prop · H9033 · 2021-09-21 00:00:00 — – en arbetsmetod för snabbare lärande (Komet 2020:23) har t.ex. innovation och etik (N 2018:04) noterat behovet att löpande bedöma om gällande rätt behöver hantera regelhinder eller anpassas till t.ex. ny teknik eller befintlig teknik som används på nya sätt. Regelgivningen behöver ge ett tillräckligt utrymme för alla typer av företag och andra aktörer att välja och utveckla verksamhetsformer och produkter. Likaså behöver regler och tillhörande system, såsom tillsyn och handläggningsprocesser, kontinuerligt uppdateras för att vara effektiva i förhållande till de förändrade förutsättningar som uppkommer. behöver regelverk vara tydliga och förutsägbara för de som förväntas följa reglerna. Regeringen noterar att regelverk upplevs som ett av de största hindren för företagens tillväxt och att kostnaderna som följer av regelgivning är minst ca högre än 2012, trots att målet har varit att dessa kostnader skulle vara lägre 2020 än 2012. Regeringen noterar också att visat ett stort intresse för förenklingspolitiken, med ett flertal tillkännagivanden om att intensifiera det förenklingspolitiska arbetet på olika punkter. Regeringen delar bedömning att förenklingspolitiken utgör en viktig del av näringspolitiken, att det behövs effektiva och verkningsfulla åtgärder för att förenkla och att det därför behövs ambitiösa mål och genomförandeprocesser för förenklingspolitiken. 4.2Utgångspunkter för regeringens förenklingspolitik Regelgivning är ett av de viktigaste medlen som regeringen och använder för att styra mot olika politiska målsättningar, inom många olika områden. Statliga ingripanden i form av regleringar eller andra åtgärder sker ofta i syfte att antingen korrigera ett uppfattat problem, förebygga att problem uppstår eller i syfte att uppnå en från ett samhällsperspektiv önskvärd situation eller utveckling. Regler kan också vara en förutsättning för att skapa tydliga och långsiktiga förutsättningar för företags investeringsbeslut. Väl utformade regelverk kan också bidra till att skapa gemensamma spelregler, ge förutsättningar för en önskvärd ekonomisk utveckling och till att uppnå långsiktiga konkurrensfördelar. Ofta får olika mål och värden vägas mot varandra i beslut om regelgivning. En åtgärd som medför en sådan nytta kan dock också innebära en belastning. Beteendestyrande regler avser normalt att antingen få vissa aktörer (företag eller individer) att utföra vissa handlingar som bedöms vara önskvärda eller att hindra sådana aktörer från att utföra handlingar som inte anses önskvärda. Regelgivning innebär därför i många fall begränsningar eller kostnader för de aktörer som ska följa reglerna – de måste utföra vissa handlingar de annars inte skulle ha utfört eller de kan inte längre utföra en del av de handlingar de skulle ha valt att utföra om inte regeln i fråga existerat. De aktörer som förväntas följa givna regler berörs särskilt tydligt av reglerna och påverkan på dem behöver beaktas särskilt i beslut om regler. Regler kan också medföra associerade transaktionskostnader, t.ex. kostnader för aktörerna att informera sig om vilka regler de behöver följa, kostnader för att insamla och inrapportera information om hur de följer givna regler samt kostnader i form av avgifter och sanktioner. Varje regel bör medföra en större nytta än kostnader och begränsningar. Både regeringsformen (2 kap. 15 §) och den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, , (artikel 1 i första tilläggsprotokollet) innehåller bestämmelser om skydd för egendom. I 2 kap. 17 § regeringsformen finns också en bestämmelse om näringsfrihet, dvs. rätten att driva näring eller utöva yrke. Regler kan medföra begränsningar i hur dessa rättigheter kan nyttjas eller utövas. Enligt regeringsformen kan dessa grundläggande fri- och rättigheter begränsas, men endast om det krävs för att tillgodose ett angeläget allmänt intresse. En motsvarande bestämmelse finns i . Därutöver följer ett krav på att sådana inskränkningar