prop · H803132 · 2021-03-22 00:00:00 — hälso- och sjukvården är viktiga arenor för att upptäcka och stödja äldre Prop. 2020/21:132 personer med skadliga dryckesvanor. Regeringen för en folkhälsobaserad narkotikapolitik där restriktivitet ryms inom ramen för politiken. Insatser som genomförs på folkhälsoområdet fokuserar på att främja en god hälsa i befolkningen. Regeringen vill verka för att allt färre människor börjar använda narkotika, inte minst barn och unga, men det är även viktigt ur ett hälsoperspektiv att de som använder narkotika minskar sin användning och undviker att utveckla ett skadligare bruk, missbruk eller beroende. 9.1Prioriterade insatsområden för strategiperioden Regeringen ser följande insatsområden som prioriterade i arbetet med att successivt minska antalet personer som utvecklar skadligt bruk, missbruk eller beroende av alkohol, narkotika, dopningsmedel, tobaks- och nikotinprodukter och spel om pengar. Stärkt kompetens inom äldreomsorgen för att uppmärksamma och hantera skadligt bruk av bl.a. alkohol bland äldre Även om alkoholkonsumtionen i har sjunkit går trenden åt motsatt håll i åldersgruppen 65–. flera lägesrapporter inom äldreområdet pekat på att alkoholkonsumtionen bland äldre har ökat liksom de alkoholrelaterade skadorna. tidigare generationer har andelen äldre med missbruk eller beroende och äldre som får vård för diagnoser relaterade till alkohol ökat, vilket är sär- skilt påtagligt hos äldre kvinnor. Dock är det fortfarande betydligt vanligare bland män i samma ålder att få någon form av insats från social- tjänsten för missbruksproblem. Dessutom har av alla äldre än minst ett receptbelagt läkemedel, vars effekter och bieffekter kan påverkas av alkohol. Kopplingen mellan läkemedel och alkohol när det gäller äldre personer behöver därför uppmärksammas mer. gäller behovet av att utarbeta rutiner inom exempelvis den kommunala hälso- och sjukvården och äldreomsorgen liksom samordningen mellan äldreomsorgen och missbruksenheterna i kommunen. organisationer, som pensionärsorganisationer kan spela en viktig roll för att informera om risker med och negativa konsekvenser av att dricka Personal inom äldrevården och är ofta de som först ser tecken på missbruk eller beroende. Enligt en förstudie från för att identifiera vilket behov av stöd och vägledning det finns hos personalen inom och den kommunala hälso- och sjukvården gällande missbruk och beroende bland äldre konstateras att hälso- och sjukvårds- och omsorgspersonalen behöver stöd och vägledning när det gäller fakta om missbruk, bemötande och delaktighet, etiska frågor, roller och mandat samt vissa juridiska frågor. också stöd riktat till ledningsnivå i syfte att bl.a. underlätta framtagandet av lokala rutiner, främja kvalitet och samverkan samt stödja personalen. 2020/21:132 Även primärvården har en viktig roll i att identifiera äldre med en ohälsosam livsstil och erbjuda dem råd och stöd för goda levnadsvanor. Vid förskrivning av läkemedel till äldre kan det därför vara lämpligt att diskutera patientens alkoholvanor. De flesta kommuner saknar också rutiner för ett samordnat stöd mellan missbruks- och beroendevården och äldreomsorgen vid missbruk eller beroende. har även framhållit att det finns stora skillnader i landets kommuner när det gäller att stödja biståndshandläggare i deras arbete att uppmärksamma alkohol- och narkotikaproblem hos äldre. De flesta kommuner saknar rutiner för ett samordnat stöd mellan missbruks- och beroendevård och äldreomsorg vid missbruk eller beroende. Ett sådant stöd i form av exempelvis rutiner är viktiga mot bakgrund av att långtifrån alla biståndshandläggare har utbildning om alkohol och äldre. Regeringen överväger därför att stärka förutsättningarna för att anställda inom hälso- och sjukvården samt äldreomsorgen har kunskap om alkoholens negativa effekter på hälsan och rutiner för att identifiera och agera vid misstanke om eller upptäckt av risk- eller missbruk av alkohol. Bruk av narkotika på arbetsplatsen