prop · H90336 · 2021-10-19 00:00:00 — Regeringen, som instämmer, anser att betyg efter varje nivå i ämnet innebär en viktig åter- koppling till eleven om var eleven befinner sig kunskapsmässigt. Detta bör motivera eleven att genomföra utbildningen. En sådan ordning medför också att det finns tydlig information om hur mycket eleverna kan i ett ämne om de byter lärare, program, skola eller skolform inför en ny termin. Slutligen kan ett betyg på en lägre nivå i ämnet än vad som ingår i elevens studieplan komma att utgöra elevens betyg i ämnet om eleven avbryter sina studier. Elevkårer anger att de har varit oroliga för att ämnes- betyg skulle kunna leda till färre tillfällen för återkoppling och formativ bedömning men att de anser att förslaget har utformats med detta i åtanke. Stiftelsen skolor är positiv till att betyget från en nivå ska ersättas av betyget på nästa nivå, fram till elevens slutliga betyg i ämnet. Det är enligt stiftelsen inte rimligt att det som betygsätts i början av gymnasietiden ska ingå i slutbetyget studier. Regeringen delar stiftelsens bedömning och anser att en grundprincip med förslaget om ämnesbetyg är att ge möjligheter till fördjupning och lärande . En fråga som inte är tillräckligt utredd enligt är hur det slutliga betyget i ämnet ska beslutas om olika lärare har undervisat på olika nivåer i ämnet. Förslaget innebär att ett centralt innehåll anges för varje nivå i ämnet. Detta innehåll bör alltså styra vad undervisningen ska behandla på den aktuella nivån. Betyget ska i sin tur, bestämmas efter en bedömning av elevens kunskaper på den aktuella nivån i förhållande till betygskriterierna som föreskrivs för ämnet som helhet. Detta innebär att elevens kunskaper bör ställas i relation till samma betygskriterier oavsett vilken nivå eleven läser. Eftersom bedömningen enligt förslaget också ska göras med utgångspunkt i innehåll för aktuell nivå kommer dock elever som läser ett ämne på olika nivåer att bedömas från olika utgångspunkter. Det betyg som sätts bör med andra ord rättvisande återspegla elevens kunskaper på den aktuella nivån i ämnet. Det innebär att en lärare som ska sätta betyg för betygssättningen bör förhålla sig till den nivå betyget gäller och inte behöver gå tillbaka till vad eleven har presterat på tidigare nivåer. Regeringen anser att det i många fall är positivt för konti- nuiteten i undervisningen för såväl lärare som elev om det är en och samma lärare som sätter betyg på alla nivåerna i ett ämne, men modellen som sådan innebär alltså inte att lärare för att sätta betyg måste kunna ta hänsyn till elevens prestationer från tidigare nivåer i ämnet. oroar sig för att det kommer att krävas en betydande dokumentation över elevers kunskapsutveckling när elever byter skola eller lärare. Om detta inte sköts finns enligt förbundet en risk att elever sätts i situationer där en lärare som bara har undervisat bär ansvaret för ett mycket avgörande betyg. Med en modell för ämnesbetyg, där avstämningar sker längs vägen i form av betyg på nivåer i ämnet, anser regeringen att arbetet med betygssättning inte bör kräva ytterligare överföring av dokumentation jämfört med . Vid lärar- eller skolbyten är det emellertid alltid, oavsett system, nödvändigt med doku- mentation över undervisning som bedrivits och de kunskaper som eleverna har visat för att säkerställa att den nya läraren har ett tillräckligt underlag för fortsatt undervisning och betygssättning på den aktuella nivån. 