prop · H803143 · 2021-03-23 00:00:00 — Myndigheten för delaktighet har bl.a. till uppgift att främja respekten för och medvetenheten om rättigheter för personer med funktionsnedsättning samt att verka för full delaktighet i samhällslivet för personer med funktionsnedsättning och för jämlikhet i levnadsvillkor. CRPD innebär att konventionsstaterna har åtagit sig att säkerställa och främja fullt förverkligande av alla mänskliga rättigheter och grundläggande friheter för alla personer med funktionsnedsättning utan diskriminering. I syfte att uppnå detta åtar sig konventionsstaterna att vidta alla ändamålsenliga lagstiftningsåtgärder, administrativa och andra Prop. 2020/21:143 åtgärder för att uppfylla rättigheterna. Så som har nämnts så kommer institutet att fullgöra de uppgifter som en oberoende nationell mekanism har enligt artikel 33.2 i CRPD vilket betyder att uppfyller sina åtaganden i denna del. Institutets utgångspunkt i andra för folkrättsligt bindande förpliktelser på de mänskliga rättigheternas område betyder att institutet kan ta sin utgångspunkt direkt i konventionen. Det innebär att institutet kan bidra till att arbetet med konventionen förstärks, exempelvis genom att institutet kan lämna förslag till regeringen på åtgärder som behövs. Institutets uppgift med utgångspunkt i CRPD är i linje med åtagandet om att vidta alla åtgärder som behövs för att rättigheterna ska uppfyllas. I avsnitt 5.3.1 understryker regeringen att institutet inte ska ta över uppgifter från andra myndigheter eller arbeta med samma uppgifter utan att arbetet i stället bör komplettera och förstärka det arbete som utförs av andra myndigheter. En förutsättning för att institutets arbete med CRPD ska bli framgångsrikt är att det görs i nära samverkan med Myndigheten för delaktighet. Regeringen bedömer att institutet på så sätt kan bidra till att ytterligare synliggöra och uppmärksamma frågor som rör rättigheter för personer med funktionsnedsättning. Enligt Parisprinciperna ska en nationell rättigheter ha tillräcklig finansiering som gör det möjligt för institutionen att bl.a. ha sin egen personal och egen lokal så att den kan vara oberoende av regeringen. Enligt för grundläggande rättigheter bör en sådan institution garanteras tillräckliga resurser för att kunna bedriva en effektiv verksamhet oberoende av maktskiften eller lågkonjunktur och även i de fall institutionen driver frågor som uppfattas som känsliga. För att uppfylla Parisprinciperna bör finansieringen av institutet ske genom statliga medel som måste vara tillräckliga för att institutet ska kunna genomföra sina uppgifter effektivt, självständigt och utan att vara beroende av extern finansiering. kommer att vara en myndighet under regeringen kommer institutet att finansieras med statliga medel och därmed inte vara beroende av extern finansiering. Regeringen bedömer att finansieringens storlek måste motsvara uppgifternas omfattning och vara i paritet med andra myndigheter med liknande uppgifter. I de eventuella fall som regeringen beslutar om uppdrag till myndigheten bör dessa finansieras särskilt. Institutet ska självt bestämma sin organisation och den närmare inriktningen av sitt arbete. Det innebär bl.a. att institutet bestämmer hur institutets interna indelning och ansvarsfördelning ska utformas och vilka befattningshavare som ska finnas. Regeringen ska därför inte bestämma vilka och hur många befattningar som ska finnas vid institutet. Detta följer också av principerna för gängse myndighetsstyrning. Regeringen konstaterar att de största kostnader som institutet kommer att ha gäller främst kostnad för personal och lokal. Till detta kommer övriga driftskostnader, t.ex. kostnad för material, kontorsmöbler, resor, datorer, it etc. 2020/21:143 Regeringen bedömer att institutet kommer att byggas upp successivt och att all personal inte kommer att finnas på plats . Regeringen bedömer vidare att institutet ska inrättas . Efter förslag i budgetpropositionen fördes ett nytt anslag upp på statens budget inom Utgiftsområde 1 (prop. 2020/21:1, bet. 2020/21:KU1, rskr. 2020/21:89). anvisades och och framåt beräknades till institutet. Medlen kommer inte att användas eftersom institutet avses att inrättas först . Beräkningen om fr.om. 2022 är fortfarande giltig. 