prop · H80396 · 2021-03-02 00:00:00 — Regeringens proposition 2020/21:96 Dröjsmålstalan vid erkännande av Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen lämnar regeringen förslag på genomförande av den rätt till s.k. dröjsmålstalan som följer av EU:s direktiv om erkännande av yrkeskvalifikationer. Förslaget innebär att en sökande som inte har fått något beslut inom de tidsgränser som gäller för handläggningen i ett ärende om erkännande av yrkeskvalifikationer, utfärdande av europeiskt yrkeskort för yrkesutövning i en annan stat eller överföring av ansökan om europeiskt yrkeskort till en annan stat har rätt att begära en förklaring av en domstol att ärendet uppehålls. Om en domstol bifaller en sådan begäran ska den förelägga myndigheten att avgöra ärendet. Det föreslås också en särskild reglering om dröjsmålstalan för ärenden om etablering under svensk advokattitel. Lagändringen föreslås träda i kraft . Förslag till riksdagsbeslut ................................................................. Förslag till lag om ändring i lagen (2016:145) om erkännande Ärendet och dess beredning .............................................................. Direktivets bestämmelser om dröjsmålstalan ..................... 4.2Närmare om de förfaranden som omfattas av rätten Det europeiska yrkeskortet ................................ Erkännande av yrkeskvalifikationer ................ 4.3Det svenska genomförandet av direktivets bestämmelser om dröjsmålstalan...................................... Lagen om erkännande av Genomförandet av bestämmelserna i 5 Åtgärder mot dröjsmål i svensk och europeisk rätt......................... Åtgärder mot dröjsmål i ................................... Dröjsmålstalan enligt fördragen ...................... Allmän unionsrättslig princip om god Åtgärder mot dröjsmål i svensk rätt ................................. Anmälan till JO eller JK.................................. Dröjsmålstalan i förvaltningslagen.................. 6 Genomförande av rätten till dröjsmålstalan .................................... 6.1Tidigare modeller av dröjsmålstalan kan inte En ny modell för dröjsmålstalan....................................... En sökande får vid tidsfristens utgång rätt att begära en förklaring att ärendet En ny bestämmelse om rätt till dröjsmålstalan förs in i lagen om erkännande av yrkeskvalifikationer................. Dröjsmålstalan som avser ärenden om etablering under svensk advokattitel ............... Domstolens beslut vid bifall till en Ingen rätt att överklaga domstolens beslut ...... Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser................................... och rådets direktiv /36/EG av om erkännande av yrkeskvalifikationer, i lydelsen enligt och rådets direktiv /55/EU (utan bilagor) ................................................................... Sammanfattning av promemorian Dröjsmålstalan vid erkännande av yrkeskvalifikationer......................... Förteckning över remissinstanserna .............................. Sammanfattning av Kompletterande promemoria till promemorian Dröjsmålstalan vid erkännande av Den kompletterande promemorians lagförslag.............. Förteckning över remissinstanserna .............................. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde 2020/21:96 1 antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2016:145) om erkännande av yrkeskvalifikationer. 