prop · H803181 · 2021-04-20 00:00:00 — Förkortningen är vedertagen även i . Regler om elektromagnetisk kompatibilitet Elektromagnetisk kompatibilitet regleras i lagen om elektromagnetisk kompatibilitet. Lagen är en ramlag och ger regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer befogenhet att meddela föreskrifter om krav på egenskaper hos och användning av utrustning, kontroll och märkning av utrustning, information som ska följa utrustningen och skyldigheten att bedriva skadeförebyggande arbete och vidta åtgärder när det finns anledning att anta att utrustning inte överensstämmer med föreskrivna krav. Lagen innehåller även bestämmelser om tillsyn och ansvar. Lagen tillkom i samband med anslutning till . Den omarbetades senast vid genomförandet av och rådets direktiv /30/EU av om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning om elektromagnetisk kompatibilitet. Förordningen (2016:363) om elektromagnetisk kompatibilitet innehåller bestämmelser om grundläggande skyddskrav och om marknadstillträde samt användning. Enligt 12 § i förordningen är ansvarig tillsynsmyndighet för att förordningen och föreskrifter som har meddelats med stöd av förordningen följs. Ett bemyndigande att meddela föreskrifter om avgifter införs Enligt instruktion har myndigheten som mål att förebygga skador på person och egendom orsakade av elektricitet samt störningar på radiokommunikation och näringsverksamhet inom området elektromagnetisk kompabilitet. verksamhet finansieras i huvudsak med elsäkerhetsavgiften enligt förordningen (2017:1040) om elberedskapsavgift, nätövervakningsavgift och elsäkerhetsavgift. Förvaltningsanslaget ska finansiera myndighetens förvaltningskostnader. ska redovisa full kostnadstäckning för elsäkerhetsavgiften. Med full kostnadstäckning avses förenklat att kostnaderna ska täckas av intäkterna, i detta fall avgiften. Enligt förordningen ska elsäkerhetsavgiften finansiera verksamheten vid enligt elsäkerhetslagen (2016:732). De uppgifter som har som rör elektromagnetisk kompatibilitet, som regleras i lagen om elektromagnetisk kompatibilitet, kan alltså inte finansieras med stöd av elsäkerhetsavgiften. För att verksamhet med stöd av lagen om elektromagnetisk kompatibilitet ska kunna finansieras med avgifter bör ett nytt bemyndigande införas. Regeringen bör få meddela föreskrifter om avgifter för tillsynsmyndighetens verksamhet enligt lagen om elektromagnetisk kompatibilitet och föreskrifter som meddelats med stöd av lagen. Regeringens förslag: Lagen om ändring i lagen om elektromagnetisk kompatibilitet ska träda i kraft . förslag innehåller inget förslag om ikraftträdande. Remissinstanserna yttrar sig inte i frågan. Skälen för regeringens förslag: Det är angeläget att har en tydlig finansiering av det arbete som utförs med stöd av lagen om elektromagnetisk kompatibilitet. Lagändringen bör därför träda i kraft . 6.1Förslaget till lag med bemyndiganden att meddela föreskrifter om tidsfrister och kontaktpunkt för vissa ärenden som gäller tillförsel av förnybar energi Regeringens bedömning: Den nya lagen medför inga konsekvenser i sig. Konsekvenser uppstår först när regeringen meddelar föreskrifter i förordning med stöd av de bemyndiganden som föreslås. Genomförandet av artikel 16 innebär för kommunernas del att en tidsfrist på ett eller ska gälla för handläggningen av vissa ärendetyper. Detta är väl tilltagna tidsfrister jämfört med de frister som kommunerna redan har att förhålla sig till. Införandet av tidsfrister bör därför inte få några konsekvenser för kommunernas ekonomi eller för den kommunala självstyrelsen. Samma bedömning gäller för kommunernas arbete med kontaktpunkten. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: anser att redovisningen brister avse- ende konsekvenserna ur ett företagsperspektiv, bl.a. i fråga om den knapphändiga redovisningen av förslagets påverkan på företagens administrativa kostnader, verksamhet och konkurrensförhållanden. Skälen för regeringens bedömning I detta avsnitt analyseras lagrådsremissens lagförslag. Lagförslaget medför inga konsekvenser i sig. Det är först när förordningsbestämmelser meddelas med stöd av de föreslagna bemyndigandena som konsekvenser kan uppkomma. Eftersom de bemyndiganden som föreslås avser kommunerna inriktas konsekvensanalysen på hur kommunerna kan komma att påverkas av direktivsgenomförandet. Genomförandet av artikel 16 i det omarbetade förnybartdirektivet kräver lagstiftning eftersom kommunerna kommer att beröras. En ny lag med bemyndiganden för regeringen att meddela föreskrifter i de delar som avser kommunerna föreslås. Förslaget genomför artikel 16 i det omarbetade förnybartdirektivet. Regleringen överensstämmer med de skyldigheter som följer av anslutning till Europeiska unionen. Kommunerna kommer att träffas av kraven på tidsfrister, eftersom de hanterar flera av de tillstånds-, anmälnings- och dispensärenden som avses i artikel 16 i det omarbetade förnybartdirektivet. Tidsfristerna kommer att omfatta kommunernas handläggning av lov- och anmälningsärenden enligt (2010:900) och plan- och byggförordningen (2011:338). Även handläggningen av dispensärenden enligt 7 kap. kommer att omfattas, förutsatt att det inte rör sig om tillämplig unionsrätt på miljöområdet, liksom handläggningen av ärenden enligt förordningen (1998:899) om miljöfarlig verksamhet och hälsoskydd. Vissa s.k. C-verksamheter som är anmälningspliktiga enligt miljöprövningsförordningen (2013:251) kommer också att omfattas. När det gäller lov- och anmälningsärenden finns det redan tidsfrister i plan- och byggregelverket som ryms inom direktivets krav. Beslut i ärenden om lov ska meddelas med möjlighet till förlängning med samma antal veckor. I anmälningsärenden ska beslut om startbesked meddelas . Den tiden får förlängas en gång med högst . I fråga om verksamheter som har anmälningsplikt C enligt miljöprövningsförordningen (2013:251) finns också en tidsfrist. En sådan anmälningspliktig verksamhet får påbörjas tidigast efter det att anmälan har gjorts, om inte tillsynsmyndigheten bestämmer något annat. Detta framgår av . Endast de ärenden där tillsynsmyndigheten bestämmer något annat kommer därför att träffas av direktivets tidsfrister. Dispensprövningar enligt 7 kap. görs antingen av länsstyrelserna eller kommunerna beroende på vem som beslutat om exempelvis ett naturreservat eller naturminne. Den ärendemängd som handläggs av kommunerna bedöms vara begränsad. Sammanfattningsvis består konsekvenserna av bestämmelsen om tidsfrister i artikel 16 att en tidsfrist på ett eller ska gälla för kommunernas handläggning av vissa ärendetyper. Detta är väl tilltagna tidsfrister jämfört med de frister som kommunerna redan har att förhålla sig till. Införandet av tidsfrister bedöms inte medföra några kostnader och därför blir den kommunala finansieringsprincipen inte tillämplig. Tidsfristerna skulle kunna innebära en inskränkning av den kommunala självstyrelsen om ärenden behöver omprioriteras för att tidsfristerna ska kunna hållas. Det framgår av 14 kap. 3 § regeringsformen att en sådan inskränkning inte bör gå utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till det ändamål som har föranlett den. Tidsfristerna föreslås i syfte att genomföra artikel 16 i det omarbetade förnybartdirektivet. Direktivets syfte är att främja användningen av förnybar energi och skälet för det anges vara att en ökad användning av sådan energi är en viktig komponent i det åtgärds- paket som krävs för att minska växthusgasutsläppen och uppfylla unionens Prop. 2020/21:181 åtaganden inom ramen för samt unionens ram för klimat- och Tidsfristerna grundas därmed på beaktansvärda intressen och får anses svara mot vad som är nödvändigt med hänsyn till de ändamål som föranleder dem. Med utgångspunkt i det som anges i artikel 16 bör kommunernas uppgifter i fråga om kontaktpunkten inte medföra några kostnader. Digital hantering, i vart fall genom inskanning av undertecknade handlingar, bör redan vara möjlig och information