prop · H803147 · 2021-03-23 00:00:00 — Utgångspunkten för arbete inom den andra dimensionen, som ägnas åt frågor om ekonomi och miljö, är att ekonomisk utveckling och miljömässig hållbarhet utgör centrala förutsättningar för att bygga varaktig säkerhet. Kontoret för samordnaren av ekonomi- och miljöverksamhet (OCEEA) upprättades och utgör en del av sekretariat. Samordnarkontoret har till uppgift att stärka förmågan hos permanenta råd och övriga institutioner att hantera ekonomiska och miljömässiga aspekter av säkerhet. Kopplat till den andra dimensionen finns också en kommitté som samlar alla deltagande stater, samt ett årligt forum för ekonomiska och miljömässiga säkerhetsfrågor med brett deltagande. OCEEA anpassade sig snabbt till utmaningarna under pandemin, och både ekonomiska och miljömässiga forum (EEF) och det ekonomiska och miljömässiga genomförandemötet (EEDIM), arrangerades virtuellt eller i hybridform. Samordnarkontoret fortsatte också att stödja gränsöverskridande vattensamarbete, begränsa risker kopplade till naturkatastrofer, främja god miljöstyrning, säker hantering av farligt avfall, energissäkerhet och att möta potentiella säkerhetsrisker till följd av klimatförändringar. Vidare hölls en serie digitala möten om pandemins påverkan på verksamheten i den andra dimensionen. EEF, den andra dimensionens främsta politiska forum, inriktades på att främja säkerhet, stabilitet och tillväxt i genom att bekämpa korruption genom innovation, ökad öppenhet och digitalisering. Det ekonomiska och miljömässiga genomförandemötet (EEDIM) granskade åtaganden för att begränsa katastrofrisker. OCEEA erbjöd också stöd för god samhällsstyrning och ett gynnsamt affärsklimat, inriktat på att förhindra och bekämpa korruption och socioekonomisk ojämlikhet bland annat genom att främja kvinnors företagande. Samarbetet inom den andra dimensionen bedrivs till största delen genom projektverksamhet, främst i och , inklusive . Projekten fokuserar bland annat på transportfrågor och fältmissioner spelar en Skr. 2020/21:147 viktig roll för att följa upp projekten. Samordnaren verkar mot korruption och penningtvätt och för att främja god samhällsstyrning och en fungerande rättsordning på ekonomi- och miljöområdet. Samordnaren arbetar också för att stärka kvinnors ekonomiska ställning och med migrationsrelaterade frågor med koppling till ekonomiska och miljömässiga aspekter av säkerhet. Arbetet inom andra dimension präglats av två huvudsakliga perspektiv bland de deltagande staterna. De centralasiatiska deltagande staterna tillsammans med och har visat ett stort intresse för att det huvudsakliga arbetet i dimensionen ska vara ekonomisk sammanlänkning och tillväxt. De europeiska deltagande staterna, å andra sidan, prioriterar miljö, migration och utveckling inom säkerhetssektorn. Det slovakiska OSSE-ordförandeskapet hade inte arbetet inom andra dimension som en tydlig prioritering. Under det albanska ordförandeskapet 2020 kunde ett beslut om att motverka korruption genom ökad digitalisering antas vid ministerrådsmötet i . , som nästa ordförande, stärkte sitt engagemang i den andra dimensionen. verksamhet utgår från det breda säkerhetsbegreppet som härleds ur inställningen att mänskliga rättigheter och en välfungerande demokrati utgör förutsättningar för långsiktig och varaktig säkerhet, och att detta kräver en väl fungerande rättsstat. Denna innebörd av begreppet säkerhet utgör en grundpelare i och utgör fokus för den tredje, så kallade mänskliga, dimensionen. Rättsstaten och dess principer är hörnstenar i verksamhet för att stärka demokrati och skydd av mänskliga rättigheter. Rättsstatsbegreppet inbegriper således inte enbart formella juridiska ramverk, utan även verksamhet ämnad att skapa rättvisa genom väl fungerande processer och samhällsstrukturer. De politiskt bindande åtagandena i den tredje dimensionen syftar till att säkerställa att de mänskliga rättigheterna respekteras fullt ut, att upprätthålla rättsstatens principer, att bygga upp