prop · H803120 · 2021-03-16 00:00:00 — behöriga nationella myndigheter och unionsbyråer i syfte att kontrollera kortets äkthet och innehavarens identitet. Det anges även att identiteten endast får kontrolleras genom direkt tillgängliga jämförbara detaljer, när uppvisande av uppehållshandlingen krävs enligt lag eller annan Bestämmelserna är direkt tillämpliga och gäller som lag i De kräver inte några lagändringar. 7Anpassningen i fråga om nationella identitetskort 7.1I princip räcker förordningsändringar Regeringens bedömning: När det gäller nationella identitetskort krävs det inte några lagändringar eller nya lagbestämmelser med anledning av EU-förordningen, med undantag för en bestämmelse i passlagen om kontroll av fingeravtryck. De anpassningar som behövs, bl.a. i form av kompletterande nationella föreskrifter om insamling och lagring av fingeravtryck, kan beslutas av regeringen genom förordning. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna har inte några invändningar mot bedömningen. Skälen för regeringens bedömning: De nationella identitetskorten är reglerade på svensk förordningsnivå (avsnitt 5.3.2). Bestämmelserna finns i förordningen om nationellt identitetskort. Där anges bl.a. att sökanden är skyldig att låta passmyndigheten ta en bild i digitalt format av hans eller hennes ansikte. Bilden sparas i ett lagringsmedium i kortet. Fingeravtryck ingår i pass men inte i nationella identitetskort. EU-förordningen innebär att nationella identitetskort ska förses med fingeravtryck. Dessa ska sparas i ett lagringsmedium i kortet (artikel 3.5). Som framgår av avsnitt 4.2 innehåller EU-förordningen också en rad andra bestämmelser om de nationella identitetskorten. Det gäller bl.a. vilken 2020/21:120 utformning och vilket innehåll de ska ha, exempelvis om kön ska anges, giltighetstid och hur länge biometriska data får lagras. I promemorian görs bedömningen att EU-förordningens bestämmelser om nationella identitetskort inte kräver några lagändringar eller nya lagbestämmelser i , bortsett från en bestämmelse i passlagen om kontroll av fingeravtryck. Den bestämmelsen behandlas i nästa avsnitt. Vissa ändringar i förordningen om nationellt identitetskort bedöms däremot vara nödvändiga. I promemorian föreslås också att bilagan till förordningen (2014:1102) med instruktion för ändras. Promemorians bedömning att kompletterande nationella föreskrifter kan meddelas av regeringen genom förordning gäller även föreskrifter som innebär att fingeravtryck ska lämnas av den som vill ha ett nationellt identitetskort. Att ansöka om ett sådant är frivilligt och kortet utfärdas som en ren serviceåtgärd. Eftersom ingen tvingas att lämna sina fingeravtryck är det inte fråga om något sådant påtvingat kroppsligt ingrepp som avses i 2 kap. 6 § första stycket regeringsformen och som bara får ske med stöd av lag. Lagform bedöms inte heller krävas av något annat skäl. Regeringen delar promemorians bedömning och föreslår alltså inte någon lagreglering i fråga om nationella identitetskort, bortsett från den bestämmelse om kontroll som behandlas i nästa avsnitt. De anpassningar som behövs kan i övrigt göras genom förordningsändringar. 7.2Kontroll av nationella identitetskort Regeringens förslag: När ett nationellt identitetskort kontrolleras enligt passlagen ska innehavaren inte bara vara skyldig att låta sig fotograferas, som , utan också att lämna sina fingeravtryck för kontroll av att dessa motsvarar de som finns sparade i kortet. När kontrollen har genomförts ska fingeravtrycken och ansiktsbilden samt de biometriska data som har tagits fram förstöras. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: En stor majoritet av remissinstanserna tillstyrker ser positivt på att det inte inom ramen för detta lagstiftningsärende föreslås att fingeravtryck eller biometriska uppgifter ska få sparas i register eller nationella databaser. tar upp frågan om det är önskvärt med ett krav på omedelbar förstöring även när kortinnehavarens fingeravtryck inte stämmer överens med de fingeravtryck som finns lagrade på kortet. vill att begreppet biometriska uppgifter klargörs ytterligare, så att det framgår under vilka förutsättningar automatiserad behandling av en ansiktsbild eller fingeravtryck rättsligt sett anses utgöra en behandling av biometriska uppgifter eller biometriska data. Skälen för regeringens förslag Biometriska uppgifter som har lagrats på lagringsmedium på nationella identitetskort får enligt artikel 11.6 i EU-förordningen bara användas i enlighet med unionsrätten och nationell rätt av vederbörligen bemyndigad personal vid behöriga nationella myndigheter och unionsbyråer i syfte att kontrollera följande: 2.Innehavarens identitet genom direkt tillgängliga jämförbara detaljer, när uppvisande av identitetskort krävs enligt lag eller annan författning. Kontroll av pass och identitetskort Bestämmelser om kontroll av pass och nationella identitetskort vid utresa från eller inresa till finns i 5 och 5 a §§ passlagen. En svensk medborgare får som huvudregel inte resa ut ur landet utan att medföra giltigt pass. Skyldigheten att ha med sig pass gäller dock inte i förhållande till de länder som har anslutit sig till . Vid resor till de länderna råder passfrihet. Pass krävs inte heller vid resor till andra stater inom EU, om man har med sig ett giltigt identitetskort utfärdat av en passmyndighet, dvs. ett nationellt identitetskort. Den som har ett sådant kan alltså resa till alla länder inom Schengen och EU utan pass. En svensk medborgare ska som huvudregel ha med sig pass även vid inresa till från en annan stat. Detta gäller dock inte om det svenska medborgarskapet kan styrkas på annat sätt, exempelvis genom ett giltigt nationellt identitetskort. Kravet på att medföra pass gäller inte heller vid inresa från en stat som har anslutit sig till . ska övervaka att dessa bestämmelser följs. Den som är skyldig att ha med sig ett svenskt pass ska på begäran lämna över detta till en polisman, en särskilt förordnad passkontrollant eller en tjänsteman vid , eller . Han eller hon ska också låta denna befattningshavare ta hans eller hennes fingeravtryck och en ansiktsbild i digitalt format för kontroll av att fingeravtrycken och ansiktsbilden motsvarar de som finns sparade i passet. Motsvarande bestämmelser gäller för den som i stället för pass har med sig ett nationellt identitetskort. Han eller hon är dock inte skyldig att lämna sina fingeravtryck, eftersom fingeravtryck inte ingår i identitetskortet. När kontrollen enligt passlagen har genomförts ska den ansiktsbild och, när det gäller pass, de fingeravtryck som har tagits förstöras. Samma sak gäller de biometriska data som har tagits fram. Dagens kontroll bör kunna avse även fingeravtryck EU-förordningen innebär som framgår ovan att de nationella identitetskorten ska förses med fingeravtryck. Enligt artikel 3.5 ska korten innehålla ett lagringsmedium med innehavarens ansiktsbild och två fingeravtryck. När fingeravtryck nu införs i det nationella identitetskortet framstår det som naturligt att dessa också ska kunna kontrolleras vid kontroller enligt passlagen. Genom sådana kontroller kan det säkerställas att kortet är äkta och att den som reser med det är samma person som det är utfärdat för. EU-förordningen syftar till att möjliggöra kontroller av dessa slag. Den som vid utresa från eller inresa till har med sig ett nationellt identitetskort i stället för ett pass bör alltså inte bara vara skyldig att låta sig fotograferas, som , utan också att lämna sina fingeravtryck för 2020/21:120 kontroll av att dessa motsvarar de fingeravtryck som finns sparade i kortet. En sådan kontroll är förenlig med artikel 11.6 i EU-förordningen eftersom den syftar till att verifiera kortets äkthet och innehavarens identitet. Skyldigheten att lämna fingeravtryck får i detta fall ses som ett påtvingat kroppsligt ingrepp (jfr avsnitt 6.1). Till