I kapitaltäckningsanalysen bör det även lämnas uppgifter om kapitalbasen och kapitalbaskraven enligt värde- pappersbolagsförordningen. Enligt inkomstskattelagen (1999:1229) får ett företag som omfattas av till- synsförordningen inte dra av ränteutgifter på efterställda skulder som får ingå i kapitalbasen vid tillämpning av förordningen (24 kap. 9 § första stycket). Bestämmelser om att vissa efterställda skulder får ingå i kapitalbasen finns i tillsynsförordningen, dels i form av ”primärkapitaltillskott” (artikel 52 i tillsynsförordningen), dels i form av ”supplementärkapitalinstrument” (arti- kel 63). Värdepappersbolagsförordningen innehåller nya bestämmelser om kapitalbasens sammansättning och kapitalbaskrav (artiklarna 9 och 11). Dessa bestämmelser innebär dock att kärnprimärkapital, övrigt primärkapital för kapitaltäckningsändamål och supplementärkapital definieras genom hänvis- ning till motsvarande bestämmelser i tillsynsförordningen (artikel 9.1). Som framgår av avsnitt 16 kommer värdepappersbolagsförordningen inte bara att tillämpas av många värdepappersbolag som tillämpar tillsynsförordningen utan även av vissa värdepappersbolag som är helt eller till stora delar undantagna från kapitaltäckningsregelverket. För att öka neutraliteten mellan finansiering med eget kapital och finansiering med efterställda skulder bör samtliga värdepappersbolag som omfattas av värdepappersbolagsförordningen också omfattas av avdragsförbudet (jfr även prop. 2016/17:1, Förslag till statens budget, finansplan m.m. avsnitt 6.10). Regeringen anser därför att bestämmelserna i inkomstskattelagen bör anpassas så att avdragsförbudet även gäller för företag som omfattas av värdepappersbolagsförordningen. Lagen om en databas för övervakning av och tillsyn över finansmarknaderna I lagen (2014:484) om en databas för övervakning av och tillsyn över finansmarknaderna regleras vilka uppgifter som får behandlas i databasen (3 §). Det gäller bl.a. uppgifter som har samlats in med stöd av den rapporteringsskyldighet som följer av angivna artiklar i tillsynsförord- ningen (punkt 15). Även uppgifter som samlats in med stöd av värde- pappersbolagsförordningen (artiklarna 54 och 55) bör få behandlas i data- basen. I lagen (2018:1219) om försäkringsdistribution finns en definition av sido- verksam försäkringsförmedlare (1 kap. 9 § 20). Med en sådan avses en försäkringsförmedlare – utom kreditinstitut och värdepappersföretag enligt definitionen i artikel 4.1.1 och 4.1.2 i tillsynsförordningen – som bedriver försäkringsdistribution som sidoverksamhet under förutsättning att vissa villkor är uppfyllda. Definitionen genomför en motsvarande definition i och rådets direktiv (EU) 2016/97 av om försäkringsdistribution (försäkringsdistributionsdirektivet, artikel 2.1.4), vilken hänvisar till definitionerna av kreditinstitut och värdepappersföretag i tillsynsförordningen. Det direktivet har inte ändrats genom värdepappers- bolagsdirektivet. Utredningen tolkar detta som att möjligheten för vissa värdepappersbolag att vara sidoverksamma försäkringsförmedlare bör bestå (jfr prop. 2017/18:216 s. 176 f.). För att det inte ska ske någon ändring i detta avseende föreslår utredningen att det i lagen ska anges att det är den ursprungliga lydelsen av tillsynsförordningen som avses, dvs. 2020/21:173 till förordningen ska göras statisk. Regeringen bedömer däremot att skälet för att försäkringsdistributions- direktivet inte har ändrats genom värdepappersbolagsdirektivet är att de nu aktuella hänvisningarna till tillsynsförordningen är dynamiska, dvs. avser tillsynsförordningen i den gällande lydelsen. Den ändring i tillsynsförordningens definitioner av kreditinstitut och värde- pappersbolag som har gjorts genom värdepappersbolagsförordningen (artikel 62.3) kommer därför att påverka innebörden av den nu aktuella definitionen i försäkringsdistributionsdirektivet. Det krävs dock inte någon lagstiftningsåtgärd för att den ändrade innebörden av definitionen i direktivet ska få genomslag i motsvarande definition i svensk rätt, näm- ligen definitionen av sidoverksam försäkringsförmedlare i lagen försäk- ringsdistribution (1 kap. 9 § 20), eftersom hänvisningen till tillsynsförord- ningen är dynamisk i definitionen i lagen. 