och bevara demokratiska institutioner samt att motverka intolerans och diskriminering. har aktivt bidragit till att stärka de rättsstatliga aspekterna av säkerhetsarbete. årliga översynskonferens om den mänskliga dimensionen årliga översynsmöte om den mänskliga dimensionen (HDIM) syftar till att ge möjlighet att granska och diskutera i vilken grad de deltagande staterna uppfyller sina OSSE-åtaganden inom den mänskliga Mötet, som samlar både regeringsföreträdare och civilsamhälles- representanter från hela regionen, är en viktig plattform för öppen 2020/21:147 diskussion och politiskt ansvarsutkrävande. Mötet har vuxit till att bli det största i på temat mänskliga rättigheter. Förhandlingarna om dagordningen för HDIM, som varit svåra på grund av politiska skiljelinjer, försvåras framför allt genom turkisk kritik om civilsamhällets deltagande. Eftersom det krävs konsensusbeslut om bland annat HDIM:s dagordning och civilsamhällets deltagande kan enskilda länder hindra att mötet hålls. har lagt ned ett omfattande engagemang för att värna civilsamhällets deltagande inom i enlighet med organisationens grundprinciper. HDIM kunde 2019 trots utmaningarna genomföras, men utmaningen att försvara mötenas öppenhet kvarstår. De komplicerade förhandlingarna om civilsamhällesdeltagande slutade med att valde att inte närvara. Den ryska aggressionen mot och den inrikespolitiska repressionen i dominerade både de formella och de informella diskussionerna. Även situationen i , och fick stort utrymme. medverkade till att anordna tre sidoevenemang, om journalisters säkerhet, demokrati och civilsamhälle samt sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter. medförde pandemin att HDIM ställdes in. För att inte riskera att skapa ett prejudikat som skulle kunna äventyra mötets unika format och breda deltagande gav sitt stöd till detta beslut. deltagande stater träffas regelbundet i kommittén för den mänskliga dimensionen utifrån ett tematiskt program, i syfte att utbyta erfarenheter och diskutera nya åtaganden. hade fram rollen som samordnare för frågor som rör medie- och yttrandefrihet för EU:s medlemsstater i . I denna roll har spelat en särskilt aktiv roll för EU:s ansvarsutkrävande på detta område. frånsade sig uppdraget som samordnare för dessa frågor med anledning av uppdraget som nästa ordförande. Efter OSSE-ordförandeskapet är avsikten att denna EU-roll ska återgå till . är det som har detta ansvar. fortsatte att delta i och stötta Democracy Defender Initiative, ett initiativ från åtta likasinnade deltagande stater för att främja demokratisk utveckling och samarbete med civilsamhället. Bland annat delar gruppen ut priset till organisationer och individer i civilsamhället som utmärkt sig i sitt arbete för demokrati. gick priset till organisationen som arbetar för mänskliga rättigheter i . tog tillsammans med och initiativ till att inrätta en vängrupp för journalisters säkerhet som var aktiv som skrivelsen avser. Gruppen samlar 16 deltagande stater under svensk-fransk-litauisk ledning och verkar aktivt för att främja insatser för medieaktörers säkerhet i bred bemärkelse, genom sidoevenemang, diskussionsinlägg och annat diplomatiskt arbete. Kontoret för demokratiska institutioner och mänskliga Kontoret för demokratiska institutioner och mänskliga rättigheter (ODIHR) inrättades 1992 och har i uppdrag att bistå de deltagande staterna med att genomföra sina åtaganden inom den mänskliga dimensionen. Mer specifikt arbetar ODIHR bland annat med att främja förutsättningarna för demokratiska val samt att bistå de deltagande staterna med att bygga upp och stärka demokratiska institutioner. Andra frågor inom ODIHR:s breda mandat är jämställdhet, rättsstatens principer, romers möjligheter att fullt ut åtnjuta de mänskliga rättigheterna, förenings- och mötesfrihet, religions- och övertygelsefrihet, situationen för försvarare av de mänskliga rättigheterna samt skyddet av de mänskliga rättigheterna i kampen mot terrorism. Kontoret har cirka 150 