prop · H803101 · 2021-04-15 00:00:00 — Staten har köpt andelar i hybridobligationer som emitterat till ett värde av . innehav av nollkupongobligationer som övertogs i samband med avvecklingen av affärsverket har minskat med . Även de långfristiga fordringarna ökade Långfristiga fordringar ökade med och den största ökningen var hänförlig till , vars fordringar ökade med . Även () och långfristiga fordringar ökade med Ökningen hos EKN avser fordringar för efterskottspremier avseende JAS . fordringar utgörs av en deposition hos som säkerhet för elderivathandel. Utlåningen från CSN ökade Statens utlåningsfordringar ökade med och uppgick till . CSN:s utlåningsfordringar uppgick till , vilket var mer än föregående år. Satsningar inom utbildningsområdet för att mildra de ekonomiska konsekvenserna av coronapandemin, har bidragit till ökade utbetalningar. har redovisat i utlåningsfordringar, vilket är mindre än föregående år. Fordran på har minskat med till följd av valutakursförändringar på lån i dollar och euro. Användningen av en låneram hos om som utnyttjats samt utlåning till premiepensionssystemet för att tillgodose behovet av likviditet vid handel med fondandelar, ökade med . Ökning av de kortfristiga fordringarna De övriga kortfristiga fordringarna uppgick till , vilket var en ökning med jämfört med föregående år. fordringar på skattekontot ökade med till Den stora ökningen beror på beviljade tillfälliga anstånd med betalning av arbetsgivaravgifter, avdragen skatt och mervärdesskatt. Anstånden ges till företag för att lindra negativa ekonomiska följder av spridningen av covid-19. Effekten av affärsdagsredovisning minskade däremot med , vilket berodde på fluktuationer i affärsdagsredovisningen. Slutavräkning av kommunalskatt samt skatt till trossamfund avseende 2019 resulterade i en fordran på vid utgången av 2020, till skillnad från föregående år, då motsvarande post var en skuld på . De upplupna skatteintäkterna ökade Upplupna skatteintäkter utgör den övervägande delen av posten Övriga upplupna intäkter. Upplupna skatteintäkter består av de skatteintäkter som beräknats , men som ännu inte debiterats. En stor del är de skatter som redovisas . De upplupna skatteintäkterna ökade med och uppgick till vid utgången av 2020. Posten innehåller även beräknat slutregleringsbelopp för skatter till kommuner, regioner och trossamfund som beräknas till , vilket var lägre än 2019. Posten Övriga upplupna intäkter ökade därmed netto med ca . Värdepapper och andelar ökade Värdet av värdepapper och andelar uppgick till och ökade därmed med . Ökningen är hänförlig till affärer, s.k. repor, i egna statspapper. Affärerna har ett marknadsvårdande syfte och är också ett sätt att hantera tillfälliga likvida överskott och varierar därför mellan åren. Värdet av de statliga fonderna ökade med jämfört med , och uppgick till . , Kärnavfallsfonden ökade med och Insättningsgarantifonden med . Avsättningar för pensioner och liknande förpliktelser uppgick till vid utgången av 2020, vilket var en ökning med . Statsskulden ökade med och uppgick till Statens skuld i svenska kronor har ökat med och uppgick till , medan skulden i utländsk valuta minskade med och uppgick till . Statens budgetsaldo uppvisar ett underskott på , vilket medfört ett ökat lånebehov. De långfristiga skulderna ökade De långfristiga skulderna ökade med till . Dessa avser främst svenska kraftnäts skulder avseende kapacitetsavgifter, som ökat med . Finansieringsanalysen (se tabell 3.3) visar statens betalningar fördelade på avsnitten statens verksamhet, investeringar, utlåning och finansiella aktiviteter. Finansieringsanalysen visar även förändringen av och respektive avsnitts påverkan på statens nettoupplåning . Statens nettoupplåning definieras som förändringen av statsskulden justerad för orealiserade valutakursförändringar. Justeringar av betalningar i not 62 och not 67 har ändrats i finansieringsanalysen . Klassificeringen i finansieringsanalysen har ändrats jämfört , så att