behöver uppmärksammas – en fråga om arbetsmiljö och säkerhet Narkotika på arbetsplatsen påverkar arbetslivet och arbetsmiljön, orsakar arbetsplatsolyckor, påverkar medarbetarnas psykiska och fysiska hälsa och kan orsaka situationer med hot och våld. En arbetstagare som är påverkad av narkotika på arbetsplatsen kan medföra risker inte bara för sig själv, utan också för andra medarbetare. säkerheten på arbetsplatsen och orsaka att kunder, elever, brukare, patienter eller andra kan drabbas negativt eller råka illa ut. Det finns därför anledning att uppmärksamma arbetsgivarens ansvar vid missbruk eller beroende. Vissa branscher utgör s.k. riskmiljöer för narko- tika- eller dopningsbruk t.ex. restauranger, evenemang, gymanläggningar. Även om ansvaret huvudsakligen ligger på arbetsgivaren är det viktigt att arbetstagarorganisationer och skyddsombud involveras. lösningar bidrar till ett mer effektivt arbete och till att göra det förebyggande arbetet känt på arbetsplatsen för att nå dem som påverkas av eget eller annans missbruk på arbetsplatsen. Arbetsgivaren ansvarar för att säkerställa tillgång till handlingsprogram och att stödåtgärder kan sättas in i samband med bruk av narkotika på Det finns emellertid inga rättsliga krav i lag eller föreskrift som tvingar arbetsgivaren att betala rehabiliteringsinsatser för en arbets- tagare med narkotikaberoende. Däremot förekommer kollektivavtal som utsträcker arbetsgivarens ansvar till att omfatta kostnader för rehabilite- Dagens arbetsmiljöregler innebär krav på arbetsgivaren att denna ska anlita företagshälsovård eller annan oberoende expertresurs om det krävs för verksamheten exempelvis vid avsaknad av kunskap inom organisa- tionen eller för att arbetsgivaren ska kunna ta sitt ansvar kopplat till arbets- anpassning och rehabilitering. Utifrån föreskrifter ska alla arbetsplatser ha rutiner för arbetsanpassning vid missbruk av alkohol och andra berusningsmedel. Drogtester kan vara motiverade om arbetet innebär stora risker för all- Arbetsgivare och arbetstagare kan gemensamt komma Prop. 2020/21:132 överens om en policy för drogtestning för att förebygga olycksfall, som även omfattar hur resultaten av testerna ska hanteras. Reglerna skiljer sig emellertid åt om det är en offentlig eller privat arbetsgivare. I båda fallen görs ytterst en avvägning mellan arbetsgivarens behov av drogtester och arbetstagarens integritetsskydd. Regeringen överväger att uppmärksamma arbetsgivarens förebyggande arbetsmiljöarbete och arbetsanpassning vid missbruk eller beroende. Regeringen överväger även att säkerställa att information om hur alkohol, narkotika och narkotikaklassade läkemedel påverkar hälsan kommer såväl arbetsgivare som arbetstagare till del. Kompetensutveckling inom hälso- och sjukvården samt tandvården för att identifiera personer med skadligt bruk En av de mest effektiva metoderna för att i ett tidigt stadium förhindra att en person utvecklar ett risk- eller missbruk av alkohol, narkotika, dopning eller tobak är tidig upptäckt och rådgivning. Sådana insatser är särskilt effektiva om de riktas till personer som är på väg att utveckla ett risk- eller missbruk. Viktiga arenor för prevention är hälso- och sjukvården, socialtjänst, företagshälsovården samt högskolor och universitet. Som stöd i arbetet har tagit fram nationella riktlinjer för prevention och behandling vid ohälsosamma levnadsvanor. Rekommendationerna omfattar åtgärder för att stödja personer att förändra levnadsvanor som tobaksbruk, missbruk eller beroende av alkohol, ohälsosamma matvanor eller otillräcklig fysisk aktivitet, i syfte att förbättra hälsa samt förebygga och behandla sjukdom. Riktlinjerna betonar särskilt vikten av åtgärder för att stödja riskgrupper att förändra ohälsosamma levnadsvanor. Tandvården träffar av hela befolkningen och är den enda offentliga aktör med lagstadgat ansvar att träffa alla barn och ungdomar upp till och med det år de fyller . arbetar tandvården med prevention, och har därmed en etablerad struktur