anställda och har sitt säte i . Den före detta italienska parlamentarikern utsågs vid ministerrådsmötet i till ny chef för kontoret. Övervakning av allmänna val, som är ett av mer synliga verksamhetsområden, samordnas av ODIHR och genomförs i samarbete med parlamentariska församling. har och , med stöd av ett antal andra deltagande stater i , ifrågasatt ODIHR:s valövervakningsmetodologi och opartiskhet. och EU har varit tydliga i sitt stöd för ODIHR:s internationellt erkända metodologi. bidrar till ODIHR:s valövervakande verksamhet genom att sekondera svenska observatörer till valövervakningsmissionerna. lämnade extrabudgetärt stöd till ODIHR:s projektverksamhet i . har också bidragit genom en sekondering till tjänsten som ODIHR-chefens representant i . Högkommissarien för frågor om nationella minoriteter Högkommissarien för frågor om nationella minoriteter (HCNM) inrättades 1992 och har sitt säte i . Högkommissarien har som främsta syfte att verka konfliktförebyggande, med huvuduppgift att i ett tidigt skede identifiera och motverka etniska spänningar som kan äventyra freden, stabiliteten eller relationerna mellan deltagande stater. innehar Kairat Abdrakhmanov från posten som högkommissarie. Högkommissarien verkar genom så kallad tyst diplomati, vilket innebär att regeringar i förtroende kan be om hjälp att hantera spända situationer som berör nationella minoriteter och som riskerar att leda till konflikt. Alla deltagande stater har accepterat högkommissariens mandat och därmed dennes rätt att avge rekommendationer i nationella minoritetsanknutna frågor. Dessa frågor handlar ofta om rätt till medborgarskap, icke-diskriminering, möjlighet att använda sitt modersmål, utbildning på minoritetsspråk samt möjlighet att delta i och aktivt kunna påverka det politiska, sociala, ekonomiska och kulturella livet i det land där man är bosatt. som skrivelsen avser har 2020/21:147 högkommissarien varit aktiv i en rad länder, till exempel , , , och . gav stöd till att arrangera en konferens om minoriteters rättigheter som anordnades av högkommissarien för att uppmärksamma 20-årsjubiléet för de så kallade Lundrekommendationerna om nationella minoriteters delaktighet i samhället. Mediefrihetsrepresentanten () inrättades 1997 och har till uppgift att följa utvecklingen på mediefrihetsområdet i de deltagande staterna samt att verka för att principer och åtaganden om yttrande- och mediefrihet följs. I mandatet ingår även att på ett tidigt stadium identifiera och uppmärksamma utmaningar inom dessa områden och hantera dem i samarbete med de deltagande staterna, övriga institutioner och andra relevanta organ. och EU är tydliga i sitt stöd för mediefrihetsrepresentantens mandat, som är flexibelt nog att möta såväl existerande som nya hot mot yttrande- och mediefriheten i OSSE-området, inklusive i digitala sammanhang. Posten som mediefrihetsrepresentant innehas av från . Institutionen består av ca femton tjänstemän och har sitt säte i . Mediefrihetsrepresentanten uppmärksammar tillkortakommanden genom skrivelser och offentliga uttalanden, rapporterar regelbundet till permanenta rådet, besöker de deltagande staterna och sammanställer publikationer och rekommendationer om yttrande- och mediefrihet i OSSE-området. Mediefrihetsrepresentantens arbete fokuserar särskilt på frågor som rör säkerhet för journalister, inklusive den specifika situationen för kvinnliga journalister, inskränkningar i mediefriheten, desinformation och mediepluralism. Mediefrihetsrepresentanten har återkommande pekat på den oroande utvecklingen i flera av deltagande stater, med brister i säkerheten för journalister i bred bemärkelse och nya inskränkningar av yttrande- och mediefriheten, inte minst i digitala sammanhang. Mediefrihetsrepresentanten har också bistått med rådgivning och juridiska analyser till deltagande stater som avsett att reformera sina medielagstiftningar. har fortsatt att stödja mediefrihetsrepresentantens kontor och verksamhet genom extrabudgetära bidrag och