prop · H803174 · 2021-04-13 00:00:00 — Inom sådan bebyggelse bör planering för ändrad användning av ett område – t.ex. från industriområde till bostadsområde – enligt för- arbetena omfattas av bestämmelsen (se prop. 2004/05:59 s. 28). Dessa uttalanden bör enligt regeringen även ge vägledning om vad som utgör ett stadsbyggnadsprojekt. Det bör emellertid noteras att dessa förarbeten till- kom innan den nuvarande legaldefinitionen av sammanhållen bebyggelse infördes i . Förarbetena tar därigenom sikte på större bebyggelsesamlingar än vad som omfattas av den definition som finns i lagen . I sammanhanget finns det även anledning att återge några av kommis- sionens uttalanden i rapporten of definitions of project cate- gories of annex I and II of the (se s. 49–51, kommissionen, 2015). I rapporten redovisar kommissionen hur punkt 10b i bilaga II har tolkats av medlemsstaterna. Enligt rapporten skiljer sig tolkningen av vad som ingår i kategorin åt mellan medlemsstaterna, även om dessa vanligtvis har tolkat kategorin brett. Projekt för utveckling av bostadsbebyggelse är särskilt vanligt förekom- mande i kategorin, liksom sportanläggningar. I några medlemsstater ingår även fritidsanläggningar och biografer med flera salonger. I en medlems- stat ingår även kyrkogårdar [och] krematorier … Andra exempel på vad som inkluderas i kategorin omfattar bussdepåer, större parkerings- anläggningar och parkeringshus, sporthallar eller spaanläggningar (med en bruttoarea som överstiger ). Slutligen så har en medlems- stat introducerat följande kriterier för när det krävs en miljökonsekvens- bedömning: köpcentrum och matvaruaffärer vars bruttoarea överstiger , parkeringsanläggningar för mer än 300 fordon, fotbolls- planer och arenor med mer än 2 000 sittplatser, biografanläggningar med mer än sex skärmar, gymnasieskolor med fler än 500 studenter, universitet, kyrkor och andra lokaler för trossamfund. Vidare anges att projekt för tätortsbebyggelse i känsliga områden noggrant behöver bedömas utifrån deras miljöpåverkan. Mot denna bakgrund framhåller kommissionen i rapporten att punkt 10b bl.a. kan anses omfatta följande: –Projekt med liknande egenskaper som parkeringsanläggningar och köpcentrum. Det kan exempelvis gälla bussgarage eller tågdepåer, som inte är uttryckligen angivna i MKB-direktivet men som har liknande egenskaper som parkeringsanläggningar. –Byggprojekt som bostadsbebyggelse, sjukhus, universitet, idrottsarenor, biografer, teatrar, konserthallar och kulturcentrum. Den underliggande principen är att alla dessa projekt är av urban karaktär och att de kan ha en liknande påverkan på miljön. Regeringen gör i detta avseende ingen annan bedömning än vad kommis- Prop. 2020/21:174 sionen och övriga medlemsstater har gjort om vad som utgör ett köpcen- trum, en parkeringsanläggning eller ett annat stadsbyggnadsprojekt. Förslaget syftar till att förtydliga genomförandet av MKB-direktivet i Däremot är det inte avsikten att förslaget ska utvidga detaljplanekravet i sig. Utförandet av sådan bebyggelse eller anläggningar som redovisats ovan förutsätter detaljplaneläggning. Det följer av kravet att kommunen ska pröva ett mark- eller vattenområdes lämplig- het för bebyggelse och byggnadsverk samt reglera bebyggelsemiljöns utformning dels för en ny sammanhållen bebyggelse med bygglovspliktiga byggnadsverk av viss omfattning (se 4 kap. 2 § första stycket 1 PBL), dels för vissa byggnadsverk, om byggnadsverket eller dess användning får betydande inverkan på omgivningen (punkt 3 a i samma stycke). Behovet av att förtydliga detaljplanekravet i detta avseende utvecklas ytterligare i avsnitt 6.2.2. Behovet av att kunna särskilja ett sådant stadsbyggnadsprojekt som avses i MKB-direktivet från annan bebyggelse får framför allt betydelse vid bedömningen av i vilken utsträckning som kommunerna ska redovisa miljökonsekvenser i en detaljplan. Det handlar alltså i första hand om bedömningen av om genomförandet av detaljplanen kan antas medföra en betydande