prop · H803176 · 2021-04-13 00:00:00 — 97 L [2019–2020] s. 7 f.). Som utredningen konstaterar förutsätter digital identifiering i form av e-legitimation i regel att användaren har ett personnummer. För att möjliggöra identifiering av det barn som bekräftelsen avser bör även barnet ha tilldelats ett personnummer för att föräldraskapet ska kunna bekräftas digitalt. För att tilldelas ett personnummer krävs som huvudregel folkbokföring i (18 § folkbokföringslagen [1991:481]). Mot denna bakgrund delar regeringen utredningens bedömning att möjligheten till digital bekräftelse bör förutsätta att den som ska bekräfta föräldraskapet, modern och barnet är folkbokförda i . Som framgår nedan anser regeringen att socialnämndens utredningsskyldighet inte bör skjutas fram för det fall det vid barnets födelse står klart att en digital bekräftelse inte är möjlig. Mot den bakgrunden bör det krävas att modern är folkbokförd i redan vid barnets födelse. För att underlätta tillämpningen bör även kravet på att den som lämnar bekräftelsen är folkbokförd i gälla redan från barnets födelse. Ett sådant krav kan inte uppställas beträffande barnet eftersom barnet inte är folkbokfört vid födelsen. Som Myndigheten för digital förvaltning anför innebär och rådets förordning (EU) nr 910/2014 av om elektronisk identifiering och betrodda tjänster för elektroniska transaktioner på den inre marknaden och om upphävande av direktiv /93/EG (eIDAS-förordningen) att vissa medel för elektronisk identifiering som utfärdats i en medlemsstat ska kunna användas i . Kravet på att föräldrarna och barnet är folkbokförda i för att bekräftelsen ska kunna göras digitalt bedöms inte stå i strid med förordningen. Det är däremot viktigt att den digitala tjänsten utformas i enlighet med de krav som förordningen ställer. Några remissinstanser, bl.a. , anser att möjligheten att bekräfta föräldraskap digitalt bör begränsas till fall då föräldrarna är folkbokförda på samma adress. Enligt regeringen finns det inte skäl för en sådan begränsning. Familjekonstellationer, liksom valet av boende, kan se olika ut. Som utredningen konstaterar bör möjligheten till digital bekräftelse av likabehandlingsskäl omfatta så många ogifta föräldrar som möjligt. Regeringen ser inte en ökad risk för felaktiga bekräftelser som en följd av att även personer som inte är folkbokförda på samma adress får möjlighet att bekräfta föräldraskapet digitalt. Att bekräfta ett föräldraskap är en rättshandling med omfattande konsekvenser som människor inte kan antas ta lätt på. Risken för att personer känner sig pressade att bekräfta ett föräldraskap trots att de misstänker att det inte är korrekt bedöms inte vara större i de fall då personerna är folkbokförda på olika adresser än i de fall då de är folkbokförda på samma adress. Av samma skäl anser regeringen att det inte heller finns skäl att inledningsvis begränsa möjligheten att bekräfta föräldraskap digitalt till personer som redan har gemensamma barn, vilket vid föreslår. Regeringen delar utredningens bedömning att det inte bör vara möjligt att bekräfta ett föräldraskap digitalt när modern är gift (eller registrerad partner) och det handlar om att häva makens presumerade föräldraskap genom godkännande av någon annans bekräftelse av föräldraskapet (s.k. tredjemansbekräftelse). Det är lämpligt att sådana bekräftelser, liksom , behöver godkännas av gälla. Under vilken period bör en digital bekräftelse kunna ske? Utredningen föreslår att en digital bekräftelse ska kunna ske efter barnets födelse och att socialnämndens utredningsskyldighet inträder först därefter. Regeringen delar utredningens bedömning att det är lämpligt att socialnämnden inte har en skyldighet att utreda ett föräldraskap då föräldrar har en möjlighet att digitalt bekräfta föräldraskapet. Detta minskar risken för att socialnämnder i onödan lägger ner resurser på ärenden. Med hänsyn till vikten av att föräldraskapet till ett barn fastställs bör socialnämndens