2 Förslag till lag om ändring i lagen Prop. 2020/21:96 (2016:145) om erkännande av yrkeskvalifikationer Härigenom föreskrivs1 i fråga om lagen (2016:145) om erkännande av yrkeskvalifikationer dels att 4 § ska ha följande lydelse, dels att det ska införas två nya paragrafer, 19 a och 19 b §§, och närmast före 19 a § en ny rubrik av följande lydelse. Denna lag gäller inte för ett reglerat yrke om det i en annan lag eller författning finns särskilda bestämmelser om erkännande av yrkes- kvalifikationer för det yrket och om de bestämmelserna grundar sig på andra bindande rättsakter antagna inom Europeiska unionen än Denna lag gäller inte heller för 19 b §. Bestämmelser som i övrigt fråga om det yrket genomför tillämpliga delar finns i rättegångs- tillämpliga delar finns i rättegångs- I ärenden om erkännande av yrkeskvalifikationer, överföring av till en annan stat och utfärdande av europeiskt yrkeskort för yrkes- utövning i en annan stat får den sökande begära en förklaring av myndighet inte har meddelat beslut inom de tidsgränser som gäller för En begäran om en förklaring ska göras hos den förvaltningsrätt som skulle ha varit behörig att pröva ett 1 Jfr och rådets direktiv /36/EG av om erkännande av yrkeskvalifikationer, i lydelsen enligt och rådets direktiv 2013/55/EU. bifaller en sådan begäran, ska den besluta att förelägga myndigheten att avgöra ärendet. I ärenden som avses i 8 kap. 2 § den sökande begära en förklaring att ärendet uppehålls, om advokat- samfundet inte har meddelat beslut inom de tidsgränser som gäller för Om förvaltningsrätten bifaller en sådan begäran, ska den besluta att Denna lag träder i kraft . Ärendet och dess beredning antogs och rådets direktiv /55/EU om ändring av och rådets direktiv /36/EG av om erkännande av yrkeskvalifikationer. Ändringsdirektivet, som innebar att det ursprungliga direktivet moderniserades, genomfördes i genom bl.a. lagen (2016:145) om erkännande av yrkeskvalifikationer. Den konsoliderade versionen av direktivet, nedan kallat yrkeskvalifikationsdirektivet, finns i bilaga 1. Europeiska kommissionen inledde 2018 ett överträdelseärende mot där kommissionen bl.a. anförde att det i de svenska genomförandebestämmelserna saknades bestämmelser om rätten att överklaga behöriga myndigheters avsaknad av beslut i ärenden om utfärdande av europeiskt yrkeskort för yrkesutövning i en annan stat. Inom utarbetades promemorian Dröjsmålstalan vid erkännande av yrkeskvalifikationer (UD2020/04338). En sammanfattning av promemorian finns i bilaga 2. Promemorians lagförslag finns i bilaga 3. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 4. Remissyttrandena finns tillgängliga i lagstiftningsärendet (UD2020/04338) och är publicerade på regeringens webbplats. En kompletterande promemoria togs därefter fram inom , med reviderade förslag till hur rätten till dröjsmålstalan i fråga om advokatyrket kan genomföras i svensk lag. En sammanfattning av promemorian finns i bilaga 5. Promemorians lagförslag finns i bilaga 6. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 7. Remissyttrandena finns tillgängliga i lagstiftningsärendet (UD2020/04338) och är publicerade på regeringens webbplats. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över det lagförslag som finns i bilaga 8. Lagrådets yttrande finns i bilaga 9. Lagrådet lämnar förslaget utan erinran. I förhållande till lagrådsremissen har vissa språkliga och redaktionella ändringar gjorts. Enligt fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) är ett av unionens mål att avskaffa hindren för fri rörlighet för personer och tjänster mellan medlemsstaterna. direktivet antogs 2005 och syftar till att underlätta för de personer som vill utöva ett s.k. reglerat yrke i ett annat land inom Europeiska unionen (EU) än där yrkeskvalifikationerna har förvärvats. Ett reglerat yrke definieras i direktivet som en eller flera former av yrkesverksamhet där det genom och andra författningar, direkt eller indirekt, krävs bestämda 2020/21:96 yrkeskvalifikationer för tillträde till eller utövande av verksamheten eller någon form av denna. När medlemsstaterna ställer krav på särskild kompetens för att få utföra viss verksamhet i landet innebär det i praktiken ett hinder för den fria rörligheten inom EU. En målsättning inom EU är därför att minska det totala antalet reglerade yrken och att säkerställa att regleringarna har ett legitimt syfte. I direktivet görs det en åtskillnad mellan frihet att tillhandahålla tjänster och etableringsfrihet. Bestämmelserna i direktivet om frihet att tillhandahålla