prop · H803149 · 2021-03-23 00:00:00 — Regeringens proposition 2020/21:149 Förbud mot erkännande av utländska Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen föreslår regeringen ett generellt förbud mot att erkänna månggiften som ingåtts enligt utländsk lag. De utländska månggiften som kommer i fråga för erkännande i rör i praktiken uteslutande män som är gifta med flera kvinnor. Det är diskriminerande att män tillåts ingå äktenskap med flera kvinnor och inte förenligt med den princip om likabehandling av makar som svensk rätt bygger på och kraven på jämställdhet. Regeringen föreslår därför en ny huvudregel om att inga utländska månggiften ska erkännas i . Förbudet ska gälla oavsett parternas anknytning till när äktenskapet ingicks. Undantag från förbudet ska endast kunna göras om det finns synnerliga skäl. Regeringen föreslår även ett utvidgat förbud mot erkännande av äktenskap mellan nära släktingar genom att anknytningskravet tas bort. Regeringen föreslår också ett tydligare barnrättsperspektiv vid internationella faderskapsfrågor. Förslaget innebär bl.a. att ett faderskap grundat direkt på utländsk lag, till följd av att mannen är gift med den kvinna som fött barnet, ska gälla här i landet även om äktenskapet inte erkänns under förutsättning att det är giltigt i det land där barnet vid födelsen fick sin hemvist. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Förslag till riksdagsbeslut ................................................................. Förslag till lag om ändring i .................. 2.2Förslag till lag om ändring i lagen (1904:26 s. 1) om vissa internationella rättsförhållanden rörande äktenskap och förmynderskap ............................................ 2.3Förslag till lag om ändring i lagen (1985:367) om Ärendet och dess beredning .............................................................. Stärkt skydd mot månggifte .............................................................. Ett förbud mot erkännande av utländska månggiften...................... Undantag från erkännandeförbudet vid synnerliga skäl .................. Åklagarens möjlighet att föra talan om äktenskapsskillnad ............ Faderskapet till barn som vid födelsen hade Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser................................... Förslaget till lag om ändring i ............. 15.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1904:26 s. 1) om vissa internationella rättsförhållanden rörande äktenskap och förmynderskap .......................................... 15.3Förslaget till lag om ändring i lagen (1985:367) om Sammanfattning av betänkandet Skärpta regler om utländska månggiften (SOU 2020:2)................................ Förteckning över remissinstanserna ................................. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ......... 1.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i . 2.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1904:26 s. 1) om vissa internationella rättsförhållanden rörande äktenskap och förmynderskap. 3.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1985:367) om internationella faderskapsfrågor. 2020/21:149 2 Regeringen har följande förslag till lagtext. 2.1Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs att 5 kap. 5 § ska ha följande lydelse. En make har rätt till äktenskapsskillnad utan föregående betänketid om det görs sannolikt att maken har tvingats att ingå äktenskapet eller om maken har ingått äktenskapet . Om äktenskapet har ingåtts trots att makarna är släkt med varandra i rätt upp- och nedstigande led eller är helsyskon, har var och en av makarna rätt till äktenskapsskillnad utan föregående betänketid. Detsamma gäller om äktenskapet har ingåtts trots att någon av makarna redan var gift eller partner i ett registrerat partnerskap och det tidigare äktenskapet eller partnerskapet inte har blivit upplöst. Om det är fråga om tvegifte, har var och en av makarna i det tidigare äktenskapet rätt att få detta upplöst genom