prop · H803183 · 2021-04-22 00:00:00 — Någon anledning att , som föreslås av i , avgiftsfinansiera tillsynsarbete finns enligt regeringens mening inte. Tillsyn kommer endast att bedrivas mot de markägare och jakträttshavare som omfattas av ett beslut om förbud mot eller villkor för utfodring. Att kräva att de personer som omfattas av ett sådant betungande beslut ska betala en avgift för kontrollen av att beslutet följs framstår inte som skäligt. Som nämnts i avsnitt 5.1 skulle en vägledning för arbetet med ärenden om förbud mot och villkor för utfodring av vilt kunna tas fram av . En sådan vägledning skulle även kunna omfatta tillsynsarbetet. Länsstyrelserna har dock också själva möjlighet att ta fram gemensamma rutiner för arbetet med tillsynsärenden. Regeringens förslag: beslut om förbud mot och villkor för utfodring av vilt samt beslut om förelägganden ska kunna överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser tillstyrker eller har ingenting att invända mot förslaget. Förvaltningsrätten i instämmer i slutsatsen att länsstyrelsernas förelägganden och beslut om förbud mot och villkor för utfodring bör kunna överklagas till domstol. i län för fram att det bör övervägas att låta beslut om förbud mot och villkor för utfodring gälla . Detta eftersom jaktlagen inte innehåller någon möjlighet att föreskriva att beslut ska gälla och förvaltningslagens reglering i detta avseende är tämligen restriktiv. En liknande synpunkt förs fram av , som påpekar att beslut kan behöva genomföras snabbt för att livsmedelsproduktion inte ska Prop. 2020/21:183 skadas allvarligt under skördeåret. Skälen för regeringens förslag: Regeringen delar bedömningen i promemorian att beslut att i det enskilda fallet besluta om förbud mot och villkor för utfodring av vilt bör kunna överklagas. Även beslut om förelägganden kommer att påverka enskilda på ett sådant sätt att det bör vara möjligt att överklaga dem. Av 35 § förvaltningslagen framgår att ett beslut som får överklagas inom får verkställas när överklagandetiden har gått ut, om beslutet inte har överklagats. En myndighet får dock verkställa ett beslut om ett väsentligt allmänt eller enskilt intresse kräver det. Myndigheten ska dock först noga överväga om det finns skäl att avvakta med att verkställa beslutet på grund av att beslutet medför mycket ingripande verkningar för någon enskild, att verkställigheten inte kan återgå om ett överklagande av beslutet leder till att det upphävs, eller någon annan omständighet. En möjlighet för att verkställa ett beslut om förbud mot eller villkor för utfodring finns under vissa förutsättningar alltså enligt 35 § förvaltningslagen. Det är som ska göra prövningen av om omedelbar verkställighet behövs och är möjlig. Denna prövning får göras från fall till fall med hänsyn till sådana faktorer som hur stora egendomsvärden beslutet avser att skydda eller de risker för trafiksäkerheten som utfodring på en viss plats medför. Regeringen bedömer att den möjlighet att verkställa ett beslut som förvaltningslagen erbjuder är tillräcklig även i fråga om de beslut om förbud mot och villkor för utfodring av vilt som föreslås i lagrådsremissen. Något behov av att införa en regel om att sådana beslut i samtliga fall ska gälla bedöms därför inte finnas. Regeringens förslag: Ändringarna i jaktlagen ska träda i kraft den Promemorians förslag: I promemorian föreslås att ändringarna i jaktlagen ska träda i kraft . Remissinstanserna: Endast ett fåtal remissinstanser har synpunkter på förslaget om att ändringarna i jaktlagen ska träda i kraft . i avstyrker förslaget och för fram att länsstyrelserna behöver få tid på sig att ta fram ett system som garanterar att besiktningar, tillsyn och beslutsfattande sker på ett jämförbart sätt i hela Skälen för regeringens förslag: De föreslagna lagändringarna är angelägna eftersom behovet av att minska de skador och olyckor som orsakas av vilt är stort. Lagändringarna bör därför träda i kraft så snart som Regeringen ser positivt på om länsstyrelserna tar fram gemen- samma rutiner för arbetet med handläggningen av ärenden om beslut om förbud mot och villkor för utfodring av vilt och för tillsynen över dessa Enligt regeringens mening är det dock inte nödvändigt att detta arbete har slutförts redan före ikraftträdandet för att de föreslagna bestämmelserna ska kunna börja tillämpas. Med hänsyn till det fortsatta 2020/21:183 beredningsarbetet, kommande riksdagsbehandling och länsstyrelsernas behov av förberedande arbete bedöms ett lämpligt datum för ikraftträdande vara . Regeringens bedömning: En utvärdering av ändringarna i jaktlagen och de föreskrifter som meddelas med stöd av dessa ändringar bör göras efter ikraftträdandet. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Länsstyrelserna i och samt SLU instämmer i bedömningen. LRF, Skogsindustrierna och anser att det är nödvändigt att utvärdera lagstiftningen efter att bestämmelserna trätt i kraft och att ytterligare begränsningar av utfodring bör övervägas om önskade effekter i form av minskade skador har uteblivit. Denna uppfattning delas av bl.a. . Skälen för regeringens bedömning: Utgångspunkten för de förslag till ändringar i jaktlagen som beskrivits ovan är att möjligheten att begränsa utfodringen bedöms vara ett av flera verktyg för att minska de skador och olyckor som orsakas av vilt. Det är dock svårt att med säkerhet säga hur effektivt detta verktyg är och hur det kan användas på bästa sätt. En utvärdering bör därför göras när de föreslagna lagändringarna och de föreskrifter som meddelas med stöd av ändringarna har varit i kraft . Enligt regeringens mening kan det dock vara lite för tidigt att utvärdera den nya regleringen eftersom erfarenheterna av det nya regelverket då kommer att vara relativt begränsade. Enligt regeringens mening är det lämpligare att göra en utvärdering tre eller efter ikraftträdandet. Utvärderingen bör inkludera en analys av länsstyrelsernas arbetsbörda och av kostnaderna för verksamheten. 6.1Konsekvenser för det allmänna Förslaget innebär nya uppgifter för länsstyrelserna i form av arbete med att meddela beslut om förbud mot och villkor för utfodring, handläggning av ärenden där enskilda begär ändringar av sådana beslut och tillsyn över att meddelade förbud följs. Regeringens bedömning är att det kommer att krävas mest arbete när systemet ska införas. Olika länsstyrelser kommer att påverkas i olika hög grad eftersom viltstammarnas utbredning och problemen med viltskador och viltolyckor – och därmed också behovet av att ingripa mot utfodringen – varierar över Prop. 2020/21:183 landet. Bedömningen är att det finns möjligheter till samordningsvinster med annan verksamhet inom . Det finns anledning att tro att behovet av tillsyn över meddelade förbud inte kommer att vara alltför omfattande. bör också möjligheten att meddela utfodringsförbud bidra till en minskning när det gäller mängden viltskador och därmed till att länsstyrelserna besparas annat arbete som problem med vildsvin medför, såsom stora mängder telefonsamtal från drabbade personer. Regeringen gör därför bedömningen att länsstyrelsernas kostnader för merarbete i samband med förslaget kan uppskattas till –2025. Detta kan finansieras inom ramen för förstärkningen av vildsvinspaketet i budgetpropositionen , som är en del av livsmedelsstrategin. Regeringen bedömer vidare, mot bakgrund av vad som nämnts ovan, att arbetet efter 2025 kan finansieras inom ram. Som nämnts i avsnitt 5.6 har regeringen för avsikt att utvärdera de föreslagna lagändringarna tre eller efter ikraftträdandet, dvs. före utgången av 2025. Denna utvärdering ska omfatta en analys av länsstyrelsernas arbetsbörda och kostnaderna för verksamheten. Regeringen kommer alltså att följa kostnadsutvecklingen. Förslaget innebär att det blir möjligt att överklaga beslut om förbud mot och villkor för utfodring. Det blir även möjligt att överklaga beslut om förelägganden som meddelar inom ramen för sin tillsyn. Regeringen gör bedömningen att antalet beslut som kommer att överklagas till förvaltningsdomstolarna kommer att vara begränsat, och att de kostnader som förslaget medför därför ryms inom domstolarnas befintliga anslag. Som nämnts i avsnitt 5.2 har regeringen för avsikt att utvidga bemyndigande att meddela föreskrifter om åteljakt efter vildsvin till att omfatta samtliga viltarter. Regeringen bedömer att verket kan hantera de kostnader som är förenade med arbetet med att ta fram föreskrifter om åteljakt inom nuvarande ekonomiska ramar. 6.1.4Övriga konsekvenser för det allmänna Möjligheten att förbjuda utfodring i syfte att förebygga eller minska risken för bl.a. trafikolyckor med vilt bedöms leda till en minskning av trafikolyckor där vilt är inblandat. Detta bör minska kostnaderna för trafikolyckor. En utebliven förändring bedöms tvärtom kunna bidra till en fortsatt ökning av mängden vilt med fortsatt ökade kostnader för viltolyckor. 