miljöpåverkan på grund av att planområdet får tas i anspråk på ett sådant sätt som avses i direktivet och att redovisningen av miljö- konsekvenser därför även ska uppfylla kraven i 6 kap. 35, 37 och 43 §§ och föreskrifter som har meddelats i anslutning till dessa bestämmelser (se 4 kap. 34 § andra stycket PBL). Mot bakgrund av för- slaget att redovisningen av miljökonsekvenser ska kopplas till att plan- området får tas i anspråk för ett köpcentrum, en parkeringsanläggning eller något annat stadsbyggnadsprojekt finns även anledning att framhålla att det kan vara fråga om ett stadsomvandlingsprojekt, även om platsen i sig redan utgör en tätort (se dom kommissionen mot , mål C-332/04, EU:C:2006:180, punkt 80 och 81). Bestämmelserna finns i 4 kap. 2 och 34 §§ . 6.1.2Termen industriområde ska ersätta termen industriändamål Regeringens förslag: Termen industriområde ska ersätta termen indu- striändamål för de fall då planbeskrivningens redovisning av miljö- konsekvenser även ska uppfylla vissa särskilda krav i på grund av att genomförandet av detaljplanen kan antas medföra en betydande miljöpåverkan. Promemorians förslag stämmer överens med regeringens. Remissinstanserna: Flertalet av remissinstanserna yttrar sig inte sär- skilt över förslaget. De som tar upp förslaget är i huvudsak positiva eller har inget att invända, däribland kommun, Malung-Sälens kommun, (Exploateringskontoret) och . Några remissinstanser önskar förtydliganden. län framhåller att det inte alltid med säkerhet går att förutse vilken typ av industri som kommer att etableras inom ett mer allmänt planerat industri- område och att det inte framgår av promemorian om kommunen ska han- tera frågan som om alla typer av industrier kan etableras inom området. kommun undrar hur markanvändningen förhåller sig till s.k. verksamhetsområden (Z-områden). anser att det bör vara möjligt att differentiera mellan planområden som medger småindustri- ändamål samt traditionella industriområden. Skälen för regeringens förslag Bakgrund och gällande rätt Enligt gällande rätt ska den redovisning som ska finnas i planbeskrivningen uppfylla vissa krav i , om genomförandet av detaljplanen kan antas få en betydande miljöpåverkan på grund av att planområdet får tas i anspråk för bl.a. industriändamål (4 kap. 34 § andra stycket PBL). industriändamål avses motsvara uttrycket anläggning av industriområden, som är det uttryck som används i MKB-direktivet (se punkt 10a i direktivets bilaga II, jfr även prop. 1992/93:60 s. 22 f. och 2004/05:59 s. 27 f.). I promemorian framhålls att i betänkandet Detaljplanekravet anför att bytet av uttryck medför att kraven i svensk rätt omfattar fler fall än vad som följer av direktivet. För att komma närmare den innebörd som avses i direktivet har utredningen föreslagit att termen industriändamål ska ersättas med termen industriområde (SOU 2017:64 198–201). Termen industriändamål infördes i till följd av förslagen i regeringens proposition med förslag till lag om ändring i miljöskyddslagen (1969:387) m.m. (prop. 1992/93:60) som syftade till att genomföra avtalet om Europeiska Ekonomiska Samarbetsområdet (EES- Lagändringen var en del av genomförandet av MKB-direktivet i framhåller att det inte framgår helt tydligt av propositionen varför termen industriändamål valdes, men termen industri- anläggning, som användes i den departementspromemoria som låg till grund för lagstiftningsärendet (Ds 1992:43) ansågs inte vara lämplig (samma prop. s. 22 f.). Kommissionen har efter att termen infördes i kommit med ytterligare vägledning om vad som avses med anläggning av industriområden (se rapporten of definitions of project cate- gories of annex I and II of the , s. 48 f., kommissionen, 2015). Kommissionens uttalanden får förstås som att avsikten med punkten anlägg- ning av industriområden är att fånga upp sådana industriområden och företagsparker som oftast anläggs för att skapa förutsättningar för flera olika företag när det gäller bl.a. småindustri, lager- och