måste vara proportionerliga. Regeringens utgångspunkt är att regelgivningen ska utgå från proportionalitetsprincipen och bidra till att säkra de ekonomiska, miljömässiga och sociala värden som enskilda regler syftar till att skydda, inklusive värden som uttrycks i de mål för olika utgiftsområden som framgår i budgetpropositionen; som den ska främja företagens konkurrenskraft, tillväxt och innovationsförmåga. Den samlade regelgivningen ska också bidra till rättssäkerhet och minskad brottslighet, minskad risk att skattemedel används på ett otillbörligt sätt och bidra till goda konkurrensförhållanden. Med beaktande av detta är regeringens utgångspunkter följande: Regelgivningen ska utformas så att den ger goda förutsättningar för svensk ekonomis och för svenska företags tillväxt och konkurrenskraft. 2.Regelgivningen ska ge goda förutsättningar för företags förmåga till innovation och omställning. 3.Regelgivningen ska bidra till att är ett attraktivt land för internationella direktinvesteringar. 4.Proportionalitet ska beaktas i regelgivningen. 5.Effekterna av de samlade regelverken ska beaktas då ovanstående aspekter bedöms, t.ex. i samband med regelgivningsbeslut. Regeringen beslutar, med hänsyn till dessa utgångspunkter, fem nya mål för förenklingspolitiken, som redovisas i avsnitt 4.3–4.7 nedan. Dessa mål ersätter de tidigare mål som redovisats i avsnitt 2 och 3. De fem nya målen överensstämmer i hög utsträckning med de mål som varit styrande 2016– 2020. Målen ska bl.a. utgöra en utgångspunkt då regeringen lämnar lagförslag till , då regeringen själv beslutar om förordningar och i regeringens styrning av myndigheterna. Förenklingspolitiken ska, utöver regelgivning och lagstiftning, även omfatta tillämpning, styrning och utvärdering, se bl.a. avsnitt 5 och 6. Regeringen kommer att redogöra för arbetet med förenklingspolitiken, inklusive de fem målen, i budgetpropositionen. Regler ska främja tillväxt, konkurrenskraft samt innovations- och omställningsförmåga Mål: De samlade regelverken ska utgå från proportionalitet och vara utformade så att de bidrar till att främja svenska företags tillväxt, kon- kurrenskraft samt innovations- och omställningsförmåga. konstaterade i rapporten för företag – regeringen är fortfarande långt från målet (RiR 2012:6) att de största kost- nadsminskningarna och kostnadsökningarna samt andra begränsningar för företag är hänförliga till ändringar av bestämmelser som genomförs i lagar och förordningar, snarare än i myndigheternas administrativa genom- förande av sådana bestämmelser. bedömning att en bra utformning av regelverken är mycket viktigt i för- Regeringens målsättning har fram till nu varit att regler ska främja före- tagens tillväxt och det har uttryckts som att andelen företag som upplever regler som ett tillväxthinder ska minska . förenklingspolitiken ska bidra till att uppnå det näringspolitiska målet, att stärka den svenska konkurrenskraften och skapa förutsättningar för fler jobb i fler och växande företag, anser regeringen att det är motiverat att ett mål för förenklingspolitiken även fortsatt ska omfatta att regler ska utfor- mas så att de samlade regelverken ger förutsättningar för företagens till- Det näringspolitiska målet framhåller också att den svenska konkur- renskraften ska stärkas. Regeringen vill därför förtydliga att förenklings- politiken och utformningen av regelverk ska bidra till att stärka den svenska konkurrenskraften för alla typer av företag. ska bli världens första fossilfria välfärdsland. tiken kan bidra till att underlätta och snabba på en sådan omställning, som i sin tur är viktig för framtida konkurrenskraft. Som framgår i avsnitt 4.1. bedömer regeringen att det av flera anled- ningar finns behov av en god innovations- och omställningsförmåga i det svenska samhället och ekonomin. behöver regelverk vara tyd- liga och förutsägbara för de som förväntas följa reglerna. propositionen (prop. 24) framgår att regeringen avser att arbeta för en regelgivning som