för att bistå sina patienter. Därmed kan tandvården utgöra en lämplig aktör i arbetet med att identifiera skadliga levnadsvanor i form av alkohol, narkotika, och tobak och är en viktig resurs i det förebyggande arbetet. Tandvården träffar också patienter i ett tidigt skede, innan de har börjat med exempelvis tobak eller innan de fått skadeeffekter av sitt tobaksbruk, och kan sätta in insatser innan skador har etablerats. I samband med anamnes och undersökning vid tandvårdsbesök är det möjligt att identifiera personer i behov av stöd för behandling av skadliga levnadsvanor. Tandvården har arbetat aktivt mot tobaksbruk och har stor erfarenhet av förebyggande och hälsofrämjande arbete på området. Telefon- och webbaserat stöd för personer med missbruk eller beroende Genom att tidigt upptäcka och ge stöd för att förändra skadliga och riskabla levnadsvanor kan samhället bidra till att förhindra att individer, familjer och andra närstående skadas, men också till en positiv ekonomisk, social 2020/21:132 och mer hälsoinriktad samhällsutveckling. En av de mest effektiva metoderna för att i ett tidigt stadium förhindra att en person utvecklar ett missbruk eller beroende är tidig uppmärksamhet och rådgivning. Sådana insatser är särskilt effektiva om de riktas till personer som är på väg att utveckla ett missbruk eller beroende. Regeringen anser att det är angeläget att samhället ger stöd och hjälp till den som vill förändra sina vanor eller avstå helt från alkohol, tobak eller spel. Regeringen överväger därför att fortsatt stötta de rikstäckande telefon- och webbaserade stödlinjerna Sluta röka-linjen, Alkohollinjen, Alkoholhjälpen och Stödlinjen för spelare och anhöriga. 10Långsiktigt mål 5 – Personer med missbruk eller beroende ska utifrån sina förutsättningar och behov ha tillgång till vård och stöd av god kvalitet Regeringens bedömning: Det finns anledning för personer med missbruk eller beroende att utifrån sina individuella förutsättningar och behov få tillgång till vård och stöd av god kvalitet och tillförsäkras en god livskvalitet med frihet från missbruk eller beroende. Välfungerande vård och stöd vid missbruk och beroende gagnar inte bara den enskilda individen utan även anhöriga, närstående och hela samhället. En avgörande faktor för att åstadkomma vård och stödinsatser av god kvalitet är en välfungerande samordning och samverkan, såväl mellan huvudmän som inom olika delar av en huvudmans verksamhetsområde. Samverkan krävs även för att skapa kontinuitet och långsiktighet i vård- och omsorgskontakterna, vilket kan öka patientens förtroende för verksamheten. Personer med både beroendesjukdom och psykisk ohälsa, så kallad samsjuklighet, är särskilt utsatta. Mot bakgrund av detta finns det skäl att skapa förutsättningar för helhetssyn och samordnade insatser för denna grupp. Skälen för regeringens bedömning: Oavsett diagnos har alla människor rätt till vård och stöd av god kvalitet. Varje person i missbruk, beroende eller med beroendesjukdom behöver erbjudas lättillgängliga och attraktiva stöd- och behandlingsinsatser som vilar på evidens och beprövad erfarenhet. Kommunerna och regionerna behöver arbeta med att utveckla kvaliteten i vård- och stödinsatserna utifrån brukarnas behov och erfarenheter. Den som söker vård och stöd ska ges effektiva insatser utifrån behov och mötas med respekt. Vård och stöd av god kvalitet behöver finnas tillgänglig för människor i missbruk eller beroende när de behöver den. För att undvika stigmatisering är det viktigt att insatserna utgår från varje människas unika situation. Hos personer med missbruk eller beroende och personer med skadligt bruk förkommer ofta blandmissbruk. Personerna lider också ofta av annan psykisk eller somatisk ohälsa. samsjuklighet, dvs. personer med både beroendesjukdom och psykisk Prop. 2020/21:132 ohälsa, är inte sällan särskilt utsatta och det kan därför vara viktigt att det finns särskilda förutsättningar för en helhetssyn för denna grupp. Samhällets insatser mot