utredningsskyldighet inte inträda alltför efter barnets födelse. En period under vilken föräldrar digitalt kan bekräfta ett föräldraskap framstår därför som 2020/21:176 väl avvägd. Som utredningen påpekar kan det finnas skäl att utvärdera tidsfristen när systemet för digital bekräftelse har varit i kraft ett tag och bedöma om den är ändamålsenlig eller om den t.ex. bör förlängas, vilket bl.a. kommun och kommun föreslår. Enligt utredningen kan det vara lämpligt att modern får på sig att godkänna bekräftelsen efter att den har lämnats. Regeringen ser inte skäl att införa en sådan tidsfrist. Det bör däremot tydliggöras i regleringen att bekräftelsen ska såväl lämnas som godkännas innan 14-dagarsfristen har löpt ut. Om detta inte görs, har möjligheten till digital bekräftelse försuttits och socialnämndens utredningsskyldighet inträder. Om modern vid barnets födelse är eller om hon inte är folkbokförd i står det redan då klart att digital bekräftelse inte kan göras. I sådant fall bör tidpunkten för när socialnämndens utredningsskyldighet inträder inte skjutas fram utan skyldigheten bör inträda i och med barnets födelse. Bestämmelser med denna innebörd föreslås. Som SKR, och föreslår är det lämpligt att i dessa fall ska underrätta socialnämnden. Föreskrifter om detta kan meddelas av regeringen i förordning. Som utredningen konstaterar har socialnämnden möjlighet att inleda en utredning av föräldraskapet även innan utredningsskyldigheten har inträtt. Om föräldraskapet redan har bekräftats inför socialnämnden och denna bekräftelse har godkänts, är det inte möjligt att därefter genomföra en digital bekräftelse eftersom det inte är möjligt att bekräfta föräldraskap om barnet redan har en andra förälder fastställd. Som några remissinstanser är inne på innebär utredningens förslag att möjligheten till digital bekräftelse står öppen även för det fall det redan har inletts en utredning, t.ex. om en bekräftelse har lämnats hos socialnämnden före barnets födelse. Att blockera den digitala tjänsten i sådana fall skulle dock kunna motverka syftet med reformen. Det bedöms vidare vara förenat med svårigheter att konstruera ett robust system för en sådan spärr. Den situation som beskriver, att en utomstående man hör av sig till socialnämnden angående faderskapet innan barnet är fött, bedöms vara ovanlig och bör kunna hanteras inom ramen för socialnämndens upplysningsskyldighet och möjligheter att utreda (jfr prop. 1975/76:170 s. 305). Mot denna bakgrund anser regeringen att det inte finns skäl att nu begränsa den digitala tjänsten ytterligare i detta avseende. Om det vid en utvärdering av det digitala systemet visar sig att det finns ett behov av att införa något slags spärr, kan frågan övervägas på nytt. En möjlighet till digital bekräftelse före barnets födelse införs inte nu Utredningen överväger om det bör finnas en möjlighet att digitalt bekräfta föräldraskapet redan innan barnet är fött men anser att en sådan möjlighet inte bör införas. har tillkännagett att regeringen närmare bör överväga om en sådan möjlighet ändå bör införas (bet. 2018/19:CU7 punkt 7, rskr. 2018/19:180). Som utredningen konstaterar bör behovet av att bekräfta föräldraskap före barnets födelse minska när det införs en möjlighet att bekräfta föräldraskapet digitalt utan inblandning av socialnämnden. Med en möjlighet till digital bekräftelse så snart barnet har fått ett personnummer kommer föräldraskapet i de flesta fall att kunna bekräftas efter Enligt uppgift från tilldelas ett barn i regel ett personnummer som barnet föds. De allra flesta barn kommer alltså att kunna få två rättsliga föräldrar efter födelsen. Den digitala bekräftelsen innebär även en betydande förenkling genom att föräldrarna inte behöver besöka eller ha annan kontakt med socialnämnden. Det finns fall då det kan vara en fördel om föräldraskapet har bekräftats redan före barnets födelse. Det gäller framför allt situationer när en förälder avlider före eller efter barnets