prop · H90321 · 2021-10-12 00:00:00 — (SID – Slovenska izvozna in raz- venska izvozna in razvojna banka), vojna banka); b) in , The Swedish Ex- b) i , AB Svensk Export- The competent authorities of the De behöriga myndigheterna i de Contacting States may agree on avtalsslutande staterna kan komma additional similar institutions to be överens om att ytterligare liknande covered by subparagraph b) of institutioner ska omfattas av artikel paragraph 3 of Article 11 of the 11 punkt 3 b) i avtalet. With reference to Article 13: With respect to gains derived by the air transport consortium (), the provisions of paragraph 3 of Article 13 of the Convention shall apply only to such part of the gains as corresponds to the participation held in that consortium by , the Swedish partner of SAS. With reference to Article 21: Avseende artikel 13: Bestämmelserna i artikel 13 punkt 3 i avtalet ska beträffande inkomst som förvärvas av luftfartskonsortiet () endast tillämpas i fråga om den del av inkomsten som motsvarar den andel i konsortiet som innehas av , den svenske delägaren SAS. Avseende artikel 21: With respect to capital owned by the air transport consortium (), the provisions of paragraph 3 of Article 21 of the Convention shall apply only to such part of the capital as corresponds to the participation held in that consortium by , the Swedish partner of SAS. IN WITNESS WHEREOF the undersigned, being duly authorized thereto, have signed this Protocol. DONE at this 12th day of 2021 in duplicate in the English language. For the Kingdom of For the republic of Bestämmelserna i artikel 21 punkt 3 i avtalet ska beträffande förmögenhet som innehas av luftfartskonsortiet () endast tillämpas i fråga om den del av förmögenheten som motsvarar den andel i konsortiet som innehas av , den svenske delägaren SAS. Till bekräftelse härav har undertecknade, därtill vederbörligen bemyndigade, undertecknat detta protokoll. Som skedde i , i två exemplar på engelska språket. Ärendet och dess beredning Alltsedan blev självständigt 1991 tillämpas avtal mellan och Socialistiska Federala Republiken slavien för att undvika dubbelbeskattning beträffande skatter på inkomst och förmögenhet i förhållandet mellan och (se SÖ På begäran av inleddes förhandlingar om ett nytt skatteavtal mellan länderna där en första förhandlingsrunda hölls i Vid en andra förhandlingsrunda i i kunde ett utkast till avtal på engelska paraferas. översättning upprättades därefter och den engelska texten och den svenska översättningen remitterades till Kammarrätten i och Skatte- Till följd av den globala spridningen av covid-19 dröjde undertecknandet något, men undertecknades Ett förslag till lag om skatteavtal mellan och har Ett utkast till proposition har beretts med . Genom den föreslagna lagen införlivas i svensk lagstiftning det avtal för undvikande av dubbelbeskattning beträffande skatter på inkomst och på förmögenhet samt förhindrande av skatteflykt och skatteundandragande som och undertecknade . är författningstekniskt och även i övrigt av sådan beskaffenhet att Lag- rådets hörande skulle sakna betydelse. Lagrådets yttrande har därför inte Regeringens förslag: godkänner avtalet mellan Konunga- riket och Republiken för undvikande av dubbel- beskattning beträffande skatter på inkomst och på förmögenhet samt förhindrande av skatteflykt och skatteundandragande, samt antar rege- ringens förslag till lag om skatteavtal mellan och . Genom den föreslagna lagen upphör förordningen (1982:70) om dub- belbeskattningsavtal mellan och samt förordningen (1982:71) om kupongskatt för person med hemvist i , m.m. att gälla såvitt avser förhållandet mellan och . Den nya lagen träder i kraft den dag som regeringen bestämmer. Remissinstanserna: Ett förslag till skatteavtal har remitterats till Kam- marrätten i och . har uttryckt önskemål om förtydligande kommen- tarer i propositionen i fråga om artikel 5 punkterna 4 f och 7, artikel 7 punkt 3 samt artikel 28 punkt 5. Skälen för regeringens förslag Skatteavtalen