främjar innovation och är utformad så att den är öppen för och medger framtida samhällsutveck- ling och förändringar samt utgår från proportionalitet. bedömer att det är motiverat att detta reflekteras i de förnyade målen för Med proportionalitet avses att regeringens och myndigheternas regel- givning ska vara ändamålsenlig och att det ska vara tydligt att nyttan som skapas genom regler överstiger de kostnader och begränsningar som reglerna ifråga kan medföra samt att denna bedömning ska bygga på ett Vidare innebär proportionalitet att reglerna ska utformas så att de inte medför mer långtgående kostnader och begräns- ningar för företagen än vad som är nödvändigt för att uppnå syftet med har i en skrivelse till regeringen framhållit att regler ska ge svenska företag konkurrenskraftiga förutsättningar och att regelgivaren bör inhämta synpunkter från näringslivet i samband med utformning av Regler ska uppnå sitt syfte, men minimera de negativa konse- kvenser som de medför (N2020/01816). och Företagarna har gemensamt till regeringen fram- fört sin synpunkt att nya regler som tillkommer eller förändras måste vara Den lösning som väljs vid regelgivning ska vara den minst kostsamma för företagen givet att syftet uppnås (N2020/02448). Regeringen kommer att utgå från proportionalitetsprincipen då den gör sina bedömningar av nya eller ändrade regler, vilket bl.a. innebär en strävan att minimera de kostnader och negativa konsekvenser som nya eller ändrade regler medför för företagen. Proportionalitetsbedömningar av det slag det här är fråga om kan inte göras endast för enskilda regler betraktade som isolerade företeelser, utan de behöver, så långt som möjligt, göras med beaktande av de konsekvenser som de samlade regelverken ger upphov till. Det innebär inte att en proportionalitetsanalys kan göras av hela den samlade regelgivningen vid varje beslut om en ny regel, men det innebär att när en proportionalitets- bedömning görs för en tillkommande regel så ska den göras med hänsyn taget till de regelverk som existerar . Innovations- och omställningsförmåga innebär att regelverken inte ska släpa efter eller bli hämmande för samhällsutvecklingen och att regel- verken ska vara öppna för och medge framtida utveckling och förändring, inklusive att ge utrymme för företag att välja och utveckla verksamhets- former och produkter givet dessa förutsättningar. Målsättningen ska, utöver lagstiftning och annan regelgivning, även omfatta tillämpning, styrning och utvärdering. Uppföljningen av denna målsättning behandlas i avsnitt 5. Kostnaderna som följer av regler ska minska Mål: De kostnader för svenska företag som följer av regler ska över tid minska som andel av BNP, och kostnadsutvecklingen ska vara lägre än Ett mål för förenklingspolitiken har varit att kostnaderna som härrör från regler bör vara lägre än de var 2012, men regeringen noterar att kostnaderna överstiger nivå. har gemensamt inlämnat synpunkterna att kostnaderna till följd av nya eller förändrade regler inte ska öka den sammanlagda regelbördan och att kostnaderna till följd av befintliga regelverk bör sänkas (N2020/02448). De kostnader som följer av regelverk påverkar direkt svenska företags förutsättningar att växa och vara konkurrenskraftiga och attrahera inter- Regeringen har haft som mål att följa och reducera de kostnader som följer av regler. Det är också praxis på EU- nivå och i många av EU:s medlemsländer. Regeringen bedömer att detta är en fortsatt viktig målsättning för förenklingspolitiken. Målet gäller för den samlade regelgivningen. områden där det finns skäl att skärpa enstaka regler för att exempelvis mot- I sådana fall är utgångspunkten att den kostnad och de begränsningar som tillkommer genom den skärpta regeln ska minimeras. Regeringen bedömer vidare att regelgivningens utveckling behöver stå i relation till ekonomins utveckling, tillväxt och omställning samt till utvecklingen i omvärlden. Genom att följa upp och ställa de kostnader som regelverk ger upphov till