8.1Förslaget till lag om 1 § ska främja säkerställandet av de mänskliga rättigheterna i , med utgångspunkt i 1.regeringsformen, tryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen, 2.den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, 3.Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, och 4.andra för folkrättsligt bindande förpliktelser inom området mänskliga rättigheter. Institutet ska fullgöra de uppgifter som en oberoende nationell mekanism har enligt artikel 33.2 i konventionen om rättigheter för personer med funktionsnedsättning. Förslaget behandlas i avsnitt 5.3.1. I paragrafens första stycke anges institutets övergripande uppgift, dvs. att främja säkerställandet av de mänskliga rättigheterna i . Det finns också en uppräkning av de rättskällor som institutet ska ta sin utgångspunkt i. Med andra för folkrättsligt bindande förpliktelser inom området mänskliga rättigheter avses dels åtaganden enligt konventioner och tilläggsprotokoll till konventioner, dels eventuella förpliktelser som har utvecklats genom internationell sedvanerätt. FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna anses t.ex. till stora delar vara juridiskt bindande genom sedvanerätt. Även om arbetet ska ske med utgångspunkt i de uppräknade rättskällorna finns inget hinder mot att institutet beaktar även annat material. Det kan t.ex. vara sådant som icke bindande FN- resolutioner, uttalanden av internationella granskningskommittéer eller folkrättslig doktrin som kan användas som tolkningsdata. Vid sådan tolkning bör institutet även beakta regeringens och andra berörda myndigheters uttalanden med anledning av exempelvis mottagna Prop. 2020/21:143 synpunkter och rekommendationer. Av andra stycket framgår att institutet har utsetts som oberoende nationell mekanism enligt artikel 33.2 i konventionen om rättigheter för personer med funktionsnedsättning. Utöver de krav som finns i artikel 33.3 i konventionen och i 10 § om vilka som ska ges möjlighet att medverka i institutets råd avgör institutet självt hur det lämpligast fullgör de uppgifter som ankommer på en oberoende nationell mekanism. 2 § Institutet ska särskilt 1.följa, undersöka och rapportera om hur de mänskliga rättigheterna respekteras och förverkligas, 2.lämna förslag till regeringen om de åtgärder som behövs för att säkerställa de mänskliga rättigheterna, 3.ha kontakter med internationella organisationer och även i övrigt delta i internationellt samarbete, och 4.främja utbildning, forskning, kompetensutveckling, information och ökad medvetenhet om de mänskliga rättigheterna. Institutet får föreslå för regeringen att folkrättsliga åtaganden utvidgas inom området mänskliga rättigheter. Institutet ska inte pröva enskilda klagomål om kränkningar av de mänskliga rättigheterna. Förslaget behandlas i avsnitt 5.3.2. I paragrafens första stycke framgår vilka uppgifter institutet särskilt ska utföra. Uppgifterna har grupperats till fyra områden utan någon inbördes prioritering. Institutet har möjlighet att utföra uppgifterna som det bedömer är lämpligt och som verktyg för att utföra den övergripande uppgiften att främja säkerställandet av de mänskliga rättigheterna i . Att institutet särskilt ska ha de uppräknade uppgifterna innebär att det inte finns något som hindrar att institutet arbetar även med andra uppgifter som institutet bedömer är ändamålsenliga för att utföra sin övergripande uppgift. I andra stycket framgår att institutet får lämna förslag till regeringen om att folkrättsliga åtaganden ska utvidgas. Utvidgade åtaganden kan ske genom såväl ratificering av ytterligare konventioner och tilläggsprotokoll som återtagande av reservationer till ratificerade konventioner. I tredje stycket regleras att institutet inte ska pröva enskilda klagomål om kränkningar av de mänskliga rättigheterna. 