prop · H803206 · 2021-06-07 00:00:00 — 32 § Verksamhetsutövare som avses i 1 kap. 2 § första stycket 1–13 får ta emot betalning med ett anonymt betalningsinstrument som getts ut i ett land utanför EES bara om instrumentet uppfyller kraven i 31 §. Paragrafen innehåller bestämmelser om förbud mot att ta emot betalningar med anonyma betalningsinstrument i vissa fall. Övervägandena finns i avsnitt 6. Paragrafen ändras på så sätt att uttrycket ”kreditinstitut och finansiella institut” ersätts med en hänvisning till ”verksamhetsutövare som avses i 1 kap. 2 § första stycket 1–13”. Genom att hänvisningen omfattar 1 kap. 2 § första stycket 13 utvidgas tillämpningsområdet så att bestämmelsen är tillämplig också på juridiska personer etablerade i som driver verksamhet som leverantör av gräsrotsfinansieringstjänster enligt EU:s förordning om gräsrotsfinansiering (jfr prop. 2016/17:173 s. 530). I övrigt innebär ändringarna inte någon ändring i sak. För en närmare kommentar hänvisas till prop. 2018/19:150 s. 105. 9 § Den fysiska personen, den juridiska personen, dess styrelseledamöter eller anställda får inte för kunden eller för någon utomstående obehörigen röja att en bedömning enligt 2 § utförs, har utförts eller kommer att utföras eller att uppgifter har lämnats enligt 3 eller 6 §. Som obehörigt röjande avses inte att 1.uppgifter lämnas till en tillsynsmyndighet eller en brottsbekämpande myndig- 2.uppgifter lämnas mellan verksamhetsutövare som avses i 1 kap. 2 § första stycket 1–13 med hemvist i EES och som ingår i samma koncern eller mellan sådana verksamhetsutövare och deras filialer och dotterföretag belägna i ett land utanför EES, förutsatt att filialerna och dotterföretagen utanför EES tillämpar gemensamma rutiner som fastställts enligt 2 kap. 8 eller 9 § eller motsvarande krav enligt lagstiftningen i det land där filialen finns eller dotterföretaget har hemvist, 3.uppgifter lämnas mellan advokater, andra oberoende jurister, revisorer, tillhandahållare av bokföringstjänster, skatterådgivare och fastighetsmäklare som 2020/21:206 omfattas av och rådets direktiv (EU) 2015/849, i den ursprungliga lydelsen, eller likvärdiga bestämmelser i ett land utanför EES och som är anställda eller på annat sätt verksamma inom samma juridiska person eller olika juridiska personer med gemensamt ägande, gemensam ledning eller gemensam efterlevnadskontroll, 4.uppgifter som rör samma kund och samma transaktion och som omfattar fler än en verksamhetsutövare lämnas mellan sådana juridiska och fysiska personer som anges i 1 kap. 2 § första stycket 1–13 och 18–22, förutsatt att de tillhör samma verksamhets- eller yrkeskategori och omfattas av skyldigheter i fråga om tystnadsplikt och skydd för personuppgifter som följer av denna lag, och 5.en kund får kännedom om att åtgärder enligt första stycket vidtas eller kan komma att vidtas, när ett röjande inte kan undvikas till följd av verksamhets- utövarens skyldighet att avstå från en transaktion, att avstå från att inleda en affärsförbindelse eller att avsluta en affärsförbindelse enligt 3 kap. 1–3 §§. Bestämmelser om ansvar för den som bryter mot tystnadsplikten enligt första stycket finns i 20 kap. 3 § . Paragrafen innehåller bestämmelser om tystnadsplikt för verksamhetsut- övare. Övervägandena finns i avsnitt 6. Enligt andra stycket får en verksamhetsutövare trots tystnadsplikt dela med sig av information i vissa fall. Andra stycket 2 innebär att utbyte av information får ske mellan vissa verksamhetsutövare i samma koncern samt i filialiserade verksamheter med filialer utanför EES. Utbyte av information med dotterbolag eller filialer utanför EES förutsätter att filialerna eller dotterbolagen tillämpar rutiner för informationsutbyte och skydd för personuppgifter som anges i 2 kap. 8 eller 9 §. Andra stycket 4 innebär att information som annars inte kan röjas för utomstående enligt första stycket under vissa förhållanden får delas med andra verksamhetsutövare. Undantaget