speditionsverksam- het, dvs. så som termen industriområde normalt tillämpas i svenskt språk- Punkten anläggning av industriområden bör läsas tillsammans med de övriga projekt som listas i direktivets bilaga II, som omfattar projekt för bl.a. utvinningsindustri, framställning och bearbetning av metaller, mineral- industri, kemisk industri, livsmedelsindustri samt textil-, läder-, trä- och Sådana verksamheter och åtgärder omfattas i svensk rätt av krav på tillstånd enligt . Om dessa verksamheter och åtgärder kan antas medföra en betydande miljöpåverkan, kommer de alltså att miljöbedömas inom ramen för den prövning av miljöfarlig verksamhet som sker enligt . I den utsträckning dessa verksamheter och åtgärder dessutom utgör industriändamål – vilket borde vara flertalet av de projekt som anges i direktivets bilaga II – kommer de även att omfattas av kravet på miljö- bedömning enligt . Att termen industriändamål an- vänds i den lagen innebär alltså att det ställs krav på en viss dubbelprövning. Kravet på att redovisa fler miljökonsekvenser ska avse ett industriområde i stället för industriändamål Från effektivitetssynpunkt är det inte ändamålsenligt att det svenska genom- förandet av MKB-direktivet innebär krav på att en och samma åtgärd ska miljöbedömas både enligt och . Termen industriändamål bör därför ersättas med den snävare termen ett industri- område. Att begränsa kravet till de fall där det är fråga om ett industri- område bör leda till att färre fall behöver konsekvensbeskrivas innan verk- samheten slutligt har bestämts. Regeringen bedömer att det inte är ändamålsenligt att ersätta den miljö- bedömning av industriområden som sker vid detaljplaneläggningen med något annat förfarande. Det hänger samman med att den framtida bebygg- elseutvecklingen i sådana områden vanligtvis behöver regleras genom en detaljplan. Dessutom gäller för vissa verksamheter som normalt bedrivs i ett industriområde, t.ex. lager- och speditionsverksamhet, att de inte behöver miljöbedömas enligt någon annan kategori i direktivet. Regeringen föreslår i avsnitt 6.2.2 att kravet på planläggning bör avse en åtgärd som kräver bygglov, om åtgärden kan antas medföra en betyd- ande miljöpåverkan på grund av att området är ianspråktaget eller kan tas i anspråk för ett industriområde. Med detta bör avses ett område som används eller kommer att kunna användas av en eller flera verksamheter för industri, tillverkning, lagerhållning eller liknande ändamål och som genom sin utformning och verksamhet utgör en funktionell enhet i förhållande till den omgivande bebyggelsen. Dessutom bör infrastrukturen i form av exempelvis vägar, vatten och avlopp vara gemensam för flera verksamheter, om huvudmannaskapet inte är kommunalt. Funktionellt handlar det alltså om ett s.k. verksamhetsområde, på det sätt som avses i 5 kap. 21 § i föreskrifter om detaljplan (BFS 2020:5), jfr syn- punkten från kommun. Enligt den bestämmelsen ska använd- ningen verksamheter tillämpas för områden för service, lager, tillverkning med tillhörande försäljning, partihandel och annan jämförlig verksamhet med begränsad omgivningspåverkan. Även komplement till verksamheten ingår i användningen. Däremot förutsätter användningen verksamhet enligt föreskrifter inte att infrastrukturen ska vara eller gemensam för flera verksamheter, på det sätt som avses i detta sammanhang. I användningen ingår det som enligt äldre rekommenda- tioner betecknades som småindustri (se Detaljplaneanvisningar, , 1976). Förslaget tillgodoser således synpunkterna från . 