tjänster tillämpas om yrkesutövaren förflyttar sig till en annan medlemsstat för att där utöva yrket tillfälligt, som anställd eller egenföretagare (avdelning II). En EU-medborgare som är lagligen etablerad i en medlemsstat får enligt bestämmelserna i avdelning II som huvudregel tillhandahålla tidsbegränsade och tillfälliga tjänster i en annan medlemsstat under sin ursprungliga yrkestitel utan att behöva ansöka om erkännande av sina yrkeskvalifikationer. Om yrkesutövaren mer stadigvarande vill utöva yrket i en annan medlemsstat än den där han eller hon har förvärvat sina yrkeskvalifikationer tillämpas i stället direktivets bestämmelser om etableringsfrihet (avdelning III). Dessa omfattar tre olika förfaranden: den generella ordningen för erkännande av bevis på formella kvalifikationer, erkännande av yrkeserfarenhet och erkännande på grundval av samordning av minimikrav för utbildning (principen om automatiskt erkännande av bevis på formella kvalifikationer för särskilda yrken). Det finns även bestämmelser om automatiskt erkännande på grundval av gemensamma utbildningsprinciper (avdelning III a). Dessa förutsätter att de minimikrav som krävs för att utöva ett specifikt yrke först fastställs i en delegerad akt som antas av Europeiska kommissionen (kommissionen). Direktivet innehåller detaljerade bestämmelser om förfarandena för erkännande av yrkeskvalifikationer. Det ursprungliga yrkeskvalifikationsdirektivet omförhandlades och ett ändringsdirektiv som moderniserar det ursprungliga direktivet antogs . Det moderniserade yrkeskvalifikationsdirektivet skulle vara genomfört . 4.1Direktivets bestämmelser om dröjsmålstalan I yrkeskvalifikationsdirektivet finns det tre bestämmelser som reglerar en sökandes rätt till dröjsmålstalan. 1.utfärdande av europeiskt yrkeskort för yrkesutövning i en annan stat (artikel 4c.2), 2.överföring av ansökan om europeiskt yrkeskort till en annan stat (artikel 4d.7), och 3.beslut om erkännande av yrkeskvalifikationer (artikel 51.3). Enligt bestämmelserna ska en underlåtenhet från den behöriga myndighetens sida att inom föreskriven tid besluta om utfärdande av europeiskt yrkeskort för yrkesutövning i en annan stat, om överföring av ansökan om europeiskt yrkeskort till en annan stat eller om erkännande av yrkeskvalifikationer kunna överklagas enligt nationell rätt. Behörig myndighet definieras i direktivet som varje myndighet eller organ som medlemsstaterna bemyndigat att utfärda eller ta emot utbildningsbevis och Prop. 2020/21:96 andra handlingar eller upplysningar, och att ta emot ansökningar och fatta de beslut som avses i direktivet. Direktivet ger med andra ord sökanden rätten att väcka en dröjsmålstalan i dessa ärenden. Utöver möjligheten att väcka en dröjsmålstalan innehåller direktivet bestämmelser om s.k. tyst beviljande. Ett exempel på en sådan bestämmelse finns i artikel 4d.5 som har genomförts genom 5 kap. 9 § förordningen (2016:157) om erkännande av yrkeskvalifikationer. Bestämmelserna om dröjsmålstalan i yrkeskvalifikationsdirektivet är formulerade på så sätt att avsaknaden av beslut (artiklarna 4c.2 och 4d.7) respektive underlåtenhet att meddela beslut (artikel 51.3) ska kunna överklagas enligt nationell rätt. Tidsgränserna framgår av artiklarna 4c.1, 4d.1 och 51.2. Den behöriga myndigheten ska i fråga om ärenden om utfärdande av europeiskt yrkeskort enligt artikel 4c fatta beslut (artikel 4c.1). Beslut om överföring av ansökan om europeiskt yrkeskort enligt artikel 4d ska meddelas inom en månad (artikel 4d.1). Tidsfristerna börjar löpa när ansökan är fullständig, eller efter mottagandet av ansökan, om myndigheten inte begär komplettering av handlingar som saknas (artikel 4b.3). Beslut om erkännande av yrkeskvalifikationer enligt artikel 51 ska meddelas . Fristen kan dock under vissa förutsättningar förlängas med en månad. Tidsfristen börjar löpa när en fullständig ansökan inkommer (artikel 51.2). 