prop · H90341 · 2021-11-02 00:00:00 — främjas utan att det görs avkall på kraven i första och andra styckena. Paragrafen innehåller allmänna bestämmelser om tillgångs- Övervägandena finns i avsnitt 15.1. Paragrafen, som saknar motsvarighet lag, reglerar syfte med och principer för tillgångsförvaltningen, inbegripet valutareserven. Första stycket anger i vilket syfte ska förvalta sina till- gångar, t.ex. aktier, fastigheter, fordringar eller guld. För det första syftar tillgångsförvaltningen till att ska ha tillräckliga medel för att kunna fullgöra sina uppgifter och befogenheter enligt lag eller unions- rätten, t.ex. enligt 2–6 kap. i denna lag. För det andra ska förvaltningen generera tillräcklig avkastning för att finansiera verksamheten, dvs. löpande driften av såsom personalkostnader och andra finans- Enligt andra stycket ska tillgångarna förvaltas med låg risk och med beaktande av ställning som centralbank och syftet med En tillgångsförvaltning med en sådan risknivå är som utgångspunkt förenlig med att ska kunna utföra sina uppgifter 2021/22:41 och befogenheter. För det fall att hanteringen av risknivån begränsar Riks- bankens möjligheter att kunna fullgöra sina uppgifter eller befogenheter har dock fullgörandet av dessa företräde framför risknivån, t.ex. hanter- ingen av risknivån i valutareserven. Bestämmelserna i första och andra styckena är ett uttryck för att till- gångsförvaltningen är ett medel för att ska kunna fullgöra sina uppgifter och befogenheter och finansiera verksamheten och inte ett mål i sig. Detta innebär t.ex. att uppgifterna och befogenheterna i fråga om penningpolitik och det finansiella systemet har företräde framför tillgångs- förvaltningen. Enligt tredje stycket ska hållbar utveckling beaktas i till- gångsförvaltning. Med hållbar utveckling avses långsiktig ekonomisk, social och miljömässig utveckling (jfr prop. 2017/18:271 s. 24–26). 2 § Direktionen ska besluta om riktlinjer för tillgångsförvaltningen. Paragrafen innehåller bestämmelser om riktlinjer för tillgångsförvaltning- en. Övervägandena finns i avsnitt 15.2. Paragrafen, som saknar motsvarighet lag, innebär att direkt- ionen ska besluta riktlinjer för tillgångsförvaltningen. Riktlinjerna ska ut- formas inom de ramar som följer av 1 §. 1.köpa och sälja aktier, andelar i ekonomiska föreningar och liknande rättig- heter, 2.ingå förpliktelser som är förenade med rättigheter som avses i 1, och 3.köpa och sälja fastigheter och inventarier som är avsedda för den verksamhet som banken bedriver eller deltar i. medgivande krävs, om 1.ett köp eller ingående av en förpliktelse som avses i första stycket 1 eller 2 sker för att fullgöra andra uppgifter än uppgift som centralbank, 2.en försäljning som avses i första stycket 1 eller 2 sker för att fullgöra andra uppgifter än uppgifter som centralbank och försäljningen innebär en minskning av statens ägarandel i ett företag i vilket staten innehar minst hälften av rösterna eller om ägarandelen har ett betydande samhällsintresse, eller 3.ett förvärv eller en försäljning som avses i första stycket 3 sker för att fullgöra andra uppgifter än uppgifter som centralbank och värdet av tillgången överstiger . Paragrafen innehåller bestämmelser om köp och försäljning av tillgångar. Övervägandena finns i avsnitt 15.3. Första stycket, som motsvarar 8 kap. 2 § första stycket, 2 a § första stycket och 4 § första stycket lag, reglerar köp och försäljningar av värdepapper och fastigheter. Andra stycket, som motsvarar 8 kap. 2 § andra stycket, 2 a § andra stycket och 4 § andra stycket lag, reglerar krav på medgivande i vissa fall. 4 § får förvärva varje slag av egendom i syfte att skydda en fordran. Egendomen ska säljas så snart det är lämpligt och senast när det kan ske utan förlust. får medge ackord och besluta om avskrivning, nedsättning eller eftergift av en fordran. Paragrafen innehåller bestämmelser om köp av egendom i vissa fall. 2021/22:41 Övervägandena finns i avsnitt 15.3. Första stycket, som motsvarar 8 kap. 4 § tredje stycket lag, reglerar köp av lös och fast egendom i syfte att skydda en fordran. Andra stycket, som motsvarar 8 kap. 6 § lag, reglerar ackord och beslut om avskrivning, nedsättning eller eftergift av en fordran. 