2020/21:174 Avgörande för om detaljplanekravet ska vara tillämpligt bör vara att det är fråga om åtgärder som inte kommer att miljöbedömas på något annat sätt. Ett område som tas i anspråk för industriell verksamhet bör således inte anses utgöra ett industriområde på det sätt som avses om det enbart rör en enstaka industriverksamhet som även kommer att miljöbedömas enligt bestämmelserna om miljöfarlig verksamhet i . Det är alltså inte frågan om att alla typer av industriverksamheter ska kunna eta- bleras inom området, som i påpekar. Verk- samheter som kan vara störande för omgivningen förutsätter använd- ningen industri enligt föreskrifter om detaljplan (se 5 kap. 9 §). Som nämnts i avsnitt 6.1.1 har detaljplanekravet för de s.k. MKB-pro- jekten ett nära samband med kravet att redovisningen av miljökonse- kvenser i en planbeskrivning ska uppfylla vissa särskilda krav i miljö- balken, om genomförandet av detaljplanen kan antas medföra en betyd- ande miljöpåverkan på grund av att planområdet får tas i anspråk på visst sätt (se 4 kap. 34 § andra stycket PBL). Om detaljplanekravet utformas så att det omfattar industriområde, är det inte lämpligt att behålla termen industriändamål som rekvisit för de fall då redovisningen av miljökonse- kvenser ska uppfylla de angivna kraven i . Det innebär att även kravet på redovisningen av miljökonsekvenser bör kopplas till att plan- området får tas i anspråk för anläggning av ett industriområde. Bestämmelserna finns i 4 kap. 2 och 34 §§ . 6.1.3Termen campingplats ska ersätta uttrycket permanent campingplats Regeringens förslag: Termen campingplats ska ersätta uttrycket perma- nent campingplats för de fall då planbeskrivningens redovisning av miljö- konsekvenser även ska uppfylla vissa särskilda krav i på grund av att genomförandet av detaljplanen kan antas medföra en betyd- ande miljöpåverkan. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Flertalet av remissinstanserna yttrar sig inte sär- skilt över förslaget. De få som tar upp förslaget är i huvudsak positiva till detta, däribland i , (Mark- och ) och . Skälen för regeringens förslag Bakgrund och gällande rätt Enligt gällande rätt ska den redovisning som ska finnas i planbeskriv- ningen uppfylla vissa krav i , om genomförandet av detalj- planen kan antas få en betydande miljöpåverkan på grund av att plan- området får tas i anspråk för en permanent campingplats (4 kap. 34 § andra stycket PBL). Det uttryck som används i motsvarar det uttryck som används i MKB-direktivet (se punkt 12d i bilaga II). Kravet på bygglov gäller för campingplatser, dvs. utan något uttryckligt krav på att anläggningen ska vara permanent. Kravet på bygglov tillkom genom den äldre (se 1985/86:1 s. 682 f.). Bestäm- melsen finns numera i 6 kap. 1 § plan- och byggförordningen. I promemorian föreslås att terminologin ska samordnas, för att förenkla byggnadsnämndernas arbete. har före- slagit samma sak (se SOU 2017:64 s. 211 f.). Kravet på att redovisa fler miljökonsekvenser ska avse en campingplats i stället för en permanent campingplats I avsnitt 6.2.2 föreslår regeringen att detaljplanekravet ska förtydligas så att det uttryckligen framgår av att en åtgärd som kräver bygglov förutsätter detaljplaneläggning, om den innebär att ett område kan tas i anspråk för eller vidtas i ett område som redan har tagits i anspråk på vissa sätt som avses i MKB-direktivet och åtgärden kan antas medföra en betydande miljöpåverkan. Frågan uppstår därmed om detalj- planekravet bör avse campingplatser eller permanenta campingplatser. Att olika termer används för bygglovsplikten och kraven på redovisningen av miljökonsekvenser i en detaljplan för campingplatser kan leda till frågor om på vilket sätt en campingplats skiljer sig från en permanent dito. För att förenkla tillämpningen anser regeringen att terminologin bör samord- nas. Tröskeln för när bygglovsplikten inträder för en campingplats är relativt låg. Enligt förarbetena till den äldre kan bygglovs- plikt inträda även utan att några egentliga byggåtgärder vidtas. Exempelvis gäller bygglovsplikten när någon ska utnyttja ett område för camping eller husvagnsuppställning i en sådan omfattning att verksamheten blir mer eller mindre yrkesmässig (prop. 1985/86:1 s. 211). Det finns såvitt känt inte någon vägledning om hur uttrycket permanenta campingplatser i MKB-direktivet är avsett att förstås. Att campingplatsen ska vara permanent kan dock tolkas som att