narkotika-, läkemedels-, dopnings- och alkoholmissbruk samt spelberoende behöver därför utgå från en helhetsbild som innefattar samtliga berörda aktörer och innehålla ett utbud av vård- och stödinsatser som tillgodoser de enskildas olika behov. Målet med regeringens arbete är att främja vård och stöd av god kvalitet. Insatserna ska vara långsiktigt hållbara och effektiva samt präglas av samverkan kring den enskilde individen och dennes anhöriga och närstående. I de fall där barn är berörda är det viktigt att barnet, så långt som det är möjligt, har möjlighet till inflytande och att komma till tals i denna samverkan samt att barnets egna behov tillgodoses. 10.1Prioriterade insatsområden för strategiperioden Regeringen ser följande insatsområden som prioriterade i arbetet med att säkerställa att personer med missbruk eller beroende ska ha tillgång till vård och stöd av god kvalitet. Tidig identifiering och behandling av unga med psykiska diagnoser som riskerar att utveckla missbruk eller beroende Hälsan är överlag bättre bland unga än i övriga befolkningen, men det finns tydliga tecken på att den psykiska ohälsan ökar bland unga. Denna utveckling är oroande då en god och jämlik psykisk hälsa är en grundförutsättning för att unga ska ha goda levnadsvillkor och makt att forma sina liv. Kartläggningar på området visar att samsjuklighet av beroende och andra psykiatriska diagnoser är omfattande. Adhd (Attention-deficit hyperactivity disorder) är särskilt vanligt bland personer med ett skadligt bruk, missbruk eller beroende. Att tidigt identifiera och behandla personer med adhd hos dem som riskerar att utveckla, eller redan har utvecklat, ett skadligt bruk är centralt. Tidiga och samordnade insatser kan också bidra till att förebygga kriminalitet, normbrytande beteende och brottsutsatthet bland barn och unga. Att uppmärksamma barn som tidigt visar tecken på normbrytande beteende är en viktig uppgift för att förebygga missbruk eller beroende i vuxen ålder. I detta arbete kan samverkan mellan barnhälsovård, skolan och dess elevhälsa samt barn- och ungdomspsykiatrin vara viktig. har börjat arbeta med att ta fram nationella riktlinjer för vård och stöd vid adhd och autism där rekommendationer till hälso- och sjukvården och om utredning, behandling och stödinsatser för barn och vuxna med adhd och autism kommer att ingå. Planen är att en remissversion av riktlinjerna ska publiceras . I detta sammanhang finns det därför anledning att poängtera vikten av att personer med samsjuklighet erbjuds adekvat stöd med en fungerande vårdkedja med god samverkan mellan olika verksamheter. 2020/21:132 Regeringen har gett i uppdrag att förbereda och samordna ett utvecklingsarbete i form av ett pilotprojekt i psykiatrin och vid (SiS). Syftet är att förbättra vården för vissa unga som vårdas vid SiS med stöd av lagen med särskilda bestämmelser om vård av unga och som även har stora behov av psykiatrisk vård. Uppdraget ska slutredovisas . Samverkan mellan hälso- och sjukvård och socialtjänst samt med andra aktörer för en sammanhållen vård utifrån patienters specifika förutsättningar och behov Kommuner och regioner har ett gemensamt ansvar för att tillhandahålla vård, stöd och behandling till personer med missbruk eller beroende utifrån sina ansvarsområden. Både och hälso- och sjukvården har viktiga uppgifter när det gäller stöd och behandling. Fungerande samverkan och vårdkedjor är viktiga för att insatser till personer med missbruk, beroende eller annan samsjuklighet ska ha effekt. Det finns även behov av att utveckla samverkan mellan de två huvudmännen å ena sidan och staten genom Kriminalvården och å den andra sidan för att klienterna ska kunna erbjudas en adekvat behandling. För att förbättra samverkan och säkerställa god vård och omsorg för personer med samsjuklighet gav regeringen en särskild utredare i uppdrag att föreslå hur samordnade insatser när det gäller vård, behandling och stöd kan säkerställas för barn, unga och vuxna personer med samsjuklighet i form