1 § ska inneha tillgångar i utländsk valuta (valutareserven). Paragrafen innehåller bestämmelser om valutareserven. Övervägandena finns i avsnitt 16.1. Paragrafen, som motsvarar 7 kap. 2 § lag, föreskriver att Riks- banken ska inneha en valutareserv. Bestämmelser om tillgångsförvaltning, inbegripet valutareserven, finns i 9 kap. 2 § får besluta om upplåning i utländsk valuta till valutareserven. samlade upplåningen får för ett beslut om upplåning motsvara högst Om det finns synnerliga skäl får , i syfte att tillfälligt förstärka valutareserven, besluta om upplåning som överskrider det som anges i första finansutskott ska underrättas om ett beslut enligt andra stycket. Paragrafen innehåller bestämmelser om förtida upplåning till valuta- Övervägandena finns i avsnitt 16.2. Paragrafen, som saknar motsvarighet lag, reglerar förtida upplåning till valutareserven, dvs. upplåning i syfte att vid en senare tidpunkt kunna vidta åtgärder med utländsk valuta såsom olika former av Upplåning för att återställa valutareserven efter att den tagits i anspråk regleras i 3 §. I första stycket regleras låneutrymmet. Eftersom en förtida upplåning av valutareserven innebär en kostnad behöver visa att upplån- ingen är förenlig med principerna om proportionalitet och hushållning av statens medel (1 kap. 7 och 8 §§). detta sammanhang att värdet av den extra beredskapsförmågan och andra fördelar av en utökad valutareserv ska stå i proportion till den tillkomm- ande nettoräntekostnaden och de tänkbara negativa effekterna av att stats- Med bruttonationalprodukten (BNP) avses BNP i löpande priser enligt nationalräkenskaperna enligt Statistiska central- byråns officiella uppgifter för det föregående året. avrundas till närmaste . också för återfinansiering av lån som har tagits upp tidigare. ska löpa ut får således inte förnyas om detta skulle innebära att låne- Det är värdet i svenska kronor på det aktuella beloppet vid respektive utlånings- eller återfinansieringstillfälle som Om kronans växelkurs skulle stärkas efter utlåningstillfället, så att beloppet i utländsk valuta motsvarar ett större belopp i svenska kronor, medför inte detta någon omedelbar återbetalningsskyldighet för Riks- banken även om låneutrymmet skulle överskridas. förutsättningarna för upplåning vid nästa utlånings- eller återfinansierings- Enligt andra stycket får , i syfte att tillfälligt förstärka valuta- reserven, besluta om upplåning som överskrider låneutrymmet enligt första stycket, om det finns synnerliga skäl. Med synnerliga skäl avses tydliga tecken på förhöjd oro på de finansiella marknaderna, ökad risk för att svenska banker kan komma att utsättas för allvarlig likviditetsstress i utländsk valuta eller andra omständigheter som innebär att förstärkning av valutareserven är uppenbart nödvändig för att motverka en allvarlig stör- ning av det finansiella systemet i . Låneutrymmet enligt första stycket får endast överskridas då de synnerliga skälen föreligger. Det innebär att lån som över- skrider låneutrymmet ska avvecklas i takt med att de förfaller när kravet på synnerliga skäl är uppfyllt. Enligt tredje stycket ska finansutskottet underrättas om beslutet. Inform- ationen ska lämnas i anslutning till beslutet. I underrättelsen ska redogöra för skälen för beslutet. 