3 § Institutet ska lämna en rapport till regeringen om sin verksamhet och sina iakttagelser av utvecklingen inom området mänskliga rättigheter under det närmast föregående kalenderåret. Förslaget behandlas i avsnitt 5.3.3. Av paragrafen framgår att institutet har en skyldighet att lämna en rapport till regeringen. Av 4 § följer att institutet har möjlighet att besluta om rapportens närmare innehåll och utformning. 2020/21:143 4 § Institutet bestämmer självt inom ramen för sina uppgifter sin organisation och den närmare inriktningen av sitt arbete. Förslaget behandlas i avsnitt 5.3.4. Institutets uppgifter framgår av 1–3 §§. Bestämmelsen hindrar inte att regeringen även ger institutet uppdrag. Uppdrag ska lämnas mycket restriktivt och endast efter dialog med institutet. Sådana uppdrag ska syfta till att ge regeringen viktigt underlag i arbetet med att säkerställa full respekt för internationella åtaganden om mänskliga rättigheter. Bestämmelsen reglerar institutets organisation på nivån under styrelsen Ledning, anställningar och uppdrag 5 § Institutet leds av en styrelse. Förslaget behandlas i avsnitt 5.4.1. Av paragrafen framgår att institutet är en styrelsemyndighet. omfattas därmed av de regelverk som gäller för styrelsemyndigheter, om inte något annat framgår av denna lag eller har reglerats särskilt t.ex. i 6 § Direktören är myndighetschef och anställs för . Anställningen ska utlysas och tillsättas efter ett ansökningsförfarande. Direktören ska ha erfarenhet av kvalificerat arbete inom området Förslagen behandlas i avsnitt 5.4.1 och 5.4.4. Av paragrafen framgår att institutets myndighetschef har titeln direktör. Direktören omfattas därmed av de regelverk som gäller för myndighets- chefer i förvaltningsmyndigheter under regeringen, om inte något annat framgår av denna lag eller har reglerats särskilt t.ex. i institutets Paragrafen behandlar också direktörens anställning. anställning omfattas av den reglering som gäller för statliga anställningar som t.ex. lagen om offentlig anställning och anställningsförordningen. Med utlysas avses att anställningen annonseras ut offentligt. En tillsättning av anställningen som institutets direktör omfattas av den reglering som gäller för beslut om statliga anställningar. Av 12 kap. 5 § regeringsformen framgår att avseende ska fästas endast vid sakliga grunder såsom förtjänst och skicklighet. Enligt 4 § andra stycket lagen om offentlig anställning ska skickligheten sättas främst, om det inte finns särskilda skäl för något annat. Institutets direktör omfattas därutöver av ett krav på erfarenhet av kvalificerat arbete inom området mänskliga rättigheter. innebära att direktören, efter en relevant akademisk examen, har arbetat med frågor om mänskliga rättigheter på en hög nivå. av kvalificerat arbete inom området mänskliga rättigheter gäller endast en direktör som anställts som myndighetschef för och inte t.ex. om institutet anställer en vikarierande myndighetschef ett 7 § Styrelsen består av direktören och sju andra ledamöter. De andra ledamöterna utses av regeringen för . Styrelsen utser en ordförande och en vice ordförande bland de ledamöter som utses av regeringen. Regeringen får entlediga en ledamot endast på ledamotens begäran eller om det finns synnerliga skäl. Om en ledamots uppdrag upphör utses en ny ledamot för återstoden av tiden. Förslaget behandlas i avsnitt 5.4.2. Paragrafens första stycke reglerar styrelsens storlek, direktörens medverkan i styrelsen samt längden på styrelseledamöternas förordnanden. Förordnandena är som huvudregel . Det framgår också att styrelsen väljer sin ordförande och vice ordförande samt att direktören inte ska vara styrelsens ordförande eller vice ordförande. Av andra stycket framgår att regeringen endast får entlediga en styrelseledamot i två situationer, dels om denne begär sitt entledigande, dels om det finns synnerliga skäl. Med synnerliga skäl avses t.ex. att en styrelseledamot inte kan fullgöra sitt uppdrag på grund av sjukdom. Det kan också vara om en styrelseledamot genom att begå brott eller annan misskötsamhet eller genom att ta sig an andra uppdrag allvarligt skadar förtroendet för institutet. I stycket slås också fast att ett kortare förordnande än ska beslutas om en ledamots uppdrag har upphört då en ny ledamot utses för den tid som är kvar på förordnandet. Paragrafen har utformats enligt Lagrådets förslag. 