prop · H803171 · 2021-04-13 00:00:00 — I vilken mån talan kan ändras i domstol i mål enligt den nya bestämmelsen får avgöras i rättstillämpningen i enlighet med den rättspraxis som har utvecklats kring begreppet ”saken” inom förvaltningsprocessrätten. 7.8Offentliga sektorns finansiella sparande bedömer, till skillnad från utredningen, att förslaget om bedömning av arbetsförmågan mot angivet normalt förekommande arbete inom en yrkesgrupp kan ge ökade utgifter för sjukförsäkringen. menar att det i vissa fall kan bli svårt för handläggarna att motivera ett avslag när det inte är realistiskt att individen kommer att kunna försörja sig inom den angivna yrkesgruppen. Förslaget bedöms därför kunna leda till att handläggaren i de ärenden som varken är uppenbara bifall eller avslag oftare än beslutar att bifalla ansökan om sjukpenning. Regeringen bedömer att förslaget ökar transparensen och konkretionen i bedömningar och beslut. Förslaget innebär inte några ändringar beträffande arbetsmarknadsbegreppet i sjukförsäkringen eller reglerna för den grundläggande rätten till sjukpenning. Därmed kommer förslaget inte att ha någon påverkan på sjukfallens varaktighet eller sjukpenningutgifterna. Det ankommer på att säkerställa att handläggarna har kompetens och stöd att tillämpa de föreslagna bestämmelserna. När det gäller åtaganden i så har i sitt remissvar angett ett antal konventioner som kan aktualiseras av förslagen i betänkandet. Enligt gäller detta: –konvention (nr. 128) om invaliditets-, ålders- och efterlevandeförmåner, –konvention (nr. 159) om yrkesinriktad rehabilitering och arbete (personer med handikapp), –konvention (nr. 130) om läkarvård och kontanta sjukförmåner, och –konvention (nr. 121) angående förmåner vid yrkesskada. Regeringen delar bedömning att förslagen i betänkandet inte torde strida mot internationella åtaganden enligt ratificerade . Förslaget i denna proposition bedöms därmed inte påverka internationella åtaganden. 2020/21:171 8 Förslaget till lag om ändring i socialförsäkringsbalken 48 § Från och med den tidpunkt då den försäkrade har haft nedsatt arbetsförmåga ska det dessutom beaktas om den försäkrade har sådan förmåga att han eller hon kan försörja sig själv genom 1.förvärvsarbete i en sådan angiven yrkesgrupp som innehåller arbeten som är normalt förekommande på arbetsmarknaden, eller 2.annat lämpligt arbete som är tillgängligt för honom eller henne. Vid bedömningen tillämpas 47 § andra stycket. Den försäkrades arbetsförmåga ska, trots det som sägs i första stycket, från och med den tidpunkt då han eller hon har haft nedsatt arbetsförmåga bedömas enligt 46 och 47 §§ om 1.övervägande skäl talar för att den försäkrade kan återgå till arbete som avses i46 och 47 §§ före den tidpunkt då han eller hon har haft nedsatt arbetsförmåga , eller 2.det i annat fall kan anses oskäligt att bedöma den försäkrades arbetsförmåga enligt första stycket. I paragrafen regleras hur bedömningen av arbetsförmågan ska göras i ärenden om sjukpenning när den försäkrade har haft nedsatt arbetsförmåga . Bestämmelsen tillämpas för alla som har ett förvärvsarbete, dvs. för såväl arbetstagare som egenföretagare. Enligt den hittillsvarande lydelsen av första stycket första punkten ska bedömningen av arbetsförmågan göras mot sådant förvärvsarbete som är normalt förekommande på arbetsmarknaden. Genom en ändring av punkten preciseras att bedömningen ska göras mot förvärvsarbete i en sådan angiven yrkesgrupp som innehåller arbeten som är normalt förekommande på arbetsmarknaden. Ändringen innebär att , vid ett beslut att avslå en ansökan om fortsatt sjukpenning med hänvisning till att den försäkrades arbetsförmåga inte bedöms vara nedsatt, måste ange inom vilken yrkesgrupp med normalt förekommande arbeten som den försäkrade har arbetsförmåga. Det är upp till att avgöra vilken yrkesgrupp som ska anges i avslagsbeslutet. Det finns inget hinder mot att anger fler än en yrkesgrupp i ett sådant beslut. Den arbetsmarknad som den försäkrades arbetsförmåga ska bedömas mot görs varken bredare eller smalare genom lagändringen. Härav följer att det förvärvsarbete som den försäkrades arbetsförmåga prövas mot inom yrkesgruppen måste vara normalt förekommande på arbetsmarknaden och att allt förvärvsarbete som är normalt förekommande på arbetsmarknaden ingår i någon yrkesgrupp. Begreppet yrkesgrupp är en samlingsbeteckning för arbeten som har samband med varandra. Någon reglering av hur yrkesgrupper ska bestämmas finns inte. Det blir därför en fråga för att avgöra vilka normalt förekommande arbeten som hör ihop med varandra i en yrkesgrupp. Det förhållandet att den försäkrades arbetsförmåga ska bedömas mot normalt förekommande arbete i en angiven yrkesgrupp innebär ingen ändring av vad som avses med förvärvsarbete som är normalt före- kommande på arbetsmarknaden. Den praxis som har utvecklats kring detta Prop. 2020/21:171 begrepp gäller således fortfarande. Ett beslut att bifalla en ansökan om sjukpenning medför att den försäkrades arbetsförmåga har ansetts vara nedsatt i samtliga yrkesgrupper som innehåller arbeten som är normalt förekommande på arbetsmarknaden. Samtliga yrkesgrupper med normalt förekommande arbeten bör därför anses vara ”angivna” vid ett bifallsbeslut. Någon yrkesgrupp behöver således inte nämnas i ett sådant beslut. Övervägandena finns i avsnitt 5. 8 § Vid bedömningen av om arbetsförmågan är nedsatt ska det beaktas om den försäkrade på grund av sjukdomen har sådan förmåga att han eller hon kan försörja sig själv genom 1.förvärvsarbete i en sådan angiven yrkesgrupp som innehåller arbeten som är normalt förekommande på arbetsmarknaden, eller 2.annat lämpligt arbete som är tillgängligt för honom eller henne. Bedömningen av arbetsförmågans nedsättning ska göras i förhållande till ett hel- I paragrafen regleras hur bedömningen av den försäkrades arbetsförmåga ska göras i ärenden om sjukpenning i särskilda fall. Bestämmelsen tillämpas för alla som har ett förvärvsarbete, dvs. för såväl arbetstagare som egenföretagare. Enligt den hittillsvarande lydelsen av första stycket första punkten ska bedömningen av arbetsförmågan göras mot sådant förvärvsarbete som är normalt förekommande på arbetsmarknaden. Genom en ändring av punkten preciseras att bedömningen ska göras mot förvärvsarbete i en sådan angiven yrkesgrupp som innehåller arbeten som är normalt förekommande på arbetsmarknaden. Motsvarande ändring görs i 27 kap. 48 §, se kommentaren till den bestämmelsen. Övervägandena finns i avsnitt 5. 1.Denna lag träder i kraft . 2.De nya bestämmelserna tillämpas även på sjukperioder som har påbörjats före ikraftträdandet. Bestämmelserna tillämpas dock första gången vid prövning av rätt till ersättning för dagar från och med ikraftträdandet. I första punkten anges att lagen träder i kraft . Av andra punkten följer att den nya regleringen inte enbart tillämpas på sjukperioder som inleds efter det att lagändringarna har trätt i kraft utan även på sjukperioder som har påbörjats före ikraftträdandet. De nya bestämmelserna tillämpas dock första gången vid prövning av rätt till ersättning för dagar fr.o.m. ikraftträdandet. Bestämmelserna tillämpas således inte i fråga om rätt till sjukpenning eller sjukpenning i särskilda fall för tid före ikraftträdandet (jfr motsvarande övergångsbestämmelser i prop. 2011/12:113 och prop. 2020/21:78). Övervägandena finns i avsnitt 6. 2020/21:171 Bilaga 1 Sammanfattning av betänkandet En begriplig och trygg sjukförsäkring med plats för rehabilitering (SOU 2020:6) i relevanta delar Behov av begripliga och transparenta beslut Tillämpat på utredningens uppdrag bedöms rättssäkerhet innebära att bedömningar av om en försäkrad kan försörja sig genom normalt förekommande arbete måste kunna gå att följa. Den försäkrade ska alltså kunna förstå hur och varför landat i slutsatsen att han eller hon saknar förmåga att försörja sig genom normalt förekommande arbete. Enligt utredningen bör naturligtvis även ett bifallsbeslut motiveras men för den försäkrade är det av särskild vikt att ett avslagsbeslut är motiverat så att han eller hon i en högre instans kan ifrågasätta de grunder på vilka beslutet är fattat. Utredningen har vid granskningen av ärenden noterat att de bedömningar som görs av förmågan att försörja sig i normalt förekommande arbete ofta innehåller en slags negativ definition av denna typ av arbeten. Ofta anges i beslutsmotiveringarna att den försäkrade trots sina besvär, klarar ett arbete som inte innebär mycket stillasittande, inte ställer höga krav på stresstålighet, inte är kognitivt krävande etc. Därefter konstaterar handläggaren att ett sådant arbete – som inte ställer krav på det som personen inte klarar att göra – är normalt förekommande på arbetsmarknaden. Något stöd för denna slutsats, att det finns ett normalt förekommande förvärvsarbete som inte ställer dessa krav, ges dock sällan. Enligt utredningen har den som beslutet rör, eller någon annan utomstående, alltså svårt att förstå varför drar slutsatsen att försörjningsförmåga finns i ett normalt förekommande arbete. Vid utredningens intervjuer med handläggare har framkommit att vissa handläggare försöker föreställa sig ett arbete som den försäkrade kan försörja sig i när ett avslagsbeslut ska motiveras. Men vilket arbete det rör sig om anges inte i beslutet. Enligt utredningen innebär detta att besluten inte är transparenta. Utredningen framhåller att denna typ av ”dolda domskäl” inte beror på handläggarna utan är en följd av konstruktionen av begreppet ”normalt förekommande arbete” och den praxis som utvecklats kring detta begrepp. Förslag om att bedömningen ska göras mot sådant angivet arbete som är normalt förekommande på arbetsmarknaden Utredningen föreslår att begreppet normalt förekommande arbete förtydligas så att bedömningen av förmågan att försörja sig ska göras gentemot angivet förvärvsarbete som är normalt förkommande på arbetsmarknaden. Ändringen innebär att prövningen ska göras mot normalt förekommande arbete som ingår i en yrkesgrupp enligt Standard för svensk yrkesklassi- ficering (SSYK). Enligt utredningen är yrkesgrupp ett begrepp som skulle göra bedömningarna mot normalt förekommande arbete mer verklighets- förankrade utan att bedömningarna skulle bli alltför konkreta. kesgrupp som bedömningsgrund bedöms det också bli lättare att göra de ställningstaganden som ska göras enligt . Eftersom lagtexten kompletteras med ordet angivet gäller fortfarande den praxis som utvecklats kring begreppet normalt förekommande arbete. innebär bland annat att arbetena som finns i den yrkesgrupp mot vilket prövningen görs inte får vara mycket udda eller sällan förekommande uti- från en nationell arbetsmarknad.3 Enligt utredningen inskränks på detta sätt bedömningsgrunden från ett närmast oöverskådligt begrepp till nor- malt förekommande arbeten i en yrkesgrupp som finns angiven och defi- nierad i en offentlig publikation. Detta anses gynna transparensen i För- säkringskassans tillämpning av begreppet. Det anses också bli lättare för att göra de ställningstaganden ifråga om arbetstakt och behov av anpassning som ska göras enligt Högsta förvaltningsdomstolens Genom att yrkesgruppen blir en del av prövningsramen kan den försäkrade också argumentera inför domstol varför hen anser att För- säkringskassan saknat stöd för sin slutsats att förmåga att försörja sig finns i den yrkesgrupp som angivits. Vidareutvecklat referensmaterial som stöd i handläggningen Enligt utredningen är det en svår uppgift för handläggaren att peka ut normalt förekommande arbeten i en yrkesgrupp inom vilken den försäkrade bedöms kunna försörja sig. Även om yrkesgrupperna definieras utifrån Standard för svensk yrkesklassificering behövs ett stöd som på ett mer systematiserat sätt beskriver hur en persons förmågor ska relateras till normalt förekommande arbeten i en yrkesgrupp. Utredningen bedömer att det referensmaterial som använder då en aktivitetsförmågeutredning genomförs och som ska ge ett stöd till handläggare vid bedömning av arbetsförmåga bör utvecklas så