3 § Om valutareserven har tagits i anspråk för åtgärder enligt 3 kap. 6 och 7 §§, får besluta om upplåning i utländsk valuta i syfte att återställa reserven. Den del av valutareserven som inte har finansierats med upplåning i utländsk valuta ska med de upplånade medlen återställas till den nivå som den hade innan åtgärderna vidtogs. Bestämmelsen i 2 § gäller inte vid återställning av valutareserven enligt första stycket. Paragrafen innehåller bestämmelser om upplåning till valutareserven. Övervägandena finns i avsnitt 16.3. Paragrafen, som saknar motsvarighet lag, reglerar förutsätt- ningarna för återställning av valutareserven om den har tagits i anspråk för likviditetsstöd. Första stycket innebär att återställningen får avse högst det belopp som har använts för att lämna sådant stöd. Någon återställning får däremot inte göras av den del av valutareserven som har finansierats med upplåning. Enligt andra stycket gäller inte 2 § vid upplåning. Detta medför att upp- låningen kan komma att överstiga låneutrymmet som gäller för förtida upplåning om av BNP. 4§ Om beslutar om upplåning enligt 2 eller 3 §, ska ska ta upp lån till staten i detta syfte. ska ta ut full ersättning för statens kostnader för upplåningen. ska betala tillbaka ett lån till när det inte längre finns skäl för upplåningen. ska fatta beslut om upplåning eller återbetalning av lån efter att har fått tillfälle att lämna synpunkter. Paragrafen innehåller bestämmelser om valutareserven. Övervägandena finns i avsnitt 16.4. Paragrafen, som saknar motsvarighet lag, reglerar Riksgälds- kontorets upplåning för behov av valutareserv. Enligt första stycket ska ta upp lån om beslutar om detta enligt 2 eller 3 §. Genom upplåning får Riksgälds- kontoret en fordran på och fordringsförhållandet ska mani- festeras i ett avtal mellan de båda myndigheterna. ska till betala full ersättning för upplåningskostnaderna. Av andra stycket följer att ska betala tillbaka lån enligt Prop. 2021/22:41 första stycket när det inte längre finns skäl för upplåningen, t.ex. för att behovet av att ha en beredskap för att kunna ge likviditetsstöd i utländsk valuta har minskat. Eventuella kreditförluster som uppkommer i samband med att ger likviditetsstöd ska belasta . Enligt tredje stycket ska få tillfälle att lämna syn- punkter före beslut om såväl upplåning som återbetalning. 5 § får köpa och sälja utländsk valuta för att finansiera åtgärder enligt 3 kap. 6 och 7 §§. Paragrafen innehåller bestämmelser om handel med valuta. Övervägand- ena finns i avsnitt 16.5. Paragrafen, som saknar motsvarighet lag, innebär att Riks- banken får köpa och sälja utländsk valuta, dvs. handla svenska kronor mot utländsk valuta, i syfte att kunna finansiera likviditetsstöd. Detta kan göras utan att det krävs något syfte att påverka kronans växelkurs eller att bidra till att uppnå prisstabilitetsmålet (2 kap. 5 §). Paragrafen reglerar inte vilka tillgångar som ingår i valutareserven. 6 § I syfte att kunna fullgöra sina uppgifter och befogenheter enligt denna lag får ingå avtal om 1.lån i utländsk valuta, och 2.valutaåterköpsavtal eller liknande avtal. Avtal enligt första stycket får ingås med en annan centralbank eller Banken för internationell betalningsutjämning. Paragrafen innehåller bestämmelser om lån och valutaåterköp i vissa fall. Paragrafen utformas i enlighet med Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 16.6.1. Paragrafen, som motsvarar 7 kap. 4 § första stycket lag, reglerar internationella finansieringslösningar med den skillnaden att får vidta åtgärderna för att fullgöra sina uppgifter och befogenheter enligt denna lag. Med valutaåterköpsavtal avses ett avtal mellan och en annan centralbank eller Banken för internationell betalningsutjämning som innebär att avtalsparterna tillhandahåller varandra olika valutor , varefter det belopp som har tagits i anspråk ska återbetalas. 7 § får lämna krediter eller ingå valutaåterköpsavtal eller andra liknande avtal för att tillgodose en annan centralbanks behov av valuta 1.om det tydligt förbättrar förutsättningarna för att ska uppnå målet att bidra till ett stabilt och effektivt finansiellt system, eller får lämna krediter till eller ingå valutaåterköpsavtal eller andra liknande avtal med 1.Banken för internationell betalningsutjämning inom ramen för verksamheten iden banken, och 2.Europeiska unionens system för medelfristigt finansiellt stöd. Paragrafen innehåller bestämmelser om krediter och valutaåterköp i vissa fall. Övervägandena