tillfälliga campingplatser – t.ex. i anslutning till idrottsarrangemang eller festivaler – inte omfattas av kravet på miljöbedömning. Uttrycket permanent campingplats i MKB- direktivet har därmed i praktiken samma innebörd som kravet på bygg- lovsplikt enligt , eftersom det enligt praxis krävs att en camping har en viss varaktighet för att bygglovsplikten ska gälla. Mot denna bakgrund anser regeringen att uttrycket permanenta camping- platser bör utmönstras. Detaljplanekravet bör därmed avse campingplatser som kan antas medföra en betydande miljöpåverkan (se vidare avsnitt 6.2.2). Ändringen är inte avsedd att innebära någon förändring i sak. Förslaget syftar till att förtydliga genomförandet av MKB-direktivet i . Däremot är det inte avsikten att förslaget ska utvidga detaljplanekravet i sig. Anläggandet av en campingplats kan utlösa detaljplanekravet. Det följer av kravet att kommunen ska pröva ett mark- eller vattenområdes lämplighet för bebyggelse och byggnadsverk samt reglera bebyggelsemiljöns utformning för vissa byggnadsverk, om byggnadsverket eller dess användning får betydande inverkan på omgiv- ningen (se 4 kap. 2 § första stycket 3 a). Som nämnts i avsnitt 6.1.1 har detaljplanekravet för de s.k. MKB-pro- jekten ett nära samband med kravet att redovisningen av miljökonse- 2020/21:174 kvenser i en planbeskrivning ska uppfylla vissa särskilda krav i miljö- balken, om genomförandet av detaljplanen kan antas medföra en betyd- ande miljöpåverkan på grund av att planområdet får tas i anspråk på visst sätt (se 4 kap. 34 § andra stycket PBL). Om detaljplanekravet utformas så att det omfattar campingplatser, är det inte lämpligt att behålla uttrycket permanenta campingplatser som rekvisit för de fall då redovisningen av miljökonsekvenser ska uppfylla de angivna kraven i . Det inne- bär att även kravet på redovisningen av miljökonsekvenser bör kopplas till att planområdet får tas i anspråk för anläggning av en campingplats. Bestämmelserna finns i 4 kap. 2 och 34 §§ . 6.2Förslag som avser lov och förhandsbesked 6.2.1Ansökningar om lov eller förhandsbesked som avser ett MKB-projekt ska innehålla vissa uppgifter Regeringens förslag: Regeringen ska få meddela föreskrifter om vilka uppgifter som en ansökan om lov eller förhandsbesked ska innehålla när den avser ett MKB-projekt för att åtgärdens miljöpåverkan ska kunna bedömas. Promemorians förslag överensstämmer inte med regeringens. I prome- föreslås att det av plan- och byggförordningen ska framgå att en ansökan om lov eller förhandsbesked ska innehålla sådana uppgifter som krävs enligt MKB-direktivet. I promemorian föreslås inget bemyndigande för regeringen, utan det förutsätts att regeringen kan meddela de föreslagna föreskrifterna med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen. Remissinstanserna: anför att det saknas ett bemyndigande i för att regeringen ska kunna meddela de föreslagna bestämmelserna i plan- och byggförordningen. Skälen för regeringens förslag Bakgrund och gällande rätt Enligt MKB-direktivet ska exploatören för sådana projekt som förtecknas i bilaga II till direktivet lämna information om projektets art och den betyd- ande miljöpåverkan som det kan antas medföra, om medlemsstaterna kräver att en behovsbedömning ska göras av projektet (artikel 4.4). En detaljerad förteckning över vilken information som ska lämnas när det är fråga om sådana projekt finns i bilaga II.A. Kraven i bilagan innebär att exploatören bl.a. ska tillhandahålla en beskrivning av projektet, däribland en beskrivning av hela projektets fysiska karakteristika och, i tillämpliga fall, av rivningsarbeten, och en beskrivning av projektets lokalisering, i synnerhet vad beträffar miljöns känslighet i de geografiska områden som antas bli påverkade av projekten. Enligt direktivet ska särskilda kriterier, som finns i bilaga III i direktivet, i tillämpliga fall beaktas vid samman- Prop. 2020/21:174 ställningen av dessa uppgifter. Kraven i bilaga II.A har i svensk rätt genomförts i 