8 § Inom styrelsen ska det finnas ledamöter med sakkunskap inom området mänskliga rättigheter och erfarenhet av kvalificerat arbete inom följande verksamhetsområden: 1.det civila samhället, 2.rättsväsendet och advokatverksamhet, och 3.forskningen och högskoleutbildningen. För vart och ett av verksamhetsområdena ska det finnas två ledamöter som har erfarenhet från området. Regeringen ska begära in förslag till ledamöter från 2.Sveriges advokatsamfund, och 3.universiteten och högskolorna. Förslaget behandlas i avsnitt 5.4.3. I paragrafens första stycke räknas de verksamhetsområden upp från vilka sex av styreledamöterna ska ha erfarenhet av kvalificerat arbete. Den erfarenheten ska kombineras med sakkunskap inom området mänskliga rättigheter. För den sjunde styrelseledamoten finns inget krav på sakkunskap inom området mänskliga rättigheter eller på erfarenhet av arbete inom visst verksamhetsområde. Med det civila samhället avses en arena, skild från staten, marknaden och det enskilda hushållet, där människor, grupper, och organisationer agerar tillsammans för gemensamma intressen (prop. 2009/10:55). Med rättsväsendet avses här de institutioner som ansvarar för rättssäkerhet och rättstrygghet, t.ex. 2020/21:143 advokatverksamhet avses här verksamhet som bedrivs av en medlem i eller verksamhet som bedöms vara motsvarande och som bedrivs utomlands. Inom alla verksamhetsområdena kan det kvalificerade arbetet även ha utförts utomlands. Av andra stycket framgår att två styrelseledamöter ska ha erfarenhet från verksamhetsområdet det civila samhället, två styrelseledamöter ska ha erfarenhet från verksamhetsområdet rättsväsendet och advokatverksamhet och två styrelseledamöter ska ha erfarenhet från verksamhetsområdet forskningen och högskoleutbildningen. I tredje stycket räknas de aktörer upp som ska ges möjlighet att nominera styrelseledamöter. Regeringen är inte bunden av att utse någon av de personer som har nominerats. De tillfrågade aktörerna har ingen skyldighet att lämna förslag på styrelseledamöter. De tillfrågade aktörerna är fria att nominera någon med erfarenhet av kvalificerat arbete från något annat verksamhetsområde än det område där de är verksamma. 9 § Den som har varit ledamot av institutets styrelse eller anställd som direktör enligt 6 § får inte utses som styrelseledamot eller anställas som direktör tidigare än efter det att uppdraget eller anställningen upphörde. Förslaget behandlas i avsnitt 5.4.5. Paragrafen innehåller en karensregel för tidigare styrelseledamöter och direktörer. Karenstiden gäller endast uppdrag som styrelseledamot och anställning som direktör. Den innebär ingen begränsning för institutet att ge en tidigare direktör eller styrelseledamot ett uppdrag av annat slag i institutet. En anställning som vikarierande myndighetschef innebär inte att en karenstid börjar löpa. 10 § Vid institutet ska det finnas ett råd. Rådet ska ge råd och stöd genom att tillföra institutet kunskaper och erfarenheter från det civila samhällets och andra aktörers arbete med mänskliga rättigheter. Rådet utses av styrelsen. Rådet ska ha en bred sammansättning och bestå av minst tio ledamöter. I rådet ska organisationer som företräder personer med funktionsnedsättning finnas representerade. Förslaget behandlas i avsnitt 5.5. I paragrafens första stycke slås fast att det ska finnas ett råd vid institutet, samt dess funktion som ett rådgivande och stödjande organ för institutet. I andra stycket regleras att institutets styrelse utser rådet samt rådets sammansättning. 