som vägleder sökande i ärenden som kommunerna handlägger bör finnas tillgänglig på de egna webbplatserna. När det gäller frågan om uppgifterna med kontaktpunkten innebär en inskränkning i den kommunala självstyrelsen så görs samma bedömning som i fråga om tidsfristerna. Syftet med den bestämmelse som föreslås är att genomföra artikel 16 i det omarbetade förnybartdirektivet. Uppgifterna grundas på beaktansvärda intressen och får anses svara mot vad som är nödvändigt med hänsyn till de ändamål som föranleder dem. 6.2Förslaget till lag om ändring i lagen om elektromagnetisk kompatibilitet Regeringens bedömning: Konsekvenserna för blir positiva. kan fortsätta att bedriva verksamhet inom elektromagnetisk kompatibilitet. Det blir även tydligt hur den verksamheten ska finansieras och förvaltningsanslaget behöver inte höjas. Förslaget får inte någon påverkan på det allmänna, företag, hushåll eller myndigheter. Förslaget får inte heller några konsekvenser för kommunernas ekonomi eller den kommunala självstyrelsen. bedömning överensstämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna instämmer i bedömningen eller har inga invändningar mot den. Skälen för regeringens bedömning: Om de ändringar som föreslås i lagrådsremissen inte genomförs kommer förvaltningsanslag sannolikt att behöva höjas för att myndigheten ska kunna fortsätta att arbeta med frågor om elektromagnetisk kompatibilitet. Ett genomförande i enlighet med lagrådsremissens förslag innebär att kan fortsätta att bedriva verksamhet inom elektromagnetisk kompatibilitet och att det blir tydligt hur den verksamheten ska finansieras. kan vidare få full kostnadstäckning för elsäkerhetsavgiften och förvaltningsanslaget behöver inte höjas. Det blir även något lättare för att ta fram budgetunderlag och en enklare hantering av årsredovisningen. Förslaget bedöms inte ha någon påverkan på det allmänna, företag, hushåll eller myndigheter. Förslaget bedöms inte heller få några konsekvenser för kommunerna, vare sig för ekonomin eller den kommunala självstyrelsen. för fram att det vill höja ambitionsnivån för att möta de utmaningar som finns inom elektromagnetisk kompatibilitet. 2020/21:181 emellertid inte en nödvändig konsekvens av det förslag som läggs fram. På kan emellertid en höjd ambitionsnivå innebära att elsäkerhetsavgiften behöver höjas för att täcka myndighetens verksamhet på området. Det skulle i sin tur innebära en påverkan på landets hushåll samt privata och offentliga verksamheter som betalar elsäkerhetsavgift. 7.1Förslaget till lag med bemyndiganden att meddela föreskrifter om tidsfrister och kontaktpunkt för vissa ärenden som gäller tillförsel av förnybar energi 1 § Regeringen får meddela föreskrifter om tidsfrister för kommuners handläggning av ärenden om tillstånd, anmälningar eller dispenser som gäller 1.uppförande, uppgradering eller drift av anläggningar för produktion av förnybar el, och 2.utrustning för anslutning av sådana anläggningar till elnätet. I paragrafen finns ett bemyndigande för regeringen att meddela föreskrifter om tidsfrister för kommuners handläggning av vissa ärenden som gäller produktion av förnybar el. Övervägandena finns i avsnitt 4.2. Vissa ärenden som kommuner handlägger träffas av de tidsfrister som genomför artikel 16 i och rådets direktiv (EU) 2018/2001. En definition av uttrycket uppgradering finns i artikel 2 i och rådets direktiv (EU) 2018/2001. Med uttrycket förnybar el avses el som produceras genom användning av förnybara energikällor. Någon motsvarande definition finns inte i direktivet. I direktivet definieras däremot uttrycket förnybara energikällor och det bakomliggande uttrycket biomassa. Regeringen kan med stöd av sin restkompetens meddela föreskrifter om innebörden av de nämnda uttrycken och om vad som avses med utrustning för anslutning till elnätet. 