14.5.4Offentliggörande av kapitaltäckningsinformation i årsredovisningen Regeringens bedömning: Det finns inte skäl att ändra kravet på att kreditinstitut och värdepappersbolag ska offentliggöra kapitaltäck- ningsinformation i årsredovisningen. Utredningen tar inte upp frågan. Remissinstanserna: FAR anser att det finns behov av att ändra lagen om årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag så att det inte längre ska krävas att en kapitaltäckningsanalys ska ingå i årsredovis- ningen. Det finns inte något sådant krav i de aktuella EU-regelverken och FAR anser att genom att slopa kravet på att kapitaltäckningsinformation ska ingå i årsredovisningen skulle uppnå harmonisering med övriga . Skälen för regeringens bedömning: Enligt lagen om årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag ska en kapitaltäckningsanalys ingå i årsredovisningen (2 kap. 1 §). I lagen finns även bestämmelser om att till- synsförordningen ska beaktas vid tillämpningen av lagen och om att kapitaltäckningsanalysen ska innehålla uppgifter om kapitalbasen och kapitalbaskraven enligt vad som följer av tillsynsförordningen (5 kap. 7 § och 6 kap. 3 §). I avsnitt 14.5.3 föreslås bl.a. att det i en kapitaltäcknings- analys som ska lämnas även ska lämnas uppgifter om kapitalbasen och kapitalbaskraven enligt värdepappersbolagsförordningen. Regeringen konstaterar att kravet på att en kapitaltäckningsanalys ska ingå i årsredovisningen har funnits (se prop. 1994/95:50 s. 276). Vid genomförandet i svensk rätt av kapitaltäckningsdirektivet gjordes bedömningen att kravet skulle behållas (prop. s.134 f.). Kravet syftar ytterst till att marknadsaktörerna ska få korrekt och fullständig information om kreditinstituts och värdepappersbolags risk- profiler (jfr skäl 68 i tillsynsförordningen och samma prop. s. 134). Även om varken kapitaltäckningsdirektivet, värdepappersbolagsförordningen eller värdepappersbolagsdirektivet kräver att denna analys ingår i årsredo- visning, anser regeringen, till skillnad från FAR, att det finns skäl för att 2020/21:173 kapitaltäckningsanalysen ingår som en del i årsredovisningen i de före- tagen. Det finns därför inte skäl att ändra den nuvarande ordningen. Regeringens bedömning: Värdepappersbolagsförordningen kräver inte några lagstiftningsåtgärder. Utredningens bedömning överensstämmer med regeringens bedöm- ning. Remissinstanserna tillstyrker bedömningen eller har inget att invända mot den. Skälen för regeringens bedömning: Värdepappersbolagsförordningen ska, med ett par undantag, tillämpas (artikel 66). Ett av undantagen gäller bestämmelserna i artikel 63.2 och 63.3som rör ändringar i bestämmelser i om s.k. tick-size eller budsteg, som ska tillämpas . Ett annat undantag är artikel 62.30, som innebär en ändring i bestämmelserna i artikel 430b.1 i tillsynsförordningen om särskilda rapporteringskrav för marknadsrisk på så sätt att de ska gälla för kreditinstitut och inte för institut, ska tillämpas . Ytterligare ett undantag gäller artikel 62.32 och 62.33, som avser tillämpning av bestämmelser i om stora exponeringar respektive kapitalbaskrav för vissa värdepappersföretag. Även dessa artiklar ska tillämpas . Värdepappersbolagsförordningen är direkt tillämplig och varken ska eller får genomföras i eller omvandlas till nationell rätt. Några särskilda åt- gärder för att förordningen ska börja gälla i ska därför inte vidtas. Värdepappersbolagsförordningen innehåller i vissa övergångsbestämmelser (artiklarna 57–59) som bl.a. innebär att värdepappersföretag under en över- gångsperiod får tillämpa lägre kapitalkrav än vad som följer av förord- ningen. Liksom förordningen i övrigt är dessa övergångsbestämmelser direkt tillämpliga. Regeringens förslag: Lagändringarna ska träda i kraft . Utredningens förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens för- Utredningen föreslår att ändringen i lagen om värdepappers- marknaden, som innebär att regler för en börs om minsta tillåtna pris- ändring inte ska hindra en börs från att matcha order av stor omfattning på mittpunkten inom de aktuella köp- och säljbuden, ska träda i kraft den Prop. 2020/21:173 . Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. Skälen för regeringens förslag: Medlemsstaterna ska anta och offentliggöra de bestämmelser som är nödvändiga för att följa värdepappersbolagsdirektivet (artikel 67.1). De nationella bestäm- melserna ska, med ett undantag, tillämpas från och med detta datum. Lag- ändringarna bör därför träda i kraft . En reglerad marknad ska enligt MiFID II ha regler om gränser för hur priset ändras (s.k. tick-size eller budsteg) för bl.a. aktier (artikel 49.1). Genom värdepappersbolagsdirektivet (artikel 64.5) har de reglerna ändrats på så sätt att den anges att kravet inte ska hindra reglerade marknader från ordermatchning av stor omfattning på mittpunkten inom de aktuella köp- och säljbuden. Med anledning av detta föreslås i avsnitt 14.1.3 att det ska göras en motsvarande ändring i bestämmelserna i lagen om värdepappers- marknaden (13 kap. 1 i §). Enligt värdepappersbolagsdirektivet ska med- lemsstaterna tillämpa de bestämmelser som är nödvändiga för att följa de nya reglerna i MiFID II (artikel 67.1 andra stycket i värdepappersbolagsdirektivet). Regeringen anser i likhet med utredningen att det inte kan krävas att medlemsstaterna genomför en lagändring inom den angivna tidsfristen (se samma avsnitt). I avvaktan på att en lagändring kan träda i kraft bör de nya reglerna i MiFID II kunna följas genom att de nationella bestämmelserna som beskrivs i ovan nämnda avsnitt tolkas i enlighet med direktivet. Det finns därför inte skäl för att, som utredningen föreslår, den ändring av den bestämmelsen i lagen om värdepappersmarknaden (13 kap. 1 i §) bör träda i kraft vid ett tidigare datum än övriga lagändringar som föreslås i denna proposition. Regeringens förslag: Undantaget för små och icke-sammanlänkade värde- pappersbolag från bestämmelserna i värdepappersmarknaden om soliditet, kapitalutvärdering och riskhantering ska för värdepappersbolag som för ikraftträdandet uppfyller kriterierna för att vara små och icke-sammanlänkade vara tillämpligt från den tidpunkten. Bestämmelserna i inkomstskattelagen om avdragsförbud för ränte- utgifter på efterställda skulder som får ingå i kapitalbasen vid tillämp- ning av värdepappersbolagsförordningen ska tillämpas första gången på ränteutgifter som belöper sig efter . Utredningens förslag överensstämmer delvis med regeringens förslag. Utredningens förslag innehåller ingen övergångsbestämmelse om tillämp- ningen av bestämmelserna i inkomstskattelagen om avdragsförbud. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. Skälen för regeringens förslag: Värdepappersbolag som är små och icke-sammanlänkade ska enligt förslaget i avsnitt 9.2 inte tillämpa bestämmelserna i lagen om värdepappersmarknaden om soliditet, kapital- utvärdering och riskhantering. Undantaget ska enligt förslaget börja 2020/21:173 tillämpas när ett bolag har uppfyllt kriterierna för att vara ett litet och icke-sammanlänkat värdepappersbolag. För de bolag som redan vid ikraftträdandet uppfyller kriterierna är det dock rimligt att undan- taget ska gälla . Detta bör regleras i övergångsbestämmelserna. När det gäller den ändring i inkomstskattelagen som föreslås i avsnitt 14.5.3bör det införas en övergångsbestämmelse om att bestämmelserna om avdragsförbud för ränteuppgifter på efterställda skulder som får ingå i kapitalbasen vid tillämpning av värdepappersbolagsförordningen ska tillämpas första gången på ränteutgifter som belöper sig efter . Regeringens bedömning: Förslagen har positiva effekter för samhälls- ekonomin och företagen. De merkostnader som förslagen medför för bör hanteras inom befintliga budgetramar. De eventuella merkostnader som kan uppstå för de allmänna förvalt- ningsdomstolarna med anledning av förslagen bör hanteras inom Utredningens bedömning överensstämmer med regeringens bedöm- Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker bedömningen eller har inget att invända mot den. beskrivning av de förväntade kostnaderna och tidsåtgången för de företag som berörs av det nya regelverket. anför vidare att det inte framgår i vilken mån det har gjorts någon form av beräkningar av dessa konsekvenser av kommissionen i samband med att förslaget togs fram och vad en sådan analys i sådana fall visade. bedömning att de merkostnader som förslagen kan medföra för huvudsakligen bör rymmas inom befintliga ramar och hanteras genom omprioriteringar av befintliga resurser bygger på en underskattning av kostnaderna. av att har förmåga att hantera de alltmer komplexa regelverken på finansmarknadsområdet och anser att inspektionen därför behöver tillföras ytterligare resurser för att den ska kunna attrahera tillräckligt kompetent personal och också behålla den . Skälen för regeringens bedömning I denna proposition föreslås ändringar i svensk rätt som är nödvändiga med