1.Denna lag träder i kraft i fråga om 5,7 och 8 §§ och i övrigt . 2.Den första gången styrelseledamöter ska utses ska två ledamöter utses för , två ledamöter för och tre ledamöter De två styrelseledamöter som har erfarenhet kvalificerat arbete inom det civila samhället ska utses för . 3.Bestämmelsen i 8 § tredje stycket 1 tillämpas inte den första gången som styrelseledamöter ska utses. Förslaget behandlas i avsnitt 6. De nya bestämmelserna träder enligt punkt 1 i kraft , med undantag för 5, 7 och 8 §§ som träder i kraft . I punkt 2 regleras längden på styrelseledamöternas förordnanden första gången som styrelseledamöter utses. Av punkt 3 framgår att första gången styrelseledamöter utses ska regeringen inte inhämta förslag till styrelseledamöter från institutets råd. 8.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:260) om offentlig anställning 33 § Är chefen för eller chefen för anställd för bestämd tid, får han eller hon skiljas från sin anställning före utgången av , om det är nödvändigt av hänsyn till myndighetens bästa. Är chefen för någon annan förvaltningsmyndighet som lyder under regeringen anställd för bestämd tid, får han eller hon förflyttas till en annan statlig anställning som tillsätts på samma sätt, om det är påkallat av organisatoriska skäl eller annars är nödvändigt av hänsyn till myndighetens bästa. Förslaget behandlas i avsnitt 5.4.6. I paragrafen anges i vilka situationer en myndighetschef för en förvaltningsmyndighet som lyder under regeringen, och som är anställd , får skiljas från sin anställning eller förflyttas till annan statlig anställning. Chefen för läggs till i första stycket. Det kommer att vara möjligt att skilja chefen för institutet, direktören, från sin anställning om det är nödvändigt av hänsyn till institutets bästa. De närmare villkoren vid ett sådant avslut av anställningen regleras i författningar, genom kollektivavtal och i direktörens enskilda anställningsvillkor. Direktören har också möjlighet att väcka talan i domstol och få beslutet prövat. En redaktionell ändring görs också i samma stycke. 8.3 Förslaget till ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) 6 § Den femte avdelningen innehåller bestämmelser om sekretess till skydd för uppgift om enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden. Vissa av dessa bestämmelser tillämpas oavsett i vilket sammanhang uppgiften förekommer (21 kap.). Bestämmelserna i övrigt avser 2020/21:143 – folkbokföring, delgivning, m.m. (22 kap.), –utbildningsverksamhet, m.m. (23 kap.), –forskning och statistik (24 kap.), –hälso- och sjukvård, m.m. (25 kap.), –socialtjänst, bostadsförmedling, adoption, m.m. (26 kap.), –skatt, tull, m.m. (27 kap.), –socialförsäkring, studiestöd, arbetsmarknad, m.m. (28 kap.), –transporter och andra former av kommunikation (29 kap.), –tillsyn m.m. i fråga om näringslivet (30 kap.), –annan verksamhet med anknytning till näringslivet (31 kap.), –annan tillsyn, granskning, övervakning, m.m. (32 kap.), –, , , , m.m. (33 kap.), –utsökning och indrivning, skuldsanering, m.m. (34 kap.), –verksamhet som syftar till att förebygga eller beivra brott, m.m. (35 kap.), –vissa mål och ärenden hos domstol, vissa fall av medling, rättshjälp, m.m. (36 kap.), –utlänningskontroll, , m.m. (37 kap.), –totalförsvar, krisberedskap, m.m. (38 kap.), –personaladministrativ verksamhet (39 kap.), och –övriga myndigheter och verksamheter (40 kap.). Förslaget behandlas i avsnitt 5.6.2. Paragrafen upplyser om innehållet i lagens femte avdelning. Ändringen innebär att läggs till i den tolfte strecksatsen. Ändringen är en följd av att det införs en ny bestämmelse i 33 kap. som behandlar sekretess i verksamheten vid institutet. 