skillnad från vad som gäller vid en ansökan om nationellt identitetskort kan kontrollen enligt passlagen av ett redan utfärdat kort inte betraktas som frivillig. Skyddet mot påtvingade kroppsliga ingrepp är dock inte absolut utan får i vissa fall begränsas. De ändamål som skyldigheten att lämna fingeravtryck har i detta fall – att verifiera identitetskortets äkthet och innehavarens identitet – anknyter till statens säkerhet, den allmänna säkerheten och förebyggande av oordning och brott. Det är fråga om ändamål som är godtagbara i ett demokratiskt samhälle. Verifieringen blir betydligt säkrare om inte bara fotografi utan även fingeravtryck får tas och jämföras. Intrånget är inte större än nödvändigt och som framgår nedan kommer de nya uppgifter som samlas in vid kontrollen inte att få sparas. Det finns därmed inte något hinder mot att införa en lagstadgad skyldighet att lämna fingeravtryck. Bestämmelsen i 5 a § passlagen bör mot denna bakgrund ändras så att inte bara ansiktsbild utan också fingeravtryck får tas i samband med en kontroll enligt passlagen. Samma bestämmelser kommer därmed att gälla för nationella identitetskort som för pass, vilket framstår som rimligt. Efter kontrollen bör uppgifterna förstöras Syftet med den kontroll som görs enligt 5 a § passlagen är framför allt att säkerställa att det är rätt person som innehar passet eller identitetskortet. När kontrollen har genomförts gäller att fingeravtrycken och ansiktsbilden samt de biometriska data som har tagits fram ska förstöras. Något register med fotografier, fingeravtryck eller biometriska data från de som har passerat kontrollen ska alltså inte kunna byggas upp (jfr prop. 2004/05:119 s. 27 och 50 och prop. 2008/09:132 s. 13 och 15). Med de förslag som lämnas kommer fingeravtryck att kunna tas inte bara vid kontroll av pass utan också vid kontroll av nationella identitetskort. När kontrollen har genomförts bör fingeravtrycken och de biometriska data som har tagits fram ur dessa förstöras, på samma sätt som redan gäller för ansiktsbilden och de biometriska data som har tagits fram ur den och som gäller för fingeravtryck, ansiktsbild och biometriska data vid kontroll av pass. Bestämmelserna i 5 a § passlagen är utformade så att detta kommer att gälla utan att några ändringar krävs. frågar sig om kravet på att uppgifterna ska förstöras bör gälla även när kortinnehavarens fingeravtryck inte överensstämmer med dem som finns lagrade i kortet. Regeringen konstaterar att kontrollen av kortet som resehandling fyller sin funktion genom att myndigheten får veta att fingeravtrycken inte stämmer överens. Utifrån det kan myndigheten vidta ytterligare åtgärder. Motsvarande reglering gäller redan beträffande kontroll av fingeravtryck i pass och det finns inte underlag för att i detta ärende överväga någon annan ordning. Några ytterligare bestämmelser om behandlingen av fingeravtrycken och de biometriska data som tas fram ur dessa behövs inte. Det är inte heller möjligt att, som önskar, precisera innebörden av begreppet biometriska uppgifter, eller biometriska data som det heter i Prop. 2020/21:120 passlagen. Begreppet har i detta sammanhang samma innebörd som i dataskyddslagstiftningen i stort enligt definitionerna i artikel 4.14 i och rådets förordning (EU) 2016/679 av 2016 om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv /46/EG (allmän dataskyddsförordning) och 1 kap. 6 § brottsdatalagen (2018:1177). Det är fråga om ett unionsrättsligt begrepp som ytterst uttolkas av . Inga författningsändringar i övrigt Bestämmelserna i artikel 11.6 i EU-förordningen, om hur ansiktsbilden och fingeravtrycken i de nationella identitetskorten får användas, är direkt tillämpliga och gäller som lag i . De kräver inte några lagändringar. Några nya bestämmelser om kontroll av nationella identitetskort, utöver den som föreslås här, krävs inte heller av andra skäl. Regeringens förslag och bedömning: Lagändringarna ska träda i kraft . Några övergångsbestämmelser behövs inte. Promemorians förslag och bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna har inte några invändningar mot förslaget eller bedömningen. Skälen för regeringens förslag och bedömning: EU-förordningen ska tillämpas (artikel 16). De lagändringar som föreslås bör träda i kraft . Det finns inte något behov av övergångsbestämmelser. Regeringens bedömning: Förslagen förbättrar möjligheterna att kon- trollera de berörda handlingarnas äkthet och innehavarens identitet. bidrar därigenom till att motverka förfalskningar och annan brottslighet. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna instämmer i eller har inte några invändningar mot anser att det arbete som bedrivs för att skärpa säkerhetskraven i olika identitets- och resehandlingar är positivt. Att med högre säkerhet kunna fastställa identiteten på människor är enligt 2020/21:120 myndigheten viktigt för brottsbekämpningen, migrationskontrollen och ur ett säkerhetsperspektiv. Myndigheten för digital förvaltning anser att förslagen medför ökade möjligheter att motverka brottslig verksamhet. påpekar att förslagen kan väntas försvåra förfalskningar och därigenom bidra till minskad brottslighet. Både och framför att det allmänt sett finns ett stort behov av en mer sammanhållen svensk identitetsförvaltning. anser bl.a. att det behövs en mer ändamålsenlig reglering för hur det allmänna får ta upp, använda, utbyta och lagra identitetsuppgifter, inklusive biometriska uppgifter. anser att det behövs en mer harmoniserad hantering av handlingar, dokument och tjänster för att etablera och verifiera identiteter. För att kunna bedöma identitetshandlingars äkthet och identifiera personer på ett tillförlitligt sätt vill också ha möjlighet att ta del av biometriska uppgifter i samband med flyttning till och vid rekvirering eller ansökan om samordningsnummer eller identitetskort på motsvarande sätt som och . Skälen för regeringens bedömning: Genom EU-förordningen får uppehållskort, permanenta uppehållskort och nationella identitetskort en högre säkerhetsstandard än . Fotografi och fingeravtryck kommer att lagras i handlingarna. Regeringens lagförslag förbättrar möjligheterna att kontrollera handlingarnas äkthet och innehavarens identitet genom att innehavarens ansikte och fingeravtryck kan jämföras med den ansiktsbild och de fingeravtryck som finns lagrade i handlingarna. Tillsammans bedöms dessa förändringar göra det svårare att förfalska eller använda någon annans uppehållskort, permanenta uppehållskort eller nationella identitetskort. Reglerna kan därigenom, som flera remissinstanser påpekar, bidra till att motverka förfalskningar och annan brottslighet. Säkrare uppehållshandlingar som försvårar förfalskning och missbruk kan vid sidan av brottsbekämpning även tänkas ha betydelse för att motverka olaglig invandring. och lyfter vissa allmänna frågor om en sammanhållen svensk identitetsförvaltning och möjligheterna att behandla biometriska uppgifter i olika sammanhang. Dessa frågor är viktiga men faller utanför detta lagstiftningsärende, som i allt väsentligt handlar om de lagändringar som krävs för att ska uppfylla sina förpliktelser till följd av den nya EU-förordningen. Regeringens bedömning: De kostnader som förslagen kan leda till för berörda myndigheter är inte större än att de ryms inom befintliga Förslagen har inte några ekonomiska konsekvenser för enskilda eller för andra aktörer. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna har inte några invändningar mot bedömningen. anför dock att de förändringar som lagförslagen innebär kommer att kräva ändrade rutiner i kontakten med sökanden och att kravet på radering av fingeravtryck kommer att kräva en utvecklingsinsats. anför vidare att det inte går att lämna en kalkyl för de Prop. 2020/21:120 kostnader som förändringarna innebär innan verket har haft diskussioner med bl.a. korttillverkaren. anger att myndigheten inte har tillgång till den utrustning som krävs för att kunna ta fingeravtryck. Myndigheten samverkar med men om det skulle krävas att myndigheten självständigt bygger upp en kapacitet att ta fingeravtryck med åtföljande anpassningar av de system där jämförelse ska ske bedöms detta innebära kostnadsökningar som inte täcks av nuvarande anslag. Skälen för regeringens bedömning: Uppehållskort och permanenta uppehållskort innehåller ett lagringsmedium där ett fotografi sparas. Att lagringsmediet i enlighet med förslaget även ska tillföras två fingeravtryck förväntas inte medföra att tillverkningskostnaden ökar per utfärdat kort. Förändringen som förslaget innebär kräver att gör vissa tekniska ändringar i befintliga system. har bedömt arbetsinsatsen för detta . Därtill kommer informationsinsatser, informationsklassning och eventuell informations- och säkerhetsanalys. har i sitt remissvar även förtydligat att förändringarna bl.a. kommer kräva en viss utvecklingsinsats. Någon kostnad för detta har inte kunnat uppskattas . Sammanfattningsvis bedöms förändringarna medföra endast begränsade kostnadsökningar för , även med beaktande av vad verket anför i sitt remissyttrande, och eventuella kostnadsökningar bedöms kunna rymmas inom befintliga anslagsramar. Förslagen i fråga om kontroll av uppehållskort, permanenta uppehållskort och nationella identitetskort bedöms inte leda till ökade kostnader för någon statlig myndighet. Med anledning av det framför kan det framhållas att förslagen endast innebär att myndigheten får samma möjlighet att kontrollera fingeravtryck i nationella identitetskort, uppehållskort och permanenta uppehållskort som myndigheten redan har när det gäller bl.a. pass och uppehållstillstånd. Några andra förändringar är inte avsedda. Inget av lagförslagen bedöms få några ekonomiska konsekvenser för kommuner eller regioner eller för företag eller andra enskilda. Regeringens bedömning: Förslagen förväntas underlätta den fria Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna har inte några invändningar mot bedömningen. Skälen för regeringens bedömning Konsekvenser för den fria rörligheten Dagens stora skillnader i säkerhetsnivån på uppehållskort, permanenta uppehållskort och nationella identitetskort ökar risken för förfalskningar och annat missbruk av dokumenten. Skillnaderna medför även svårigheter för medborgare att utöva sin rätt till fri rörlighet. 2020/21:120 att en EU-gemensam standard och säkerhetsnivå införs för dessa dokument. Regeringens lagförslag kompletterar EU-förordningen i detta avseende. Säkrare och enhetligt utformade uppehållskort, permanenta uppehållskort och nationella identitetskort kan väntas underlätta för innehavare som önskar utöva sin rätt till fri rörlighet. Konsekvenser för den personliga integriteten och barnets rättigheter Av EU-förordningen följer att fotografi och fingeravtryck ska tas i samband med en ansökan om uppehållskort, permanenta uppehållskort och identitetskort. Detta gäller också för barn, även om vissa åldersgränser föreskrivs när det handlar om fingeravtryck. I denna proposition föreslås vidare bestämmelser om ny fotografering och fingeravtryckstagning för att handlingarna ska kunna kontrolleras. Regleringen innebär också att personuppgifter kommer att behandlas, även barns personuppgifter. De bedömningar och avvägningar som har gjorts i fråga om grundläggande fri- och rättigheter har redovisats ovan. Rent allmänt kan sägas att de nya bestämmelserna, som till stor del följer direkt av den bindande EU-förordningen, i viss mån innebär ett intrång i den personliga integriteten för de enskilda som berörs. Det kan dock i sammanhanget konstateras att det är noga reglerat när fotografier och fingeravtryck får tas. Regelverket innehåller även bestämmelser om skydd av personuppgifter. Av EU-förordningen följer vidare att förfarandet vid fotografering och fingeravtryckstagning ska vara förenligt med de rättigheter och principer