anledning av värdepappersbolagsförordningen och värdepappersbolags- I propositionen görs även överväganden när det gäller konsekvenserna av det nya regelverket i förhållande till den nuvarande ordningen som ger svenska värdepappersbolag möjlighet att, med tillstånd från , ta emot kunders medel på konto för att underlätta värdepappersrörelsen, och ta ställning till om det finns skäl som motiverar att denna ordning behålls. Dessa överväganden är inte direkt föranledda av de nya EU-rättsakterna. I avsnitt 16 ges en övergripande och samman- fattande beskrivning av förslagens förväntade konsekvenser. Vissa värdepappersbolag omfattas av samma regelverk om kapital- täckning som kreditinstitut. Övriga värdepappersbolag är undantagna från hela eller stora delar av det regelverket. Genom värdepappersbolags- förordningen och värdepappersbolagsdirektivet införs ett nytt regelverk om kapitaltäckning för värdepappersbolag, vilket är anpassat till dessa bolags egenart och som syftar till att vara mer proportionerligt i för- hållande till bolagens storlek, tjänster och grad av komplexitet. Det nya regelverket har många likheter med det nuvarande, men en väsentlig skillnad är sättet att beräkna bolagens kapitalkrav. En redogörelse för bakgrunden till de nya EU-rättsakterna och en översiktlig beskrivning av de huvudsakliga förändringarna finns i avsnitt 4. Värdepappersbolagsförordningen är direkt gällande i medlemsstaterna men i vissa avseenden krävs anpassningar eller kompletteringar av svensk rätt. När det gäller värdepappersbolagsdirektivet ska medlemsstaterna säkerställa att detta genomförs i nationell rätt. Om så inte sker eller om de till följd av förordningen nödvändiga anpassningarna inte görs, riskerar att kommissionen inleder ett förfarande om fördragsbrott. Något utrymme för alternativa förslag eller att avstå från ett genomförande eller att göra nödvändiga anpassningar finns alltså i princip inte. När det gäller frågan om rörliga ersättningar för anställda i värdepappersbolag ger dock värdepappersbolagsdirektivet medlemsstaterna viss valfrihet vid genom- förandet. I avsnitt 10.4 redovisar regeringen sin bedömning i frågan. Möjligheten för svenska värdepappersbolag att få tillstånd att ta emot medel på konto för att underlätta värdepappersrörelsen härstammar inte från någon EU-rättsakt, utan är en svensk nationell reglering. I avsnitt 7.3 föreslås att denna möjlighet till sidotjänst ska behållas och att bolag med ett sådant tillstånd ska tillämpa tillsynsförordningen och de bestämmelser i tillsynslagen som gäller för kreditinstitut. Som redovisas i avsnitt 5.2.2 är en väsentlig förändring för värdepappers- bolagens del det nya sättet att beräkna kapitalbaskraven. Beräkningssättet följer direkt av värdepappersbolagsförordningen. I detta avseende finns inget utrymme för nationella överväganden utan värdepappersbolagen kommer att vara skyldiga att ha de kapitalbasnivåer som följer av förord- ningen. Eftersom denna ändring inte är en konsekvens av regeringens för- slag, görs ingen beräkning av vilka ekonomiska konsekvenser ändringen får för värdepappersbolagen. Detsamma gäller beträffande övriga ändringar för värdepappersbolagen som är en direkt följd av en tillämpning av värdepappersbolagsförordningen. I ett avseende kan dock frågan om vilket regelverk som ska tillämpas sägas vara ett resultat av förslagen i propositionen och därmed eventuellt aktualisera ett behov av beräkningar av de ekonomiska konsekvenserna av olika alternativ. Det gäller frågan om möjligheten för värdepappersbolag att få tillstånd att ta emot kunders medel på konto. Regeringen föreslår som nämns ovan att denna ordning ska behållas och att dessa bolag som en konsekvens även i fortsättningen ska tillämpa tillsynsförordningen med de kapitalbaskrav som följer av den för- ordningen. Utredningen överväger behovet av att inför ställningstagandet i frågan beräkna de ekonomiska konsekvenserna av en tillämpning av kapitalbas- kraven enligt tillsynsförordningen respektive värdepappersbolagsförord- ningen. Utredningen konstaterar för det första att sådana beräkningar inte enkelt låter sig göras. har inte tillgång till tillräckliga uppgifter för att göra beräkningarna. Det skulle i stället ligga närmast till hands att låta värdepappersbolagen utföra dessa. Här ska noteras att beräk- ningarna i så fall skulle göras utifrån ett helt nytt och omfattande regelverk.