2020/21:183 6.2 Konsekvenser för enskilda och företag Möjligheten att förbjuda utfodring i syfte att förebygga eller minska risken för bl.a. allvarliga skador av vilt förutsätts leda till en lokal minskning av mängden vilt och därmed av skador av vilt på jordbruksgrödor, skog och annan egendom i närområdet. Detta bör minska de ekonomiska förlusterna för jordbruk och skogsbruk på grund av viltskador. En utebliven förändring bedöms tvärtom kunna bidra till en fortsatt ökning av vilt med fortsatt ökade kostnader för viltskador. För den som önskar utfodra vilt trots att det finns ett förbud mot utfodring uppstår en ökad administrativ börda eftersom han eller hon måste göra en begäran om att beslutet ändras så att den önskade utfodringen kan bedrivas alternativt överklaga beslutet om förbud. Möjligheten att förbjuda utfodring av vilt kan påverka näringsidkare som arrangerar jakter, eftersom ett förbud minskar möjligheterna att genom utfodring försöka skapa en stor viltstam på de egna markerna. Med hänsyn till att regeringen har för avsikt att undanta åtling från möjligheten att meddela förbud mot utfodring bedömer dock regeringen att förslagets påverkan på jaktmöjligheterna är relativt begränsad. Regeringen anser sammantaget att förslagets påverkan på ekosystemtjänster av vilt är marginell och att förslagets nackdelar i detta avseende övervägs av de förväntade positiva effekter som beskrivits ovan. Den utvidgade möjlighet för att meddela föreskrifter om åteljakt som regeringen har för avsikt att införa innebär att det, när bemyndigandet utnyttjas, kommer att bli tydligt för enskilda när det är tillåtet att lägga ut foder i syfte att bedriva jakt. Tydliga föreskrifter om vad som gäller för åteljakt har länge efterfrågats av bl.a. () och bör leda till minskade oklarheter för enskilda och minskade konflikter mellan enskilda om vad som gäller för åteljakt. 6.3Konsekvenser för miljön och djurhälsan En begränsning av utfodring av vilt förutsätts leda till en viss ökning av möjligheterna att hålla viltstammarna på lämpliga nivåer utifrån de ekologiska förutsättningarna. Det samlade betestrycket från bl.a. hjortar på främst lövträd och örter gör att minskade stammar kan antas bidra till en bättre uppfyllelse av miljömålen levande skogar och ett rikt växt- och djurliv. En reglering av utfodringsmöjligheterna bedöms vidare minska viltets negativa effekter på jordbruket och därmed indirekt öka möjligheten att uppnå miljömålet ett rikt odlingslandskap. En ökad möjlighet att hålla vildsvinsstammen på en lämplig nivå kan även ha positiva effekter när det gäller riskerna för spridning av afrikansk svinpest och andra sjukdomar. Förslaget till lag om ändring i jaktlagen (1987:259) 6 § får i enskilda fall besluta om förbud mot eller villkor för utfodring av vilt som inte hålls i hägn, om det behövs för att förebygga eller minska risken för trafikolyckor med vilt eller risken för att viltet orsakar allvarliga skador på egendom. Beslutet ska avse ett visst begränsat område och vara tidsbegränsat. Regeringen får meddela föreskrifter om vad förbud eller villkor enligt första stycket får omfatta. Paragrafen är ny och innehåller bestämmelser om möjligheten att besluta om förbud mot och villkor för utfodring av vilt. Övervägandena finns i avsnitt 5.1 och 2. Enligt första stycket får i det enskilda fallet besluta om förbud mot eller villkor för utfodring av vilt som inte hålls i hägn. Sådana beslut får fattas om det behövs för att förebygga eller minska risken för trafikolyckor med vilt eller risken för att viltet orsakar allvarliga skador på egendom. Ett sådant behov kan finnas om de problem som utfodringen medför inte går att lösa på något annat mindre ingripande sätt, såsom genom frivilliga överenskommelser mellan markägare, jakträttshavare och arrendatorer om hur viltvården ska bedrivas på den plats som är aktuell. Beslut bör i första hand riktas mot markägaren. kan beslut dock behöva riktas mot någon annan. Så kan vara fallet om markägaren har upplåtit jakträtten inklusive möjligheten att nyttja marken till att bedriva utfodring. Det krävs inte att skador redan har uppkommit för att beslut ska få meddelas, utan det är tillräckligt att det finns en risk för att olyckor ska inträffa eller att egendom ska