21 § Sekretessen enligt 25 kap. 1 §, 2 § andra stycket och 3–5 §§, 26 kap. 1, 3, 4 och 6 §§ samt 33 kap. 2 och 4 a §§ hindrar inte att en uppgift lämnas till en åklagarmyndighet eller , om uppgiften angår misstanke om brott som riktats mot någon som inte har fyllt och det är fråga om brott som avses i 1.3, 4 eller 6 kap. , eller 2.lagen (1982:316) med förbud mot könsstympning av kvinnor. Förslaget behandlas i avsnitt 5.6.2. Paragrafen avser uppgift som angår misstanke om vissa brott begångna mot unga. Paragrafen ändras genom att en hänvisning till 33 kap. 4 a § läggs till. Ändringen innebär att sekretessen enligt 33 kap. 4 a § hos institutet inte hindrar det att lämna uppgift till en åklagarmyndighet eller om misstanke om brott mot personer om det är fråga om brott enligt 3, 4 eller 6 kap. eller brott som avses i lagen (1982:316) med förbud mot könsstympning av kvinnor. Bestämmelserna i avser brott mot liv och hälsa, brott mot frihet och frid samt sexualbrott. 23 § Om inte annat följer av 19–22 §§ får en uppgift som angår misstanke om ett begånget brott och som är sekretessbelagd enligt 24 kap. 2 a eller 8 §, 25 kap. 1 §, 2 § andra stycket eller 3–8 §§, 26 kap. 1–6 §§, 29 kap. 1 §, 31 kap. 1 § första stycket, 2 eller 12 §, 33 kap. 2 eller 4 a §, 36 kap. 3 § eller 40 kap. 2 eller 5 § lämnas till en åklagarmyndighet, , Säkerhetspolisen eller någon annan myndighet som har till uppgift att ingripa mot brottet endast om misstanken angår 1.brott för vilket det inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse i ett 2.försök till brott för vilket det inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse , eller 3.försök till brott för vilket det inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse , om gärningen innefattat försök till överföring av sådan allmänfarlig sjukdom som avses i 1 kap. 3 § smittskyddslagen (2004:168). Förslaget behandlas i avsnitt 5.6.2. Paragrafen avser uppgift som angår misstanke om vissa allvarligare brott. Paragrafen ändras genom att en hänvisning till 33 kap. 4 a § läggs till. Ändringen innebär att sekretessen enligt 33 kap. 4 a § hos institutet inte hindrar det att lämna uppgift om misstanke om vissa angivna brott till en åklagarmyndighet, , Säkerhetspolisen eller någon annan myndighet som har att ingripa mot brott. 27 § Utöver vad som följer av 2, 3, 5 och 15–26 §§ får en sekretessbelagd uppgift lämnas till en myndighet, om det är uppenbart att intresset av att uppgiften lämnas har företräde framför det intresse som sekretessen ska skydda. Första stycket gäller inte i fråga om sekretess enligt 24 kap. 2 a och 8 §§, 25 kap. 1–8 §§, 26 kap. 1–6 §§, 29 kap. 1 och 2 §§, 31 kap 1 § första stycket, 2 och 12 §§, 33 kap. 2 och 4 a §§, 36 kap. 3 § samt 40 kap. 2 och 5 §§. Första stycket gäller inte heller om utlämnandet strider mot lag eller förordning. Förslaget behandlas i avsnitt 5.6.2. Paragrafen reglerar utlämnande av uppgifter som omfattas av sekretess mellan myndigheter i fall då det saknas uttryckliga sekretessbrytande regler. Av första stycket framgår att en sekretessbelagd uppgift får lämnas till en myndighet om det är uppenbart att intresset av att uppgiften lämnas har företräde framför intresset som sekretessen ska skydda, en s.k. generalklausul. Paragrafens andra stycke ändras. Det föreskriver att sekretess enligt vissa uppräknade bestämmelser undantas från generalklausulen. En hänvisning till 33 kap. 4 a § läggs till i uppräkningen vilket innebär att uppgifter hos institutet som omfattas av sekretess enligt den bestämmelsen inte kan lämnas ut med stöd av generalklausulen. 4 a § Sekretess gäller i verksamhet enligt lagen (0000:0000) om för uppgift om en enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider skada eller men. För uppgift i en allmän handling gäller sekretessen i högst . Förslaget behandlas i avsnitt 5.6.2. Paragrafen och rubriken närmast före paragrafen är nya. Enligt paragrafens första stycke gäller sekretess i verksamhet enligt lagen om . Sekretessen avser uppgifter om enskildas personliga eller ekonomiska förhållanden och den gäller även till förmån för närstående. För sekretessen gäller ett s.k. omvänt skaderekvisit.