i relation till BNP:s utveckling är det möjligt att följa hur regelgivningen i förhåller sig till andra länder och den svenska ekonomins utveckling. Som en indikation på att regelverken främjar en stärkt konkurrenskraft och att målet möts, bör utvecklingen för de kostnader som följer av regler i vara lägre än motsvarande kostnadsutveckling i de för viktigaste konkurrentländerna i omvärlden. (se också avsnitt 5.3). konstaterade i rapporten för företag – regeringen är fortfarande långt från målet (RiR 2012:6) att ett fokus på endast företagens administrativa kostnader är för snävt och exkluderar många andra direkta kostnader till följd av regler, som t.ex. kostnader för att anpassa produkter, tid för att hålla sig uppdaterad med gällande regel- verk samt investeringskostnader. och Företagarna har likaså uttryckt att det är viktigt att fånga upp de övriga kostnader som inte utgör rent administrativa kostna- Regeringen instämmer i bedömningen att även andra kostnadskate- gorier påverkar företags förmåga till tillväxt och konkurrenskraft och att detta mål för förenklingspolitiken också bör omfatta sådana andra full- görandekostnader som följer av regler. Förenklingspolitiken omfattar inte frågor om exempelvis nivåer på skattesatser eller skattekvoten, och målet omfattar inte kostnader för före- tagen i form av direkta skatteinbetalningar. Hur uppföljningen av denna målsättning ska genomföras behandlas i 4.5Handläggningstiderna ska bli kortare och mer transparenta Mål: Förvaltningsmyndigheters handläggningstider för ärenden som rör företag ska bli kortare och mer transparenta och den förväntade handläggningstiden ska synliggöras för den sökande i fler ärendekategorier. har upprepade gånger lyft fram vikten av korta handläggningstider. Detta ligger också i linje med bestämmelsen i 9 § förvaltningslagen, att ett ärende ska handläggas så enkelt, snabbt och kostnadseffektivt som möjligt utan att rättssäkerheten eftersätts. Regeringen inser att ett arbete för att förkorta handläggningstider kan medföra kostnader inom myndigheterna, men interna effektiviseringar, t.ex. genom digitalisering, kan också reducera sådana kostnader. Vidare innebär bestämmelsen i förvaltningslagen, och att många myndigheter redan har fått särskilda uppdrag att förkorta handläggningstider, att myndigheterna redan bör ha satt av resurser för sådana åtgärder. Långa handläggningstider påverkar företagens tillväxt och konkurrenskraft negativt. Det kan medföra att investeringar försenas eller inte alls blir av, att nya företag inte startar eller att de väljer annan etableringsort och att nya arbetstillfällen inte skapas. Regeringen anser att handläggningstiderna inte ska hämma företagens tillväxt, konkurrenskraft och omställningsförmåga. Kortare handläggningstider gynnar även andra aktörer som behöver få en ansökan prövad. Bedömningen är att det i flertalet fall vore samhällsekonomiskt effektivt att myndigheterna kortar sina handläggningstider, dvs. de samlade nyttorna skulle överstiga kostnaderna. Tidsåtgången för att ta fram och hantera en ansökan omfattar utöver den tid för handläggning som myndigheter mäter också det bredare begreppet handläggningsprocesser. I förenklingsarbetet är det därför angeläget att inte enbart fokusera i sig utan också på de delar av processen som föregår inlämning av en ansökan, vilket inte lika enkelt går att mäta. Till denna process hör bl.a. den tid som det kan ta för en presumtiv företagare att hitta den information vederbörande behöver om vad som måste finnas på plats för att bedriva en viss verksamhet. Det finns också specifika moment i handläggningsprocessen som t.ex. olika kompletteringar i ansökan som är angelägna att följa och som ofta inte ingår i den tid som mäts som handläggningstid. Det är angeläget att handläggningstiderna förkortas för de ärendekategorier där handläggningstiderna bedöms särskilt långa eller där handläggningstiderna är särskilt viktiga för företag, som kvalitet och rättssäkerhet bibehålls. Ett sätt