finns i avsnitt 16.6.2. Första stycket, som saknar motsvarighet lag, reglerar avtal om krediter och valutaåterköp för att tillgodose en annan centralbanks behov av utländsk valuta. Enligt första stycket 1 får ett sådant avtal ingås om det tydligt förbättrar förutsättningarna för att ska uppnå målet att bidra till ett stabilt och effektivt finansiellt system i . Det är som får ta ställning till om förutsättningarna är uppfyllda. Beslutet ska motiveras och baseras på den information som är tillgänglig vid beslutet om att ingå avtal om kredit eller valutaåterköp. Bedömningen av om bestämmelsen är tillämplig ska göras för ingåendet av ramavtalet om krediter eller valutaåterköp och inte vid genomförandet av de enskilda transakt- ionerna inom ramen för avtalet. I övrigt får ett sådant avtal enligt första stycket 2 ingås efter medgivande. Ett avtal behöver inte ha direkt samband med uppgifter eller befogenheter utan det kan vara tillräckligt att det handlar om att stödja den andra vid dess utförande av grundläggande uppgifter för centralbanker. Avtalet får emellertid inte strida mot förbudet mot monetär finansiering (1 kap. 6 §). Andra stycket, som motsvarar 7 kap. 4 § första stycket lag, reglerar internationella finansieringslösningar med den skillnaden att också valutaåterköpsavtal omfattas och att det inte längre uppställs krav på att åtgärden ska ha ett valutapolitiskt syfte. 1 § ska regelbundet eller på begäran lämna en redogörelse till riks- dagens finansutskott för den penningpolitiska verksamheten, särskilt 1.den penningpolitik som bedrivits och de penningpolitiska beslut som banken har fattat och skälen för dessa, 2.bankens penningpolitiska strategi, och a)den framtida prisutvecklingen, b)förhållanden som påverkar utformningen av penningpolitiken, och c)förhållanden som påverkar förutsättningarna att uppnå prisstabilitetsmålet och ta realekonomiska hänsyn. Paragrafen innehåller bestämmelser om redogörelser till . Över- vägandena finns i avsnitt 18.1. Paragrafen, som är en specifik utfyllnad av riksdagsordningen (10 kap. 8 §), motsvarar 6 kap. 4 § första stycket lag med den skillnaden att redogörelserna till ska lämnas regelbundet eller på begäran i stället för minst . Det ställs också krav på redogörelser- nas innehåll. Redogörelserna ska även innehålla information om riskerna på balansräkning efter att de har uppstått och om sådana beslut som påtagligt kan påverka de offentliga finanserna. Det är och finansutskottet som bestämmer de närmare for- merna för redogörelserna, inbegripet frekvensen av dessa. 2 § ska regelbundet eller på begäran lämna en redogörelse till riks- dagens finansutskott för hanteringen av kontanter i och för sin övriga verk- samhet. Paragrafen innehåller bestämmelser om redogörelser till . Över- vägandena finns i avsnitt 18.1. Paragrafen, som saknar motsvarighet lag, är en specifik ut- Prop. 2021/22:41 fyllnad av riksdagsordningen (10 kap. 8 §). av kontanter ska innehålla uppföljning och analys av hanter- ingen av kontanter (4 kap. 8 §). Med övrig verksamhet avses ansvaret för det finansiella systemet, fredstida krissituationer och höjd beredskap samt internationell verksamhet. Redogörelserna ska även innehålla information om riskerna på balansräkning efter att de har uppstått och om sådana beslut som påtagligt kan påverka de offentliga finanserna. Det är och finansutskottet som bestämmer de närmare form- erna för redogörelserna, inbegripet frekvensen av dessa. 3 § ska informera allmänheten om 1.prisstabilitetsmålet, realekonomiska hänsyn och bankens penningpolitiska strategi, 2.penningpolitiska beslut, skälen för dessa och eventuella avvikande meningar inom direktionen, och a)den framtida prisutvecklingen, b)förhållanden som påverkar utformningen av penningpolitiken, och c)förhållanden som påverkar förutsättningarna att uppnå prisstabilitetsmålet och ta realekonomiska hänsyn. ska också informera allmänheten om sin övriga verksamhet. Paragrafen innehåller bestämmelser om information till allmänheten. Övervägandena finns i avsnitt 18.1. Paragrafen saknar motsvarighet lag. I första stycket regleras informationens innehåll i fråga om den penningpolitiska verksamheten. ska också enligt andra stycket informera om övrig verksam- het såsom arbetet med det finansiella systemet, kontanter, fredstida kris- situationer och höjd beredskap och internationell verksamhet. bestämmer själv hur informationen ska lämnas och det kan ske i olika former, t.ex. genom pressträffar eller publicering av information på hemsida. 