4.2Närmare om de förfaranden som omfattas av rätten till dröjsmålstalan Det europeiska yrkeskortet är ett elektroniskt bevis som styrker att innehavaren antingen uppfyller alla nödvändiga villkor för att tillfälligt få tillhandahålla tjänster i en annan medlemsstat eller att innehavarens yrkeskvalifikationer har erkänts för etablering i en sådan stat. Det europeiska yrkeskortet är ett alternativt sätt för yrkesutövaren att få tillträde till arbetsmarknaden i en annan medlemsstat. I stället för att vända sig till de behöriga myndigheterna i den mottagande medlemsstaten kan den sökande elektroniskt ansöka om ett europeiskt yrkeskort. Ansökan överförs sedan till (Informationssystemet för den inre marknaden). är ett webbaserat kommunikationsverktyg som har utvecklats av kommissionen och medlemsstaterna för att underlätta det administrativa samarbetet mellan myndigheter inom EU. Ansökan hanteras därefter av ursprungsmedlemsstatens myndigheter som kontrollerar om den sökande är lagligen etablerad och att de handlingar som laddats upp är äkta och giltiga. Kortet utfärdas sedan av de behöriga myndigheterna i en av de inblandade staterna. Det är ursprungsmedlemsstaten som utfärdar det europeiska yrkeskortet om 1.den sökande tillfälligt vill utöva ett yrke som inte har konsekvenser för folkhälsa och säkerhet, eller 2020/21:96 2. den sökande tillfälligt önskar utöva ett yrke som omfattas av automatiskt erkännande (artikel 4c.1). Det är i stället den mottagande medlemsstaten som utfärdar det europeiska yrkeskortet, men ursprungsmedlemsstaten som förbereder det, om 1.den sökande tillfälligt vill utöva ett yrke som har konsekvenser för folkhälsa och säkerhet och yrket inte omfattas av automatiskt erkännande, eller 2.den sökande vill etablera sig i den mottagande medlemsstaten (artikel 4d.1). Direktivets bestämmelser om en rätt till dröjsmålstalan vid handläggning av det europeiska yrkeskortet gäller endast ursprungsmedlemsstatens skyldigheter. Den behöriga myndigheten i den mottagande medlemsstaten träffas i stället av en bestämmelse om tyst beviljande (artikel 4d.5). Detta innebär således att en sökande enligt direktivet har rätt att väcka en dröjsmålstalan dels om ursprungsmedlemsstaten dröjer med att utfärda ett europeiskt yrkeskort där den sökande vill utöva ett yrke som inte har konsekvenser för folkhälsa eller säkerhet eller som omfattas av automatiskt erkännande, dels om ursprungsmedlemsstaten dröjer i sin handläggning av att förbereda ett yrkeskort för en sökande som tillfälligt vill utöva ett yrke som har konsekvenser för folkhälsa och säkerhet och som inte omfattas av automatiskt erkännande, eller vill etablera sig i den mottagande medlemsstaten. Bestämmelserna om det europeiska yrkeskortet har genomförts i 19 § lagen (2016:145) om erkännande av yrkeskvalifikationer och i 5 och 6 kap. förordningen om erkännande av yrkeskvalifikationer. För att reglerna om det europeiska yrkeskortet ska bli tillämpliga för ett visst yrke krävs det att kommissionen har antagit genomförandeakter med sådan effekt. Det finns europeiskt yrkeskort för sjuksköterskor, apotekare, fysioterapeuter (sjukgymnaster), bergsguider och fastighetsmäklare (kommissionens genomförandeförordning [EU] 2015/983 av om förfarandet för utfärdande av det europeiska yrkeskortet och tillämpningen av varningsmekanismen i enlighet med och rådets direktiv /36/EG). Direktivet ger också en sökande rätten att väcka en dröjsmålstalan vid uteblivna beslut om erkännande av yrkeskvalifikationer. Förfarandet för ett sådant erkännande regleras i artikel 51 i yrkeskvalifikationsdirektivet och gäller ansökningar om att få etablera sig i den mottagande medlemsstaten. Enligt huvudregeln, som brukar kallas den generella ordningen (se avdelning III, kapitel 1 i direktivet), ska en mottagande medlemsstat som kräver bestämda yrkeskvalifikationer för att utöva ett reglerat yrke, ge den sökande tillträde till yrket och rätt att utöva det på samma villkor som landets egna medborgare, om han eller hon har det kompetensbevis eller bevis på formella