födelse. Som utredningen konstaterar finns det i de fall då föräldrarna känner till att någon av dem är allvarligt sjuk en möjlighet att bekräfta föräldraskapet före barnets födelse hos socialnämnden i enlighet med den ordning som gäller . Om en bekräftelse inte har lämnats före födelsen och modern avlider innan föräldraskapet har fastställts, kan föräldraskapet bekräftas hos socialnämnden. Bekräftelsen ska då enligt 1 kap. 4 § godkännas av en särskilt förordnad vårdnadshavare i stället för modern. En bekräftelse av ett föräldraskap är ett åtagande som får betydande rättsverkningar. När bekräftelsen godkänts är den bindande och kan inte tas tillbaka. Föräldraskapet kan i så fall ändras endast efter prövning i domstol (1 kap. 4 § tredje stycket ). När det gäller möjligheten att i en sådan situation få till stånd ett beslut om rättsgenetisk undersökning för att utreda föräldraskapet jämställs situationen när föräldraskapet har fastställts genom bekräftelse med den då föräldraskapet har fastställts genom dom. Det innebär bl.a. att en domstol får besluta om sådan undersökning endast under förutsättning att det efter bekräftelsen eller domen har kommit fram en ny omständighet. Det finns alltså ett starkt intresse av att föräldraskap som fastställs genom bekräftelse blir korrekta. En bekräftelse som lämnas hos socialnämnden före barnets födelse blir gällande efter barnets födelse eftersom socialnämnden först då godkänner den. Även denna ordning motiveras av intresset av att föräldraskap som fastställs genom bekräftelse blir korrekta. kan efter födelsen knyta ihop bekräftelsen med det barn som fötts. Eftersom socialnämnden godkänner bekräftelsen först när barnet fötts finns det även utrymme att hantera situationen att det vid födelsen visar sig att det är uppenbart att den som bekräftat föräldraskapet inte är förälder. Motsvarande kontroll skulle inte kunna göras inom ramen för ett system för digital bekräftelse som möjliggör bekräftelse före barnets födelse. Någon prövning av bekräftelsen skulle inte ske och det skulle inte finnas någon möjlighet att ångra bekräftelsen om det efter födelsen står klart att bekräftelsen är felaktig. Inte heller skulle det vara möjligt att i förekommande fall konstatera att graviditeten avslutats (efter missfall eller abort) eller att barnet inte fötts levande. En möjlighet till digital bekräftelse av föräldraskap före barnets födelse skulle också innebära att systemet behöver byggas så att bekräftelsen kopplas till den blivande moderns personnummer i stället för barnets personnummer. En sådan ordning skulle förutsätta en kontrollfunktion i systemet för att knyta bekräftelsen till ett visst barn efter barnets födelse. Det skulle vidare uppstå behov av gallringsfunktioner för de situationer då graviditeten avslutats eller barnet inte föds levande. Det finns alltså flera frågetecken kring robustheten i ett system för digital bekräftelse som möjliggör att en bekräftelse görs före barnets födelse. Ett system som bygger 2020/21:176 på att bekräftelsen kopplas till moderns personnummer i stället för barnets skulle vidare rimligen förutsätta att bekräftelseprocessen endast kan initieras av modern och att hon i systemet behöver peka ut vilken person som ska få möjlighet att bekräfta föräldraskapet. En sådan ordning kan upplevas som omodern och mindre jämställd än ett system som bygger på att bekräftelsen utgår från barnet och som möjliggör att båda föräldrarna kan vara lika delaktiga i processen. Mot bakgrund av det anförda anser regeringen, i likhet med utredningen och en klar majoritet av remissinstanserna, att det inte nu bör införas en möjlighet att digitalt bekräfta föräldraskap före barnets födelse. Införandet av en sådan ordning bedöms också aktualisera vissa principiella frågor som kräver närmare analys och överväganden. En sådan fråga är hur tidigt under graviditeten det skulle vara möjligt att göra bekräftelsen digitalt. En annan fråga är vilken rättslig