4 § ska offentliggöra allmänt gällande villkor för in- och utlåning, återköpsavtal och de säkerheter som accepteras enligt 2 kap. 4 § första stycket 2. Om det inte är olämpligt med hänsyn till det finansiella systemets stabilitet eller effektivitet, ska offentliggöra vilka likviditetsstödjande åtgärder som kommer att vidta för att motverka allvarliga störningar i det finansiella systemet i och de närmare villkoren för dessa. Paragrafen innehåller bestämmelser om offentliggörande av villkor. vägandena finns i avsnitt 18.3. Första stycket, som motsvarar 6 kap. 5 § andra stycket lag, reglerar offentliggörande av vissa allmänt gällande villkor med den skillnaden att, förutom räntevillkor, också andra villkor ska offentliggöras. Med det avses t.ex. förutsättningarna för att få delta i penningpolitisk kreditgivning, vilka finansiella instrument som accepteras som betrygg- ande säkerhet eller inom ramen för återköpsavtal och vilka värderings- avdrag som görs. I 3 kap. 10 § finns en bestämmelse om att ska identifiera vilka likviditetsstödjande åtgärder som kan användas för att motverka allvarliga störningar i det finansiella systemet i . ska enligt andra stycket, som saknar motsvarighet lag, som huvudregel offentliggöra vilka åtgärder som kommer att vidta och de närmare villkoren för dessa. Detta gäller både för generella likviditetsstödjande åtgärder och för dess nödkrediter. Ett undantag från kravet på offentliggörande gäller om bedömer att ett sådant offentliggörande är olämpligt med hänsyn till det finansiella systemets stabilitet eller effektivitet eller liknande. Det är Riks- banken som avgör vilka uppgifter som ska offentliggöras. Bestämmelsen innebär t.ex. att får begränsa eller underlåta offentliggörandet av åtgärder eller villkor. Uppgifter som omfattas av sekretess enligt offentlighets- och sekretess- lagen (2009:400) ska inte offentliggöras. 5 § ska offentliggöra protokoll från penningpolitiska möten och andra sammanträden inom direktionen och fullmäktige. Paragrafen innehåller bestämmelser om offentliggörande av protokoll. Övervägandena finns i avsnitt 18.1. Paragrafen, som saknar motsvarighet lag, innebär att Riks- banken ska offentliggöra protokoll från penningpolitiska möten och andra sammanträden inom direktionen och fullmäktige. Det är som bestämmer hur och när offentliggörandet ska ske. brukar detaljerade protokoll från de penningpolitiska mötena publiceras en efter mötet. Uppgifter som omfattas av sekretess enligt offentlighets- och sekretess- lagen (2009:400) ska inte offentliggöras. 6 § beslut ska i lämplig utsträckning innehålla en motivering. Protokollen från de penningpolitiska mötena ska återge vilka ståndpunkter som förts fram. Om ett beslut kan antas påverka någons situation på ett inte obetydligt sätt tillämpas 32 § förvaltningslagen (2017:900). Paragrafen innehåller bestämmelser om motivering av beslut och om penningpolitiska protokoll. Paragrafen utformas i huvudsak enligt Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 18.4. Första stycket, som saknar motsvarighet lag, innebär att Riks- bankens beslut ska innehålla en motivering. Det gäller även om ett beslut inte kan antas påverka någons situation på ett inte obetydligt sätt (se andra stycket). Detta innebär att även s.k. policybeslut som t.ex. penning- politiska beslut, beslut om upplåning till valutareserven och beslut om lokalisering av depåer behöver motiveras. Motiveringen ska innehålla uppgift om vilka föreskrifter som