är begränsat till situationer då fler än en verksamhetsutövare berörs av en och samma transaktion. Genom att hänvisningen till 1 kap. 2 § första stycket utvidgas till att även omfatta punkt 13 blir det möjligt att dela med sig av information enligt andra stycket 2 och 4 även för juridiska personer etablerade i som driver verksamhet som leverantör av gräsrots- finansieringstjänster enligt EU:s förordning om gräsrotsfinansiering. I andra stycket 3 görs en redaktionell ändring. För en närmare kommentar hänvisas till prop. 2016/17:173 s. 541 f. 9 § Förbudet i 8 § gäller inte samkörning av register med en filial till en verk- samhetsutövare som avses i 1 kap. 2 § första stycket 1–13 som är etablerad i ett land utanför EES, om kraven enligt 2 kap. 10 och 11 §§ är uppfyllda i fråga om filialen. Förbudet i 8 § gäller inte heller samkörning av register som sker mellan verk- samhetsutövare som avses i 1 kap. 2 § första stycket 1–13 och som ingår i samma koncern, om verksamhetsutövarna har hemvist i eller inom EES. Om en verksamhetsutövare som avses i andra stycket har hemvist i ett land utanför EES gäller andra stycket om kraven enligt 2 kap. 10 och 11 §§ är uppfyllda i fråga om den verksamhetsutövaren. Paragrafen innehåller bestämmelser om undantag från förbudet att sam- Prop. 2020/21:206 köra register med uppgifter om misstänkt penningtvätt eller finansiering av terrorism i 8 §. Övervägandena finns i avsnitt 6. Av första stycket följer att vissa verksamhetsutövare får samköra register med filialer som är etablerade utanför EES, förutsatt att kraven enligt 2 kap. 10 och 11 §§ är uppfyllda i fråga om filialen. Det innebär att filialen måste tillämpa gemensamma rutiner avseende informationsdelning och skydd för personuppgifter samt tillämpa bestämmelser för att förhindra penningtvätt eller finansiering av terrorism som är likvärdiga med dem som följer av denna lag. Genom att hänvisningen till 1 kap. 2 § första stycket utvidgas till att även omfatta punkt 13 är bestämmelsen tillämplig även på juridiska personer etablerade i som driver verksamhet som leverantör av gräsrotsfinansieringstjänster enligt EU:s förordning om gräsrotsfinansiering. Av andra stycket följer att det är tillåtet för vissa verksamhetsutövare att samköra register med angivna verksamhetsutövare inom samma koncern, när verksamhetsutövare inom koncernen har hemvist i eller inom EES. Genom att hänvisning till 1 kap. 2 § första stycket utvidgas till att även omfatta punkt 13 är bestämmelsen tillämplig även på juridiska personer etablerade i som driver verksamhet som leverantör av gräsrotsfinansieringstjänster enligt EU:s förordning om gräsrotsfinansi- ering. För en närmare kommentar hänvisas till prop. 2016/17:173 s. 546. 1 § Detta kapitel tillämpas i fråga om tillsyn över och ingripanden mot verk- samhet som avses i 1 kap. 2 § första stycket 16, 19, 20 och 22–24. Regeringen kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela föreskrifter om vilka myndigheter som utövar tillsyn enligt detta kapitel. Bestämmelser om tillsyn över och ingripanden mot verksamhet som avses i 1 kap. 2 § första stycket 21 finns i 8 kap. och i 7 a kap. denna lag. Bestämmelser om tillsyn över och ingripanden mot annan verksamhet som avses i 1 kap. 2 § första stycket finns i de lagar som reglerar dessa verksamhetsutövare. I paragrafen anges när kapitlets bestämmelser om tillsyn och ingripande ska tillämpas. Övervägandena finns i avsnitt 6. Ändringen av hänvisningarna till 1 kap. 2 § första stycket är en följd av att hittillsvarande punkterna 15 och 18–23 får ny numrering och innebär ingen ändring i sak. 1 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om 1.undantag för vissa speltjänster från tillämpning av lagen eller bestämmelser i 2.innehållet i och omfattningen av den allmänna riskbedömningen enligt 2 kap. 1 § och om faktorer som kan tyda på låg eller hög risk för penningtvätt eller finansiering av terrorism, 3.undantag från kravet på