2 § Regeringen får meddela föreskrifter om kommuners medverkan i arbetet med en kontaktpunkt för att vägleda sökande i ärenden om tillstånd, anmälningar eller dispenser som gäller 1.uppförande, uppgradering eller drift av anläggningar för tillförsel av förnybar energi, och 2.utrustning för anslutning av sådana anläggningar till nätet. I paragrafen finns ett bemyndigande för regeringen att meddela föreskrifter om kommuners medverkan i arbetet med den kontaktpunkt som inrättas för att genomföra artikel 16 i och rådets direktiv (EU) 2018/2001. Övervägandena finns i avsnitt 4.3. Kommuner behöver medverka i arbetet med kontaktpunkten. Den medverkan som kan komma i fråga är framför allt att säkerställa att det på kommunens egen webbplats finns specifik och uppdaterad vägledning och information om de tillstånd, anmälningar eller dispenser som kommunen handlägger, och att handlingar i ett ärende kan lämnas in digitalt. Med utrustning för anslutning till nätet menas utrustning för anslutning till alla typer av nät. Utöver elnät omfattas även gas- eller fjärrvärmenät. Även den utrustning som behövs för att mata in exempelvis gas på en distributionsledning, dvs. interna ledningsnät som tillhör produktionsanläggningen och inte det allmänna nätet, omfattas. 2020/21:181 stöd av sin restkompetens meddela föreskrifter om vad som avses med förnybar energi. Jfr även författningskommentaren till 1 §. 7.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1992:1512) om elektromagnetisk kompatibilitet 1 a § Regeringen får meddela föreskrifter om avgifter för tillsynsmyndighetens verksamhet enligt denna lag och föreskrifter som meddelats med stöd av lagen. I paragrafen, som är ny, ges regeringen rätt att meddela föreskrifter om avgifter för tillsynsmyndighetens verksamhet med elektromagnetisk kompatibilitet. Genom paragrafen blir det möjligt för regeringen att finansiera tillsynsmyndighetens verksamhet med avgifter som exempelvis elsäkerhetsavgiften. Övervägandena finns i avsnitt 5.1. Artikel 16 i och rådets direktiv (EU) 2018/2001 av 2020/21:181 Bilaga 1 Tillståndsförfarandets varaktighet och organisation 1.Medlemsstaterna ska inrätta eller utse en eller flera kontaktpunkter. Dessa kontaktpunkter ska, på begäran av den sökande, tillhandahålla vägledning och underlätta hela det administrativa ansöknings- och tillståndsförfarandet. Den sökande ska inte behöva kontakta mer än en kontaktpunkt under hela förfarandet. Tillståndsförfarandet ska omfatta relevanta administrativa tillstånd för uppförande, uppgradering och drift av anläggningar för produktion av energi från förnybara energikällor samt tillgångar som krävs för anslutning av dessa till elnätet. Tillståndsförfarandet ska omfatta alla förfaranden, från bekräftelsen på att ansökan har mottagits till översändande av resultatet av det förfarande som avses i punkt 2. 2.Kontaktpunkten ska vägleda sökanden genom det administrativa ansökningsförfarandet på ett transparent sätt fram till dess att ansvarig myndighet i processens slutskede fattar ett eller flera beslut, förse sökanden med all nödvändiginformation och vid behov involvera andra administrativa myndigheter. Sökande ska även ha rätt att lämna in relevanta handlingar i digital form. 3.Kontaktpunkten ska tillhandahålla en handbok om förfarandet för utvecklare av projekt för produktion av förnybar energi, och ska även tillhandahålla denna information online, och även särskilt rikta sig till småskaliga projekt och projekt som avser egenanvändare av förnybar energi. Informationen online ska ange den kontaktpunkt som är relevant för sökandens ansökan. Om medlemsstaten har mer än en kontaktpunkt ska informationen online ange den kontaktpunkt som är relevant för sökandens ansökan. 4.Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 7 ska det tillståndsförfarande som avses i punkt 1 vara i högst när det gäller kraftverk, inklusive samtliga relevanta förfaranden vid behöriga myndigheter. När det är vederbörligen motiverat på grund av exceptionella omständigheter, kan den perioden förlängas med upp till . 5.Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 7, ska tillståndsförfarandet vara högst för anläggningar med en elproduktionskapacitet under När det är vederbörligen motiverat på grund av exceptionella omständigheter, kan den perioden förlängas med upp till . Medlemsstaterna ska säkerställa att sökande lätt har tillgång till enkla förfaranden för tvistlösning avseende tillståndsförfarandet och utfärdandet av tillstånd att uppföra och driva anläggningar för produktion av förnybar energi, inklusive i tillämpliga fall alternativa tvistlösningsmekanismer. 6.Medlemsstaterna ska underlätta uppgraderingen av befintliga anläggningar för förnybar energi genom att säkerställa ett förenklat och snabbt Det förfarandet ska inte vara . 2020/21:181 Bilaga 1 När det är vederbörligen motiverat på grund av exceptionella omständigheter, såsom tvingande säkerhetsrelaterade skäl där uppgraderingsprojektet inverkar påtagligt på elnätet eller anläggningens ursprungliga kapacitet, storlek eller prestanda, kan perioden förlängas med . 7.De tidsfrister som fastställs i denna artikel ska gälla utan att det påverkar skyldigheter i tillämplig unionsrätt på miljöområdet, överklaganden, rättsmedel eller andra domstolsförfaranden eller alternativa tvistlösningsmekanismer, inklusive förfaranden för klagomål, utomrättsliga överklaganden och rättsmedel och får förlängas med en period som motsvarar dessa förfarandens längd. 8.Medlemsstaterna får inrätta ett förfarande för nätanslutning efter enkel anmälanför uppgraderingsprojekt som avses i artikel 17.1. I de fall medlemsstaterna gör detta ska uppgradering tillåtas efter en anmälan till den relevanta myndigheten om inga allvarliga negativa effekter på miljö eller samhälle väntas. Den myndigheten ska från mottagandet av en anmälan besluta om detta är tillräckligt. Om den relevanta myndigheten beslutar att en anmälan är tillräcklig ska den automatiskt bevilja tillståndet. Om den myndigheten beslutar att anmälan inte är tillräckligt ska en ny ansökan om tillstånd krävas och de tidsfristerna som avses i punkt 6 ska tillämpas. Sammanfattning av av genomförande av tillståndsfrågor i det omarbetade förnybartdirektivet Den Europiska unionens mål för energiområdet innefattar bland annat att garantera att energimarknaden fungerar, främja energieffektivitet och främja utveckling av nya och förnybara energikällor. Målet om att främja förnybara energikällor har genomförts bland annat genom det så kallade förnybartdirektivet. antog och rådet en omarbetning av förnybartdirektivet, vilket ska vara genomfört i alla medlemsstater. I det omarbetade förnybartdirektivets artikel 16 finns bestämmelser om tillståndsförfarandets varaktighet och organisation. Där införs krav på att medlemsstaterna ska utse en eller flera kontaktpunkter som ska tillhandahålla vägledning och underlätta tillståndsförfaranden, samt tidsfrister för vissa tillståndsprocesser. fick i uppdrag att analysera genomförande av tillståndsfrågor i det omarbetade förnybartdirektivet. ska lämna författningsförslag i den utsträckning som krävs för genomförandet av artikel 16, och konsekvenser av de förslag som lämnas ska analyseras. 2020/21:181 Bilaga 2 Anläggningar och tillstånd som omfattas av artikel 16 gör tolkningen att artikel 16 omfattar alla tillstånds- och anmälningspliktiga anläggningar där en förnybar energikälla används för att producera något energislag (till exempel el, värme eller bränsle). Anläggningar som både använder förnybara och andra energikällor om- Artikel 2 (punkt 1) definierar begreppet förnybar energi och ger ledning om vilka anläggningar som bör omfattas; bland annat tillstånds- och anmälningspliktiga solfångare, solceller, berg- och jord- värmepumpar, värmepumpar som tar värme ur uteluften, ytvatten eller avloppsvatten, anläggningar som samlar in eller använder deponigas från avfallsdeponier samt förbränningsanläggningar som använder biobränsle eller avfall som är av biologiskt ursprung eller biologiskt nedbrytbart. Därutöver omfattas även den anslutning som kan behövas från anlägg- ningen där produktion sker till