kvalifikationer som krävs av en annan medlemsstat för att utöva yrket (artikel 13). Har den sökande förvärvat sina yrkeskvalifikationer i en medlemsstat där yrket är oreglerat ska den mottagande medlemsstaten ge den sökande tillträde till yrket om han eller hon har utövat yrket på heltid , eller på deltid , och yrkesutövaren har ett eller flera kompetensbevis eller bevis på formella kvalifikationer från den andra medlemsstaten. Krav på sådan yrkeserfarenhet får dock inte ställas när de bevis på formella kvalifikationer som sökanden har gäller som bevis på att utbildningen till yrket är reglerad. Enligt den generella ordningen kan ett erkännande av yrkeskvalifikationerna för att få tillträde till yrket villkoras, begränsas eller nekas. Den mottagande medlemsstaten kan som villkor för ett erkännande ställa krav på att den sökande genomgår en anpassningsperiod eller ett lämplighetsprov (artikel 14). Enligt direktivet kan också ett erkännande begränsas till att gälla en del av yrket, s.k. partiellt tillträde (artikel 4f). Vid en alltför låg nivå på yrkeskvalifikationerna kan rätten till ett erkännande nekas (artikel 13.4). När den generella ordningen tillämpas jämförs således kvalifikationer från andra länder med svenska kvalifikationskrav för att fastställa om de utländska kvalifikationerna är likvärdiga. Erkännande enligt den generella ordningen tillämpas för alla yrken som inte omfattas av automatiskt erkännande och för de yrkesutövare som av något skäl inte uppfyller kraven för automatiskt erkännande. Den generella ordningen för erkännande av kompetensbevis eller bevis på formella kvalifikationer regleras i artiklarna 10–13 i yrkeskvalifikationsdirektivet. Bestämmelserna har genomförts i 9–11 §§ lagen om erkännande av yrkeskvalifikationer och i 3 kap. förordningen om erkännande av yrkeskvalifikationer. Härutöver finns tre former av automatiskt erkännande av yrkeskvalifikationer. Vid automatiskt erkännande sker erkännandet av en sökandes yrkeskvalifikationer utan bedömning av kvalifikationernas innehåll eller jämförelse med svenska kvalifikationer (5 § 10 lagen om erkännande av yrkeskvalifikationer). Den första formen av automatiskt erkännande avser erkännande av yrkeserfarenhet när ett yrke regleras genom att det enbart ställs krav på kunskap och förmåga av allmän, affärsmässig eller yrkesmässig art. I finns det inget yrke där yrkeskvalifikationsdirektivets krav på yrkeserfarenhet är tillräckligt för att få tillträde till yrket och automatiskt erkännande av yrkeserfarenhet tillämpas därför inte i (prop. 2015/16:44 s. 75). Bestämmelsen aktualiseras först om en sådan yrkesreglering införs i och är genomförd i 12 § lagen om erkännande av yrkeskvalifikationer. Den andra formen av automatiskt erkännande ska under vissa förutsättningar tillämpas om kommissionen har antagit en delegerad akt som reglerar antingen en gemensam utbildningsram eller ett gemensamt utbildningsprov (artiklarna 49a och 49b i yrkeskvalifikationsdirektivet). Bestämmelserna har genomförts i 15 och 16 §§ lagen om erkännande av yrkeskvalifikationer. har kommissionen endast antagit bestämmelser om ett gemensamt utbildningsprov för skidinstruktörer (kommissionens delegerade förordning [EU] 2019/907 av om inrättande av ett gemensamt utbildningsprov för skidinstruktörer i enlighet med artikel 49b i och rådets direktiv /36/EG om erkännande av yrkeskvalifikationer). 2020/21:96 yrket skidinstruktör är ett oreglerat yrke i tillämpas inte heller denna form av automatiskt erkännande av svenska myndigheter. Den tredje formen av automatiskt erkännande tillämpas på alla yrken för vilka det i direktivet finns samordnade minimikrav på utbildning. Sådana samordnade krav finns i fråga om apotekare, barnmorskor, läkare, specialistläkare, sjuksköterskor, tandläkare, specialisttandläkare, arkitekter och veterinärer (artiklarna 24–49 i yrkeskvalifikationsdirektivet). Arkitektyrket är inte ett reglerat yrke i . För övriga yrken med samordnade minimikrav är de behöriga