dokumenterade riskbedömningar enligt 2 kap. 2 §, 4.riskklassificering av kunder enligt 2 kap. 3 §, inbegripet faktorer som kan tyda på låg eller hög risk för penningtvätt eller finansiering av terrorism, 5. innehållet i och omfattningen av interna och gemensamma rutiner enligt 2 kap. 8 och 9 §§, 6. innehållet i rutiner för lämplighetsprövning enligt 2 kap. 13 §, 7. dokumentation av genomförda utbildningar och vilken information och utbildning som ska tillhandahållas anställda enligt 2 kap. 14 §, 8. nödvändiga åtgärder och rutiner enligt 2 kap. 15 § och 6 kap. 4 a §, 9. åtgärder för identitetskontroll enligt 3 kap. 7 och 8 §§, 10. vad som avses med förenklade åtgärder för kundkännedom och i vilka situationer som förenklade åtgärder är tillåtna enligt 3 kap. 15 §, 11. vad som avses med skärpta åtgärder för kundkännedom och i vilka situationer som skärpta åtgärder ska vidtas enligt 3 kap. 16 och 17 §§, 12. hur rapportering till ska göras enligt 4 kap. 3 §, 13. hur uppgifter ska lämnas enligt 4 kap. 6 §, 14. system för uppgiftslämning enligt 4 kap. 7 §, 15. bevarande av handlingar och uppgifter enligt 5 kap. 3 §, 16. förutsättningarna för förlängt bevarande av handlingar och uppgifter enligt 5 kap. 4 §, 17. innehållet i och omfattningen av rutiner för intern kontroll och modellrisk- hantering enligt 6 kap. 1 §, 18. kriterierna för när funktioner som avses i 6 kap. 2 § första stycket ska inrättas samt de krav som ska gälla i fråga om funktionernas organisation, befogenheter 19. organisation, kompetens, befogenheter, funktion och oberoende för den centrala kontaktpunkten enligt 6 kap. 3 §, 20. det särskilda rapporteringssystemet enligt 6 kap. 4 §, och 21. skyldighet för verksamhetsutövare som avses i 1 kap. 2 § första stycket 1–13 att periodiskt eller på begäran lämna uppgifter om sin verksamhet, sina kunder och andra förhållanden som är nödvändiga för att tillsynsmyndigheter ska kunna bedöma den risk som kan förknippas med de verksamhetsutövare som står under tillsyn. Paragrafen innehåller bemyndiganden för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter. i avsnitt 6. Hänvisningen i punkt 21 till 1 kap. 2 § första stycket utvidgas till att även omfatta punkt 13. Det innebär att bemyndigandet är tillämpligt även på juridiska personer etablerade i som driver verksamhet som leve- rantör av gräsrotsfinansieringstjänster enligt EU:s förordning om gräsrots- För en närmare kommentar hänvisas till prop. 2016/17:173 s. 559–561. 17.6Förslaget till lag om ändring i lagen (2020:1157) om ändring i lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden 3§ Ett värdepappersbolag får efter tillstånd av driva annan verksamhet än att tillhandahålla de sidotjänster som anges i 2 §. Ett värdepappersbolag får efter tillstånd av driva valuta- handel. Tillstånd enligt första stycket behövs inte för att bedriva försäkringsdistribution Prop. 2020/21:206 under de förutsättningar som föreskrivs i lagen (2018:1219) om försäkrings- 1.utföra datarapporteringstjänster enligt förordningen om marknader för finansiella instrument, och 2.tillhandahålla gräsrotsfinansieringstjänster enligt och rådets förordning (EU) 2020/1503 av om europeiska leverantörer av gräsrotsfinansieringstjänster för företag och om ändring av förordning (EU) 2017/1129 och om ändring av direktiv (EU) 2019/1937. Paragrafen innehåller bestämmelser om sidoverksamheter som ett värde- pappersbolag kan få tillstånd att driva. Övervägandena finns i avsnitt 14.1. Lagen (2020:1157) om ändring i lagen om värdepappersmarknaden träder i kraft . Genom den lagen ändras upplysnings- bestämmelsen i fjärde stycket på så sätt att det tas in en hänvisning till bestämmelserna om datarapporteringstjänster i och rådets förordning (EU) nr 600/2014 av om marknader för finansiella instrument och om ändring av förordning (EU) nr 648/2012 i stället för till 10 kap. (se prop. 2020/21:24 s. 90 f.). I paragrafen görs en redaktionell justering som innebär att