befintligt nät eller till den anläggning där energin ska nyttjas. gör tolkningen att nät (exempelvis stam- och områdesnät för el, gasnät eller fjärrvärmenät) inte omfattas av Lagrum som reglerar tillstånd för de anläggningar som omfattas av artikel 16 har identifierats främst i miljöprövningsförordningen (2013:251). Vattenkraft är ett undantag som inte räknas till miljöfarlig verksamhet, utan istället regleras via 11 kap. . Utöver tillstånd för miljöfarlig respektive vattenverksamhet, kan en anläggning behöva ytterligare tillstånd beroende på exempelvis var anläggningen är lokaliserad och vilken förnybar energikälla som används. Exempel på sådana tillstånd är tillstånd för anläggningar i eko- nomiska zon, tillstånd enligt kontinentalsockellagen, bygglov, dispenser 2020/21:181 Bilaga 2 för anläggningar inom eller i närheten av skyddade områden och tillstånd för anläggningar inom eller i närheten av Natura 2000-områden. Det finns också mindre anläggningar som solceller, små värmepumpar och små vindkraftverk som inte behöver tillstånd eller anmälan enligt miljöprövningsförordningen, men som kan kräva andra tillstånd som bygglov. Det behövs även i vissa fall tillstånd för anslutning till olika nät (så kallade koncessioner). Artikel 16 omfattar således ett stort antal typer av tillstånd som regleras i en mängd olika lagar och prövas av mark- och miljödomstolar, statliga myndigheter (inklusive länsstyrelser), kommunala nämnder och i vissa fall regeringen. En anläggning kan ofta kräva flera typer av tillstånd och anmälningar som inte sällan prövas av olika myndigheter. Omfattningen av kontaktpunktens ansvar Kontaktpunktens huvudsakliga uppgift är att tillhandahålla vägledning och underlätta hela det administrativa ansöknings- och tillståndsförfarandet för de anläggningar som omfattas av artikel 16 i förnybartdirektivet. tolkar omfattningen av kontaktpunktens ansvar enligt direktivet på följande sätt: Kontaktpunkten bör kunna vara en webbplats En kontaktpunkt bör ses som en första anhalt där en sökande kan hitta information om vilka tillstånd som krävs för hens projekt, hur dessa tillståndsprocesser går till samt hjälp med att hitta vidare till relevant myndighet från vilken hen kan få mer information om tillståndsförfarandet. Direktlänkar till andra webbplatser anser att det bör vara möjligt att uppfylla direktivets krav genom att kontaktpunktens webbplats tillhandahåller direktlänkar till information och ansökningsförfaranden på andra webbplatser. Sökanden ska ha rätten att lämna in handlingar digitalt bedömning är att det åtminstone inledningsvis bör göras en bred tolkning av vad det innebär att lämna in handlingar digitalt. för direktivets genomförande skulle det kunna räcka med e-blanketter som sökanden kan ladda hem, printa ut, fylla i, scanna in och skicka in med e-post. bör mer utvecklade e-tjänster utvecklas. Handlingar ska skickas direkt till den prövande myndigheten. Kontaktpunkten kan tillhandahålla en tjänst där sökanden kan ställa frågor En sådan tjänst bör enbart svara på frågor av generell karaktär och frågor om enskilda ärenden bör besvaras av den aktuella prövningsmyndigheten. Då tillämpningsområdet är brett kommer frågorna troligen behöva slussas till respektive vägledande myndighet. Vid ett genomförande av förnybartdirektivets krav behöver den politiska styrningen för digitalisering beaktas, bland annat eftersom kontaktpunkten som inrättas i enlighet med artikel 16 bör kunna vara en webbplats och för att sökanden ska ha möjlighet att lämna in handlingar digitalt. bedömning är att en kontaktpunkt bör skapas för alla de anläggningar och tillstånd som artikel 16 omfattar. Ett motiv till att välja att inrätta en kontaktpunkt i stället för flera är att göra det enkelt för sökande genom att ha en enda väg in. Ansvaret för kontaktpunkten i kommer att behöva fördelas på flera myndigheter eftersom det är många olika typer av anläggningar och tillstånd som berörs. Ansvaret bör fördelas mellan följande funktioner: