prop · H90377 · 2021-12-20 00:00:00 — Valet av som handläggande myndighet motiverades av att den handläggande myndigheten, för att säkerställa en effektiv och snabb handläggning, inte borde bedriva en verksamhet som påverkas starkt av konjunkturvariationer och ha vana att handlägga ett stort antal ärenden (prop. 2013/14:1 Förslag till statens budget, finansplan Stöd enligt det öppna och permanenta systemet kan lämnas oberoende av det allmänna konjunkturläget. Avgörande är i stället situationen hos den enskilde arbetsgivaren. Valet av som handläggande myndighet motiverades av att prövningen av godkännande för stöd bl.a. omfattar en bedömning av de ekonomiska förhållandena hos arbetsgivaren och att redan hanterade en rad företagsstöd som handläggning av företagsstöd inte ingick i ordinarie verksamhet (prop. 2019/20:132 s. 64). Stödet vid korttidsarbete har varit förstärkt under pandemin och varit en av regeringens viktigare åtgärder för att lindra effekterna för näringsliv och samhällsekonomin av spridningen av sjukdomen covid-19. Prognoserna för antalet personer som omfattas av korttidsarbete har reviderats upp och stödet har kommit att användas i en utsträckning som inte förutsågs när regelverket för det öppna och permanenta systemet togs fram. Erfarenheterna från pandemin visar att det även i det öppna och permanenta systemet kan bli aktuellt att skyndsamt hantera ett stort antal ärenden. Stödets omfattning har ställt stora krav på som är en mindre myndighet. För att säkerställa en effektiv och rättssäker handläggning bör därför stöd vid korttidsarbete enligt det permanenta och öppna systemet handläggas av en myndighet som har vana av och resurser att handlägga ett stort antal ärenden och även större möjligheter att ställa om verksamheten. I likhet med majoriteten av remissinstanserna gör regeringen bedömningen att uppfyller dessa krav. har även en etablerad verksamhet för kontroll och brottsbekämpning. Om övertar handläggningen av stöd enligt 5 a § lagen om stöd vid korttidsarbete skulle det innebära att brottsbekämpande verksamhet kommer att omfatta även sådana ärenden, vilket kan förebygga risken för missbruk och minska antalet brott. Regeringen anser därför, i likhet med majoriteten av remissinstanserna, att bör handlägga ärenden som rör prövningen av frågor om stöd som lämnas efter godkännande av respektive arbetsgivare. Detta innefattar också ersättning för kostnader för enskilda kompetensinsatser. Regeringen anser till skillnad från att det saknas skäl att ytterligare utreda myndighetshemvisten. efterfrågar även regeländringar avseende bestämmelserna om jämförelsemånad och ytterligare kontrollverktyg. Dessa frågor omfattas inte av detta lagstiftningsprojekt. När det gäller regelverkets framtida utformning inklusive behovet av förändrad och förstärkt reglering för att förhindra felaktiga utbetalningar och missbruk samt för att öka möjligheterna att lagföra misstänkta brott har regeringen tillsatt en kommitté som ska analysera dessa frågor och lämna nödvändiga författningsförslag (dir. 2021:75). , Industriarbetsgivarna och IKEM efterfrågar förändringar av reglerna om Inte heller denna fråga omfattas av nu aktuellt lagstiftnings- Prop. 2021/22:77 projekt. Förslaget medför ändringar av 4, 5 a, 7 a, 17 a, 18, 29, 29 a, 35, 36, 36 a och 37 §§ lagen om stöd vid korttidsarbete. 6Skatteverket ska handlägga ärenden om ersättning för kostnader för kompetensinsatser när regeringen beslutar att stöd vid korttidsarbete ska lämnas Regeringens förslag: ska handlägga ärenden om ersättning för kostnader för enskilda kompetensinsatser när regeringen beslutar att stöd vid korttidsarbete ska lämnas. Bemyndigandet för regeringen att bestämma vilken myndighet som ska pröva sådana frågor ska slopas. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: De remissinstanser som har yttrat sig tillstyrker eller har inget att invända mot förslaget. Skälen för regeringens förslag: När det gäller stöd vid korttidsarbete som lämnas efter beslut av regeringen, har regeringen i 37 § lagen (2013:948) om stöd vid korttidsarbete bemyndigats att bestämma vilken myndighet som ska pröva frågor om ersättning för kostnader för enskilda kompetensinsatser. I avsnitt 5 föreslås att ska pröva frågor om stöd vid korttidsarbete vid tillfälliga och allvarliga ekonomiska svårigheter hos den enskilde arbetsgivaren, dvs. även frågor om ersättning för kostnader för enskilda kompetensinsatser. bör därför även pröva frågan om ersättning för sådana kostnader när stöd vid korttidsarbete lämnas efter beslut av regeringen. Något behov av att regeringen ska kunna bestämma vilken myndighet som ska administrera ersättningen, i samband med att regeringen beslutar att stöd vid korttidsarbete ska lämnas, bedöms därmed inte längre finnas. Samma ordning föreslås således gälla för båda systemen, dvs. att prövar alla frågor om ersättning för kostnader för kompetensinsatser enligt 17 a §. Bemyndigandet för regeringen att bestämma vilken myndighet som ska pröva sådana frågor bör därmed enligt regeringens mening slopas. Det finns i förordningen (2020:1249) om ersättning för kostnader för kompetensinsatser vid korttidsarbete bestämmelser om handläggning av sådana ärenden. Förslaget kommer således att kräva följdändringar i förordningen. Förslaget medför ändringar av 17 a och 37 §§ lagen om stöd vid korttids- Regeringens förslag: Bestämmelserna om kreditering av skattekonto i lagen om stöd vid korttidsarbete ska gälla när lämnar preliminärt stöd och ytterligare stöd till enskilda arbetsgivare samt beslutar om ersättning för kostnader för kompetensinsatser. Om en avstämning av skattekontot visar att det finns ett överskott på kontot efter kreditering av ett stöd, ska utbetalning ske om det inte finns hinder mot detta. Bestämmelsen om att stödet ska krediteras arbetsgivarens skattekonto slopas. Promemorians förslag överensstämmer delvis med regeringens. promemorian föreslås ingen bestämmelse om att utbetalning ska ske om det inte finns hinder mot detta enligt 64 kap. 4 § skatteförfarandelagen (2011:1244) ), förkortad SFL. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har yttrat sig särskilt över förslaget om att stödet ska betalas ut genom kreditering av skattekontot. Skälen för regeringens förslag: Om regeringen beslutar att stöd vid korttidsarbete ska lämnas enligt 5 § lagen (2013:948) om stöd vid korttidsarbete, dvs. vid en synnerligen djup lågkonjunktur, tillgodoförs preliminärt stöd och ytterligare stöd genom kreditering på arbetsgivarens Bestämmelser om kreditering av skattekontot finns i 32 och 34 §§ lagen om stöd vid korttidsarbete. Av 32 § första stycket framgår att stödet ska krediteras arbetsgivarens skattekonto. Enligt 32 § andra stycket ska stödet krediteras den 12 efter det att beslut om utbetalning fattats, med undantag för januari då stödet i stället ska krediteras den 17 och den 12 eller 17. I 34 § finns ett antal hänvisningar till bestämmelser i skatteförfarandelagen, som ska tillämpas vid hantering i skattekontosystemet av stöd vid korttidsarbete enligt 5 §. Det är angeläget att stödet vid korttidsarbete snabbt kommer arbets- givarna till del. Vid införandet av det ursprungliga stödet bedömdes det därför som nödvändigt att använda sig av befintliga rutiner hos 2013/14:1 Förslag till statens budget, finansplan m.m. Det är av samma skäl lämpligt att använda den befintliga ordningen för kreditering av skattekontot även när lämnar preliminärt stöd och ytterligare stöd enligt 5 a § samma lag samt ersättning för kostnader för kompetensinsatser. Bestämmelserna i 32 och 34 §§ lagen om stöd vid korttidsarbete föreslås därför ändras på så sätt att de är tillämpliga för allt stöd som lämnas enligt lagen om stöd vid korttidsarbete. I detta sammanhang bör det nämnas att skattekontot fungerar som ett avräkningskonto som inte gör skillnad mellan olika typer av debiteringar En kreditering av ett stöd vid korttidsarbete kommer därför att behandlas på samma sätt som exempelvis en inbetalning till skattekontot och räknas av från debiterade skatter och avgifter under , ett eventuellt ingående underskott på skattekontot samt ränta. Detta gäller även för andra typer av stöd som krediteras skattekontot, t.ex. omställningsstödet. Utbetalning kan bli aktuellt först om det efter en avstämning på skattekontot finns ett överskott på detsamma. Det bör vidare nämnas att det kan finnas hinder mot utbetalning, även om det finns ett överskott på skattekontot. Det gäller t.ex. belopp som kan komma att behövas för betalning av sådan annan skatt än F-skatt och särskild A-skatt eller avgift som har beslutats men ännu inte ska ha betalats (se 64 kap. 4 § SFL). I sådana fall spärrar ett belopp för att i ett senare skede kunna ta det i anspråk för betalningen av skatten eller avgiften. För att utbetalningen till arbetsgivaren ska kunna ske så skyndsamt som möjligt bör överskottet på skattekontot, efter avstämning, automatiskt betalas ut. I promemorian gjordes bedömningen att detta bör regleras i förordningsform. Av tydlighetsskäl anser dock regeringen att en sådan bestämmelse bör tas in i lagen om stöd vid korttidsarbete och ersätta den reglering som finns enligt vilken stödet ska krediteras arbetsgivarens skattekonto . Enligt regeringen bör därför i lagen anges att om en avstämning av skattekontot visar att det finns ett överskott på kontot efter kreditering av ett stöd, ska utbetalning ske om det inte finns hinder mot detta enligt 64 kap. 4 § SFL. Det innebär att arbetsgivaren inte behöver begära att utbetalning från skattekontot ska ske. Fördelen med att ha en bestämmelse med innebörden att beslut om stöd vid korttidsarbete automatiskt betalas ut från skattekontot om det finns ett överskott och inte finns hinder mot återbetalning, är att beloppet på ett enkelt och snabbt sätt kommer att betalas ut till kontohavarnas bankkonton. Bestämmelsen om att stödet ska krediteras arbetsgivarens skattekonto bör därför slopas. Krediteringen av stödet vid korttidsarbete påverkar normalt inte eventuella tidigare beviljade anstånd med betalning av skatt eller avgift. Det finns i förordningen (2020:208) om stöd vid korttidsarbete bestämmelser om utbetalning av stöd som lämnas efter godkännande av . Förslaget kommer således att medföra följdändringar i förordningen. Förslaget medför ändringar av 2, 32 och 34 §§ lagen om stöd vid korttidsarbete. Regeringens förslag: Bestämmelserna om återbetalningsskyldighet och återkrav ska gälla när lämnar preliminärt stöd och ytterligare stöd till enskilda arbetsgivare samt beslutar om ersättning för kostnader för kompetensinsatser. Ett återkrav av utbetalt stöd ska återbetalas genom att sättas in på ett särskilt konto för återbetalning. Återbetalningen ska göras senast den efter den månad då beslutat om återkrav. Om det finns särskilda skäl, får besluta att återbetalningen ska göras senast en annan dag. Återbetalningen ska anses ha gjorts den dag då betalningen har bokförts på det särskilda kontot. Om ett belopp som har återkrävts inte betalas i rätt tid, ska dröjsmålsränta tas ut på det obetalda beloppet från och med dagen efter att stöd vid korttidsarbete tillgodoförts till och med den dag betalning sker. Dröjsmålsräntan ska beräknas efter en räntesats som motsvarar basräntan enligt skatteförfarandelagen. Om det finns särskilda skäl, får helt eller delvis avstå från kravet på ränta. Promemorians förslag överensstämmer delvis med regeringens. I promemorian föreslås inte att återbetalningen ska göras senast den månaden efter den månad då beslutat om återkrav. I promemorian föreslås inte heller någon egen bestämmelse om dröjsmålsränta. Remissinstanserna: Majoriteten av de remissinstanser som har yttrat sig tillstyrker eller har inget att invända mot förslaget. föreslår att återbetalning av stöd ska göras senast den efter den månad då beslutat om återkrav. Om det finns särskilda skäl ska kunna besluta att återbetalningen ska göras en annan dag. anser också att det bör förtydligas att förslaget till ny lydelse av 34 § lagen om stöd vid korttidsarbete även omfattar återkrav av stöd. Detta gäller enligt främst vad gäller möjligheterna till anstånd, restföring och direkt verkställbarhet för obetalda krav på återbetalningar. Vidare anser att ränta vid återkrav ska regleras på samma sätt som gäller för återbetalning av omställningsstöd enligt 23 § lagen (2020:548) om omställningsstöd. Skälen för regeringens förslag Återbetalning till särskilt konto I 33 § lagen (2013:948) om stöd vid korttidsarbete finns bestämmelser om återkrav och det framgår även att skattekontot ska debiteras om arbetsgivaren blir återbetalningsskyldig för stöd som lämnats. Som beskrivs i avsnitt 7 finns vidare i 34 § ett antal hänvisningar till bestämmelser i skatteförfarandelagen (2011:1244), förkortad SFL, och i samma avsnitt föreslås att 34 § lagen om stöd vid korttidsarbete ändras så att den är tillämplig för allt stöd som lämnas enligt lagen om stöd vid korttidsarbete. Förslaget omfattar även återbetalning av stöd vid korttidsarbete och innebär bl.a. att skatteförfarandelagens bestämmelser om anstånd, restföring och direkt verkställbarhet för obetalda krav på återbetalningar är tillämpliga. Stöd vid korttidsarbete ska, som framgår av avsnitt 7, tillgodoföras arbetsgivaren genom kreditering på arbetsgivarens skattekonto. Om återkrav avseende felaktigt utbetalt stöd skulle betalas genom insättning på skattekontot skulle inbetalningen komma att räknas av mot eventuellt underskott på kontot. En sådan ordning skulle alltså kunna medföra att en inbetalning i stället kommer arbetsgivaren till godo genom att det återbetalda stödet avräknas mot förfallna skatter och avgifter. Det bör därför enligt regeringens mening i stället regleras att återbetalningen ska göras genom insättning på ett särskilt konto. Återbetalningen anses ha gjorts den dag då betalningen har bokförts på det särskilda kontot. Enligt den nuvarande utformningen av 33 § andra stycket lagen om stöd vid korttidsarbete ska den senaste betalningsdagen för återkrav av stöd bestämmas till den 12 eller 26 i en månad, den 17 eller 26, den 12, 17 eller 26 och den 12 eller 27, och tidigast efter beslutet. Bestämmelsen utgår från att återkraven hanteras via skattekontot. Eftersom det nu föreslås att återkrav ska hanteras utanför skattekontot och genom ett särskilt konto bör, som föreslår, återbetalning göras senast den efter den månad då beslutat om återkrav. Om det finns särskilda skäl får besluta att återbetalning ska göras en annan dag. Myndigheten kan då både tidigarelägga och senarelägga återbetalningsdagen. Ett exempel på ett sådant särskilt skäl är att ska kunna överlämna en fordran för indrivning även om förfallodagen inte har inträffat i syfte att säkerställa att det allmänna får betalt om det är fara i dröjsmål. (jfr prop. 2019/20:181 s. 121). Med risk för dröjsmål menas då en risk för att den betalningsskyldige på något sätt försvårar för staten att få betalt, t.ex. genom att avyttra tillgångar, flytta dem utomlands eller själv vara på väg att lämna landet tillsammans med tillgångarna. Om en arbetsgivare inte är berättigad till ett stödbelopp och detta ska betalas tillbaka, ska ränta tas ut enligt räntelagen (1975:635). Detta gäller enligt 7 § andra stycket förordningen (2020:208) om stöd vid korttidsarbete och 12 § andra stycket förordningen (2020:1249) om ersättning för kostnader för kompetensinsatser vid korttidsarbete. Räntekravet får sättas ned om det finns särskilda skäl. Som framgår av avsnitt 7 föreslås att 34 § lagen om stöd vid korttidsarbete ska vara tillämplig även vid återbetalning. I 34 § 6 samma lag hänvisas till bestämmelser om ränta i 65 kap. SFL. Bestämmelserna om ränta i skatteförfarandelagen skulle således ersätta bestämmelserna om ränta i förordningen. anser att ränta vid återkrav av stöd vid korttidsarbete i stället bör regleras på samma sätt som gäller