att det möjliggör verklighetsförankrade bedömningar av arbetsförmågan mot angivet normalt förekommande arbete. Utredningen anser att uppgiften att vidareutveckla ett stöd som ska underlätta utpekanden av yrkesgrupper bör åligga Arbetsförmedlingen som är den myndighet som har den bästa kunskapen om arbetsmarknaden och dess krav. Enligt utredningen är det naturligt att Arbetsförmedlingen i detta arbete nära samarbetar med . bör vid detta arbete rådgöra med arbetsgivar- och arbetstagarorganisation- erna som kan tillföra värdefulla perspektiv på hur arbetsmarknaden ser ut och utvecklas framöver. Arbetsförmedlingen har framfört till utredningen att det mer formellt bör göras ett förtydligande när det gäller uppdrag, ansvar och förvaltning över tid av det nämnda referensmaterialet. förtydligandet måste utgå ifrån förhållandet att Arbetsförmedlingen som 3 HFD 2018 ref 51 I och II, s. 7. myndighet tillhandahåller uppgifter för bedömning och beslut i en annan Utredningen bedömer att förslaget att prövningen av arbetsförmågan ska göras mot angivet normalt förekommande arbete kommer att öka den försäkrades förståelse för beslut. Beslutsunderlaget kommer att förbättras vilket också underlättar den försäkrades situation vid eventuella omprövningar och överklaganden. Rättssäkerheten kommer därmed att öka. Utredningen bedömer att den nya regeln medför krav på ytterligare utredning och dokumentation av bedömningar vid avslag på den grunden att den försäkrade bedöms kunna försörja sig i ett angivet normalt förekommande arbete. Om kravet på ytterligare utredning kommer att påverka ställningstagande, det vill säga om fler kommer att bli beviljade sjukpenning i samband med 180-dagars- prövningen jämfört med , går enligt utredningen inte att besvara. Ut- redningen konstaterar att regelförändringen i sig medför ingen förändrad tillämpning. Författningsförslag avseende 27 kap. 48 § och 28 a kap. 8 § socialförsäkringsbalken i betänkandet En begriplig och trygg sjukförsäkring med plats för rehabilitering (SOU 2020:6) Förslag till lag om ändring i socialförsäkringsbalken Härigenom föreskrivs i fråga om socialförsäkringsbalken dels att 27 kap. 48 och 49 §§, 28 a kap. 8 § och 31 kap. 3 § ska ha följande lydelse dels att det i balken ska införas två nya paragrafer, 27 kap. 48 a och 49 a §§, av följande lydelse, 2020/21:171 Bilaga 2 Från och med den tidpunkt då Från och med den tidpunkt då den försäkrade har haft nedsatt den försäkrade har haft nedsatt dessutom, om det inte finns sär- ska dessutom beaktas om den för- skilda skäl mot det eller det i annat säkrade har sådan förmåga att han fall kan anses oskäligt, beaktas om eller hon kan försörja sig själv den försäkrade har sådan förmåga att han eller hon kan försörja sig 1. sådant förvärvsarbete som är 1. sådant angivet förvärvsarbete normalt förekommande på arbets- som är normalt förekommande på 2.annat lämpligt arbete som är tillgängligt för honom eller henne. Vid bedömningen tillämpas 47 § andra stycket. När en försäkrad har uppnått den ålder då inkomstgrundad ålderspension som tidigast kan lämnas ska hans eller hennes arbetsförmåga, oavsett vad som stadgas i första stycket och 48 a-49 a §§, bedömas enligt 46 och 47 §§. Sjukpenning enligt denna bedömning kan som längst beviljas till och med den tidpunkt då den försäkrade som tidigast kan ta ut garantipension. Bedömning av arbetsförmågan ska dock alltid göras mot annat lämp- 1 Senaste lydelse 2012:256. 