upplysningsbestämmelserna om möjligheten att utföra eller tillhandahålla tjänster enligt vissa EU-för- ordningar anges i fjärde stycket, se författningskommentaren till 2 kap. 3 § i avsnitt 17.4. Europeiska unionens officiella tidning L 347/1 OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) 2020/1503 om europeiska leverantörer av gräsrotsfinansieringstjänster för företag och om ändring av förordning (EU) 2017/1129 och direktiv (EU) 2019/1937 (Text av betydelse för EES) OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 114, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten, efter att ha hört , med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1), ienlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (2), och av följande skäl: (1)Gräsrotsfinansiering (crowdfunding) är i allt högre grad en etablerad form av alternativ finansiering för nystartade företag samt små och medelstora företag, som i regel förlitar sig på små investeringar. Gräsrotsfinansiering utgör en allt viktigare typ av förmedlingstjänst där en leverantör av gräsrotsfinansieringstjänster utan att ta på sig egen risk driver en digital plattform som är öppen för allmänheten för att matcha, eller underlätta matchning av, presumtiva investerare eller långivare med företag som söker finansiering. Sådan finansiering kan ta formen av lån eller förvärv av överlåtbara värdepapper eller av andra tillåtna instrument för gräsrotsfinansieringsändamål. Det är därför lämpligt att tillämpningsområdet för denna förordning omfattar både lånebaserad gräsrotsfinansiering och andelsbaserad gräsrotsfinansiering, eftersom dessa typer av gräsrotsfinansiering kan struktureras som jämförbara finansieringsalternativ. (2)Tillhandahållande av gräsrotsfinansieringstjänster involverar i allmänhet tre typer av aktörer: projektägaren som föreslår ett projekt som ska finansieras, investerare som finansierar det föreslagna projektet och en förmedlande organisation i form av en leverantör av gräsrotsfinansieringstjänster som sammanför projektägare och investerare via en onlineplattform. (3)Gräsrotsfinansiering kan bidra till att ge tillgång till finansiering för små och medelstora företag och till att fullborda kapitalmarknadsunionen. Bristande tillgång till finansiering för små och medelstora företag utgör ett problem även i de medlemsstater där tillgången till bankfinansiering har varit stabil under hela finanskrisen. Gräsrotsfinansiering har utvecklats till och blivit en etablerad metod för finansiering av fysiska och juridiska personers affärsverksamhet. Sådan finansiering sker via onlineplattformar; affärsverksamheterna finansieras vanligt vis genom ett stort antal personer eller organisationer; och företagen, inbegripet nystartade företag, anskaffar relativt små penningbelopp. (1) EUT C 367, 10.10.2018, s. 65. (2) ståndpunkt av (ännu inte offentliggjord i EUT) och rådets ståndpunkt vid första behandlingen av (ännu inte offentliggjord i EUT). ståndpunkt av (ännu inte offentlig gjord i EUT). L 347/2 Europeiska unionens officiella tidning (4)Utöver att vara en alternativ källa till finansiering, inbegripet riskkapital, kan gräsrotsfinansiering erbjuda företagen andra fördelar. Det kan vara ett sätt att validera en affärsidé, ge entreprenörer möjlighet att nå ut till ett stort antal personer som kan bidra med insikter och information, och fungera som ett marknadsföringsverktyg. (5)Flera medlemsstater har redan infört nationella specialanpassade regelverk för gräsrotsfinansiering. Dessa regelverk är anpassade till lokala marknaders och investerares särdrag och behov. Befintliga nationella regler skiljer sig därför åt i unionen vad gäller villkoren för driften av plattformar för gräsrotsfinansiering, omfattningen av tillåtna verksamheter och krav på auktorisation. (6)Skillnaderna mellan befintliga nationella regler utgör ett hinder för gränsöverskridande tillhandahållande av gräs rotsfinansieringstjänster och har därför en direkt inverkan på den inre marknadens funktion när det gäller sådana tjänster. Det faktum att den rättsliga ramen är fragmenterad efter nationella gränser leder särskilt till betydande juridiska kostnader för icke-professionella investerare, som ofta ställs inför svårigheter när det gäller att avgöra vilka regler som är tillämpliga på gränsöverskridande gräsrotsfinansieringstjänster. Detta avskräcker därför ofta sådana investerare från att investera över gränserna genom plattformar för gräsrotsfinansiering. Av samma skäl avskräcks leverantörer av gräsrotsfinansieringstjänster som driver sådana plattformar från att erbjuda sina tjänster i andra medlemsstater än den där de är etablerade. Av denna orsak har gräsrotsfinansieringstjänster till största delen förblivit en nationell företeelse, till nackdel för utvecklingen av en unionsomfattande marknad för gräsrotsfinan siering, och företagen går därför miste om tillgång till gräsrotsfinansieringstjänster, särskilt i fall där dessa företag verkar på mindre nationella marknader. (7)För att främja gränsöverskridande gräsrotsfinansieringstjänster och för att underlätta utövandet av friheten att tillhandahålla och motta sådana tjänster på den inre marknaden, är det nödvändigt att undanröja de befintliga hindren för en väl fungerande inre marknad för gräsrotsfinansieringstjänster och att säkerställa en hög nivå av investerarskydd genom att inrätta ett regelverk på unionsnivå. (8)Genom åtgärder för att undanröja hindren för den inre marknadens funktion när det gäller gräsrotsfinansierings tjänster syftar denna förordning till att främja gränsöverskridande finansiering av företag. Gräsrotsfinansierings tjänster i samband med lån till konsumenter, enligt definitionen i artikel 3 a i och rådets direktiv /48/EG (3), bör därför inte omfattas av denna förordnings tillämpningsområde. (9)För att undvika regelarbitrage och säkerställa en effektiv tillsyn över leverantörer av gräsrotsfinansieringstjänster bör dessa leverantörer förbjudas att ta emot insättningar eller andra återbetalbara medel från allmänheten, såvida de inte även auktoriserats som kreditinstitut i enlighet med artikel 8 i och rådets direktiv / 36/EU (4). Medlemsstaterna bör dock säkerställa att nationell rätt inte kräver en auktorisation som kreditinstitut eller någon annan individuell auktorisation, något annat individuellt undantag eller någon annan individuell dis pens för projektägare eller investerare när de tar emot medel eller ger lån i syfte att erbjuda gräsrotsfinansierings projekt eller investera i dem. (10)Tillhandahållande av gräsrotsfinansieringstjänster syftar till att underlätta finansieringen av ett projekt genom kapitalanskaffning från ett stort antal personer som var och en bidrar med relativt små investeringsbelopp genom ett allmänt tillgängligt internetbaserat informationssystem. Gräsrotsfinansieringstjänster är således öppna för en obegränsad grupp investerare som får investeringsförslag och innebär att medel anskaffas främst från fysiska personer, inbegripet sådana som inte är personer med stor nettoförmögenhet. Denna förordning bör till lämpas på gräsrotsfinansieringstjänster som består av ett gemensamt tillhandahållande av mottagande och vidarebe fordrande av kundorder och placering utan fast åtagande av överlåtbara värdepapper eller tillåtna instrument för gräsrotsfinansieringsändamål, på en offentlig plattform som investerarna har obegränsad tillgång till. Det gemen samma tillhandahållandet av dessa tjänster utgör det viktigaste inslaget i gräsrotsfinansieringstjänster jämfört med vissa investeringstjänster som tillhandahålls enligt och rådets direktiv /65/EU (5), även om dessa tjänster var och en för sig motsvarar dem som omfattas av det direktivet. (3) och rådets direktiv /48/EG av om konsumentkreditavtal och om upphävande av rådets direktiv /102/EEG (EUT L 133, 22.5.2008, s. 66). (4) och rådets direktiv /36/EU av om behörighet att utöva verksamhet i kreditinstitut och om