är viktiga för att undanröja de hinder som en dubbelbeskattning kan medföra för utbyte av varor och tjänster, för kapitalets och arbetskraftens rörlighet och för utvecklingen av ekonomiska förbindelser mellan länder. Avtalen möjliggör även ett samarbete mellan skattemyndigheterna i de avtalsslutande staterna och bidrar därför till att bekämpa internationell skatteflykt och skatteundandragande. Det nya avtalet tillgodoser bättre dessa syften än det nu gällande avtalet med det . För del krävs enligt 10 kap. 3 § regeringsformen godkännande innan regeringen ingår en för riket bindande internationell överenskommelse bl.a. i de fall det krävs att en lag ändras eller att en ny lag stiftas. För att avtalets bestämmelser ska kunna tillämpas i krävs ny lagstiftning, varvid godkännande således är en sådan åtgärd som måste fullgöras för att avtalet ska kunna ingås och bli bindande för och träda i kraft. Lagförslaget samt ikraftträdande- och övergångsbestämmelser Lagförslaget består dels av två paragrafer, dels av en bilaga av vilken avtalets innehåll framgår. I förslaget till lag föreskrivs i 1 § att avtalet ska gälla som lag här i landet. I 2 § regleras frågan om avtalets tillämplighet i förhållande till annan skattelag och där framgår att avtalets beskattningsregler endast ska tillämpas till den del dessa medför inskränkning av den skattskyldighet i som annars skulle föreligga. Enligt artikel 28 i avtalet ska detta träda i kraft den trettionde dagen efter den dag då båda avtalsslutande staterna skriftligen har underrättat varandra om att de åtgärder som enligt respektive stats lagstiftning krävs för att avtalet ska träda i kraft har vidtagits. Eftersom det inte är möjligt att nu avgöra som avtalet kommer att träda i kraft, föreskrivs i punkt 1 i den föreslagna lagens ikraftträdande- och övergångsbestämmelser att lagen träder i kraft den dag som regeringen bestämmer. I enlighet med artikel 28 punkterna 2 och 3 i avtalet föreskrivs i punkt 2 a–c i ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna att lagen därefter ska tillämpas i fråga om •källskatter, på belopp som betalas eller tillgodoförs det kalenderår som följer närmast efter den dag då lagen träder i kraft eller senare, •andra skatter på inkomst och på förmögenhet, på skatt som påförs för beskattningsår som börjar det kalenderår som följer närmast efter den dag då lagen träder i kraft eller senare, och •informationsutbyte enligt artikel 25 i avtalet, på begäran som framställs den dag då lagen träder i kraft eller senare oavsett till vilket år som beskattningsanspråket är att hänföra. Enligt punkt 3 a–b i den föreslagna lagens ikraftträdande- och övergångs- bestämmelser, ska förordningen 1982:70 om dubbelbeskattningsavtal mellan och respektive förordningen 1982:71 om ku- pongskatt för person med hemvist i , m.m. inte längre tillämpas såvitt avser förhållandet mellan och . 2021/22:21 och övergångsbestämmelsernas punkt 4 framgår dock att förordningen 1982:70 om dubbelbeskattningsavtal mellan och fortsatt ska tillämpas i förhållandet mellan och i fråga om källskatter och andra skatter på inkomst och på förmögenhet för tid innan den föreslagna lagen blir tillämplig i fråga om dessa skatter. Punkt 5 i ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna innehåller särskilda bestämmelser om tillämpning av artikel 17 i avtalet, som gör det möjligt för en fysisk person att välja att i stället fortsatt tillämpa artikel 18 punkterna 1–3 i bilagan till förordningen 1982:70 om dubbelbeskattningsavtal mellan och i fråga om pensionsinkomster. Dessa bestämmelser beskrivs närmare i avsnitt 4.2.5 i redogörelsen för artikel 17 i avtalet. 