3 kap. 12 j § skollagen ska, när en elev i bl.a. gymnasieskolan eller gymnasiesärskolan övergår till en annan skolenhet inom den aktuella skol- formen, den överlämnande skolenheten till den mottagande skolenheten överlämna sådana uppgifter om eleven som behövs för att underlätta över- gången för eleven. är tveksam till att begreppet kurs ersätts av uttrycket ”nivå i ämne” eftersom ”nivå” kan referera till att betyget på en viss nivå i ämnet ska omfatta underliggande nivåer men även till en separat nivå i ämnet. Nämnden anser att man av den anledningen kan överväga att använda ett annat uttryck. Regeringen bedömer dock att det är tydligt vilken funktion uttrycket har i de sammanhang det före- Flera remissinstanser, bl.a. och är oroliga för att utredningens förslag kan medföra att elever eventuellt inte kommer att välja högre nivåer i ämnet än det som ingår i utbildningen av rädsla för att få ett lägre betyg på en högre nivå och därmed i hela ämnet. Teknikföretagen och flera representanter för branscher uttrycker också sådan oro och framför i sina remissvar att alla nationella program bör ge grundläggande behörighet till högskolestudier i sitt grundutförande, dvs. utan att de nivåer som krävs i ämnena svenska eller svenska som andra- språk och engelska för grundläggande behörighet till högskolestudier sär- skilt måste väljas till. Risken är annars att eleverna på yrkesprogram inte läser dessa ämnen i den omfattning som behövs. vidare att en tydligare konsekvensbeskrivning, inklusive konkreta förslag, bör göras för att motverka taktiska val innan modellen införs. Regeringen vill inte avfärda att det finns en risk för att vissa elever kan välja att inte fördjupa sig, eller hoppa av studierna i ett ämne där de riskerar lågt betyg, för att t.ex. läsa vidare på komvux. programmen är dock relativt styrda, med litet utrymme för elevers Regeringen erfar vidare att elever i gymnasieskolan oftast för- djupar sig inom ramen för individuellt val i ämnen som ger grundläggande eller särskild behörighet till högskolestudier. incitament för denna typ av fördjupning kommer att finnas kvar då det handlar om den enskilde elevens framtida studier eller möjligheter till Det innebär att regeringen bedömer att elever även fortsättningsvis kommer att vilja läsa högre nivåer i ämnen som behövs för särskild behörighet till högskolestudier, t.ex. i matematik eller i de ämnen som krävs för grundläggande behörighet till högskolestudier, i samma utsträck- Regeringen avser emellertid att följa om, och i så fall hur, införandet av ämnesbetyg påverkar elevernas val av ämnen och fördjup- När det gäller frågan om grundläggande behörighet har fått i uppdrag att i samband med förberedelserna för ett framtida införande av ämnesbetyg även undersöka möjligheterna att skapa reellt utrymme för elever på alla yrkesprogram att läsa de ämnen som krävs för att få grund- läggande behörighet till högskolestudier (Regleringsbrev och IFAU betonar vikten av rättvis meritvärdering till högre studier för att undvika att elever som läser mer avancerade nivåer missgynnas. IFAU är ett alternativ, som bibehåller incitamentet att läsa högre nivåer, att den lägre nivåns betyg gäller för det antal gymnasiepoäng som den lägre nivån motsvarar och att den högre nivåns betyg gäller för det antal gymnasiepoäng som den nivån motsvarar, vid sammanräkning av betygs- snitt. Regeringen anser att det i direkt jämförelse med ett kursutformat system kan tyckas orättvist om elever ”förlorar” ett tidigare högt betyg när betyget på nästa nivå i ämnet blir lägre. Gymnasie- och gymnasiesärskolan blir dock med förslaget ämnesutformade och det blir därmed ett betyg i ämnet som utgör elevens ämnesbetyg. Avsikten är att ämnesbetyget ska spegla elevens kunskapsnivå i hela ämnet. Regeringen bedömer att det genom krav på vissa nivåer i ett ämne för behörighet till högskolestudier och för anställningsbarhet, fortsatt finns goda incitament för fördjupning i ämnen, även om valet av en högre nivå i ett ämne kan ge mindre utdelning i meritvärdet i den ämnesutformade gymnasieskolan, jämfört med i den kursutformade, i de fall eleven sänker sitt betyg när eleven läser ytterligare nivåer i ämnet. Därtill kommer att dagens system med meritpoäng, som syftar till att elever ska fördjupa sig i språk och matematik och som medger att en elev kan höja sitt meritvärde genom att läsa vissa fördjupande kurser (se avsnitt 6.2), är mycket fördelaktigt för eleverna. Om en elev får minst betyget E i ett visst antal kurser som ger extra meritpoäng innebär det en lika stor höjning av elevens meritvärde som om eleven hade höjt samtliga kursbetyg (ca 25) med ett helt betygssteg, t.ex. från C till B. Regeringen anser därför att incitamenten för fördjupning kommer att finnas kvar även om ämnesbetyg införs. I samband med utformningen av ämnesplaner behöver dock tillsammans med UHR analysera eventuella behov av förändringar rela- terat till behörighet och urval till högre studier med anledning av ett införande av ämnesbetyg. Som UHR lyft är det t.ex. inte omöjligt att knyta krav på särskild behörighet till en viss nivå i ett ämne. Ett par remissinstanser lyfter även frågan om hur det ska bli när elever inte får godkänt betyg på en nivå i ett ämne men vill fortsätta sina studier på nästa nivå. Föräldraalliansen eftersöker en strategi för hur en elev med icke godkända betyg ska förberedas för att läsa vidare på nästa nivå och påpekar att arbetsbelastningen för läraren kan bli betydande i dessa fall. Regeringen bedömer att arbetsbelastningen knappast kommer att öka eftersom det även i dagens kurssystem är möjligt för elever att gå vidare till en annan kurs i ett ämne trots att eleven har fått F på underliggande kurs. En elev som inte har fått ett godkänt betyg på en kurs har också möjlighet att gå om kursen (9 kap. 1 § gymnasie- förordningen). Regeringen avser att införa motsvarande reglering på för- ordningsnivå för nivåer i ämnet. anser att förslaget kan leda till höjd motivation att fortsätta studera. Regeringen instämmer och bedömer dessutom att det liksom kommer att krävas vägledning och stöd för elever som inte når målen i sina ämnesstudier. I vissa fall kan det säkert vara mer lämpligt för elever att läsa om en nivå i ämnet än att gå vidare, men det är en bedömning som behöver göras individuellt. En fördel med ett ämnes- betygssystem är att den tid som ges för studierna i ämnet som helhet kan hjälpa elever som är nära ett godkänt betyg över gränsen med rätt stöd. Regeringen kan också, i likhet med utredningen, konstatera att en elev som har fått ett icke godkänt betyg på en nivå i ämnet men som på nästa nivå 2021/22:36 lyckas hämta in de kunskaper som behövs för ett godkänt betyg får en andra chans att nå ett godkänt betyg utan att behöva pröva för betyg i den lägre nivån. Det bör inte göras några undantag från principen att ett godkänt högre betyg i ett ämne ersätter ett lägre betyg i ämnet För att motverka att elever väljer att inte fördjupa sig i ett ämne föreslår utredningen att vissa ämnen ska delas upp i mindre delar som kallas block och att regeringen ska ges möjlighet att för vissa ämnen föreskriva om undantag från bestämmelserna om att ett betyg på en högre nivå i ett ämne ska ersätta ett betyg på lägre nivå, dvs. ett betyg i ett högre block skulle inte ersätta ett betyg i ett lägre block. Exempelvis skulle matematik nivå 1 och 2 kunna utgöra ett block och matematik nivå 3 och 4 ett annat block. En majoritet av de remissinstanser som uttalat sig om detta förslag har emellertid invändningar, bl.a. , som är kritiskt och anser att om undantag skulle medges från modellens principer skulle det kunna bidra till en fragmentisering av utbildningen, och , som bedömer att det finns en risk att ambitionerna med reformen urholkas. Regeringen delar uppfattningen att möjligheten till undantag skulle kunna bidra till ett hybridsystem mellan kurs- och ämnesstudier som inte fungerar tillfredsställande och anser, i likhet med Skolinspektionen, att det är viktigt att eftersträva en tydlighet i modellen. bedömer att det even- tuellt kan behövas en blockkonstruktion, men delar utredningens uppfattning att en sådan konstruktion kan motverka de övergripande syftena med ämnesutformningen. Regeringen anser att betygssättningen bör vara densamma för alla ämnen. Regeringen anser alltså att det inte är lämpligt att skapa block av ämnen då det skulle ge ett orent system som är svårt att överblicka. Som regeringen har anfört ovan anser vidare rege- ringen att det finns andra delar i ett kommande system med