betydelse en bekräftelse som har lämnats före barnets födelse får. Eftersom bekräftelsen enligt svensk rätt anses utgöra en konstituerande rättshandling genom vilken föräldraskapet fastställs, uppstår frågan om huruvida den som har lämnat bekräftelsen i och med detta är att anse som rättslig förälder till det ofödda barnet. Detta kan jämföras med vad som gäller om föräldraskapet följer av en presumtion eller fastställs genom en dom. Ett presumerat föräldraskap uppstår först när barnet föds. När ett föräldraskap prövas i domstol gäller att talan inte får prövas före barnets födelse (3 kap. 9 § ). Inom ramen för detta lagstiftningsprojekt är det inte heller möjligt att, i enlighet med vad efterfrågar, överväga införandet av en ordning som innebär att ett föräldraskap bekräftas preliminärt under graviditeten och sedan bekräftas igen när barnet är fött. Det finns dock anledning att på nytt överväga frågan, om det vid en utvärdering av det digitala systemet framkommer att det finns behov av att införa en sådan en möjlighet att bekräfta föräldraskapet före barnets födelse. Den digitala tjänsten behöver vara informativ och tillgänglig Som flera remissinstanser lyfter fram finns det ett behov av att de som använder sig av möjligheten till digital bekräftelse får utförlig men lättförståelig information om hur ett föräldraskap bekräftas och vad en bekräftelse innebär. Det är också, som i och ett antal antidiskrimineringsbyråer framhåller, viktigt att tjänsten utformas så att den är tillgänglig och användbar för alla, oavsett funktionsförmåga. Ett personligt möte hos socialnämnden har flera fördelar jämfört med att ta till sig information via det digitala systemet, inte minst när det gäller att ställa följdfrågor och undvika missförstånd. kan det, som SKR anför, vara en fördel att föräldrarna i lugn och ro har möjlighet att ta del av nödvändig information innan bekräftelsen görs. Att information lämnas inom ramen för det digitala systemet har även den fördelen att informationen blir enhetlig. Informationen kan t.ex. behöva omfatta vad en bekräftelse av ett föräldraskap innebär, förutsättningarna för att fastställas som förälder efter assisterad befruktning med donerade spermier, följderna av en felaktig bekräftelse och innebörden av gemensam vårdnad. Som bl.a. tar upp kan informationen behöva vara tillgänglig på flera olika språk. Regeringen återkommer till behovet av information i avsnitt 6. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela verkställighetsföre- Prop. 2020/21:176 skrifter om hur en digital bekräftelse ska göras. En upplysning om detta bör införas i lagtexten för att uppmärksamma tillämparen på att ytterligare reglering kring den digitala bekräftelsen finns i föreskrifter på lägre nivå. Med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen kan ytterligare föreskrifter meddelas som anknyter till den digitala bekräftelsen, t.ex. föreskrifter om vilken information som ska lämnas till enskilda i samband med digital bekräftelse och om underrättelser mellan myndigheter. Det anses inte nödvändigt att upplysa om detta i lagtexten. Införandet av en digital bekräftelse föranleder några anpassningar Införandet av en möjlighet till digital bekräftelse innebär att två olika sätt att bekräfta ett föräldraskap, med olika formkrav, kommer att regleras i . Dessa båda alternativ bör regleras i två olika paragrafer. Vidare bör regleringen om hävande av ett faderskap som har fastställts genom bekräftelse – och som genom hänvisningar gäller även för föräldraskap enligt 1 kap. 9 § och när någon av föräldrarna eller båda har ändrat könstillhörighet – flyttas till en ny 1 kap. 4 b § som ska gälla även när bekräftelsen har gjorts digitalt. 