prop · H90361 · 2021-11-23 00:00:00 — 13 § Skattskyldig för import eller otillåten införsel av skattepliktiga varor till är deklaranten eller varje annan person enligt artikel 77.3 i unionstullkodexen och, vid otillåten införsel, varje annan person som är involverad i den otillåtna införseln. Skattskyldig vid import eller otillåten införsel av en unionsvara till är deklaranten eller varje annan person som hade varit skyldig att betala tull enligt artikel 77.3 i unionstullkodexen om varan hade varit belagd med tull och, vid otillåten införsel, varje annan person som är involverad i den otillåtna införseln. 14 § Skattskyldigheten inträder då tullskuld uppkommer i enligt tullagstiftningen, eller skulle ha uppkommit om varan hade varit belagd med tull. Om tullskuld uppkommer i ett annat EU-land, eller skulle ha uppkommit om varan hade varit belagd med tull, till följd av att en tulldeklaration ges in i det landet med stöd av ett sådant tillstånd för centraliserad klarering som avses i artikel 179 i unionstullkodexen, inträder skattskyldigheten då tullskuld uppkommer eller skulle ha uppkommit i det andra EU-landet. 15 § Skattskyldighet vid import gäller inte i fråga om varor som från platsen för import avsänds av en registrerad avsändare och flyttas enligt 4 kap. 4–7 §§. Skattskyldighet vid otillåten införsel gäller inte i fråga om varor för vilka tullskulden har upphört i enlighet med artikel 124.1 e, f, g eller k i unionstullkodexen. Vid otillåten införsel av unionsvaror ska det som sägs i första meningen tillämpas som om varan hade varit belagd med tull. Tillverkning eller användning för annat ändamål 16 § Skattskyldig är den som 1. i utanför ett skatteupplag a)tillverkar mellanklassprodukter eller etylalkohol, eller b)yrkesmässigt tillverkar öl, vin eller andra jästa drycker, 2.använder varor som förvärvats skattefritt för annat ändamål än det som var förutsättningen för skattefriheten, eller 3.använder varor som vid införsel till landet undantagits från skatteplikt enligt 2 kap. 10 § för annat ändamål än det som var förutsättningen för att varorna undantogs från skatteplikt. Varor som har förvärvats skattefritt och som går förlorade ska vid tillämpningen av första stycket 2 anses ha använts för annat ändamål än det som var förutsättningen för skattefriheten. 17 § Skattskyldigheten inträder för 1.den som är skattskyldig enligt 16 § första stycket 1, när varorna tillverkas, 2.den som är skattskyldig enligt 16 § första stycket 2 eller 3, när varorna används för annat än avsett ändamål. 18 § Skattskyldighet enligt 16 § första stycket 2 gäller inte i fråga om varor som 1.förvärvats skattefritt enligt 23 § och som blivit fullständigt förstörda genom oförutsedda händelser eller force majeure, 2.förvärvats skattefritt enligt 10 kap. 1 § eller 11 kap. 2 § första stycket 2 och som blivit fullständigt förstörda under tillsyn av . Särskild skattskyldighet i vissa fall för varor för vilka skatten inte har redovisats eller påförts 19 § Skattskyldig är den som förvarar eller lagrar skattepliktiga alkoholvaror utanför ett uppskovsförfarande utan att skatten för varorna har redovisats eller påförts i . En sådan skattskyldighet gäller inte för 1.den som är skattskyldig för varorna enligt 2, 6, 8, 9, 11, 13 eller 16 §, 2.den som före tidpunkten för redovisning av skatten, förvarar eller lagrar varor för vilka skattskyldighet har inträtt enligt 3, 4, 7, 10, 12, 14 eller 17 §, om denne har skälig anledning att anta att skatten för varorna kommer att redovisas. 20 § Skattskyldigheten inträder då varorna kom att förvaras eller lagras utanför ett uppskovsförfarande. För den som omfattas av undantag från skattskyldighet enligt 19 § andra stycket 2 inträder skattskyldigheten när undantaget från skattskyldighet upphör. 