förändringar av fordringar och skulder till följd av affärsdagsredovisning och kortfristiga innehav av värdepapper i statsskuldsförvaltningen hos har flyttats från Statens verksamhet till Finansiella aktiviteter. Uppgifterna i finansieringsanalysen har hämtats från resultat- och balansräkningarna samt från den information som myndigheterna rapporterat in till statsredovisningssystemet eller från myndigheternas årsredovisningar med eventuella kompletteringar. Avgifter och andra ersättningar -1 301 024 -1 133 690 -1 554 258 -1 382 443 Finansiellt netto för statens upplåning Statens verksamhet gav negativt kassaflöde Kassaflödet i den del som avser statens verksamhet, dvs. intäkter, transfereringar och statens egen verksamhet, var negativt med , lägre än föregående år. Kassaflödet från intäkter var lägre, främst för att inbetalningar som rör skatter minskade med . Utbetal- ningarna ökade med , varav transfereringar ökade med och statens egen verksamhet med . Förändringarna av fordringar och skulder under posten justeringar till betalningar påverkade kassaflödet positivt med netto, vilket var högre än föregående år. Högre investeringar och lägre försäljning Investeringsverksamheten gav ett negativt kassaflöde med , jämfört med föregående år. Årets investeringar uppgick till , vilket var en ökning med jämfört med föregående år. Investeringarna i finansiella anläggningstillgångar ökade med och uppgick till . De består främst av Kärnavfallsfondens investeringar i aktier och värdepapper samt kapitaltillskott till statliga bolag. Investeringarna i materiella anläggningstillgångar ökade med och uppgår till . Positiva kassaflöden från försäljning av främst finansiella anläggningstillgångar uppgick till . Statens nyutlåning ökade och amorteringarna minskade Summa nettoutlåning uppgick till , vilket var lägre jämfört med föregående år. Statens nyutlåning uppgick till , varav 23 miljarder utgjordes av CSN:s nyutlåning. nyutlåning var , vilket var 17 miljarder högre än 2019. Amorteringarna av lån uppgick till , vilket var lägre än föregående år. Det berodde främst på att gjorde stora amorteringar till på sina lån i euro och amerikanska dollar . Kassaflödet från finansiella aktiviteter förbättrades Nettobetalningar från finansiella aktiviteter gav ett positivt kassaflöde med , vilket var lägre än föregående år. Det positiva kassaflödet berodde främst på att förändringar i affärsdagsredovisningen minskade statsskulden med . Statens nettoupplåning visar förändringen av statens upplåning justerad för orealis- erade valutakursförändringar. Statens nettoupplåning var högre än föregående år och uppgick till , vilket innebar en nettoökning av statens lån. Statsskulden ökade med . Vid beräkningen av nettoupplåningen justeras detta belopp för orealiserade valutakursförändringar i upplåningsverksamheten, vilket påverkar skulden utan att medföra några betalningar. Denna justering uppgick till . Samband mellan resultaträkningen och utfallet på statens budget Av nedanstående tabell framgår sambandet mellan resultaträkningen och saldot i statens budget. Tabellen visar de huvuddelar som skiljer resultaträkningen från statens budget, nämligen poster som finns med i resultaträkningen, men inte medför betalningar, förändringar av fordringar och skulder samt övriga transaktioner som medfört betalningar. Posterna finns med i finansieringsanalysen, men i en annan struktur. Genom dessa tre delar är det möjligt att koppla resultaträkningens saldo till finansieringsanalysens saldo. Därefter beskrivs de justeringsposter som är hänförbara till statsskulden och utgör skillnaden mellan finansieringsanalysens saldo och saldot i statens budget. Tabell 3.4 Samband mellan resultaträkningen och statens budgetsaldo 2020 Justeringar för poster som ej medför betalningar Justeringar för förändringar av fordringar och Övriga transaktioner som påverkar betalningar Justeringar hänförbara till statsskulden Varav förändring av kortfristiga Varav förändring av inomstatliga innehav