att korta handläggningstiden är att se till att liggtider kortas så långt som möjligt. Det kan uppnås genom en direkt kontroll när ärendet inkommit av om det är någon komplettering som behövs och i så fall återkoppla direkt. Tydlig information om vad som krävs i en ansökan kan ge fler kompletta ansökningar. Ett exempel på hur information kan tydliggöras är portal PBL Kunskapsbanken, där det bl.a. är möjligt att hitta en samlad information om bygglovsprocessen och om vad som krävs för bygglov. som ska inhämtas bör där det är möjligt inhämtas parallellt, om det är flera Skr. 2021/22:3 myndigheter som är berörda. Ett annat sätt att korta handläggningstiderna kan vara automatisk inhämtning och delning av data, vilket även kan bidra till att förenkla företagens uppgiftslämnande och att minska risken för fel. I detta sammanhang är det viktigt att överväga såväl integritetssom sekretessaspekter. Det nya målet innebär en breddning jämfört med det existerande förenklingspolitiska målet om kortare handläggningstider genom tillägget om att förväntad handläggningstid ska synliggöras i fler ärendekategorier. På exempelvis webbplats är det möjligt att se hur lång den uppskattade handläggningstiden är för olika ärendekategorier. En uppdatering av dessa tider görs löpande. På är det också möjligt att, för ärenden hos , logga in på Mina sidor för att se vad som händer med det aktuella ärendet. Denna typ av service bör kunna spridas till fler myndigheter. Att få information om förväntad handläggningstid, liksom en ökad transparens om hur långt i processen det aktuella ärendet kommit, har återkommit som önskemål från företag och olika näringslivsorganisationer. Detta underlättar företagens planering, inte minst då en verksamhet ofta kräver flera olika tillstånd som ofta behöver vara i fas tidsmässigt. Bra bemötande och service Mål: Förvaltningsmyndigheters bemötande och service till företag ska vara företagsanpassat och väl fungerande. Myndigheters bemötande av och service till företag har återkommande tagits upp av näringslivsorganisationer och företag som ett angeläget område där det framförts att det finns skillnader mellan olika myndigheter och utvecklingspotential för många myndigheter. har inkommit med förslag till regeringen om nya mål för förenklingspolitiken och där framfört att det ska vara enkelt och tryggt att följa regler (N2020/01816). framför att de som ska följa reglerna inte ska behöva känna någon oro för att ha missat något. heternas förhållningssätt till regelverk ska därför vara att genom råd och stöd till de som ska följa reglerna göra det lätt att göra rätt. regelverk ska tolkas på samma sätt inom och mellan olika myndigheter. Myndigheternas service ska vara företagsanpassad, vilket innebär att den även ska anpassas till de förutsättningar som gäller för idéburna aktörer som bedriver näringsverksamhet. Enligt 6 § förvaltningslagen ska en myn- dighet se till att kontakterna med enskilda blir smidiga och enkla. heten ska lämna den enskilde sådan hjälp att han eller hon kan ta till vara Hjälpen ska ges i den utsträckning som är lämplig med hän- syn till frågans art, den enskildes behov av hjälp och myndighetens verk- Den ska ges utan onödigt dröjsmål. Regeringen bedömer att bra bemötande och service bör uppmärksammas som ett mål för förenklings- I de fall då olika myndigheters ärendehantering bygger på samma regel- verk är det angeläget att bedömningar så långt som möjligt blir förutsäg- 2021/22:3 bara och att likhet inför lagen säkerställs även om det alltid förekommer olika specifika omständigheter i det enskilda fallet. Detta ska inkluderas i arbetet med bra service och bemötande. Det mål som beslutas här är ett delvis nytt mål i förhållande till de fyra mål som funnits , men att mäta myndigheters bemötande mot företag är i sig inte något nytt. Regeringen har tidigare, i budgetpropositionen (prop. 2015/16:1 utg.omr. 24), lyft fram vikten av myndigheters service, bemötande och korta handläggningstider för ett