som fastställs i stadgan, och . Principen om barnets bästa är alltså central och åtgärderna ska genomföras på ett barnvänligt och barnanpassat sätt. Förslagen bedöms inte ha några konsekvenser för den kommunala självstyrelsen eller för sysselsättning eller offentlig service i olika delar av landet. De bedöms inte heller ha betydelse för små företags arbetsförutsättningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt i förhållande till större företags. Förslagen bedöms slutligen inte ha någon betydelse för jämställdheten mellan kvinnor och män eller för möjligheterna att nå de integrationspolitiska målen. 10.1Förslaget till lag om ändring i passlagen (1978:302) 5 a § ska övervaka att bestämmelserna i 5 § följs. Den som enligt 5 § ska medföra pass ska på begäran 1.överlämna passet till en polisman, en särskilt förordnad passkontrollant eller en tjänsteman vid , eller , och 2.låta en befattningshavare enligt 1 ta passinnehavarens fingeravtryck och en bild i digitalt format av hans eller hennes ansikte för kontroll av att dessa motsvarar de fingeravtryck och den ansiktsbild som finns sparade i passet. Den som enligt 5 § i stället medför ett identitetskort utfärdat av en passmyndighet ska på begäran 1.överlämna identitetskortet till en polisman, en särskilt förordnad passkontrollant eller en tjänsteman vid , eller , och 2.låta en befattningshavare enligt 1 ta innehavarens fingeravtryck och en bild i digitalt format av hans eller hennes ansikte för kontroll av att dessa motsvarar de fingeravtryck och den ansiktsbild som finns sparade i identitetskortet. När en kontroll enligt andra stycket 2 eller tredje stycket 2 har genomförts, ska fingeravtrycken och ansiktsbilden samt de biometriska data som då har tagits fram förstöras. Paragrafen innehåller bestämmelser om kontroll av pass och vissa identitetskort i samband med att en svensk medborgare lämnar eller reser in i . Övervägandena finns i avsnitt 7.2. Paragrafen ändras genom vissa tillägg i tredje stycket 2. Tilläggen förklaras av att det identitetskort som en passmyndighet kan utfärda numera ska innehålla inte bara innehavarens ansiktsbild utan också hans eller hennes fingeravtryck. Fingeravtrycken ska på samma sätt som ansiktsbilden sparas i ett lagringsmedium i kortet. Detta följer av och rådets förordning (EU) 2019/1157 av om säkrare identitetskort för unionsmedborgare och uppehållshandlingar som utfärdas till unionsmedborgare och deras familjemedlemmar när de utövar rätten till fri rörlighet. Tilläggen innebär att den som överlämnar identitetskortet till en befattningshavare som anges i tredje stycket 1 inte bara ska låta denne ta en bild i digitalt format av hans eller hennes ansikte utan också låta denne ta hans eller hennes fingeravtryck. Syftet med åtgärden ska vara att kontrollera om fingeravtrycken motsvarar dem som finns lagrade i identitetskortet. När kontrollen har genomförts ska fingeravtrycken och ansiktsbilden samt de biometriska data som då har tagits fram förstöras. Detta framgår av fjärde stycket. 2020/21:120 10.2 Förslaget till lag om ändring i utlänningslagen 8 b § Vid en kontroll enligt 1 eller 9 § är den som innehar ett uppehållstillståndskort, ett uppehållskort, ett permanent uppehållskort, ett bevis om uppehållsstatus eller ett bevis för gränsarbetare skyldig att låta en polisman, en särskilt förordnad passkontrollant eller en tjänsteman vid , eller fotografera honom eller henne och ta hans eller hennes fingeravtryck, för kontroll av att fotografiet och fingeravtrycken motsvarar det fotografi och de fingeravtryck som finns sparade i kortet eller beviset. När en kontroll enligt första stycket har genomförts, ska det fotografi och de fingeravtryck som tagits för kontrollen förstöras. Detsamma gäller de biometriska data som tagits fram i samband med kontrollen. Paragrafen innehåller bestämmelser om fotografering och tagande av fingeravtryck vid vissa kontroller. Övervägandena finns i avsnitt 6.3.