21 § Om den som är skattskyldig enligt 19 § visar att skatt därefter har påförts eller redovisats för samma varor med anledning av att varorna beskattats enligt någon annan bestämmelse i detta kapitel, eller om detta framkommer på annat sätt, ska besluta om befrielse från den skatt på varorna som har beslutats enligt 19 §. Varor för yrkesmässig försäljning ombord på fartyg och luftfartyg 22 § Bestämmelserna i 11 och 19 §§ gäller inte den som förvarar beskattade varor för yrkesmässig försäljning ombord på ett fartyg eller luftfartyg som går mellan och ett annat EU-land, för de varor som inte är till försäljning när fartyget eller luftfartyget befinner sig på ett annat EU-lands territorium än det land där varorna har beskattats. 23 § Den som har tillstånd enligt lagen (1999:446) om proviantering av fartyg och luftfartyg får, i enlighet med vad som anges i tillståndet, ta emot alkoholvaror utan skatt 1.för förbrukning ombord på fartyg eller luftfartyg på resa till en utländsk ort, eller 2.för försäljning ombord på fartyg eller luftfartyg på resa till ett tredjeland. Första stycket gäller bara om alkoholvarorna tas emot 1.från en upplagshavare i , eller 2.under uppskovsförfarandet från ett skatteupplag eller en plats för import i ett annat EU-land. Alkoholvaror som omhändertagits av 24 § Om beskattade alkoholvaror för vilka skattskyldighet inträtt enligt denna lag har omhändertagits av enligt 2 kap. 9 § lagen 2021/22:61 (1998:506) om punktskattekontroll av transporter m.m. av alkoholvaror, tobaksvaror och energiprodukter och därefter har beslutat att inte lämna ut varorna enligt 2 kap. 16 § första stycket samma lag, ska besluta om befrielse från skatten på varorna. Första stycket gäller bara om beslut om skatt för varorna har fattats av . Varor som flyttas under uppskovsförfarandet 25 § Om varor som flyttas under ett uppskovsförfarande inte når angiven destination på grund av en oegentlighet som innebär att varorna släpps för konsumtion, ska varorna beskattas här i landet om oegentligheten har 1.begåtts i , eller 2.upptäckts här, och det inte går att fastställa var oegentligheten har begåtts. 1.den som ställt säkerhet för skatten under flyttningen, eller 2.någon annan person, om denne medverkat i den otillåtna avvikelsen från uppskovsförfarandet och varit medveten om eller rimligen borde ha varit medveten om att avvikelsen var otillåten. Ett beslut om skatt för en viss flyttning av varor ska avse endast en skattskyldig. Om det inte finns skäl för annat ska beslutet om skatt avse den eller en av dem som ställt säkerhet för flyttningen. Skatten ska tas ut enligt den skattesats som gällde då varorna släpptes för konsumtion. 26 § Om varor som flyttas under ett uppskovsförfarande inte når angiven destination och ingen oegentlighet som innebär att varorna släpps för konsumtion har konstaterats under flyttningen, ska en oegentlighet ändå anses ha begåtts här i landet och varorna beskattas här, om 1.varorna avsänts från ett skatteupplag eller en importplats i , 2.det inte från den tidpunkt då flyttningen inleddes enligt 4 kap. 3, 4, 5 eller 6 § på ett tillfredsställande sätt visas a) att flyttningen har avslutats i enlighet med 4 kap. 9 § eller motsvarande reglering i destinationsmedlemsstatens lagstiftning, eller b) på vilken plats oegentligheten har begåtts. Skatten ska betalas av den som ställt säkerhet för skatten under flyttningen. Skatten ska tas ut enligt den skattesats som gällde då flyttningen inleddes. Varor som flyttas under förfarandet för beskattade varor eller som har avsänts av en distansförsäljare 27 § Om varor, som flyttas till eller via under förfarandet för beskattade varor eller som har avsänts från ett annat EU-land av en i destinationsmedlemsstaten registrerad distansförsäljare, inte når angiven mottagare ska varorna beskattas här om det beror på en oegentlighet som har 1. begåtts i , eller 2. upptäckts här, och det inte går att fastställa var oegentligheten har Prop. 2021/22:61 begåtts. 1.den som ställt säkerhet för skatten, eller 2.någon annan person, om denne medverkat i oegentligheten. Ett beslut om skatt för en viss flyttning av varor ska avse endast en skattskyldig. Om det inte finns skäl för annat ska beslutet om skatt avse den eller en av dem som ställt säkerhet för flyttningen. Skatten ska tas ut enligt den skattesats som gällde då oegentligheten begicks respektive upptäcktes. Flyttningar som inte omfattas av elektroniskt förenklat administrativt dokument 28 § En oegentlighet vid flyttning av beskattade varor anses föreligga om varor flyttas till eller via utan att uppfylla kravet för varor som ska flyttas under förfarandet för beskattade varor på att omfattas av ett elektroniskt förenklat administrativt dokument eller ersättningsdokument. Om det föreligger en sådan oegentlighet i fråga om varor som förts in i , ska de beskattas här i landet. 1.den som för in eller tar emot varorna från det andra EU-landet, eller 2.någon annan person, om denne medverkat i oegentligheten. Ett beslut om skatt för en viss flyttning av varor ska avse endast en skattskyldig. Om det inte finns skäl för annat ska beslutet om skatt avse den som för in eller tar emot varorna. Skatten ska tas ut enligt den skattesats som gällde då varorna fördes in i landet. 29 § Bestämmelserna i 2 kap. 12 § 1, 13, 15 och 16 §§ om undantag från skatt ska tillämpas även vid beskattning enligt 25–28 §§. Särskilt ansvar för betalning 30 § Den som omfattas av 25 § andra stycket, 27 § andra stycket eller 28§ tredje stycket, men som inte omfattas av beslut om skatt enligt 13 kap. 4 § för den aktuella flyttningen, får beslutas vara skyldig att tillsammans med den som beslutet om skatt gäller betala det belopp som denne gjorts ansvarig för. Beslut om ansvar får inte fattas om statens fordran mot den som beslutet om skatt gäller har preskriberats. 10 kap. Skattebefriade förbrukare Godkännande som skattebefriad förbrukare 1 § Som skattebefriad förbrukare får den godkännas som 1. använder alkoholvaror a)som en del av tillverkningsprocessen av sådana produkter som anges i2 kap. 8 och 9 §§, b)vid tillverkningen av andra produkter än som avses i a, under förutsättning att slutprodukten inte innehåller alkohol, eller 2021/22:61 c) för vetenskapligt ändamål, och 2.med hänsyn till sina ekonomiska förhållanden och omständigheterna iövrigt är lämplig som skattebefriad förbrukare. Alkohol anses vara använd som en del av tillverkningsprocessen enligt första stycket 1 a dels när alkoholen har införlivats i produkten, dels när den används för underhåll och rengöring av tillverkningsutrustning som används i tillverkningsprocessen. 2 § Ett godkännande enligt 1 § får meddelas för eller tills vidare. Ett godkännande tills vidare får meddelas den som tidigare hanterat obeskattade alkoholvaror utan anmärkning. Ett godkännande får förenas med villkor. Den som godkänts som skattebefriad förbrukare får från en upplags- havare ta emot alkoholvaror utan skatt. 3 § beslutar i fråga om godkännande av skattebefriad förbrukare efter särskild ansökan. 4 § En skattebefriad förbrukare ska löpande bokföra mottagande och förbrukning av obeskattade varor och på lämpligt sätt se till att det finns underlag för kontroll av att varor som tagits emot utan skatt använts för det ändamål som var förutsättning för skattefriheten. 5 § Godkännande av skattebefriad förbrukare får återkallas, om 1.förutsättningarna för godkännande inte längre finns, 2.alkoholvaror används för annat ändamål än som anges i godkännandet, 3.förbrukaren inte fullgör sina skyldigheter enligt 4 §, 4.förbrukaren inte medverkar vid revision enligt skatteförfarandelagen (2011:1244), eller 5.förbrukaren begär det. Beslut om återkallelse gäller , om inte något annat anges i beslutet. 1 § En upplagshavare får göra avdrag för skatt på alkoholvaror för vilka skattskyldighet enligt denna lag tidigare inträtt och som förts in i upplagshavarens skatteupplag. Avdrag vid användning och leverans i vissa fall 2 § En upplagshavare får göra avdrag för skatt på alkoholvaror 1. som har använts a) som en del av en tillverkningsprocess för sådana produkter som anges i 2 kap. 8 och 9 §§, b) vid tillverkningen av andra produkter än de som avses i a, under förutsättning att slutprodukten inte innehåller alkohol, eller c) för vetenskapligt ändamål, 2. som har levererats till a)universitet eller högskola för vetenskapligt ändamål, eller b)sjukhus eller apotek för medicinskt ändamål, eller 3.som har tagits emot av en skattebefriad förbrukare i enlighet med vad som framgår av dennes godkännande. Alkohol anses vara använd som en del av tillverkningsprocessen enligt första stycket 1 a dels när alkoholen har införlivats i produkten, dels när den används för underhåll och rengöring av tillverkningsutrustning som används i tillverkningsprocessen. 3 § En registrerad varumottagare, som har godkänts som skattebefriad förbrukare enligt 10 kap. 1 §, får göra avdrag för skatt på alkoholvaror som använts 1.för framställning av sådana produkter som anges i 2 kap. 8 och 9 §§, 2.i en tillverkningsprocess förutsatt att slutprodukten inte innehåller alkohol, eller 3.för vetenskapligt ändamål. Avdrag i samband med proviantering och exportbutiker 4 § En upplagshavare får göra avdrag för skatt på alkoholvaror 1.som har tagits emot för förbrukning ombord på fartyg eller luftfartyg på resa till en utländsk ort av någon som har tillstånd enligt lagen (1999:446) om proviantering av fartyg och luftfartyg, eller 2.som har tagits emot för försäljning ombord på fartyg eller luftfartyg på resa till ett tredjeland av någon som har tillstånd enligt lagen om proviantering av fartyg och luftfartyg. 5 § Upplagshavare som bedriver verksamhet i exportbutik enligt lagen (1999:445) om exportbutiker får göra avdrag för skatt på alkoholvaror som levererats till resande som kan uppvisa en färdhandling för resa till ett tredjeland. Avdrag medges dock högst med vad som enligt 4 § lagen om exportbutiker får säljas till varje resande. 1 § I detta kapitel finns bestämmelser om –återbetalning för varor som oegentlighetsbeskattats i (2 §), –återbetalning för varor som flyttats till ett annat EU-land (3–5 §§), –återbetalning vid export (6 §), –återbetalning för varor som använts för vissa skattebefriade ändamål (7 §), –återbetalning för varor som omhändertagits av (8 §), –formkrav på en ansökan om återbetalning (9 §), och –återbetalning för vissa skattebefriade subjekt (10 §). Återbetalning för varor som oegentlighetsbeskattats i 2 § Har en vara beskattats enligt 9 kap. 25, 26, 27 eller 28 § och visar den skattskyldige att varan efter det att flyttningen påbörjades 2021/22:61 har beskattats i enlighet med artikel 9 eller 46 i punktskattedirektivet i ett annat EU-land, ska den skatt som betalats i betalas tillbaka, om det andra EU-landets skatteanspråk är befogat. En ansökan om återbetalning enligt första stycket ska ges in till efter det att beslutet om skatt i det andra EU-landet fått laga kraft. Återbetalning för varor som flyttats till ett annat EU-land Varor som har flyttats under förfarandet för beskattade varor 3 § Om skatt har betalats i för varor och varorna därefter flyttats till ett annat EU-land under förfarandet för beskattade varor, ska efter ansökan besluta om återbetalning av skatten. Den som begär återbetalning ska visa att den skatt som ansökan avser har betalats i . Ett beslut om återbetalning får fattas först efter det att har tagit emot en sådan mottagningsrapport som avses i 8 kap. 7 och 8 §§ eller tagit emot och godtagit ett sådant alternativt bevis som avses i 8 kap. 9 §. Varor som har varit föremål för distansförsäljning 4 § Om skatt har betalats i för varor och varorna därefter flyttats till ett annat EU-land genom distansförsäljning, ska efter ansökan besluta om återbetalning av skatten. Den som begär återbetalning ska visa att den skatt som ansökan avser har betalats i och att varorna beskattats i destinations- medlemsstaten. Återbetalning enligt denna paragraf beviljas inte om 5 § är tillämplig. Ansökan om återbetalning enligt första stycket ska omfatta ett kalenderkvartal och ska lämnas in till efter kvartalets utgång. Varor som har varit föremål för oegentlighetsbeskattning i ett annat 5 § Om skatt har betalats i för varor i andra fall än i 2 § och varorna därefter flyttats till ett annat EU-land under sådana förhållanden att varorna beskattats där i enlighet med artikel 46 i punktskattedirektivet, ska efter ansökan besluta om återbetalning av skatten. Den som begär återbetalning ska visa att den skatt som ansökan avser har betalats i och att varorna har beskattats i ett annat EU-land. En ansökan om återbetalning enligt första stycket ska ges in till efter det att beslutet om skatt i det andra EU-landet fått laga kraft. 6 § Om skatt har betalats i för varor som sedan exporterats, ska efter ansökan besluta om återbetalning av skatten. Ansökan om återbetalning enligt första stycket ska omfatta ett kalenderkvartal och ska lämnas in till efter Återbetalning beviljas inte för skattebelopp som för Prop. 2021/22:61 kalenderkvartalet understiger . Återbetalning för varor som använts för vissa skattebefriade ändamål 7 § Om skattepliktiga varor använts för ändamål som avses i 11 kap. 2 § första stycket 1 av någon som inte är upplagshavare eller skattebefriad förbrukare, ska efter ansökan besluta om återbetalning av skatten. Ansökan om återbetalning enligt första stycket ska omfatta ett kalenderkvartal och ska lämnas in till efter kvartalets utgång. Återbetalning beviljas inte för skattebelopp som för kalenderkvartalet understiger . Ansökan ska åtföljas av dokumentation som styrker användningen. Återbetalning för varor som omhändertagits av 8 § Om skatt har betalats till för alkoholvaror och därefter har beslutat att inte lämna ut varorna enligt 2 kap. 16 § första stycket lagen (1998:506) om punktskattekontroll av transporter m.m.av alkoholvaror, tobaksvaror och energiprodukter, ska efter ansökan besluta om återbetalning av skatten. Formkrav på en ansökan om återbetalning 9 § En ansökan om återbetalning enligt 2–8 §§ ska göras skriftligen till och vara undertecknad av sökanden eller av den som är ombud eller annan behörig företrädare för sökanden. En ansökan som lämnats för en sökande som är en juridisk person anses ha lämnats av sökanden, om det inte är uppenbart att den som lämnade begäran saknade behörighet att företräda sökanden. Återbetalning för vissa skattebefriade subjekt 10 § ska efter ansökan besluta om återbetalning av alkoholskatt på varor som har förvärvats av 1.utländsk beskickning, karriärkonsulat i eller sådan internationell organisation som avses i lagen (1976:661) om immunitet och privilegier i vissa fall, 2.medlem av den diplomatiska personalen vid utländska beskickningar iSverige och karriärkonsul vid utländska konsulat i , under förutsättning att denne inte är svensk medborgare eller stadigvarande bosatt i , eller 3.väpnade styrkor som tillhör ett annat EU-land, för styrkornas eget bruk, för civilpersonal som följer med dem eller för mässar och marketenterier, om dessa styrkor deltar i en försvarsinsats för att genomföra en unionsverksamhet inom ramen för den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken. Medlemsstaters ombud vid en internationell organisation med säte i och personal hos en sådan organisation har efter ansökan rätt till återbetalning enligt första stycket, om har träffat 2021/22:61 överenskommelse med en annan stat eller med en mellanfolklig organisation om detta. 13 kap. Övriga förfaranderegler, omprövning och överklagande 1 § I detta kapitel finns bestämmelser om –vilka allmänna bestämmelser som gäller i fråga om förfarandet vid beskattning (2 §), –förfarandet vid beskattning vid import och otillåten införsel (3 §), –förfarandet vid beskattning vid oegentligheter (4–9 §§), –intyg till små, oberoende producenter av alkoholdrycker (10 och 11 §§), och –omprövning och överklagande av vissa beslut enligt denna lag (12 §). Allmänna bestämmelser i fråga om förfarandet vid beskattning 2 § I fråga om förfarandet vid beskattningen gäller, utom i fall som avses i 3–9 §§, bestämmelserna i skatteförfarandelagen (2011:1244). Förfarandet vid beskattning vid import och otillåten införsel 3 § beslutar om alkoholskatt för den som enligt 9 kap. 13 § är skattskyldig vid import eller otillåten införsel. Skatten ska betalas till Tull- verket. För skatt som ska betalas till gäller tullagen (2016:253). Förfarandet vid beskattning vid oegentligheter 4 § beslutar om skatt som avses i 9 kap. 25–28 §§ och ansvar enligt 9 kap. 30 §. Skatten ska betalas inom den tid som bestämmer. Om skatten enligt 9 kap. 25, 26, 27 eller 28 § inte kan beräknas till- förlitligt, ska skatten bestämmas till vad som framstår som skäligt med hänsyn till uppgifterna i ärendet. 5 § Om skatt som avses i 9 kap. 25–28 §§ eller ansvar som avses i 9 kap. 30 § har beslutats, ska bestämmelserna om ansvar för delägare i svenska handelsbolag och ansvar för företrädare för juridisk person i 59 kap. 11, 13, 15–21, 26 och 27 §§ skatteförfarandelagen (2011:1244) gälla i tillämpliga delar för det belopp som omfattas av beslutet. 6 § får förelägga den som är eller kan antas vara skattskyldig enligt 9 kap. 25, 26, 27 eller 28 § att lämna uppgift som är av betydelse för beslut om skatt enligt dessa bestämmelser. vidare förelägga den som omfattas eller kan antas omfattas av 9 kap. 25, 27 eller 28 § att lämna uppgift som är av betydelse för beslut om ansvar enligt 9 kap. 30 §. får tillämpa bestämmelserna i 37 kap. 9 § första stycket och 10 § skatteförfarandelagen (2011:1244) om föreläggande när det gäller förhållanden som är av betydelse för ett beslut om skatt enligt 9 kap. 25, 26, 27 eller 28 § eller beslut om ansvar enligt 9 kap. 30 § vad avser någon annan än den som föreläggs. 7 § får besluta om revision för att kontrollera 1.skattskyldighet enligt 9 kap. 25, 26, 27 eller 28 §, eller 2.om det finns förutsättningar för att besluta om ansvar enligt 9 kap. 30 §. får besluta om revision också för att inhämta uppgifter av betydelse för kontroll enligt första stycket av någon annan än den som revideras. Vid revision gäller bestämmelserna i 41 kap. 3–14 §§ skatteförfarande- lagen (2011:1244) i tillämpliga delar. 8 § Följande bestämmelser i skatteförfarandelagen (2011:1244) ska gälla i tillämpliga delar vid handläggning av ärenden samt vid omprövning och överklagande av beslut enligt 4–7 §§: –3 kap. 4 § om beskattningsår, –43 kap. om ersättning för kostnader för ombud, biträde eller utredning, –45 kap. om bevissäkring, –46 kap. om betalningssäkring, –47 kap. om undantag från kontroll, –60 kap. om befrielse från skatt, –61 kap. om skattekonton, –62 kap. 2, 11–16 och 19 §§ om betalning av skatt, –63 kap. 2, 4–6, 8–10, 15, 16, 22 och 23 §§ om anstånd med betalning av skatt, –64 kap. 2–4, 9 och 10 §§ om återbetalning av skatt, –65 kap. 2–4, 7, 8, 11, 13–15, 16 och 18–20 §§ om ränta, –66 kap. om omprövning, –67 kap. om överklagande, –68–71 kap. om verkställighet. Vid tillämpning av 61 kap. 1 § andra stycket, 62 kap. 12 §, 65 kap. 2 § andra stycket, 19 och 20 §§ och 66 kap. 20 § skatteförfarandelagen ska det som sägs om ansvar enligt 59 kap. skatteförfarandelagen även gälla ansvar enligt 9 kap. 30 § denna lag. 9 § Om har beslutat om ansvar enligt 9 kap. 30 §, får den som gjorts ansvarig överklaga det beslut om skatt enligt 9 kap. 25, 27 eller 28 § som omfattas av beslutet om ansvar. Överklagandet ska göras inom den tid och på det sätt som gäller för den som beslutet om skatt gäller. Vid ett sådant överklagande ska ompröva sitt beslut enligt 66 kap. 2 § första stycket 2 skatteförfarandelagen (2011:1244). Intyg till små, oberoende producenter av alkoholdrycker 10 § utfärdar sådana intyg som avses i artikel 23 a i rådets direktiv /83/EEG av om harmonisering av strukturerna för punktskatter på alkohol och alkoholdrycker, i lydelsen enligt rådets direktiv (EU) 2020/1151. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om avgifter som tas ut om en producent om denne till 2021/22:61 har lämnat felaktiga uppgifter till grund för utfärdandet av intyg eller inte till i rätt tid har anmält att förhållandena som ligger till grund för ett utfärdat intyg har ändrats.