konkurrenskraftigt företagsklimat. Det förenklingspolitiska målet ifråga som beslutades formulerades som att servicen ska bli bättre och handläggningstiderna ska bli kortare. Givet de synpunkter som inkommit från näringslivsorganisationer och företag bl.a. under näringsministerns s.k. förenklingsresa förtydligar regeringen nu vikten av bra bemötande och service genom att specificera det i ett separat mål, som inte är sammanslaget med målet om handläggningstiderna. Målet har kopplingar till såväl målet om korta handläggningstider som målet om digitalisering. I arbetet med att företagsanpassa myndigheters bemötande av företag kan det, när så bedöms lämpligt, bli aktuellt att se över möjligheterna att i ökad grad samordna olika myndigheters tillsyn och kontroll av samma företag för att minska den tid det tar från det aktuella företagets verksamhet. 4.7Företagens uppgiftslämnande och övriga myndighetskontakter ska förenklas genom digitalisering Mål: Andelen tjänster för företagens kontakter med det offentliga som är digitala och andelen enskilda ärenden som kan hanteras digitalt, ska öka i syfte att förenkla företagens uppgiftslämnande och övriga myndighetskontakter – det långsiktiga målet är att företagen ska lämna en uppgift en gång och till ett ställe. Regeringen har 2016–2020 haft som mål att det ska bli enklare för företag att lämna uppgifter till myndigheterna. Detta förenklingspolitiska mål kombinerade två mål som fanns 2013–2016 om att företag bara ska behöva lämna uppgifter en gång och till ett ställe och att det ska finnas enkla verktyg för att starta och driva företag. Att starta och driva företag kräver ett stort antal myndighetskontakter varför åtgärder som underlättar sådana kontakter innebär en förenkling för företagen. Digitaliseringen bidrar dels till att göra det enklare för företag att lämna uppgifter till myndigheter, dels till att underlätta såväl övriga kontakter som det offentligas informationsspridning till företag. Digitaliseringen ökar dessutom möjligheterna att anpassa informationen till det aktuella företaget. I förslag till regeringen om nya mål för förenklingspolitiken har myndigheten framfört att myndigheternas service ska vara företagsanpassad och att företag bör erbjudas möjligheter till samlade myndig- hetskontakter (N2020/01816). Myndigheternas service ska utnyttja och tillvarata de möjligheter som följer av digitalisering. cesser och uppgiftslämnande ska effektiviseras och vara användarvänliga. bedömer i sin rapport att starta företag – statliga insatser för en digital process (RiR 2019:14) att de statliga myndigheternas digitala tjänster underlättar för företagare att starta företag, men inte i önskvärd utsträckning. har tillkännagett för regeringen att ytterligare åtgärder bör vidtas för att förenkla företagandet och öka den digitala samverkan mellan myndigheter (bet. 2019/20:NU16 punkt 4, rskr. 2019/20:287). Genom att i större utsträckning ta tillvara digitaliseringens möjligheter i offentlig sektor kan vardagen för företagare i hela landet för- En ökad användning av digitala tjänster innebär även en effektivi- seringspotential för berörda myndigheter. Målet som beslutas här innebär att av alla ärendetyper som hanteras av myndigheter ska andelen för vilka en digital tjänst tillhandahålls öka. Antalet företag som har behov av och därmed möjlighet att använda en specifik digital tjänst varierar beroende på hur relevant ärendetypen är för olika företag, exempelvis om tjänsten är mer allmängiltig eller berör endast ett fåtal företag. Målet omfattar därför också att andelen enskilda ärenden som kan hanteras digitalt ska öka. Digitaliseringen av fler ärenden och fler ärendetyper bidrar till att göra det enklare för företag att lämna uppgifter till myndigheter och kan underlätta exempelvis ansöknings- procedurer genom förifylld information samt förenkla informationssprid- ning till företag. Målet ska särskilt fokusera på att förenkla de handlägg- ningsprocesser som upplevs som mest betungande.