5.3Vem ska ansvara för det digitala systemet? Regeringens bedömning: bör ansvara för att utveckla och förvalta systemet för digital bekräftelse. Det bör vara möjligt för föräldrar att göra en anmälan om gemensam vårdnad i samband med en digital bekräftelse av ett föräldraskap. Det behövs inga ytterligare föreskrifter i lag om behandlingen av personuppgifter i systemet för digital bekräftelse. Utredningens bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna instämmer i eller har inga invändningar mot utred- i lyfter risken för att föräldrar inte får tillräcklig information om reglerna om vårdnad när det personliga mötet uteblir. Liknande synpunkter lämnas av kommun, som anser att det inte alltid kommer att vara tillräckligt med skriftlig information om gemensam vårdnad och att socialnämnden i dessa fall bör vara den aktör som tar ansvar för att informera. pekar på risken för registrering av gemensam vårdnad som sedan ångras och vikten av att nå ut med information om faderskap, föräldraskap och vårdnadsfrågor till nyblivna föräldrar som inte bor ihop. Makalösa Föräldrar anser att vårdnaden bör bli gemensam per automatik vid bekräftelse av ett föräldraskap. Datainspektionen (numera ) efterfrågar en analys avseende den behandling av personuppgifter som kommer att göras i systemet för digital bekräftelse och en analys av vilket rättsligt stöd som finns och vilka krav som dataskyddsförordningen ställer på den föreslagna behandlingen av personuppgifter. att det, mot bakgrund av att den digitala tjänsten direkt kommer att påverka 2020/21:176 barn, är viktigt att de risker som digitala funktioner innebär beaktas med särskild noggrannhet och att det även bör beaktas hur säkerheten för föräldrar och barn med skyddade personuppgifter garanteras inom ramen för det digitala systemet. Skälen för regeringens bedömning bör ansvara för det digitala systemet En digital bekräftelse förutsätter att en teknisk tjänst tas fram. Med beaktande av de rättsverkningar som en bekräftelse av föräldraskap får är det centralt att den tjänst som tas fram är rättssäker. Personuppgifter kommer att behandlas i systemet och det bör därför även ställas höga krav på systemet i fråga om informationssäkerhet och robusthet. Systemet måste hålla hög kvalitet när det gäller skyddet för enskildas integritet, bl.a. i fråga om hur personuppgifter får hanteras och att sekretessregler ska följas. är utredning och bekräftelse av föräldraskap något som sker hos socialnämnderna. Den möjlighet till digital bekräftelse som föreslås innebär att det inte kommer att krävas något godkännande av socialnämnden och inte heller i övrigt någon utredning från det allmännas sida. Det är mot den bakgrunden lämpligt att ansvaret för att utveckla och förvalta systemet läggs på , som är den myndighet som primärt registrerar familjerättsliga relationer som uppstår genom en bekräftelse av föräldraskap. är också villigt att åta sig detta ansvar. Som utredningen konstaterar innebär en sådan lösning att systemet organisatoriskt hanteras av en myndighet, vilket innebär fördelar när det gäller teknisk säkerhet, integritetsskydd och tydlighet i fråga om ansvar för utveckling, underhåll och drift. har utvecklat och ansvarar för omfattande digitala tjänster på främst beskattningsområdet men även i fråga om folkbokföring, och har kompetensen för och vanan av att hantera digitala lösningar. har också i samarbete med Kommuner och Regioner och ett antal kommuner tagit fram en funktion där kommunen kan ta emot och skicka uppgifter om faderskap och föräldraskap genom digitala underrättelser. Att ska ansvara för det digitala systemet regleras lämpligen i förordning. Anmälan om gemensam vårdnad bör kunna göras i det digitala systemet När ett barns föräldrar inte är gifta med varandra vid barnets födelse står barnet från födelsen under moderns vårdnad (6 kap. 3 § första stycket ). Om barnet står under vårdnad av endast en av föräldrarna och föräldrarna vill ha gemensam vårdnad, kan de – förutsatt att barnet är folkbokfört i landet – uppnå detta genom en anmälan till socialnämnden i samband med en bekräftelse av föräldraskap eller direkt till (6 kap. 4 § andra stycket ). Regeringen delar utredningens bedömning att en anmälan