för återbetalning av omställningsstöd. Enligt 23 § lagen om omställningsstöd ska, om ett belopp som har återkrävts inte betalas rätt tid, dröjsmålsränta tas ut på det obetalda beloppet från och med dagen efter att omställningsstödet tillgodoförts till och med den dag betalning sker. Dröjsmålsränta beräknas efter en ränte- 2021/22:77 sats som motsvarar basräntan enligt 65 kap. 3 § SFL. Om det finns särskilda skäl, får helt eller delvis avstå från kravet på ränta. Regeringen ser fördelar med att bestämmelserna om ränta vid återbetalning av de båda stöden utformas på ett liknande sätt. Regeringen anser därför, i likhet med , att ränta vid återkrav av stöd vid korttidsarbete bör regleras på samma sätt som för omställningsstödet i stället för genom hänvisningar till skatteförfarandelagen. Det innebär att om ett belopp som har återkrävts inte betalas i rätt tid, ska dröjsmålsränta tas ut på det obetalda beloppet. Dröjsmålsräntan ska beräknas efter en räntesats som motsvarar basräntan enligt 65 kap. 3 SFL. Räntan beräknas från och med dagen efter att stöd vid korttidsarbete tillgodoförts till och med den dag betalning sker. Detta gäller även om ett företag har beviljats anstånd med betalningen av ett återkrav. får helt eller delvis avstå från kravet på ränta om det finns särskilda skäl. Ett sådant skäl kan till exempel vara att en felaktig utbetalning av stöd vid korttidsarbete beror på ett misstag hos . Det bör inte vara en förutsättning för eftergift att arbetsgivaren begär detta. ska således kunna pröva frågan om eftergift på eget initiativ. Förslaget föranleder följdändringar i förordningen om stöd vid korttidsarbete och i förordningen om ersättning för kostnader för kompetensinsatser vid korttidsarbete. Förslaget medför en ändring av 2, 33 och 34 §§ lagen om stöd vid korttidsarbete och införandet av 33 a § i samma lag. Regeringens bedömning: Den befintliga reglering som finns på personuppgiftsområdet bedöms vara tillräcklig för den person- uppgiftsbehandling som kommer att ske hos med anledning av förslaget. Det bör således inte införas någon ytterligare reglering om denna behandling. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: , som är den enda remissinstans som yttrat sig särskilt över bedömningen, anser att det krävs att personuppgiftsbehandlingen är ordentligt utredd för att säkerställa att den aktuella behandlingen av personuppgifter är förenlig med data- Detta särskilt med anledning av att samkörning av personuppgifter i olika databaser enligt myndighetens mening kan anses medföra en ökad risk för intrång i den enskildes personliga integritet. promemorian framgår exempelvis inte specifikt vilka personuppgifter som är tänkta att samköras. I det fortsatta beredningsarbetet behöver även det rättsliga stödet för en sådan samkörning analyseras. Skälen för regeringens bedömning: hantering av korttidsarbete omfattas av och rådets förordning (EU) 2016/679 av om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv /46/EG (allmän dataskyddsförordning), nedan kallad EU:s dataskyddsförordning, och lagen (2018:218) med kompletterande bestämmelser till EU:s dataskyddsförordning. Detsamma gäller för , vars hantering av stödet vid korttidsarbete också omfattas av lagen (2001:181) om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet (se prop. 2013/14:1 Förslag till statens budget, finansplan m.m. avsnitt 6.17.6.10). De uppgifter som kan komma att behandla enligt förslaget är sådana som behandlas av . Det rör sig bl.a. om uppgifter om arbetsgivare, uppgifter om namn, personnummer och samordningsnummer samt arbetstagares frånvaro från arbetet och inkomstuppgifter. personuppgiftsbehandling har tidigare bedömts vara förenlig med EU:s dataskyddsförordning (se prop. 2019/20:132 s. 70–72). Något skäl att göra en annan bedömning om handlägger frågor enligt lagen (2013:948) om stöd vid korttidsarbete finns inte. behandling av uppgifter i ärenden om korttidsstöd vid handläggning av stöd enligt 5 § lagen om stöd vid korttidsarbete är tillåten enligt lagen om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet (se prop. 2013/14:1 Förslag till statens budget, finansplan I samband med införandet av lagen (2020:548) om omställningsstöd infördes i tydliggörande syfte en ny ändamålsbestämmelse i 1 kap. 4 § lagen om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet, som anger att uppgifter får behandlas för att tillhandahålla information som behövs hos för handläggning enligt lagen om stöd vid korttidsarbete och lagen om omställningsstöd (se prop. 2019/20:181 s. 90–92). I sistnämnda förarbeten bedömdes det att har motsvarande möjlighet att behandla uppgifter enligt lagen om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet för att få fram ett urval av kontrollobjekt vid handläggning enligt lagen om omställningsstöd och lagen om stöd vid korttidsarbete som gäller för beskattningsverksamheten i övrigt (s. 91). De bestämmelser i lagen om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet som gäller för handläggning av stöd enligt 5 § lagen om stöd vid korttidsarbete kommer också gälla om handlägger övriga frågor enligt samma lag (se 1 kap. 1 § och 4 § 4 och 6 f och 2 kap. 3 § 13 lagen om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet). kommer vid handläggningen av ärenden om stöd vid korttidsarbete att kunna kontrollera och samköra uppgifter i ärendena mot uppgifter i beskattningsdatabasen som samlats in för andra ändamål, varav de viktigaste är uppgifter om att den sökande är registrerad som arbetsgivare och inkomstuppgifter på individnivå som arbetsgivaren normalt ska lämna till i arbetsgivardeklarationen. Det rör sig alltså inte om samkörning av uppgifter i olika databaser som framhåller som särskilt riskfyllt, utan om användande av uppgifter som finns i en och samma databas, beskattningsdatabasen. I denna databas, vars innehåll bl.a. regleras i 2 kap. 3 § lagen om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet, finns dock uppgifter som samlats in för såväl handläggning av ärenden om stöd vid korttidsarbete som för andra 2021/22:77 ändamål, huvudsakligen beskattningsändamål. Regeringen anser att den som lämnar uppgifter till för beskattningsändamål måste kunna räkna med att sådana uppgifter sedan kan komma att användas för andra ändamål såsom för kontroll av olika förmåner och stöd. En sådan behandling bedöms således vara förenlig med de ändamål för vilka uppgifterna samlats in, den s.k. finalitetsprincipen. Det är dock bara uppgifter som är adekvata och relevanta och inte för omfattande i förhållande till de ändamål för vilka de behandlas, som får behandlas (jfr prop. 2013/14:1 avsnitt 6.17.6.10, se även resonemangen i prop. 2019/20:181 s. 92). Av redogörelsen i detta avsnitt framgår att har stöd för sin personuppgiftsbehandling samt vilka slags personuppgifter det rör sig om. Bedömningen är sammanfattningsvis att den befintliga reglering som finns för personuppgiftsbehandling är tillräcklig och att det inte behöver införas någon ytterligare reglering om denna behandling med anledning av förslaget. Regeringens bedömning: Den befintliga reglering som finns i offentlighets- och sekretesslagen bedöms vara tillräcklig för den nya ärendehantering som kommer att ske hos med anledning av förslaget. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har yttrat sig särskilt över Skälen för regeringens bedömning: Bestämmelserna i 28 kap. 11 och 12 §§ offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), förkortad OSL, gäller för och handläggning av ärenden enligt lagen (2013:948) om stöd vid korttidsarbete. Enligt 28 kap. 11 § OSL gäller sekretess för uppgift om en enskilds personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider men och uppgiften förekommer i ärende om bl.a. anställningsfrämjande åtgärder. För att tillgodose intresset av insyn i de ärenden som bestämmelsen omfattar föreskrivs att sekretessen inte gäller beslut i ärende (andra stycket).