av missbruk eller beroende och annan psykiatrisk diagnos eller närliggande tillstånd (dir. 2020:68). Syftet med uppdraget är att skapa förutsättningar för att personer med sådan samsjuklighet erbjuds en samordnad, behovsanpassad och patientcentrerad vård och omsorg och får tillgång till de medicinska, farmakologiska, psykiatriska och sociala insatser som de är i behov. Uppdraget ska slutredovisas . Regeringen har även stimulerat ett utvecklat arbete inom området psykisk hälsa genom överenskommelser mellan staten och Kommuner och Regioner (SKR). I överenskommelsen fördelas särskilda medel till kommuner och regioner för att förbättra samverkan kring personer med stora och komplexa behov, t.ex. personer med samsjuklighet i missbruk eller beroende och psykisk ohälsa. Regeringen gav 2018 i uppdrag att kartlägga förekomsten av samsjuklighet i form av psykisk ohälsa och beroendeproblematik. I uppdraget ingick även att analysera hur samverkan mellan olika verksamheter inom vården och omsorgen fungerar och hur denna påverkar förutsättningarna för en god vård och omsorg samt vid behov lämna förslag på hur vården och omsorgen kan förbättras genom samverkan. Läkemedelsassisterad behandling vid opioidberoende Läkemedelsassisterad behandling vid opioidberoende (LARO) har funnits De läkemedel som används vid behandlingen är metadon, buprenorfin eller andra läkemedel som utgör Prop. 2020/21:132 narkotika och som godkänts för behandling av opioidberoende. styrelsen har –2020 genomfört en översyn av de nationella riktlinjer för vård och stöd vid missbruk eller beroende som behandlingen omfattas av. presenterade ett kunskapsstöd för LARO, som myndigheten har tagit fram på uppdrag av regeringen. Kunskapsstödet har som mål att bidra till en god och likvärdig vård för personer med opioidberoende. Det är viktigt att arbetet med LARO sker i enlighet med kunskapsstöd och nationella riktlinjer för vård och stöd. Implementeringen behöver öka, såväl inom hälso- och sjukvården som i . Utan hälso- och sjukvården och aktiva medverkan i LARO-behandling fallerar implementeringen och den enskilde riskerar att bli utan nödvändig behandling. Såväl LARO som annan medicinsk behandling samt olika typer av drogfri behandling ska erbjudas utifrån vetenskap och beprövad erfarenhet. Det är även viktigt att följa upp resultatet i missbruks- och beroendevården inklusive LARO. Patienter och brukare behöver involveras i arbetet med att definiera vilka resultat som är viktiga. Resultat bör återspegla patienters och brukares behov, preferens och värderingar. Myndigheten för vård- och omsorgsanalys har i studien vi målen med missbruks- och beroendevården? (2016) visat att uppföljning av resultaten ur ett patient- och brukarperspektiv kan omfatta flera olika områden och kan även inkludera drogfrihet som huvudmål. Samarbete mellan regionernas LARO och behövs för att kunna erbjuda patienterna såväl medicinsk som psykosocial behandling liksom socialt stöd, vilket är viktiga förutsättningar för att uppnå goda behandlingsresultat. Insatser för att nå personer i en socialt och hälsomässigt utsatt situation till följd av missbruk eller beroende Personer som injicerar narkotika är en utsatt grupp i samhället. primära målsättningen med sprututbytesverksamhet är att begränsa smitta och smittspridning men verksamheterna kan också fungera som en ingång för att möta en utsatt grupp i samhället och etablera kontakt, erbjuda råd och stöd kring personernas hälsosituation samt motivera till vård och behandling för missbruk eller beroende. Via sprututbyten är det ibland också möjligt att även nå ut med överdosprevention och information om hur man kan agera om man bevittnar en överdos samt utdelning av Sprututbytesverksamheten i är organiserade som integrerade mottagningar med en bred kompetens för att kunna nå ut till denna utsatta grupp. För sprututbytesverksamheten gäller den så kallade bosättningsprincipen, som innebär att endast personer som anses bosatta i en region får delta i verksamhet som rör utbyte av sprutor och kanyler. har i en uppföljning lämnat förslag till regeringen om att denna princip ska tas bort med hänvisning till att den är svår att tillämpa i verksamheterna och utgör ett hinder för dem som har behov av att besöka sprututbyte utanför sin region. 