äktenskapsskillnad utan föregående betänketid. Detsamma gäller om partnerskap registrerats trots att någon av partnerna då var gift. I de fall som avses i första stycket får talan om äktenskapsskillnad föras även av allmän åklagare. I de fall som avser äktenskap som har ingåtts av underårig är socialnämnden i den kommun där personen är folkbokförd eller, om personen inte är folkbokförd här i landet, i den kommun där han eller hon vistas skyldig att på begäran lämna yttrande samt de upplysningar som kan vara av betydelse för frågans bedömning till åklagaren. En annan socialnämnd som har tillgång till upplysningar som kan vara av betydelse i frågan är skyldig att lämna sådana på begäran av den socialnämnd som ska yttra sig. Bestämmelser om erkännande av äktenskap som har ingåtts enligt utländsk lag i de fall som avses i första stycket finns i 1 kap. 8 a § lagen (1904:26 s. 1) om vissa internationella rättsförhållanden rörande äktenskap och förmynderskap. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 2014:376. 2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1904:26 Prop. 2020/21:149 s. 1) om vissa internationella rättsförhållanden rörande äktenskap och förmynderskap Härigenom föreskrivs att 1 kap. 8 a § lagen (1904:26 s. 1) om vissa internationella rättsförhållanden rörande äktenskap och förmynderskap1 ska ha följande lydelse. Ett äktenskap som har ingåtts enligt utländsk lag erkänns inte i 1. om någon av parterna var under 1. om det för äkten- skapets ingående skulle ha funnits 2. om det för äk- tenskapets ingående skulle ha funnits något annat hinder mot äktenskapet enligt svensk lag och minst en av parterna då var svensk medborgare eller hade hemvist i , 3. om det är sannolikt att äkten- 2. om det är sannolikt att äkten- skapet har ingåtts under tvång, eller skapet har ingåtts under tvång, eller 4. om parterna 3. om parterna ingående och minst en av dem då var ingående och minst en av dem då var svensk medborgare eller hade hem- svensk medborgare eller hade hem- Första stycket gäller inte om båda parterna är och det finns synnerliga skäl att erkänna äktenskapet. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Äldre bestämmelser gäller för äktenskap som har registrerats av i folkbokföringsdatabasen före ikraftträdandet. 1Senaste lydelse av lagens rubrik 1971:797. 2 Senaste lydelse 2018:1973. 2020/21:149 2.3 Förslag till lag om ändring i lagen (1985:367) Härigenom förskrivs att 2 § lagen (1985:367) om internationella fader- skapsfrågor ska ha följande lydelse. En man som är eller har varit gift En man som är eller har varit gift med ett barns mor skall anses som med ett barns mor ska anses som barnets far, då det följer av lagen i barnets far, då det följer av lagen i den stat där barnet vid födelsen fick den stat där barnet vid födelsen fick hemvist eller, om inte någon skall sin hemvist eller, om inte någon ska anses som barnets far enligt den anses som barnets far enligt den lagen, då det följer av lagen i en stat lagen, då det följer av lagen i en stat där barnet vid födelsen blev med- där barnet vid födelsen blev med- Fick barnet vid födelsen Om barnet vid födelsen hemvist i , skall frågan dock fick sin hemvist i , ska alltid bedömas enligt svensk lag. frågan dock alltid bedömas enligt Frågan om huruvida en man är eller har varit gift med barnets mor ska bedömas enligt den lag som enligt första stycket gäller för faderskapet. Denna lag träder i kraft . Ärendet och dess beredning Regeringen gav i uppdrag att, med bistånd av och , sammanställa och analysera statistik och viss övrig information i folkbokföringsärenden som rör personer som är gifta med fler än en person. Månggifte i folkbokföringsregistret, som överlämnades till regeringen i början av 2018, visar att det förekommer i folkbokföringen att personer är registrerade som gifta med fler än en person (Fi2018/00363). Regeringen beslutade att ge en särskild utredare i upp- drag att undersöka hur en stark och ändamålsenlig reglering mot utländska månggiften kan säkerställas (dir. 2018:68). I uppdraget ingick bl.a. att analysera och ta ställning till hur det kan förhindras att utländska mång- giften består i . I uppdraget ingick även att redogöra för rätts- verkningarna av att ett utländskt månggifte inte erkänns eller annars inte tillåts bestå i och analysera och ta ställning till hur orimliga konsekvenser för berörda personer kan undvikas. Vidare ingick att analy- sera vad eventuella lagändringar skulle innebära i förhållande till de andra utländska äktenskap som inte erkänns i och ta ställning till om det finns anledning att föreslå motsvarande ändringar även i förhållande till Utredningen om strängare regler om utländska månggiften överlämnade sitt betänkande Skärpta regler om utländska månggiften (SOU 2020:2). En sammanfattning av betänkandet finns i bilaga 1 och utredningens lagförslag finns i bilaga 2. Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning över remissinstan- serna finns i bilaga 3. Remissyttrandena finns tillgängliga i lagstiftnings- ärendet (Ju2020/00162). Frågan om erkännande av utländska månggiften har varit föremål för behandling i i form av två tillkännagivanden (bet. 2016/17:CU10 punkt 2, rskr. 2016/17:189 och bet. 2017/18:CU8 punkt 3, 2017/18:192), som slutbehandlades genom tillsättandet av den ovan uttalade i ett nytt tillkänna- givande att regeringen möjligt bör återkomma till med ett förslag till skärpt lagstiftning mot utländska polygama äktenskap (bet. 2019/20:CU17 punkt 1, rskr. 2019/20:235). Även frågan om erkännande av tvångsäktenskap har varit föremål för behandling. 2017 uttalade i ett tillkännagivande att regeringen, såvitt nu är aktuellt, möjligt bör återkomma till med lagförslag som innebär att möjligheten att i undantagsfall erkänna tvångsäktenskap begränsas ytterligare (bet. 2016/17:CU10 punkt 1, rskr. 2016/17:189, se 2018/19:KU21). Genom förslaget om månggifte och bedöm- ningen om tvångsäktenskap i denna proposition anser regeringen att de delar av riksdagsskrivelserna som avser de aktuella tillkännagivandena är Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de förslag som finns i bilaga 4. Lagrådets yttrande finns i bilaga 5. synpunkter avser förslaget i , förslaget till 2020/21:149 övergångsbestämmelse i lagen (1904:26 s. 1) om vissa internationella rättsförhållanden rörande äktenskap och förmynderskap, förkortad lag, samt förhållandet mellan dessa två lagar när det gäller månggifte. Lagrådets synpunkter behandlas i avsnitten 5, 6, 11 och 13 samt i författningskommentaren. 4Stärkt skydd mot månggifte Regeringens bedömning: Skyddet mot månggifte bör stärkas. Utredningens bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: I stort sett alla remissinstanser, bl.a. Asylrätts- centrum, , , , , Förvaltningsrätten i , kommun, Riksförbundet Internationella Föreningar för Invandrarkvinnor, , och (), delar utredningens bedömning eller invänder inte mot den. Några remissinstanser, däribland i , () och Kvinnolobby, lyfter på olika sätt vikten av att även motverka informella månggiften. i framhåller att lagstiftningen behöver kompletteras med andra åtgärder för att ge stöd och skydd till kvinnor och barn som lever i en utsatt situation kopplat till ett månggifte. Skälen för regeringens bedömning Månggifte, eller polygami, innebär att en person är gift med flera personer. Begreppet polygami är ett samlingsnamn för olika sorters månggifte och omfattar både att en man är gift med flera kvinnor (polygyni) och att en kvinna är gift med flera män (polyandri). Bigami avser i sin tur att en person är gift med två (men inte fler) personer. Den i praktiken allra vanligaste formen av månggifte är att en man är gift med två eller flera kvinnor . Det är också denna form som propositionen fortsättningsvis förhåller sig till. Enligt svensk rätt är äktenskap monogama (1 kap. 1 § ). Den som redan är gift får således inte ingå något nytt äktenskap (2 kap. 4 § ). Dessutom är det straffbart att som gift ingå ytterligare äktenskap (se om tvegifte 7 kap. 1 § ). Om det vid