har tilläm- pats, vilka omständigheter som har varit avgörande för ställningstagandet och hur dessa har värderats. Därutöver ska beslutet även normalt innehålla en proportionalitetsbedömning (1 kap. 8 §). Med uttrycket i lämplig utsträckning avses att en beslutsmotivering kan underlåtas om beslutet inte har någon, eller endast en försumbar, samhälls- ekonomisk betydelse. Beträffande de penningpolitiska besluten ska direktionsledamöternas ståndpunkter framgå av protokollet. Andra stycket, som saknar motsvarighet lag, innebär att Prop. 2021/22:41 förvaltningslagens bestämmelse om motiveringsskyldighet tillämpas i fråga om beslut som kan antas påverka någon situation på ett inte obetydligt sätt (32 §). Bestämmelsen i första stycket påverkar alltså inte förvaltningslagens tillämpningsområde. 7 § får ta ut avgifter för kopior, avskrifter och utskrifter av allmänna handlingar. Avgifterna ska bestämmas med ledning av de regler som gäller för statliga myndigheter i allmänhet. Paragrafen innehåller bestämmelser om avgifter för allmänna handlingar. Övervägandena finns i avsnitt 18.4. Första stycket, som motsvarar 9 kap. 9 § första meningen lag, reglerar avgifter för allmänna handlingar. Andra stycket, som motsvarar 9 kap. 9 § andra meningen lag och 6 kap. 4 § andra stycket lagen om budget och ekonomiadministration för myndigheter, reglerar avgifternas storlek. Bestämmelser om avgifter för statliga myndigheter i allmänhet finns i avgiftsförordningen (1992:191). 1 § På begäran av ska 1.finansiella företag lämna de uppgifter som är nödvändiga för verksamhet enligt denna lag, 2.företag med kvalificerat innehav i deltagare i betalningsavveck- lingssystem och underentreprenörer till sådana deltagare lämna de uppgifter som är nödvändiga för verksamhet enligt 3 kap., 3.företag som bedriver verksamhet som avses i 3 kap. 8 § och underentreprenörer till sådana företag lämna de uppgifter som är nödvändiga för verksamhet enligt 3 kap., 4.utgivare av värdepapper lämna de uppgifter som är nödvändiga för Riksbank- ens verksamhet enligt 2 och 3 kap., 5.företag som bedriver verksamhet som är av särskild betydelse för genomför- andet av betalningar lämna de uppgifter som är nödvändiga för verk- samhet enligt 4 och 5 kap., och 6.den som för egen eller någon annans räkning utför transaktioner med utländsk motpart eller innehar tillgångar och skulder med utlandsanknytning lämna uppgifter som är nödvändiga för verksamhet enligt 1 kap. 11 § när det gäller framställning av statistik över betalningsbalanser och utlandsställningen. Paragrafen innehåller bestämmelser om uppgiftsskyldighet. Övervägand- ena finns i avsnitt 19.1. Punkt 1, som reglerar uppgiftsskyldighet för finansiella företag, mot- svarar 6 kap. 9 § första stycket lag med den skillnaden att upp- giftsskyldigheten avser samtliga finansiella företag och omfattar Riks- bankens samtliga verksamheter enligt lagen. Skyldigheten för ett finans- iellt företag att lämna uppgifter kan även avse uppgifter om ett annat före- tag inom samma koncern. I fråga om penningpolitik kan det t.ex. röra sig om uppgifter om omsättning och prissättning på finansiella marknader och uppgifter om bankers in- och utlåning till finansiella och icke-finansiella företag. I fråga om det finansiella systemet kan det t.ex. röra sig om upp- 2021/22:41 gifter om finansiella företags likviditetsförsörjning, finansiering och utlåning. Punkt 2, som saknar motsvarighet lag, gäller företag med kvalificerat innehav i eller underentreprenörer till deltagare i betalningsavvecklingssystem och omfattar uppgifter som behövs för verksamhet med det finansiella systemet. Med kvalificerat innehav avses detsamma som i 1 kap. 5 § lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse (LBF), dvs. ett direkt eller indirekt ägande i ett företag, om innehavet beräknat på det sätt som anges i 1 kap 5 a § LBF representerar eller mer av kapitalet eller av samtliga röster eller annars möjliggör ett väsentligt inflytande över ledningen av företaget.