av statspapper, affärsdagsredovisning samt övriga Transaktionerna som ingår i resultaträkningen men inte medför betalningar uppgår till . Som exempel kan nämnas kostnader för avskrivningar och nedskrivningar om och avsättningar och fondering om Från detta avgår resultatandelar i statens hel- och delägda företag som påverkat resultaträkningen positivt utan något kassaflöde om . Orealiserade valutakursförändringar och marknadsvärdesförändringar på värdepapper om totalt har förbättrat resultatet utan att påverka betalningarna. Nettoförändringen av fordringar och skulder ger en negativ påverkan på kassaflödet med jämfört med resultaträkningen. Den består av netto- förändringar av fordringar och skulder för skatter på som påverkat kassaflödet negativt. Nettoförändringar av fordringar och skulder hänförbara till finansiella aktiviteter har förbättrat kassaflödet genom att minska statsskulden med . Övriga förändringar av fordringar och skulder har påverkat kassaflödet positivt med , vilket främst är hänförligt till minskade kortfristiga fordringar i . Övriga transaktioner som påverkar betalningar är främst investeringar som netto med hänsyn till sålda anläggningstillgångar gav ett utflöde av likvida medel på drygt Statens utlåning, netto, påverkade kassaflödet negativt med , medan utdelningar från statliga bolag gav ett inflöde med . Nettot av övriga transaktioner har påverkat kassaflödet negativt med . Justeringar som är hänförliga till statsskulden Finansieringsanalysens saldo visar sammantaget ett negativt kassaflöde på drygt , vilket är högre än saldot i statens budget som var negativt med . Skillnaden mellan statens nettoupplåning och saldot på statens budget beror på att det finns transaktioner som påverkar stats- skulden men som inte påverkar budgetens saldo. Det finns även transaktioner som påverkar budgetens saldo, men som påverkar statsskulden först i efterföljande perioder, t.ex. förändring av kortfristiga placeringar. har ökat sina kortfristiga placeringar med , vilket har påverkat statens budgetsaldo men inte statsskulden. Skillnaden i övrigt beror på effekter av affärsdagsredovisning, förändringar av myndigheters innehav av statspapper, över- och underkurser på kortfristiga placeringar samt skuld- skötselåtgärder, som sammantaget uppgick till . Den enskilt största effekten är förändringar i fordringar och skulder vid tillämpning av affärsdagsredovisning som minskat statsskulden med utan att påverka statens betalningar. Årsredovisningen för staten upprättas enligt bestämmelserna i 10 kap. budgetlagen (2011:203) och grundas på de statliga myndigheternas årsredovisningar. Dessa upprättas enligt förordningen (2000:605) om årsredovisning och budgetunderlag. 3.4.1Redovisningsprinciper, resultat- och balansräkning Räkenskapsåret är kalenderåret. Kostnader och intäkter redovisas enligt bokföringsmässiga grunder, dvs. när den ekonomiska händelsen inträffar, oavsett när betalning sker. De konsoliderade resultat- och balansräkningarna och finansieringsanalysen är uppställda enligt reglerna i 10 kap. 9 och 10 §§ budgetlagen och de mer detaljerade reglerna i 13–15 §§ förordningen (2011:231) om underlag för årsredovisning för staten. Budgetlagen och förordningen om årsredovisning och budgetunderlag reglerar grundläggande redovisningsprinciper. Dessa utgör, tillsammans med den praxis som utvecklats i årsredovisningen för staten och de praktiska ställningstaganden som varit nödvändiga vid upprättandet, de tillämpade redovisningsprinciperna. Denna praxis består av lösningar som anges nedan under rubrikerna Omklassificeringar av poster och Kommentarer till särskilda poster, om lösningarna inte har bedömts vara oväsentliga. redovisas nya företeelser i årsredovisningen för staten, för vilka inomstatlig reglering eller praxis ännu inte utvecklats. Då hämtas vägledning från principer som framgår av internationella redovisningsstandarder för offentlig sektor respektive principer som tillämpas i den privata eller kommunala