hindersprövningen skulle förbises att den som avser att ingå ett äktenskap redan är gift är det senare ingångna äktenskapet visserligen formellt giltigt, men det ska normalt upplösas av domstol – i sista hand på talan av åklagare (5 kap. 5 § ). Även om månggifte inte är tillåtet i , förekommer det i flera andra länder. Månggifte finns framför allt i länder i och med en muslimsk majoritetsbefolkning. att människor flyttar till efter att ha ingått månggifte på ett giltigt Prop. 2020/21:149 sätt i sina hemländer. Regler om erkännande av utländska månggiften och tidigare reformer En generell utgångspunkt har länge varit att ett äktenskap som ingås enligt utländsk lag ska erkännas i om det är giltigt i den stat där det ingicks. Att som utgångspunkt erkänner utländska äktenskap bygger på den grundläggande principen i den internationella privaträtten om att respektera andra staters rättsordningar. Det underlättar också situationen för enskilda i gränsöverskridande sammanhang. För svensk del finns de internationellt privaträttsliga reglerna om erkännande av utländska äktenskap lag. Att ett utländskt äktenskap erkänns innebär att det tillerkänns giltighet som ett äktenskap med de rättsverkningar som följer av ett sådant. Om äktenskapet inte erkänns i , saknar det rättsverkningar här. Parterna betraktas då som ogifta i även om de är gifta i en annan stat (s.k. haltande äktenskap). Frågan om att vägra erkännande av utländska månggiften behandlades i de familjelagssakkunnigas slutbetänkande Internationella familjerättsfrågor (SOU 1987:18 s. 191 f.). I ljuset av de relativt få polygama äktenskap som då förekom i gjordes bedömningen att det inte var motiverat med lagstiftning. omprövades den tidigare ståndpunkt som svensk rätt intagit i fråga om erkännande av äktenskap ingångna i utlandet. Reglerna om att inte erkänna utländska äktenskap som ingåtts i strid med svenska äktenskapshinder, däribland månggifte, infördes då (1 kap. 8 a § lag). Syftet med erkännandeförbudet var i första hand att motverka ett kringgående av de svenska reglerna och förbudet gällde därför under förutsättning att någon av parterna hade anknytning till , dvs. var svensk medborgare eller hade hemvist här, vid äktenskapets ingående. infördes ett förbud mot att erkänna ett utländskt äktenskap om det var sannolikt att det hade ingåtts under tvång. Beträffande tvångsäktenskap ansågs det inte rimligt att avgränsa tillämpningen med hänsyn till vilken anknytning parterna haft till . Mot bakgrund av att ett nekat erkännande kan få olika rättsliga konsekvenser och leda till effekter som inte framstår som rimliga i det enskilda fallet infördes också en möjlighet att göra undantag från erkännandeförbudet, om det fanns särskilda skäl, se propositionen Åtgärder mot barnäktenskap och tvångsäktenskap (prop. 2003/04:48 s. 24 f.). Möjligheten till undantag begränsades ytterligare 2014 och det krävs synnerliga skäl, se propositionen Stärkt skydd mot tvångsäktenskap och barnäktenskap samt tillträde till konvention om våld mot kvinnor (prop. 2013/14:208 s. 25 f.). skärptes erkännandeförbudet avseende barnäktenskap genom att anknytningskravet togs bort. gäller alltså förbudet oavsett parternas anknytning hit när äktenskapet ingicks, se propositionen Förbud mot erkännande av utländska barnäktenskap (prop. 2017/18:288). I fråga om övriga utländska äktenskap som ingåtts i strid med de svenska äktenskapshindren gäller fortfarande att erkännandeförbudet lag endast omfattar sådana äktenskap där någon av parterna har anknytning till . Om ett månggifte har ingåtts utomlands på ett sätt som är giltigt där och en eller flera parter därefter flyttar till , hindrar den 2020/21:149 bestämmelsen alltså inte att en person även här betraktas som gift med flera personer. Även för utländska äktenskap som inte omfattas av förbudet finns en viss möjlighet att neka erkännande i ett enskilt fall. För detta krävs att äktenskapet anses uppenbart oförenligt med grunderna för den svenska rättsordningen (svensk ordre public, se 7 