4.1Översiktligt om inkomstskattesystemet i Bolag hemmahörande i är obegränsat skattskyldiga där för all inkomst, oavsett varifrån den härrör. Ett bolag anses hemmahörande i om det är registrerat där eller om bolagets verkliga ledning finns i . Bolagsskatten, som beräknas på nettoinkomsten, uppgår till . Beskattning sker på bolagsnivå, särskilda regler för beskattning av koncerner eller bolagsgrupper tillämpas inte. Inkomst av kapital ingår i nettoinkomsten, men undantag från beskattning kan medges för mottagen utdelning, medan undantag kan medges för av kvalificerade kapitalvinster. Bolag som inte är hemmahörande i är skattskyldiga där för inkomst som härrör från . Om sådant bolag har ett fast driftställe i sker bolagsbeskattning enligt allmänna regler för inkomst hänförlig till driftstället. I fråga om inkomst i form av utdelning, ränta eller royalty med källa i tas källskatt ut av bruttobeloppet. Direktiv /96/EU om ett gemensamt beskattningssystem för moderbolag och dotterbolag hemmahörande i olika medlemsstater respektive direktiv /49/EG om ett gemensamt system för beskattning av räntor och royalties som betalas mellan närstående bolag i olika medlemsstater, har införts i slovensk rätt vilket innebär att inkomst i form av utdelning, ränta och royalty i tillämpliga fall undantas från källskatt. Även ränta som betalas mellan banker undantas från källskatt i . har regler om internprissättning (transfer pricing), underkapitalisering (thin capitalization) och CFC (controlled foreign companies). 4.1.2Beskattning av fysiska personer Fysiska personer som är hemmahörande i är obegränsat skattskyldiga där för all inkomst, oavsett varifrån den härrör. Som hemmahörande i anses en person som har sin permanentbostad där eller har centrum för sina levnadsintressen i . En person kan även ses som hemmahörande i om denne sammantaget vistas där minst Prop. 2021/22:21 under ett kalenderår. Inkomst av tjänst beskattas enligt en progressiv skala i spannet 16–. Högsta marginalskatt om tas ut vid en årsinkomst på och uppåt. Passiv inkomst i form av utdelning, ränta och royalty beskattas . Även kapitalvinster beskattas , men skattesatsen minskar enligt en fastställd skala för som egendomen innehafts. Kapitalvinst kan undantas helt från beskattning om egendomen innehafts . En fysisk persons nettoinkomst från näringsverksamhet inkluderas i inkomst av tjänst och beskattas enligt samma skatteskala som sådan inkomst. En enskild näringsidkare kan emellertid välja att schablonbeskattas. Skattepliktig inkomst av näringsverksamhet uppgår i dessa fall till av bruttoinkomsten, vilken beskattas separat med en skattesats på . Fysiska personer som inte är hemmahörande i är begränsat skattskyldiga där för inkomst som härrör från . Sådan skattskyldighet omfattar inkomst av tjänst för arbete utfört i eller om kostnaden för arbetet är avdragsgill kostnad för arbetsgivaren vid bolagsbeskattning i . Även pension som utbetalas från är skattepliktig för begränsat skattskyldiga personer. Beskattning sker genom innehållande av källskatt enligt de allmänna skattesatser som gäller för inkomst av tjänst i . När det gäller passiv inkomst i form av utdelning, ränta och royalty tas källskatt ut på bruttobeloppet. I fråga om kapitalvinster föreligger skattskyldighet för begränsat skattskyldiga fysiska personer för vinst vid försäljning av fast egendom eller andelar vilkas värde till minst utgörs av fast egendom. Även kapitalvinst vid försäljning av andelar i ett innehav som utgör av ett bolags röster eller kapital är skattepliktigt i . Skattepliktig kapitalvinst beskattas . Begränsad skattskyldighet för fysiska personer föreligger även för näringsverksamhet som bedrivs från fast driftställe i . Beskattning sker i dessa fall enligt de allmänna reglerna för näringsverksamhet. har ingen generell förmögenhetsskatt för fysiska personer. fastighetsskatt tas ut på fast egendom (vilket i även inkluderar lägenheter) enligt en progressiv skala i spannet 0,1–1,av fastställt beskattningsunderlag. Avtalet ansluter nära till den modell som Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling (förkortad ) rekommenderar för bilaterala skatteavtal (”Model Tax Convention on Income and on Capital”). För att bestämmelserna i ett skatteavtal ska bli gällande och kunna tillämpas av svenska domstolar och andra myndigheter krävs att de 2021/22:21 införlivas i svensk rätt, vilket sker genom inkorporering av avtalen. Sedan skatteavtalen inkorporerats utgör de en del av svensk skattelag. Ett inkorporerat skatteavtal ska därmed i princip tolkas som annan svensk skattelagstiftning, dvs. enligt sin ordalydelse och med stöd av offentliga förarbeten. En viktig sekundärkälla kan vara kommentaren till modellavtal som utarbetats inom organisationen. Bestämmelser om tolkning av internationella överenskommelser finns, förutom i enskilda skatteavtal, i om traktaträtten. Konventionen har tillkommit för att vid tvist mellan parterna om avtalets innebörd tolka parternas, dvs. staternas, avsikt med en bestämmelse i ett visst avtal. Konventionen ska följaktligen inte reglera förhållandet mellan skattskyldiga och staten utan utgöra ett instrument för att avgöra tolkningstvister rörande folkrättsliga åtaganden. För att säkerställa att de folkrättsliga åtaganden som följer av skatteavtal upprätthålls innehåller avtalen normalt en artikel om ömsesidig överenskommelse. Genom artikeln inrättas ett förfarande avsett att lösa svårigheter som uppkommer vid avtalets tillämpning. Under ledning av och G20-länderna genomfördes –2015 ett globalt projekt för att motverka skattebaserosion och flyttning av vinster, det s.k. (”Base Erosion and Profit Shifting”). Projektet resulterade i 13 rapporter avseende 15 åtgärdsområden. Två av rapporterna innehåller skatteavtalsbestämmelser som utgör minimistandarder, vilka de stater och jurisdiktioner som deltagit i projektet eller senare anslutit sig till detta, åtagit sig att uppfylla. Dessa minimistandarder kommer också till uttryck i modellavtal i dess lydelse . Slutrapporten för åtgärdsområde 6 (Preventing the Granting of Treaty Benefits in Inappropriate Circumstances) innehåller en miniminivå av skydd (minimistandard) mot skatteavtalsmissbruk. Enligt minimistandarden bör det i ett skatteavtal uttryckligen anges att syftet ska vara att undvika dubbelbeskattning utan att skapa förutsättningar för icke-beskattning eller mindre skatt genom skatteflykt eller skatteundandragande. Detta syfte uttrycks numera i ingressen till modellavtal. Denna minimistandard omfattar också specifika avtalsbestämmelser och i slutrapporten anges följande alternativ till bestämmelser som staterna kan välja (vilka återfinns i artikel 29 med kommentarer i modellavtal): En regel om s.k. Principal Purpose Test (PPT-regel) som innebär att en förmån enligt ett skatteavtal inte ska ges om ett av de huvudsakliga syftena med ett visst arrangemang eller en viss transaktion har varit att få denna avtalsförmån. Enligt PPT-regeln görs dock undantag om givandet av förmånen skulle vara i överensstämmelse med ändamålet för och syftet med de relevanta bestämmelserna i skatteavtalet i fråga. En regel om s.k. Limitation on Benefits (LOB-regel) som kompletteras av en ”anti-slussningsregel”. En LOB-regel är en mer specifik bestämmelse mot missbruk i vilken det sätts upp objektiva kriterier som en person måste uppfylla för att få rätt till skatteavtalets förmåner. slussningsregeln” syftar till att förhindra att bolag som inte på egen hand har rätt till avtalets förmåner får den rätten genom slussnings- Prop. 2021/22:21 bolag. En PPT-regel i kombination med LOB-regel. Slutrapporten för åtgärdsområde 14 (Making Dispute Resolution Mechanisms ) innehåller en minimistandard som syftar till att säkerställa ett snabbt, effektivt och ändamålsenligt förfarande för att lösa skatteavtalsrelaterade tvister genom s.k. ömsesidig överenskommelse. För att uppfylla minimistandarden ska staterna införa artikel 25 punkterna 1–3 i modellavtal i sina skatteavtal. Sådana bestämmelser har länge varit en del av modellavtalet, men genom har artikel 25 punkt 1 i modellavtalet fått en något ändrad lydelse så att en person som anser att åtgärder har vidtagits som medför eller kommer att medföra beskattning som strider mot bestämmelserna i skatteavtalet, kan lägga fram saken för den behöriga myndigheten i endera avtalsslutande staten. Enligt den tidigare lydelsen ska saken i dessa fall läggas fram i den stat där personen har hemvist eller, i vissa fall, i den stat där personen är medborgare. Minimistandarden tillåter dock att den gamla lydelsen av artikel 25 punkt 1 bibehålls, under förutsättning att den behöriga myndighet som mottar en begäran om ömsesidig överenskommelse notifierar eller konsulterar den andra behöriga myndigheten för det fallet den anser att den skattskyldiges invändning inte är grundad och avser att avslå begäran. slutrapporter avseende åtgärdsområdena 6 och 7 (Preventing the Artificial Avoidance of Permanent Status) innebar även vissa ändringar i artiklarna 1, 4, 5, 10 och 13 i modellavtalet som syftar till att motverka missbruk av skatteavtal. Dessa ändringar utgör dock inte minimistandarder, utan det är upp till varje jurisdiktion att bedöma behovet av varje bestämmelse som en del av sin övergripande skatteavtalspolicy eller i ett specifikt avtal. I ingressen till avtalet anges att den gemensamma partsavsikten är att undvika dubbelbeskattning beträffande skatter på inkomst, utan att skapa förutsättningar för icke-beskattning eller minskad skatt genom skatteflykt eller skatteundandragande. Ingressen överensstämmer i dessa delar med ingressen till modellavtal och motsvarar därmed den minimistandard som framgår av för åtgärdsområde 6. Artikel 1 anger de personer som omfattas av avtalet. stämmer med artikel 1 i modellavtal. Enligt punkten ska avtalet tillämpas på personer som har hemvist i en avtalsslutande stat eller i båda För att avtalet ska vara tillämpligt krävs dels att fråga är om sådan person som avses i artikel 3 punkt 1 d, dels att denna person i enlighet med bestämmelserna i artikel 4 punkt 1 har hemvist i en avtalsslutande stat. Avtalet är enligt dessa bestämmelser endast tillämpligt i fråga om personer som enligt den interna rätten i en avtalsslutande stat är skattskyldig där på grund av domicil, bosättning, plats för företagsledning eller annan Uttrycket innefattar endast person som är obegränsat skattskyldig, dvs. person som är skattskyldig för hela sin världsvida inkomst i denna stat och inte person som är skattskyldig endast för inkomst som har sin källa i staten i fråga. avses i avtalet är inte någon formell eller symbolisk skattskyldighet. Skattskyldigheten ska i princip innebära en skyldighet att erlägga skatt enligt de inkomstskattetabeller som normalt tillämpas för personer som är obegränsat skattskyldiga i staten i fråga. Även en avtalsslutande stat, dess offentligrättsliga organ eller institutioner, politiska underavdelningar eller lokala myndigheter utgör enligt artikel 4 punkt 1 ”person med hemvist i en avtalsslutande stat”. Artikel 1 punkt 2 innehåller bestämmelser rörande delägarbeskattade Av bestämmelserna följer att inkomst som förvärvas av eller genom en person vars inkomst enligt lagstiftningen i endera avtalsslutande staten är föremål för delägarbeskattning, ska anses förvärvad av en person med hemvist i en av staterna till den del som inkomsten, enligt skattelagstiftningen i denna stat, behandlas som inkomst hos en person med hemvist i staten i fråga. Bestämmelsen syftar till att säkerställa att en investering som görs via en delägarbeskattad juridisk person omfattas av avtalets regler på samma sätt som om personens delägare gjort inve- Vid tillämpning av skatteavtalet ska man således se igenom det delägarbeskattade subjektet. Bestämmelser av denna innebörd har länge varit en del av den svenska skatteavtalspolicyn. bestämmelser till följd infördes i artikel 1 punkt 2 i modellavtal , överensstämmer bestämmelserna i dessa delar I sista meningen i punkt 2 klargörs att bestämmelserna i denna punkt inte på något sätt påverkar en avtalsslutande stats rätt att beskatta personer med hemvist i denna stat. Artikel 2 anger de skatter som omfattas av avtalet. I artikel 2 punkt 3 räknas de skatter som omfattas av avtalet upp. Av punkt 1 i protokollet till avtalet framgår att om inför förmögenhetsskatt, så