ämnesbetyg som motverkar att elever inte skulle fördjupa sig i ett ämne. anförde vidare, när myndigheten bereddes tillfälle att lämna synpunkter på ett tidigt stadium av beredningen av lagrådsremissen, att det behöver vara möjligt för elever att i vissa ämnen kunna få flera separata betyg. kan en elev i ämnet moderna språk t.ex. läsa kursen moderna språk 1 i både tyska och franska och därmed få två separata kursbetyg, ett i varje språk. På motsvarande sätt kan en elev i ämnet musik parallellt läsa olika instrument exempelvis dels flöjt, dels piano, och få ett betyg för varje instrument. Detsamma gäller t.ex. ämnet tillämpad programmering, som innehåller kursen tillämpad programmering 1 som kan läsas men med olika innehåll, och ämnet teknik, som innehåller bl.a. kursen teknik – specialisering, som kan läsas med olika innehåll. Motsvarande specialiseringsmöjligheter finns i flera yrkeskurser som bygger på kunskaper som eleven utvecklat genom att läsa andra kurser i ämnet, t.ex. kursen matlagning – specialisering som bygger på kursen matlagning 4 och där eleverna bl.a. ska få lära sig yrkesmässig och experi- mentell matlagning inom ett valt specialiseringsområde, t.ex. kreativ mat- lagning, molekylär gastronomi eller snabbmat. Även här kan eleven läsa kursen och få separata betyg. Att det är möjligt att få flera separata betyg inom ramen för ett ämne på en och samma kurs regleras inte i skollagen. Det framgår i stället av ämnesplanerna för de ämnen där de aktuella kurserna ingår. I betygsdokument separeras t.ex. de olika språken genom att det aktuella språket anges. I praktiken fungerar språken därmed som separata ämnen, även om de formellt sett är delar av ämnet moderna språk. Den modell för ämnesbetyg som utredningen föreslår innebär att ett god- känt betyg som sätts på en högre nivå i ett ämne med flera nivåer ska anses omfatta lägre nivåer i ämnet och ersätta betyg som har satts på sådana nivåer. Det gör att den konstruktion som används där betyg kan sättas i flera parallella specialiseringar inom ett ämne inte kan användas i det nya systemet eftersom ämnen behöver byggas i progression med betyg som ersätter och omfattar underliggande nivåer. ser fördelar med att kunna fortsätta med en lösning där olika specialiseringar av ett ämne inte per definition är olika ämnen, utan att de i stället kan likställas med olika ämnen. En farhåga från myndigheten är att det annars kan bli alltför stora begränsningar i hur ämnen kan konstrueras och att det blir svårare att skapa den gymnasieskola myndigheten ser framför sig där strävan efter större helheter och till betyg kombineras med såväl ett relevant utbildningsinnehåll som med möjligheter till specialiseringar och till lokal och regional anpassning. anser bl.a. att det är problematiskt om det inte längre alls blir möjligt för elever att få betyg i olika, parallella specialiseringar inom t.ex. matlagning, frisör eller jakt och viltvård. Inne- hållet i dessa specialiseringskurser kan i praktiken bestämmas lokalt med utgångspunkt i en generellt skriven ämnesplan där kursen ingår. Om möjligheten till specialiseringar inom ramen för systemet minskar ser myndigheten det som sannolikt att antalet ansökningar om att få inrätta nya ämnen kommer att öka, liksom ansökningar om särskilda varianter för att rymma sådana nya ämnen inom programstrukturerna. Regeringen delar visserligen uppfattning att det behövs en lösning för dessa ämnen så att elever fortsatt kan läsa och få separata betyg i de kunskaps- områden som specialiseringarna utgör. Det behöver fortsatt kunna gå att specialisera sig t.ex. i olika yrkesämnen och det ska kunna gå att läsa olika språk inom ramen för ett nationellt program. Det vore orimligt om exem- pelvis ett betyg i franska på nivå 2 skulle ersätta ett betyg i spanska på nivå 1 eller att det inte skulle kunna gå att läsa två olika moderna språk på samma nivå. Regeringen anser dock att det är viktigt att systemet för ämnesbetyg är renodlat, tydligt och överblickbart. Regeringen