kap. 4 § lag). I kravet på uppenbarhet ligger att ordre public-förbehållet ska användas restriktivt; det bör inte komma i fråga att använda det annat än i mycket speciella fall (se bl.a. rättsfallet NJA 1986 s. 690). När det gäller utländska polygama äktenskap finns det olika uppfattningar i doktrinen om huruvida ett erkännande kan vägras med stöd av ordre public och frågan synes inte ha varit föremål för prövning i domstol. har för sin del bedömt att det inte finns skäl att vägra registrering i folkbokföringen av månggiften där parterna saknade anknytning till för äktenskapets ingående (, 2018). Behov av ett starkare skydd mot månggifte För månggiften där parterna vid äktenskapets ingående hade anknytning till finns det redan ett erkännandeförbud. Syftet med förbudet är att förhindra ett kringgående av de svenska reglerna genom att ingå månggifte i ett annat land och sedan få det erkänt här. Sedan de familjelagssakkunniga såg över lagstiftningen har förekomsten av månggifte i ökat, inte minst genom ett ökat antal asylsökande. Som framgår av avsnitt 3 har undersökt förekomsten av månggiften i folkbokföringen. I sin rapport redovisar verket att det fanns 152 män som var registrerade som gifta med fler än en kvinna. Av dessa var det 38 fall där mannen och mer än en fru befann sig i . Till utredningen har senare anmält att det tillkommit tolv män som är registrerade som gifta med fler än en kvinna och tre fall där samtliga befinner sig i landet. Månggiften är problematiska. Problematiken är kopplad såväl till civilståndet som sådant – det är diskriminerande att män tillåts att gifta sig med flera kvinnor – som till hanteringen av de rättsliga konsekvenserna. Det finns, som utredningen redovisar, forskning som visar att polygama äktenskap kan ha ogynnsamma effekter för kvinnor och barn, bl.a. avseende ekonomi och hälsa. Utredningen har också haft kontakt med organisationer och enskilda. Det har av dessa framförts att månggiften i ofta förekommer i patriarkala miljöer, där det är männen i familjen som bestämmer och är de ekonomiskt starkare parterna. För de berörda kvinnorna kan det vara svårt att ta sig ur ett månggifte, beroende på krav eller förväntningar från familjen eller omgivningen att upprätthålla sociala eller kulturella traditioner. Månggifte är inte accepterat i och regeringen anser att företeelsen bör motverkas. Med hänsyn till att det till synes finns en faktisk månggiftessituation i i endast drygt fyrtio fall kan problemet visserligen framstå som begränsat, inte minst i ljuset av att det förekommit en ökad flyktingström från länder där månggifte är lagligt. Varje sådant äktenskap är ett för mycket. Frågan om månggifte har också uppmärksammats i våra nordiska grannländer och Mot denna bakgrund och med hänsyn till den utveckling vi sett i med ytterligare registrerade utländska månggiften , framstår det som angeläget att överväga om lagstiftningen är tillräcklig för att ge det skydd som krävs. Månggiften är inte förenliga med regeringens syn på jämställdhet. Att kvinnor och män ska ha samma makt att forma samhället och sina egna liv är en fråga om mänskliga rättigheter och en demokrati- och rättvisefråga. Frågor som rör jämställdhet är avgörande för regeringens prioriteringar, se t.ex. regeringens skrivelse Makt, mål och myndighet – feministisk politik för en jämställd framtid (skr. 2016/17:10). Bland annat har en inrättats. Vidare har en kommission för jämställda livsinkomster tillsatts (dir. 2020:22). Även lagstiftningsåtgärder för att öka skyddet mot hedersrelaterat våld och förtryck har vidtagits, se t.ex. propositionen Ökat skydd mot hedersrelaterad brottslighet (prop. 2019/20:131), se även betänkandet Ett särskilt hedersbrott (SOU 2020:57). Främjandet av jämställdhet mellan kvinnor och män är också något som EU arbetar med på alla områden och som även följer av (se artiklarna 2 och 3.3 i , artiklarna 8, 10, 19 och 157 i fördraget om EU:s funktionssätt och artiklarna 21 och 23 i EU:s stadga om de grundläggande rättigheterna). I