sektorn. Flera företeelser är dock specifika för statlig verksamhet i eller så saknas vägledning i inter- nationella standarder och ställning måste därför tas i enskilda fall. Årsredovisningen för staten upprättas med de statliga myndigheternas årsredovis- ningar som grund och med information som rapporterats särskilt till statsredo- visningen. Principerna för att värdera och klassificera intäkter och kostnader samt tillgångar och skulder utgår därför från bestämmelserna i förordningen om årsredovisning och budgetunderlag. Undantag kan emellertid finnas om en myndighet har medgetts undantag från dessa regler och för sådana fall där särskilda principer tillämpas på den konsoliderade nivån. Transfereringar redovisas enligt bokföringsmässiga grunder, dvs. det år som kost- naden hänför sig till. I de flesta fall anses kostnaden sammanfalla med utbetalningen. Utgiften periodiseras när den tydligt går att hänföra till ett visst år. Skatteintäkterna redovisas fullt periodiserade, dvs. det år intäkterna hänför sig till. Eftersom många skatter för ett kalenderår beslutas först i efterhand, är utfallet från den årliga beskattningen inte känt förrän efter det aktuella årets utgång. Redovisningen av skatter i årsredovisningen för staten grundas därför till viss del på bedömningar av förväntat beskattningsutfall och förväntade inbetalningar. Metoden för att beräkna periodiserade skatter bygger på modeller för olika skatteslag. Denna beräkningsmetod ger bättre information om skatterna för året än löpande skatteinbetalningar, eftersom den beaktar den makroekonomiska utvecklingen och förändringar i skattereglerna och inte först när betalning görs. och andra berörda myndigheter redovisar löpande debiterade och betalda skatter. Skatterna kan delas in i två huvudkategorier. Den första huvudkategorin är skatter som hänförs till rätt månad eller kvartal i nära anslutning till inbetalningen eller deklarationen, vilket gäller för mervärdesskatt, socialavgifter och de flesta punkt- skatter. Den andra huvudkategorin är skatter som beslutas vid den årliga beskatt- ningen men där den löpande debiteringen kan avse olika beskattningsår. Det gäller t.ex. hushållens och företagens inkomstskatter inklusive skattereduktioner. När uppgifterna för årsredovisningen för staten för ett visst år tas fram, finns ett i det närmaste korrekt slutligt utfall för många av de skatter som redovisas månads- eller kvartalsvis. För framför allt hushållens och företagens inkomstskatter som beslutas årsvis bygger det redovisade utfallet däremot på en bedömning som grundas på kontrolluppgifter, redovisade preliminärskatter, den ekonomiska utvecklingen, utvecklingen på aktie- och fastighetsmarknaden och annan information. Utifrån informationen prognostiseras de intäkter som slutligt kommer att betalas in för året. Prognosen ligger till grund för beräkningen av den redovisade intäkten. Resultaträkningens skatteintäkter skiljer sig på några punkter från de periodiserade skatterna i statens budget för det aktuella året. Skillnaden mellan fjolårets beräknade periodiserade skatt och det utfall som finns tillgängligt hänförs i resultaträkningen till , medan det periodiserade utfallet revideras i budgetens utfall. För varje skatteslag redovisas dock den senaste beräkningen i not till resultat- räkningen. En annan skillnad är att avgifterna till ålderspensionssystemet och premiepensionssystemet läggs till, eftersom dessa avgifter ingår i skatterna såsom de avgränsas i resultaträkningen. Kommunala utjämnings- och inkomstutjämningsavgifter tillförs som följd av principen att bruttoredovisa dessa i årsredovisningen för staten. Slutligen avgår de elimineringar av skatt från myndigheter som görs i resultaträkningen i årsredovisningen för staten. I not 1 Skatteintäkter, redovisas skillnaderna mellan resultaträkningen och statens budget. Resultat- och balansräkningen samt finansieringsanalysen omfattar statens samtliga intäkter och kostnader, tillgångar och skulder samt betalningar som påverkar statens nettoupplåning. betraktas i detta sammanhang som en tillgång hos staten. Intäkter och kostnader, tillgångar och skulder samt betalningar som redovisas av samt Första–Fjärde, Sjätte och Sjunde AP-fonden omfattas inte av resultat- och balansräkningen eller finansieringsanalysen. Inte heller ingår premie- pensionssystemets tillgångar och skulder eller dess avkastning. Budgetlagens bestämmelser avseende detta har preciserats i förordningen om underlag för års- redovisning för staten. För premiepensionsmedlen gäller det särskilda egendoms- skyddet enligt 2 kap. 15 § regeringsformen och de utgör därmed inte statens medel. Att ta in dem i statens balansräkning skulle medföra att redovisningen inte gav en rättvisande bild. anses vara ett eget rättssubjekt, med egna tillgångar och skulder, och ska därför inte omfattas av statens resultat- och balansräkning. AP- fonderna, utöver den del som tillhör premiepensionssystemet, undantas dels eftersom ålderspensionssystemet bör hanteras på ett enhetligt sätt, dels eftersom de följer ett annat regelverk för redovisningen än övriga myndigheter, vilket skulle göra det alltför omständligt att konsolidera dem. Redovisningen är en konsolidering av årsredovisningarna hos myndigheterna under och regeringen, med angivna undantag. Konsolidering innebär att myndigheternas resultat- och balansräkningar slås samman efter det att interna mellanhavanden i form av fordringar, skulder, intäkter och kostnader mellan myndigheterna eliminerats. I konsolideringsarbetet ingår även andra moment som påverkar årsredovisningen som helhet. Finansieringsanalysen upprättas därefter med den konsoliderade resultat- och balansräkningen som underlag. En förteckning över vilka organisationer som ingår i den konsoliderade resultat- och balansräkningen och finansieringsanalysen finns i bilaga 7. gäller som gemensam brytdag för myndigheternas räkenskaper. Det är den dag då den löpande bokföringen av händelser som berör räkenskapsperioden avslutas. Den gemensamma brytdagen är i första hand till för att det ska vara möjligt att stämma av mellanhavanden mellan myndigheter, men den påverkar även externa kundfordringar, leverantörsskulder och periodavgränsningsposter. Myndigheterna tillämpar normalt generella värderingsprinciper i enlighet med förordningen om årsredovisning och budgetunderlag. Det finns myndigheter som på grund av verksamhetens särart, genom dispens, särskilt regeringsbeslut eller av annat särskilt skäl avviker från de generella värderingsprinciperna. Sådana avvikelser förekommer dock i liten omfattning och bedöms därför inte ha någon väsentlig påverkan på årsredovisningen för staten. Omsättningstillgångar värderas enligt lägsta värdets princip. Detta innebär att de tas upp till anskaffningsvärdet eller till nettoförsäljningsvärdet, om detta är lägre än anskaffningsvärdet. Om en omsättningstillgång inte innehas för att ge ekonomiska fördelar används återanskaffningsvärdet i stället för nettoförsäljningsvärdet. Anläggningstillgångar (med undantag för vissa finansiella instrument, se nedan) värderas till sitt anskaffningsvärde, med avdrag för av- och nedskrivningar. För materiella och immateriella anläggningstillgångar gäller som huvudregel att endast tillgångar med en förväntad ekonomisk livslängd på lägst , tas upp som anläggningstillgångar. Avskrivningstiderna varierar mellan olika myndigheter eftersom de anpassas till den förväntade nyttjandeperioden för respektive tillgång. Om skillnaden i förbrukning av betydande komponenter hos en anläggningstillgång är väsentlig, delas tillgången upp på dessa och avskrivning görs för varje komponent för sig. Myndigheterna tillämpar vanligen 3–avskrivningstid. För byggnader och större anläggningar tillämpas längre avskrivningstid eller komponentavskrivning med hänsyn till myndighetens verksamhet. Även för tillgångsslagen väganläggningar, järnvägs- anläggningar och beredskapstillgångar, tillämpas längre avskrivningstider eller komponentavskrivning. Avskrivningstider tillämpas inom följande intervall 3–5 år 10–95 år 25–110 år 10–, för vissa komponenter En myndighet har upp till Förbättringsutgifter på annans fastighet 3–25 år Maskiner, inventarier, installationer mm 3–5 år Beredskapstillgångar, stridsfordon, fartyg, flygplan och helikoptrar 15–25 år Beredskapstillgångar, modifiering av materiel Beredskapstillgångar, övriga beredskapsinventarier 3–10 år Ingen, omsätts normalt i löpande Lånefordringar redovisas till upplupet anskaffningsvärde med tillämpning av effektivräntemetoden, som är en metod för att fördela ränteintäkter och räntekostnader över den relevanta tidsperioden. Lånefordringar och andra fordringar som har en kredittid överstigande och där staten inte tar ut en ränta som motsvarar statens kostnader, värderas till nuvärdet av framtida betalningar. Aktier och andelar i hel- och delägda företag värderas enligt en förenklad substansvärdering. Metoden innebär att statens andel av företagens eget kapital tas upp som en tillgång i balansräkningen. Årets andel av företagens resultat redovisas sedan i resultaträkningen. Även affärsverkens hel- och delägda företag redovisas enligt förenklad substansvärdering. Finansiella instrument som primärt innehas för att generera avkastning eller värdestegringar värderas till verkligt värde. Ett finansiellt instrument är varje form av avtal som ger upphov till en finansiell tillgång hos en part och en finansiell skuld eller egetkapitalinstrument hos en annan part. Det verkliga värdet bestäms på grundval av instrumentets marknadsvärde. Finansiella instrument som innehas till förfall eller används för valuta- eller prissäkring värderas dock inte till marknadsvärde. Finansiella garantiavtal redovisas när garantiåtagandet uppstår, dvs. när ansvaret för garantin har inträtt och de finansiella villkoren kan fastställas. När myndigheterna tar ut garantiavgifter för förväntade förluster redovisas initialt både en tillgång och en avsättning för garantin som uppgår till samma belopp. Avsättningar för garantier delas upp i tre olika kategorier, risker som kan finansieras av garantiavgifter, kvardröjande risker och oreglerade skador. Förändring av avsättningar för garantier och garantifordringar under garantins löptid redovisas som Intäkter av avgifter och andra ersättningar. Kostnader för skade- ersättningar redovisar myndigheterna när ett infriande av en garanti är befarat eller konstaterat. Kostnaderna för skadeersättningar minskas med återvinningarna för att på så sätt visa statens faktiska kostnader för skador som uppkommer i garantiverksam- heten. Vissa typer av transaktioner omklassificeras i årsredovisningen för staten i förhållande till myndigheternas redovisning. Anledningen till omklassificeringen är att transak- tionerna ur statens perspektiv har en annan innebörd än för den enskilda myndig- heten. De fall som bedömts påverka årsredovisningen för staten i väsentlig mening beskrivs nedan. Kostnaderna för tjänstepensioner till statligt anställda redovisas i statens resultat- räkning bland personalkostnader, medan () redovisar kostnaderna för pensionsrörelsen i ett eget avsnitt i resultaträkningen (se vidare nedan under rubriken redovisas på ett enhetligt sätt). Pågående arbeten hos läggs samman med militära bereds- kapstillgångar, till den del det gäller arbeten för Försvarsmaktens räkning. För myndigheter med en uppställningsform för balans- och resultaträkning som avviker från den generellt föreskrivna, hänförs respektive post i resultat- och balans- räkningen i årsredovisningen för staten såsom de hade gjort om myndigheten i fråga hade följt de generella uppställningsformerna. Det gäller främst , affärsverken, SPV och . Vanligen görs det direkt genom de inrapporteringskoder som används vid rapportering till statsredo- visningen. Ett antal intäktsposter klassificeras om med utgångspunkten att posten Skatteintäkter avgränsas i grunden i enlighet med den definition av skatter som gäller i statens budget och i nationalräkenskaperna.