2020/21:132 därmed att se över bosättningsprincipen i lagen om utbyte av sprutor och kanyler för att öka möjligheten att delta i sådan verksamhet. Resultatet av sprututbytesverksamheten bör följas upp så att verksamheten kan utvecklas och bedrivas på bästa sätt. Verksamheterna ska enligt 13 § i föreskrifter (SOSFS 2007:2) om utbyte av sprutor och kanyler till personer som missbrukar narkotika inkomma med en verksamhetsberättelse till Inspektionen för vård och omsorg (). För att underlätta rapportering för verksamheterna och för att informationen i verksamhetsberättelserna ska bli mer jämförbar och strukturerad har tillsammans med utformat en elektronisk mall. Denna mall medför att data kan rapporteras till på ett enhetligt och strukturerat sätt. bedömer att detta kan utgöra ett tillräckligt underlag för systematisk och samordnad statlig uppföljning av sprututbytesverksamheterna. Motverka och förebygga hemlöshet I senaste hemlöshetskartläggning framkom att ca 33 000 personer levde i hemlöshet, var män och var kvinnor. På övergripande nationell nivå finns skillnader mellan kvinnor och män som lever i hemlöshet. Det är vanligare att kvinnor i hemlöshet bor med sina barn stadigvarande eller växelvis, än att män gör det. Den vanligaste faktorn som bidrar till föräldrars hemlöshet, oavsett kön, är att de inte har godkänts på den ordinarie bostadsmarknaden. Detta då det i många fall krävs en fast inkomst från anställning samt avsaknad av betalningsanmärkningar för att få tillgång till en hyresrätt. Bland männen är det vanligare att de har behov av missbruksvård och fler män än kvinnor vistas på institution eller har kortsiktiga boendelösningar som de ordnat själva. Regeringen har gett i uppdrag att ta fram analys och förslag på åtgärder för att motverka och förebygga hemlöshet. Förslagen ska ha som målsättning att långsiktigt bidra till minskat antal hemlösa och minskat antal avhysningar. I samlade underlag ska bl.a. ingå analys och förslag på åtgärder för att stödja kommunernas införande av den i de nationella riktlinjerna för missbruk och beroende, föreslagna insatsen Bostad först, med syftet att öka antalet inskrivna och öka följsamheten till de nationella riktlinjerna. Genom Bostad först får människor som lever i hemlöshet en möjlighet till en egen bostad med individuella stödinsatser som samordnas med hjälp av en samordnare. ska även ge förslag på åtgärder för att öka det uppsökande arbetet riktat mot personer som befinner sig eller riskerar att hamna i hemlöshet samt ge förslag på åtgärder för att förbättra det lokala arbetet för att förhindra vräkningar. har även möjlighet att lämna förslag på åtgärder kopplade till vissa målgrupper. Förslagen ska i sådant fall särskilt fokusera på målgrupperna vuxna och äldre personer med psykisk ohälsa, missbruks- och beroendeproblematik eller samsjuklighet samt våldsutsatta och barnfamiljer som lever eller riskerar att hamna i hemlöshet. Uppdraget ska slutredovisas . Tillgång till skyddade boenden Internationell forskning visar att det finns en koppling mellan spel- beroende och våld i nära relationer. Det är vanligare att personer som har spelberoende har problem att hantera ilska samt att de har utsatt någon för våld i nära relation, som egna barn eller partner. Risken att utsättas för våld i nära relation är högre för kvinnor som har en närstående med spel- beroende än för män. Personer med spelberoende har även själva en ökad risk för att bli utsatta för våld i en nära relation. visar att mer än en tredjedel av personer med spelberoende rapporterar att de antingen utsätts för våld () eller utsätter andra för våld i nära relationer (36,). av dem som utsätter andra för våld i nära relationer har spelberoende.