myndigheterna och . De är därmed de enda myndigheter som tillämpar denna form av automatiskt erkännande. Bestämmelser om denna form av automatiskt erkännande har till viss del införts i specialförfattningar, nedan benämnda sektorsförfattningar, se 13– 14 §§ lagen om erkännande av yrkeskvalifikationer där det hänvisas till föreskrifter som har meddelats i anslutning till patientsäkerhetslagen (2010:659) och lagen (2009:302) om verksamhet inom djurens hälso- och sjukvård. Handläggningen av denna tredje form av automatiskt erkännande är förhållandevis enkel. I bilaga V till yrkeskvalifikationsdirektivet listas de nationella examensbevis som visar att den sökande har genomgått en utbildning som uppfyller direktivets minimikrav. Myndigheten behöver därför i de flesta fall endast kontrollera om det inlämnade examensbeviset finns i bilagan för att kunna fatta beslut om erkännande av yrkeskvalifikationer (se 2 kap. 5 § Statens jordbruksverks föreskrifter och allmänna råd [SJVFS 2016:9] om behörigheter för djurhälsopersonal och 2 kap. 1–10 §§ föreskrifter och allmänna råd [HSLF-FS 2016:64] om erkännande av yrkeskvalifikationer inom hälso- och sjukvården). 4.3Det svenska genomförandet av direktivets bestämmelser om dröjsmålstalan 4.3.1Lagen om erkännande av yrkeskvalifikationer Det moderniserade yrkeskvalifikationsdirektivet genomfördes genom en ny generell lag om erkännande av yrkeskvalifikationer som gäller reglerade yrken i : lagen om erkännande av yrkeskvalifikationer. Den nya lagen trädde i kraft och ersatte bestämmelser i ett antal sektorsförfattningar genom vilka det ursprungliga yrkeskvalifikationsdirektivet hade genomförts. Samtliga allmänna delar av yrkeskvalifikationsdirektivet finns nu i lagen om erkännande av yrkeskvalifikationer och i förordningen om erkännande av yrkeskvalifikationer. Vissa bestämmelser i direktivet, som endast avser ett, eller ett begränsat antal, yrken, genomfördes dock i de sektorsförfattningar som gäller just dessa yrken (1 § andra stycket lagen om erkännande av yrkeskvalifikationer). Exempel på sådana författningar är lagen (1974:191) om bevakningsföretag, socialtjänstlagen (2001:453), lagen (2009:302) om verksamhet inom djurens hälso- och sjukvård, patientsäkerhetslagen, skollagen (2010:800) och taxitrafiklagen (2012:211). I enlighet med bilaga VII till samt bilaga III till avtalet Prop. 2020/21:96 mellan Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater, å ena sidan, och , å andra sidan, om fri rörlighet för personer gäller det ursprungliga yrkeskvalifikationsdirektivet även medborgare i EES-länderna , och samt medborgare i . Vid genomförandet av det moderniserade yrkeskvalifikationsdirektivet ansåg regeringen att det bara var en tidsfråga innan gällande avtal skulle gälla även för ändringsdirektivet och att lagen därför borde utformas till att omfatta EES-länderna , och samt (prop. 2015/16:44 s. 47). Vid genomförandet av det ursprungliga direktivet hade det inte gjorts någon begränsning inom flertalet sektorer i nationell rätt i fråga om krav på yrkesutövarens medborgarskap utan det avgörande var i vilket land som yrkeskvalifikationerna hade förvärvats. Vid genomförandet av det moderniserade direktivet såg regeringen inga skäl till att begränsa den personkretsen och menade att den nya lagen därför borde gälla även för tredjelandsmedborgare som hade förvärvat sina yrkeskvalifikationer i en annan stat inom EES eller i (2 § första stycket lagen om erkännande av yrkeskvalifikationer, prop. 2015/16:44 s. 47). Av artiklarna 45.4 och 51 i EUF-fördraget följer att reglerna om fri rörlighet för arbetstagare inte ska tillämpas på anställning i offentlig tjänst och att fördragets regler om fri etableringsrätt inte ska omfatta verksamhet som är förenad med utövandet av offentlig makt. Yrkeskvalifikationsdirektivet omfattar därmed inte sådan anställning eller sådan verksamhet (prop. 2015/16:44 s. 50). Motsvarande begränsning finns i 3 § lagen om erkännande av yrkeskvalifikationer.