sekonderar en seniorrådgivare till institutionen. Säkerhetssituationen i östra är fortfarande svår. återaktiverades en vapenvila, enligt överenskommelse i Trilaterala Kontaktgruppen (TKG) som utgörs av och som förhandlingsparter med som medlare. Representanter från de självutnämnda republikerna i Luhansk och Donetsk deltar också vid TKG:s möten. Sedan vapenvilan infördes har en nedåtgående trend i antal överträdelser av vapenvilan noterats, men konflikten fortsätter att skörda offer. fortsätter att beskriva konflikten som en olaglig annektering av och rysk militär aggression i de östra delarna av landet och kräver att ska sluta förse de väpnade grupperna med militär materiel, trupp och träning. Enligt är våldsnivån en direkt konsekvens av den ryska militära inblandningen. Det ryska stödet menar man bekräftas av de observationer som särskilda observatörsinsats i (SMM) har gjort av tåg, konvojer och militära fordon som korsar gränsen utanför regeringens kontroll. fortsätter att förneka sin roll som part i konflikten och insisterar på direkta förhandlingar mellan och de självutnämnda republikerna i Luhansk och Donetsk för att lösa vad man från rysk sida betecknar som en intern ukrainsk kris. försöker beskriva sig som en medlare som bland annat står upp för den rysktalande minoritetens rättigheter i . har fortsatt framhålla att konflikten grundar sig i brott mot , internationell rätt och den europeiska säkerhetsordningen genom landets militära aggression mot och illegala annektering av . Vidare har motverkat ryska försök att beskriva sig som en medlare, och inte som en part, i konflikten. 4.2 hantering av konflikten Den rysk-ukrainska konflikten har som skrivelsen avser fortsatt att dominera dagordning, inbegripet de veckovisa sammanträdena i permanenta råd och forum för I diskussionerna riktas uppmärksamhet mot illegala annektering av och militära aggression i östra , som utgör överträdelser av folkrätten och grundläggande principer samt utmaning mot den europeiska säkerhetsordningen. har stått isolerat i frågan. (SMM) utgör alltjämt organisationens största fältinsats. SMM:s mandat täcker hela , men missionens rörlighet är ständigt begränsad och den saknar, på samma sätt som andra officiella företrädare för , helt tillgång till . fortfarande inte fått ett meningsfullt tillträde till statsgränsen mellan och och har rapporterat om begränsningar av sin rörelsefrihet på icke-regeringskontrollerat territorium. möjlighet att bidra till att Minsköverenskommelserna, dvs. undertecknades av konfliktens parter för att åstadkomma en hållbar lösning av konflikten i östra , genomförs har liksom varit Huvuddelen av missionen är verksam i östra , där SMM observerar brott mot vapenvilan, samt de områden för tillbakadragande som överenskommits i TKG. SMM övergångspunkterna längs kontaktlinjen där det före pandemiutbrottet passerade många civila mellan de regerings- och icke-regeringskontrollerade områdena. trafiken , men bröts den trenden. och rapporterades 800 000 civila ha korsat kontaktlinjen, en kraftig minskning i jämförelse med då nästan 8,5 miljoner civila korsade kontaktlinjen. Detta har inneburit en ytterligare distansering mellan regeringskontrollerat och icke-regeringskontrollerat Pandemin har likaså medfört påtagliga begränsningar i SMM:s rörlighet, i synnerhet på icke-regeringskontrollerat territorium. Missionen har stärkt sin effektivitet genom ökat användande av övervakningskameror och drönare som komplement till den mänskliga övervakningen och patrulleringen. Missionen har verkat aktivt dygnet runt genom övervakningskameror placerade längs kontaktlinjen och genom daglig övervakning med kort- och långdistansdrönare över det Långdistansdrönare ger inblick i aktiviteter vid den ryska gränsen, där SMM relativt ofta märkt av aktivitet i form av tåg och lastbilar som passerar gränsen. SMM:s drönare har dock regelmässigt utsatts för störningssignaler och beskjutning. SMM har därvid förlorat ett betydande antal drönare, framför allt