8 § första stycket och 9 § miljöbedömningsförordningen (2017:966), förkortad MBF. Där anges vilka uppgifter som ska finnas i det samrådsunderlag som krävs vid en specifik miljöbedömning enligt 6 kap. 24 § första stycket 1 och 30 § andra stycket . Det gäller bl.a. uppgifter om –verksamhetens eller åtgärdens utformning och omfattning, –miljöns känslighet i de områden som kan antas bli påverkade, –vad i miljön som kan antas bli betydligt påverkat, –de betydande miljöeffekter som verksamheten eller åtgärden kan antas medföra i sig eller till följd av yttre händelser, i den utsträckning sådana uppgifter finns tillgängliga, –åtgärder som planeras för att förebygga, hindra, motverka eller av- hjälpa negativa miljöeffekter, i den utsträckning sådana uppgifter finns tillgängliga, och –den bedömning som den som avser att bedriva verksamheten eller vidta åtgärden gör i frågan om huruvida en betydande miljöpåverkan kan antas. Kraven ska bl.a. tillämpas vid ansökningar om tillstånd för miljöfarlig verksamhet enligt 9 kap. . Av miljöbedömningsförordningen följer att de uppgifter som ska finnas med i samrådsunderlaget ska ha den omfattning och detaljeringsgrad som behövs för att kunna ta ställning till om verksamheten eller åtgärden kan antas medföra en betydande miljöpåverkan utifrån de omständigheter som anges i 10–13 §§ (se 9 §). De paragraferna innehåller de kriterier som ska tillämpas vid en bedömning av om ett MKB-projekt kan antas medföra en betydande miljöpåverkan (jfr direktivets bilaga III). Av framgår att en ansökan om lov eller förhands- besked ska vara skriftlig och innehålla de ritningar, beskrivningar och andra uppgifter som behövs för prövningen (se 9 kap. 21 §). Av kraven i MKB-direktivet följer att en ansökan även behöver innehålla de uppgifter som följer av 8 § första stycket och 9 § miljöbedömningsförordningen. Detta framgår dock inte uttryckligen av . Kommissionen har i den formella underrättelsen ifrågasatt om bestäm- melserna i artikel 4.4 är korrekt införlivade i svensk lagstiftning. Även har i sitt remissvar över betänkandet SOU 2017:64 uppmärk- sammat att inte har föreslagit något krav på att sökanden (exploatören) enligt artikel 4.4 måste lämna information om projektets art och den betydande miljöpåverkan som projektet kan antas medföra. Mot den bakgrunden föreslås i promemorian nya bestämmelser i plan- och byggförordningen som anger att en ansökan om lov eller för- handsbesked i ett område utanför detaljplan ska innehålla de uppgifter som behövs för att åtgärdens miljöpåverkan ska kunna bedömas, i linje med vad som krävs enligt MKB-direktivet. 2020/21:174 Det ska förtydligas att regeringen kan meddela föreskrifter om vilka uppgifter som en ansökan om lov eller förhandsbesked ska innehålla I promemorian framhålls att regeringen i plan- och byggförordningen har meddelat en föreskrift om vilka krav som ställs på innehållet i en ansökan om lov (6 kap. 8 § PBF). I denna bestämmelse finns det bl.a. krav på att uppgifter om fastighetens beteckning, byggherrens person- eller organisa- tionsnummer, namn och adress och den tidpunkt då byggnads-, rivnings- eller markarbetena är avsedda att påbörjas ska lämnas i ansökan. Den här regleringen kompletterar 9 kap. 21 § som bl.a. anger att en ansökan om lov ska vara skriftlig och innehålla de ritningar, beskriv- ningar och andra uppgifter som behövs för prövningen. Det framgår också att en ansökan om lov ska innehålla byggherrens förslag om vem eller vilka som ska vara kontrollansvariga. Kraven i plan- och byggförordningen utgör sådana verkställighetsföreskrifter som avses i 8 kap. 7 § regeringsformen. I promemorian förutsätts det att regeringen med stöd av nämnda bestäm- melse i regeringsformen även kan meddela föreskrifter om att en ansökan om lov eller förhandsbesked ska innehålla de uppgifter som krävs enligt MKB-direktivet. anför i sitt remissvar att det förefaller som att regeringen saknar ett bemyndigande i för att kunna meddela de föreslagna bestämmelserna.