ska den skatten omfattas av avtalet. Ett skatteavtal ingås med avsikt att det ska Det är viktigt att det inte förlorar i aktualitet vid förändringar i staternas interna rätt. beskattar förmögenhet finns det således skäl för att säkerställa att en eventuellt införd sådan skatt omfattas av avtalet. Av artikel 2 punkt 4 i avtalet framgår att avtalet även tillämpas på skatter av samma eller i huvudsak likartat slag, som efter undertecknandet av avtalet påförs vid sidan av eller i stället för de skatter som anges i artikel 2 Artikel 3 innehåller definitioner av vissa uttryck som förekommer i Innehållet i artikeln överensstämmer i huvudsak med motsvarande artikel i modellavtal. Artikel 4 innehåller regler som avser att fastställa var en person ska anses Artikeln överensstämmer väsentligen med modell- Hemvistreglerna i avtalet har inte någon betydelse för var en person ska anses vara bosatt enligt intern skattelagstiftning, utan såsom uttryckligen framgår av avtalstexten regleras endast frågan om hemvist vid tillämp- ningen av avtalet. Detta innebär att avtalets hemvistregler inte är avgörande t.ex. när det gäller att bedöma om man vid beskattningen i ska ta ut kupongskatt enligt kupongskattelagen (1970:624) eller inkomstskatt enligt bestämmelserna i inkomstskattelagen (1999:1229), förkortad IL, på utdelning som betalas från . Bestämmelserna i ska tillämpas på utdelning från ett svenskt bolag till en fysisk person som är obegränsat skattskyldig i enligt intern svensk skattelagstiftning, men som har hemvist i en annan stat enligt ett skatteavtal. Reglerna i de avtalsslutande staternas interna lagstiftning får däremot betydelse vid bestämmandet av hemvist enligt avtalet. En förutsättning för att en person ska anses ha hemvist i någon av de avtalsslutande staterna enligt avtalet är att personen i fråga anses bosatt eller hemmahörande, dvs. obegränsat skattskyldig, enligt intern rätt i någon av de avtalsslutande staterna eller i båda. Punkt 2 reglerar dubbel bosättning för fysiska personer, dvs. fall där den skattskyldige enligt svenska regler för beskattning anses obegränsat skattskyldig i och enligt reglerna för beskattning i anses obegränsat skattskyldig även där. Vid tillämpning av avtalet ska den skattskyldige anses ha hemvist endast i den avtalsslutande stat i vilken han har hemvist enligt artikel 4 i avtalet. En person som anses obegränsat skattskyldig såväl i som i enligt respektive stats interna lagstiftning men som vid tillämpningen av avtalet anses ha hemvist i ska, i fråga om de inkomster till vilka har beskattningsrätt enligt avtalet, beskattas i enligt de regler som gäller för i obegränsat skattskyldiga. Enligt punkt 3 ska, i de fall annan person än fysisk person anses ha hemvist i båda avtalsslutande staterna, de behöriga myndigheterna försöka avgöra frågan genom ömsesidig överenskommelse. Att i dessa fall söka en lösning genom en sådan överenskommelse har länge varit svensk avtalspolicy. Sedan artikel 4 punkt 3 i modellavtal ändrats 2017 till följd av , överensstämmer den svenska policyn med modellavtalets. Artikel 5 definierar fast driftställe. avseende åtgärdsområde 7 resulterade i vissa ändrade respektive nya bestämmelser i artikel 5 rörande definitionen av ”fast driftställe”, vilka infördes utgåva av modellavtal. Varken de ändrade eller nya bestämmelserna utgör minimistandarder och har i anslutning till kommentarerna till artikel 5 i modellavtalet lämnat en reservation mot samtliga dessa bestämmelser och förbehåller sig rätten att utgå från artikel 5 utgåva av modellavtalet vid skatteavtalsförhandlingar. Artikel 5 i avtalet med följer i olika delar 2017 respektive modellavtal. I de fall där modellerna avviker från varandra, förtydligas nedan i förekommande fall vilken utgåva av modellavtalet som en bestämmelse i skatteavtalet ansluter till. Punkt 1–2 överensstämmer med modellavtalet. Punkt 2 innehåller en uppräkning – på intet sätt uttömmande – av exempel, som vart och ett kan anses utgöra ett fast driftställe.