har över- vägt lösning, dvs. att det fortsatt ska kunna finnas flera parallella specialiseringar inom ett ämne, t.ex. att moderna språk fortsatt utgör ett ämne med olika specialiseringar i form av de olika språken. Med ett ämnesutformat system där betyg ska sättas i ämnet blir det dock otydligt om det i ett antal ämnen i stället för betyg i ämnet ska sättas betyg i specialiseringar inom ämnet. Regeringen delar således inte uppfattning att en elev ska kunna få flera betyg på samma nivå i ett och samma ämne eller flera slutliga betyg i ett och samma ämne med olika specialiseringar och att det därför ska kunna göras undantag från principen att ett betyg på en högre nivå i ett ämne ska ersätta ett betyg på lägre nivå i samma ämne. Det betyder dock inte att möjligheterna att skapa specialiseringar inom olika ämnesområden ska hindras. behöver se över hur dagens specialiseringsämnen och språkämnen fortsättningsvis ska fungera. Kurser som kan läsas med olika innehåll kan t.ex. i stället delas upp i flera ämnen, förutsatt att fortsatt bedömer att det är nödvändigt och motiverat med flera separata betyg. naturligt att betrakta t.ex. franska och spanska som två olika ämnen. bör också fortsatt vara fullt möjligt, om gör den bedömningen, att med utgångspunkt i dagens specialiseringskurser skapa flera parallella specialiseringsämnen inom t.ex. ett yrkesområde som kan profileras lokalt eller regionalt och där elever fortsatt får möjlighet att t.ex. få utveckla sina matlagningskunskaper inom både molekylär gastronomi och snabbmat. Det betyder att det som är olika specialiseringar inom ramen för samma kurs i fortsättningen kan vara fråga om olika delar inom en nivå inom ett ämne eller om olika ämnen, beroende på om det bedöms att det räcker med ett samlande betyg för olika delar av ett nuvarande ämne eller om det bedöms att det även fortsättningsvis behöver ges ett betyg för varje I sistnämnda fall bör olika ämnen konstrueras. frågan om antalet ansökningar om nya ämnen från huvudmän kommer att vara beroende av hur ämnena konstrueras. Modellen för ämnesbetyg medför således att ämnen och ämnenas indelning behöver ses över. Ett ämnesbetyg omfattar nivåer i ämnet som bygger på varandra och ett ämne som avslutas med en kurs som medger lokal eller regional specialisering med olika innehåll, som t.ex. ämnet matlagningskunskap, kan behöva delas upp i ett eget ämne som t.ex. omfattar fyra nivåer och 400 poäng och ett par olika mer eller mindre specificerade specialiseringsämnen som bygger på nivå 4 i ämnet mat- lagningskunskap, dvs. som utgör fördjupningsämnen, och som därmed ger En sådan lösning kan också vara rimlig ur ett lik- Regeringen bedömer således sammanfattningsvis att det inom ramen för det föreslagna systemet finns ett stort utrymme för att vid behov fortsatt utforma ämnen som ger huvudmännen möjlighet att profilera utbildningar och elever möjlighet att specialisera har i uppdrag att utforma och kontinuerligt utveckla ämnesplaner och att meddela föreskrifter om ämnesplaner för alla ämnen, utom gymnasiegemensamma, för berörda skolformer (1 kap. 4 § gym- nasieförordningen, 2 kap. 13 § förordningen om vuxenutbildning och 5 § förordningen (2015:1047) med instruktion för ). arbete inhämtar myndigheten synpunkter från flera olika instanser för att få olika perspektiv på de förslag till föreskrifter som myndigheten tar fram, t.ex. från huvudmän, myndigheter, elev- och lärarorganisationer. gäller föreskrifter om ämnesplaner för yrkesämnen är det också reglerat i gymnasieförordningen att myndigheten ska samråda med ett nationellt programråd (1 kap. 5 §). Regeringen anser att det beskrivna förfarandet bör ge ett bra underlag för konstruktionen av ämnen med lämpliga av- Att ett ämne inte ska kunna läsas med olika innehåll får konsekvenser för utformningen av ämnesplaner. till denna fråga i avsnitt 6.5. Sammanfattningsvis föreslår regeringen att betyg ska sättas i ett ämne efter varje avslutad nivå och att läraren vid betygssättningen ska göra en