över icke-regeringskontrollerat Det faktum att lämnade den gemensamma kontroll- och (and Coordination, JCCC), har medfört svårigheter att koordinera SMM:s har jämställdhetsfrågor fått en ökad betydelse för missionens arbete, både internt och externt. SMM finansieras genom medel från samtliga deltagande stater i , enligt en fördelningsnyckel som reglerar obligatoriska bidrag till fältverksamhet, samt genom frivilliga finansiella och personella bidrag. bidrog med 15 svenska observatörer. obligatoriska avgiften till SMM så bidrog efter förfrågan från missionen med ett extra projektbidrag om till missionens verksamhet. En mindre och begränsad observationsmission BCOM (Border Control Observation Mission), finns på den ryska sidan av två gränsövergångar vid den rysk-ukrainska gränsen. Missionen fick ett förlängt mandat som bl.a. innebär att det uppdateras i stället för Majoriteten av deltagande stater har fortsatt att framhålla att BCOM måste utökas geografiskt och personalmässigt för att kunna bidra till en väl fungerande övervakning. OSSE-ordförandeskapets särskilda representant för och Trilaterala Kontaktgruppen, har fortsatt varit verksam. TKG består av fyra arbetsgrupper – en politisk, en ekonomisk, en humanitär och en som behandlar säkerhetsrelaterade frågor. Efter de ukrainska president- och parlamentsvalen har president utsett nya ukrainska representanter till TKG. Vissa ömsesidigt förtroendeskapande steg för att Skr. 2020/21:147 förbättra förutsättningarna för att genomföra Minsköverenskommelserna har kunnat skönjas. autonoma institutioner (ODIHR, RFoM och HCNM) har alltjämt verksamhet kopplad till konflikten och har ett väl fungerande samarbete med ukrainska myndigheter. Mediefrihetsrepresentanten har uppmärksammat situationen för yttrande- och mediefrihet med koppling till konflikten i både och . ordinarie fältnärvaro i , i form av ett projektkontor i , har arbetat med stöd till nationell dialog, sammanfört och koordinerat aktörer verksamma inom minröjning i östra och försett dem med utrustning och expertis. SMM och projektkontor i samarbetar även med andra internationella aktörer på plats, inte minst med FN och EU. Samarbetet med FN:s övervakningsmission för mänskliga rättigheter (UN HRMMU) och med EU-insatsen EUAM kan särskilt nämnas här. Den dramatiska inrikespolitiska händelseutvecklingen i efter det starkt ifrågasatta presidentvalet kom också att prägla arbetet i . ODIHR kunde inte genomföra en valobservationsinsats under presidentvalet på grund av en fördröjd inbjudan från . Efter presidentvalet i bröt omfattande folkliga protester ut i landet. De belarusiska myndigheterna valde att möta demonstrationerna med brutalt våld. Ett stort antal demonstranter, inte bara i , utan runtom i , greps. Den dåvarande albanske OSSE-ordföranden , tillsammans med utrikesminister som nästa ordförande, erbjöd stöd för att facilitera en genuin dialog mellan regimen och den belarusiska oppositionen i landet. Erbjudandet tog sin utgångspunkt i att som deltagande stat i har förbundit sig att leva upp till ett antal åtaganden avseende demokrati och rättsstatens principer. Ordföranden och nästa ordförandens erbjudande välkomnades av såväl den belarusiska oppositionen som av EU, och andra delar av det Den belarusiska regimen gav inte något definitivt svar på erbjudandet. Med anledning av rapporter om allvarliga kränkningar av mänskliga rättigheter vid presidentvalet aktiverade 17 deltagande stater den så kallade Moskvamekanismen för att undersöka situationen. ordförande valde att inte ingå i kretsen av deltagande stater som Detta med tanke på att det var sannolikt att som ordförande skulle komma att hantera utfallet av Den expertmission som tillsattes presenterade en rapport som slog fast att det förekommit allvarliga brister i hur presidentvalet genomförts och att valet inte levde upp till etablerad Rapporten pekade på allvarliga kränkningar av mänskliga 2020/21:147 rättigheter och att brustit i att följa sina internationella förpliktelser, däribland OSSE-åtaganden. 88 rekommendationer gavs i rapporten till , deltagande stater och det internationella samfundet. 6OSSE:s hantering av de utdragna konflikterna Konflikten om regionen , som ligger i , men till övervägande del befolkas av armenier, har pågått . blossade strider upp, som kostade tusentals människor livet i . Militärt var överlägset och lyckades vrida tillbaka utfallet från kriget –1994, där förlorade kontrollen över . undertecknades efter en rysk medlingsinsats en överenskommelse om vapenvila mellan premiärminister , president och president . Överenskommelsen innefattar en kontingent ryska fredsbevarare. Ett humanitärt centrum har också inrättats i största stad eller Khankendi som staden också kallas, bemannat av myndighetsöverskridande rysk personal. Utöver detta deltar också tillsammans med med personal i ett mindre övervakningscentrum lokaliserat i regionen . Kriget inleddes mot bakgrund av en eskalering , med några dagars intensiva strider på den armenisk-azeriska gränsen. Dessa strider föregicks av en period av relativt lugn, efter de strider som ägde rum . verkar för en förhandlingslösning genom Minskgruppen. Gruppens samordförande, , och , har mandat som medlare. Minskgruppens samordförande har som skrivelsen avser genomfört möten på högsta politiska nivå, något som varit svårt att åstadkomma. Genom de senaste stridernas utgång och undertecknandet av trepartsavtalet om vapenvila har förutsättningarna förändrats radikalt. OSSE-ordförandeskapet har en personlig representant för konflikten, baserad i . I uppdraget ingår bland annat att skapa förtroende mellan parterna genom att upprätthålla kontakter med politiska och militära ledare, bland annat för att möjliggöra humanitärt tillträde. har verkat till stöd för Minskgruppens samordförandeskap i dess uppdrag att medla i konflikten. Efter kriget mellan och diskuterades olika aspekter av konflikten intensivt inom . Trots ansträngningar kunde ingen överenskommelse nås om en förlängning av mandatet för OSSE-missionen i och missionen stängdes därför . Oenigheten i förhandlingarna gällde främst närvaro och rörelsefrihet över hela territorium, inklusive utbrytarregionerna och . motsatte sig tillträde till utbrytarregionerna så länge inte övriga deltagande stater erkände dem. Detta kunde inte accepteras av övriga deltagande stater, som underströk respekten för suveränitet och territoriella integritet. har en särskild representant till södra som också har en roll som samordförande inom de internationella Genèvesamtalen (Discussions, ), som etablerades och är det enda forum för diskussioner om en lösning på konflikterna som accepteras av alla inblandade parter. sammanför representanter för , , och för samtal . Ordförandeskapet drivs tillsammans med EU och FN. Därutöver deltar i mötena. hanterar även tillsammans med EUMM (European Union Monitoring Mission) det så kallade IPRM-formatet (Incident Prevention and Response Mechansism) mellan /och , i vilket parterna kan lyfta frågor av mer detaljerad karaktär. Trots regelbundna möten inom Genèvesamtalen har parterna inte kommit närmare en lösning sedan formatet inrättades. har vidtagit flera destabiliserande åtgärder, inte minst genom olika avtal med utbrytarregionerna. Dessa avtal har befäst relationen mellan och utbrytarregionerna, vilket från georgisk sida har tolkats som steg mot annektering, och har fördömts av EU, och andra likasinnade stater. Den överordnade målsättningen med samtalen är att uppnå fredlig och hållbar konfliktlösning i enlighet med folkrätten och den europeiska säkerhetsordningen i ett läge där avståndet mellan de två ryskstödda utbrytarregionerna och resten av ökar. har aktivt bidragit till att stärka den georgiska rättsstaten och bygga en grund för nationell försoning i landet och fortsätter att arbeta för att återfinna saknade personer. har fortsatt att tillsammans med andra deltagande stater medverka i en informell vängrupp för i – en vängrupp som också agerar inom EU och i .