Kommissionens jämställdhetsstrategi, meddelad , uttalas bl.a. att jämställdheten är ett av EU:s grundläggande värden, en grundläggande rättighet och en central princip i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Det konstateras också att stereotypiska förväntningar baserade på fasta normer för kvinnor och män begränsar kvinnors förväntningar, val och frihet och behöver därför nedmonteras. Vidare har för avskaffande av diskriminering av kvinnor uttalat att månggifte motverkar jämställdhet och kan ha så allvarliga känslomässiga och ekonomiska konsekvenser för en kvinna, och de som är beroende av henne, att sådana äktenskap bör förhindras och förbjudas (General . 21 [1994], Equality in marriage and family relations [UN Doc. A/49/38]). Månggifte berör inte bara kvinnor utan i högsta grad även flickor. Erfarenheten visar att flickor ofta blir bortgifta eller förlovade med män som är betydligt äldre, vilket riskerar att utsätta dem för våld och kränkningar av deras rättigheter. Månggifte, barnäktenskap, tvångsäktenskap och hedersrelaterat våld och förtryck är olika former av uttryck för skadliga sedvänjor (allmän rekommendation nr 31 av för avskaffande av diskriminering av kvinnor/allmän kommentar nr 18 av för barnets rättigheter). trädde lagen (2018:1197) om konvention om barnets rättigheter i kraft. Den nya lagen innebär ett förtydligande av att domstolar och rättstillämpare ska beakta de rättigheter som följer av FN:s konvention om barnets rättigheter (). Av framgår bl.a. att konventionsstaterna ska vidta alla effektiva och lämpliga åtgärder för att avskaffa traditionella sedvänjor som är skadliga för barns hälsa (artikel 24.2). Vid samtliga åtgärder som rör barn ska i första hand beaktas vad som bedöms vara barnets bästa (artikel 3). Som nämns ovan har ett förbud mot erkännande av alla barnäktenskap redan införts i i syfte att skydda barn. Det bör vara tydligt för alla att äktenskap som utifrån grundläggande värderingar i samhället inte är önskvärda, inte heller accepteras. 2020/21:149 äktenskap som ingås inför svensk myndighet ger regler om äktenskapshinder klart besked om att ingen som ingår äktenskap redan får vara gift. Lika klart bör det framgå av de regler som styr erkännande av utländska äktenskap att månggiften inte accepteras här oavsett parternas anknytning till vid äktenskapets ingående. Med en betoning av äktenskapshindrens funktion att skydda enskilda blir det då tydligt att hindren bör få betydelse för alla, oavsett tidigare anknytning till . De svenska äktenskapshindren skyddar intressen av stor vikt. Syftet med att inte erkänna månggiften är att slå vakt om dessa intressen. För regeringen är det angeläget att aktivt motarbeta alla former av diskriminering och främja faktisk jämställdhet mellan kvinnor och män och flickor och pojkar bl.a. genom att stärka kvinnors ställning. Enligt regeringens uppfattning måste dessa intressen väga tyngre än t.ex. kulturella eller religiösa hänsyn. Omgivningens krav på äktenskap ska inte vara ett skäl för någon, oavsett bakgrund, att ingå i ett månggifte. Månggifte förknippas ofta med förtryck mot kvinnor och flickor och riskerar att få förödande inverkan på deras möjligheter att förverkliga och åtnjuta sina rättigheter generellt. Månggiften utgör ett hinder för jämställdhet mellan kvinnor och män samt för kvinnors och flickors egenmakt. Svårigheterna för kvinnor och flickor att på egen hand ta sig ur ett månggifte ska inte underskattas. Som redovisas ovan kan krav eller förväntningar från familjen eller omgivningen att upprätthålla sociala eller kulturella traditioner vara svåra att frigöra sig från. Detta gäller särskilt när staten genom ett erkännande signalerar att äktenskapet anses acceptabelt även i . Som bl.a. Kvinnolobby och lyfter fram, är det även viktigt att motverka s.k. informella månggiften. I dessa fall spelar samhällets och omgivningens stöd en betydande roll för berörda kvinnor. Den typen av förbindelse är däremot inte föremål för någon form av erkännande i .