sammantagen bedömning av elevens kunskaper på den aktuella nivån i förhållande till de betygskriterier som har föreskrivits för ämnet som helhet samt sätta det betyg som bäst motsvarar elevens kunskaper. godkänt betyg sätts på en högre nivå i ett ämne med flera nivåer ska betyget även anses omfatta lägre nivåer och ersätta betyg som har satts på Prop. 2021/22:36 lägre nivåer. Om ett betyg på en högre nivå är icke godkänt ska elever få behålla redan godkända betyg på lägre nivåer Modellen för ämnesbetyg har som viktig princip att betyget i ämnet ska spegla elevens kunskaper upp till den aktuella nivån och ersätta betyg på lägre nivåer. Regeringen bedömer dock att det skulle få för stora konsekvenser både för genomströmning och för elevers vilja att fördjupa sig i ämnen om även ett icke godkänt betyg på en högre nivå skulle komma att ersätta godkända betyg. Eftersom ett godkänt betyg på en nivå i ett ämne enligt förslaget har ett reellt värde till dess eleven får ytterligare ett godkänt betyg på en högre nivå bör eleven, enligt regeringens be- dömning och i likhet med utredningens förslag, behålla detta betyg i de fall eleven inte klarar den högre nivån. Det kan t.ex. krävas kunskaper på den lägre nivån för att en elev ska få en gymnasieexamen. Ett sätt att visa detta bör då kunna vara antingen ett betyg på den lägre nivån eller ett slutligt ämnesbetyg. Det är inte avsikten att ett införande av ämnesbetyg ska försvåra för en elev att nå en gymnasieexamen och en princip som innebär att en elev får behålla ett godkänt betyg om eleven inte klarar nästa nivå är ett sätt att tillse att så inte blir fallet. I dessa fall bör således eleven få med sig två betyg, ett godkänt för den lägre nivån och ett icke godkänt för den högre nivån. Genom en sådan konstruktion förlorar eleven inte tidigare lästa gymnasiepoäng i ämnet. Flera remissinstanser, bl.a. och Stiftelsen skolor, är positiva till förslaget. anser att det är orimligt att ett underkänt betyg på den sista nivån skulle göra hela ämnet underkänt men uttrycker att en sådan lösning inte är helt oproblematisk. Den förutsätter enligt att varje underkänd nivå kan läsas in för sig genom vuxenutbildningen . Detta är inte självklart enligt . Regeringen bedömer dock att en elev som t.ex. har godkända betyg som omfattar nivå 1 och 2 i ett ämne, men som lämnar gymnasieskolan med betyget F på nästa nivå bör kunna gå in på den nivån i ämnet i vuxenutbildningen för att uppnå ett godkänt betyg. Om t.ex. en elev på ett yrkesprogram med godkänt betyg i den första nivån i engelska, väljer att läsa till den nivå i ämnet som krävs för grundläggande behörighet, och får ett F i betyg på nästa nivå har eleven kvar sitt betyg på den första nivån, vilket krävs för en gymnasieexamen från ett yrkesprogram och eleven kan komplettera den högre nivån i ämnet vid senare tillfälle, genom att läsa ämnet i komvux eller pröva för högre betyg. Av regeringens förslag följer att ett icke godkänt betyg på en högre nivå i ett ämne i gymnasieskolan inte ska omfatta lägre nivåer med ett godkänt betyg eller ersätta betyg som har satts på sådana nivåer. I dessa fall ska elevens godkända betyg gälla alltjämt och eleven ska få ett icke godkänt betyg för den högre nivån. I gymnasiesärskolan finns inte något icke godkänt betyg. För den elev som inte har uppfyllt kunskapskraven för betyget E, ska betyg inte sättas (18 kap. 23 § skollagen). Att betyg inte sätts i en sådan situation påverkar inte betyg som har satts i ämnet på lägre nivåer. Ämnesbetyg ska även införas i komvux Modellen för ämnesbetyg ska användas i komvux på gymnasial nivå och komvux som särskild utbildning på gymnasial nivå Regeringens förslag: I utbildning inom vuxenutbildning på gymnasial nivå och vuxenutbildning som särskild utbildning på gymnasial nivå ska betyg sättas i ämnen efter varje avslutad nivå. När ett godkänt betyg sätts på en högre nivå i ett ämne med flera nivåer ska betyget även anses omfatta lägre nivåer och ersätta betyg som har satts på sådana nivåer.