2020/21:171 Bilaga 2 ligt arbete som är tillgängligt för den försäkrade. Den försäkrades arbetsförmåga ska, trots det som sägs i 48 § första stycket, från och med den tidpunkt då han eller hon har haft nedsatt arbetsförmåga bedömas enligt 46 och 47 §§ om – övervägande skäl talar för att den försäkrade kan återgå till arbete som avses i 46 och 47 §§ före den dag då han eller hon har haft nedsatt arbetsförmåga – hög grad av sannolikhet talar för att den försäkrade kan återgå till arbete som avses i 46 och 47 §§ före den dag då han eller hon har haft nedsatt arbetsförmåga . – det i annat fall kan anses oskä- ligt att bedöma den försäkrades arbetsförmåga enligt 48 § första Från och med den tidpunkt då Från och med den tidpunkt då den försäkrade har haft nedsatt den försäkrade har haft nedsatt det, om det inte kan anses oskäligt, det beaktas om han eller hon har så- alltid beaktas om han eller hon har dan förmåga som avses i 48 § första sådan förmåga som avses i 48 §. Vid bedömningen tillämpas 47 § andra stycket Den försäkrades arbetsförmåga ska, trots det som sägs i 49 §, från och med den tidpunkt då han eller hon har haft nedsatt arbetsförmåga bedömas enligt 46 och 47 §§ om – hög grad av sannolikhet talar för att den försäkrade kan återgå till arbete som avses i 46 och 47 §§ före den dag då han eller hon har haft nedsatt arbetsförmåga i 550 – det i annat fall kan anses oskä- ligt att bedöma den försäkrades arbetsförmåga enligt 48 § första Vid bedömningen av om arbetsförmågan är nedsatt ska det beaktas om den försäkrade på grund av sjukdomen har sådan förmåga att han eller hon kan försörja sig själv genom 1. sådant förvärvsarbete som är 1. sådant angivet förvärvsarbete normalt förekommande på arbets- som är normalt förekommande på 2.annat lämpligt arbete som är tillgängligt för honom eller henne. Bedömningen av arbetsförmågans nedsättning ska göras i förhållande till ett heltidsarbete. Vid sjukdom som sätter ned en försäkrads arbetsförmåga med minst en fjärdedel har den försäkrade rätt till rehabiliteringsersättning under tid då han eller hon deltar i arbetslivsinriktad rehabilitering som avser att 1.förkorta sjukdomstiden, eller 2.helt eller delvis förebygga eller häva nedsättning av arbetsförmågan. Vid bedömningen av om arbets- förmågan är nedsatt enligt första stycket ska 27 kap. 46 och 47 §§ tillämpas. I fråga om den som är arbetslös ska bedömningen dock göras mot arbete som avses i 48 § första stycket. 1.Denna lag träder i kraft . 2.De nya bestämmelserna tillämpas även på sjukperioder som har påbörjats före ikraftträdandet. Bestämmelserna tillämpas dock vid prövning av rätt till ersättning för dagar från och med ikraftträdandet. 3.Den som utifrån då gällande tidigast tidpunkt för uttag av inkomstgrundad ålderspension fått sin arbetsförmåga bedömd enligt 48 § tredje stycket ska få arbetsförmågan fortsatt bedömd mot denna bestämmelse även om tidpunkten för tidigast uttag ändras. Detta gäller dock bara om den försäkrade i obruten följd uppburit sjukpenning enligt 48 § tredje stycket utifrån den äldre tidpunkten för tidigast uttag. 2 Senaste lydelse 2012:256. Efter remiss av betänkandet En begriplig och trygg sjukförsäkring med plats för rehabilitering (SOU 2020:6) har yttrande inkommit från Arbets- förmedlingen, , , kommun, Delaktighet, Handlingskraft, Rörelsefrihet (DHR), , Eko- nomistyrningsverket, kommun, kommun, kommun, Funktionsrätt , Fysioterapeuterna, , Förhandlings- och samverkansrådet (PTK), , Förvalt- ningsrätten i , kommun, , Uni- versitet, kommun, , Inspektionen för socialförsäkringen (ISF), , Utvärdering, , kommun, kommun, Kammar- rätten i , kommun, , , Kumla kommun, i (LO), kommun, LO-TCO Rättsskydd, , , kommun, , kommun, Myndigheten för ar- betsmiljökunskap (Mynak), Myndigheten för delaktighet (MFD), Region , Region , Region , , Region , Region län, , för Social och Mental Hälsa, , , kommun, kommun, , Statskontoret, kommun, , , Svenska ILO- kommittén, , , Ar- ioner, , , kommun, , (), Därutöver har yttrande inkommit från , Aut- förbund, , för psykisk hälsa (NSPH), (), Personskade- förbundet (RTP), samt S-kvinnor. Följande instanser har avstått att lämna ett yttrande eller inte haft några synpunkter: kommun, , Forsk- ningsrådet för hälsa, arbetsliv och välfärd (FORTE), Företagarna, kanslern, ombudsmän (), samt Kon- junkturinstitutet, kommun, , kommun Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsminister , ordförande, och statsråden , , , , , Shekarabi, Ygeman, , , , , , , , Regeringen beslutar proposition Angiven yrkesgrupp – åtgärder för en begriplig sjukförsäkring