tillsyn av kreditinstitut och värdepappersföretag, om ändring av direktiv /87/EG och om upphävande av direktiv /48/EG och 2006/49/EG (EUT L 176, 27.6.2013, s. 338). (5) och rådets direktiv /65/EU av om marknader för finansiella instrument och om ändring av direktiv /92/EG och av direktiv /61/EU (EUT L 173, , s. 349). Europeiska unionens officiella tidning L 347/3 (11)När det gäller lånebaserad gräsrotsfinansiering bör denna förordning tillämpas på gräsrotsfinansieringstjänster som består i att förmedla långivning, inbegripet tjänster såsom presentation av erbjudanden om gräsrotsfinansiering för kunder, och prissättning eller bedömning av kreditrisken hos gräsrotsfinansieringsprojekt eller projektägare. Defi nitionen av gräsrotsfinansieringstjänster bör ta hänsyn till olika affärsmodeller som möjliggör ett låneavtal mellan en eller flera investerare och en eller flera projektägare genom en plattform för gräsrotsfinansiering. Lån som omfattas av denna förordnings tillämpningsområde bör vara lån som medför en ovillkorlig skyldighet att återbetala en överenskommen summa pengar till investeraren, varvid de lånebaserade plattformarna för gräsrotsfinansiering endast underlättar ingåendet av låneavtal mellan investerare och projektägare utan att leverantören av gräsrots finansieringstjänster någonsin agerar som projektägarens kreditgivare. Förmedling av långivning som omfattas av denna förordnings tillämpningsområde bör särskiljas från verksamheten i ett kreditinstitut, som beviljar krediter för egen räkning och tar emot insättningar eller andra återbetalbara medel från allmänheten. (12)I syfte att tillhandahålla sina tjänster driver leverantörer av gräsrotsfinansieringstjänster allmänt tillgängliga inter netbaserade informationssystem, inbegripet sådana system som kräver användarregistrering. (13)För andelsbaserad gräsrotsfinansiering är överlåtbarhet ett viktigt skydd för att investerare ska kunna avveckla sin investering, eftersom det ger en möjlighet för dem att avyttra sina intressen på kapitalmarknaderna. Denna för ordning omfattar och tillåter därför gräsrotsfinansieringstjänster i samband med överlåtbara värdepapper. Aktier i vissa privata aktiebolag som bildats enligt medlemsstaternas nationella rätt kan också fritt överlåtas på kapital marknaderna och bör därför inte hindras från att omfattas av denna förordnings tillämpningsområde. (14)Vissa tillåtna instrument för gräsrotsfinansieringsändamål omfattas i vissa medlemsstater av nationell rätt som reglerar deras överlåtbarhet, såsom kravet att överlåtelsen bestyrks av en notarie. Denna förordning bör tillämpas utan att det påverkar tillämpningen av nationell rätt som reglerar spridningen av sådana instrument. (15)Även om ICO-erbjudanden (initial coin offerings) har potential att användas för att finansiera små och medelstora företag, innovativa nystartade företag och expanderande företag och kan påskynda tekniköverföring, skiljer sig deras egenskaper avsevärt från gräsrotsfinansieringstjänster som regleras enligt denna förordning. (16)Med tanke på de risker som är förknippade med investeringar genom gräsrotsfinansiering är det lämpligt, för att ge ett effektivt investerarskydd och för att tillhandahålla en mekanism för marknadsdisciplin, att införa ett tröskel värde för det sammanlagda beloppet för erbjudanden om gräsrotsfinansiering från en viss projektägare. I enlighet med detta bör det tröskelvärdet fastställas till , vilket är det tröskelvärde som de flesta medlems stater använder för att undanta erbjudanden av värdepapper till allmänheten från skyldigheten att offentliggöra prospekt i enlighet med och rådets förordning (EU) 2017/1129 (6). (17)De överlappande regelverk som inrättas genom denna förordning och förordning (EU) 2017/1129, på grund av ett tröskelvärde på , skulle kunna öka risken för regelarbitrage och ha en störande inverkan på tillgången till finansiering och utvecklingen av kapitalmarknaderna i vissa medlemsstater.