om gemensam vårdnad till även bör kunna göras inom ramen för det digitala systemet för bekräftelse av föräldraskap som föreslås. Som utredningen konstaterar behövs det inga lagändringar för möjliggöra detta. Det kan dock finnas anledning för regeringen att i förordning förtydliga att det finns en sådan möjlighet. Som ett antal remissinstanser framhåller är det viktigt med tydlig och lättbegriplig information om vad gemensam vårdnad innebär för att föräldrar ska kunna fatta medvetna och informerade beslut. Regeringen återkommer till den frågan i avsnitt 6. Frågan om att införa en ordning som innebär att vårdnaden automatiskt blir gemensam vid bekräftelse av föräldraskap, i enlighet med vad Makalösa Föräldrar föreslår, kan inte övervägas inom ramen för detta lagstiftningsärende. Det behövs inga ytterligare föreskrifter i lag om behandlingen av personuppgifter i det digitala systemet eller om sekretess Förslaget om en möjlighet att bekräfta föräldraskap digitalt bygger på att ska ta fram en tjänst som enskilda kan använda med hjälp av digitala hjälpmedel. Syftet med tjänsten är att tillhandahålla enskilda ett verktyg för att utföra den rättshandling som en bekräftelse utgör. Till skillnad från en bekräftelse som inte lämnas digitalt kräver en digital bekräftelse inte något godkännande av en myndighet för att gälla. Det rör sig inte heller i övrigt om något beslutsfattande av en myndighet eftersom den giltiga bekräftelsen i sig konstituerar föräldraskapet. Som framgår ovan är ett av skälen till att bör tillhandahålla tjänsten för digital bekräftelse av föräldraskap att ansvarar för folkbokföringen, i vilken föräldraskap som har fastställts genom bekräftelse ska registreras. Att sköter registreringen i folkbokföringen innebär dock inte att verket genom uppgiften att tillhandahålla en tjänst för digital bekräftelse åläggs ett ansvar för att fatta beslut eller i övrigt kontrollera riktigheten av bekräftelser som görs digitalt. har under beredningen av lagstiftningsärendet uppgett att man avser att bygga upp systemet på motsvarande sätt som e-tjänsten för inkomstdeklaration, dvs. som ett s.k. eget utrymme där den enskilde kan hantera uppgifter som därefter signeras och ges in till när den enskilde själv bestämmer. För att en bekräftelse ska kunna bli gällande krävs medverkan av både den som bekräftar föräldraskapet och modern. Vidare behöver bekräftelsen i systemet knytas till ett visst barn. I systemet kan bl.a. uppgifter om föräldrarnas namn, personnummer, folkbokföringsort och civilstånd och om barnets personnummer och folkbokföringsort behöva behandlas. Som Datainspektionen (numera ) påpekar innebär den omständigheten att personuppgifter på detta sätt samlas in och behandlas i ett digitalt system att personuppgifter behandlas. Generella regler om behandling av personuppgifter inom EU finns i EU:s dataskyddsförordning – och rådets förordning (EU) 2016/679 av om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv /46/EG (allmän dataskyddsförordning). Det huvudsakliga syftet med förordningen är att ytterligare harmonisera och effektivisera skyddet för personuppgifter för att förbättra den inre marknadens funktion och öka enskildas kontroll över sina personuppgifter. Förordningen utgår från att varje behandling av personuppgifter ska vila på en rättslig grund (artikel 6). Förordningen tillåter och förutsätter ibland att medlemsstaterna kompletterar förordningen med nationell lagstiftning. 2020/21:176 Ett system för digital bekräftelse av föräldraskap förutsätter alltså att personuppgifter behandlas i systemet. Den rättsliga grunden för personuppgiftsbehandlingen är mot den bakgrunden såväl att den är nödvändig för att utföra en uppgift av allmänt intresse eller som ett led i myndighetsutövning (artikel 6.1 e i EU:s dataskyddsförordning) som att behandlingen är nödvändig för att fullgöra en rättslig förpliktelse som åvilar den personuppgiftsansvarige (artikel 6.1 c i EU:s dataskyddsförordning).