skadas allvarligt. Riskbedömningen kan exempelvis göras utifrån inventeringar av populationstäthet och observationer som ger ett tydligt stöd för att t.ex. vildsvin återkommande rör sig mot ett område där de kan orsaka egendomsskador eller bli inblandade i trafikolyckor. Om skador eller olyckor redan har inträffat kan sakkunniga bedömningar av vad som orsakat dem utgöra en viktig del av beslutsunderlaget. Vad som utgör en allvarlig skada på egendom får bedömas med utgångspunkt i vilken typ av egendom det är fråga om och vilken skadenivå som får anses klart överstiga vad som kan anses normalt eller rimligt att tolerera. Bedömningen kommer alltså att se olika ut beroende på vilken typ av egendom man avser att skydda. Av andra stycket framgår att beslut om förbud mot och villkor för utfodring ska avse ett visst begränsat område och vara tidsbegränsat. Området kan t.ex. vara beläget längs en väg eller järnväg där det finns risk för viltolyckor eller på en plats där det finns risk för omfattande skador på grödor. Bedömningen av hur stora områden som bör omfattas och för hur besluten ska gälla måste göras från fall till fall och med utgångspunkt i förhållandena på den aktuella platsen. 2020/21:183 ska beakta proportionalitetsprincipen i 5 § tredje stycket förvaltningslagen (2017:900). I tredje stycket finns ett bemyndigande för regeringen att meddela föreskrifter om vad ett förbud mot eller villkor för utfodring får omfatta. Regeringen har därmed möjlighet att i förordning inskränka eller precisera möjligheten att besluta om förbud mot och villkor för utfodring. Med stöd av bemyndigandet kan regeringen exempelvis föreskriva att beslut om förbud mot eller villkor för utfodring inte ska omfatta sådana former av utfodring som är av särskild betydelse för möjligheten att bedriva en effektiv jakt. 42 a § utövar tillsyn över att beslut enligt 6 § om utfodring av vilt följs. får besluta de förelägganden som behövs för tillsynen och för att beslut om utfodring ska följas. Förelägganden får förenas med vite. Paragrafen är ny och innehåller bestämmelser om tillsyn. Övervägandena finns i avsnitt 5.3. Av första stycket framgår att utövar tillsynen över att beslut om förbud mot och villkor för utfodring följs. Genom bestämmelserna i andra stycket får möjlighet att besluta de förelägganden som behövs såväl för tillsynen som för att beslut om utfodring ska följas. Det kan t.ex. handla om förelägganden att forsla bort foder som har lagts ut i strid med ett gällande beslut. Förelägganden får förenas med vite. Allmänna bestämmelser om vite finns i lagen (1985:206) om viten. 54 § Följande beslut får överklagas till allmän förvaltningsdomstol: 1.länsstyrelsens beslut enligt 6 § om förbud mot eller villkor för utfodring av vilt, 2.länsstyrelsens beslut enligt 33 § om registrering och avregistrering av licensområde eller älgskötselområde, och 3.länsstyrelsens beslut om förelägganden enligt 42 a §. Andra beslut enligt denna lag får inte överklagas. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Paragrafen innehåller bestämmelser om möjligheten att överklaga beslut enligt jaktlagen. Första stycket ändras på så sätt att de beslut som är överklagbara anges i en punktlista. I första punkten anges att det blir möjligt att överklaga beslut om förbud mot och villkor för utfodring. Den redan befintliga möjligheten att överklaga beslut enligt 33 § tas upp i andra punkten. I tredje punkten anges att det blir möjligt att överklaga de förelägganden som beslutar om inom ramen för sin tillsyn. Utöver detta görs redaktionella ändringar som innebär att bestämmelsen i hittillsvarande första stycket om vilka beslut som inte får överklagas flyttas till andra stycket, medan bestämmelsen i hittillsvarande andra stycket om att det krävs prövningstillstånd vid överklagande till kammarrätten flyttas till ett nytt tredje stycke. Övervägandena finns i avsnitt 5.4 Sammanfattning av promemorian Utfodring av vilt (N2020/02817) I promemorian föreslås ändringar i jaktlagen (1987:259) som innebär att den myndighet som regeringen bestämmer i det enskilda fallet ska kunna meddela beslut om förbud mot eller villkor för utfodring av vilt som inte hålls i hägn för att förebygga eller minska risken för trafikolyckor med vilt eller risken för att viltet orsakar allvarliga skador på egendom. Beslut om utfodring ska avse ett visst begränsat område och gälla för en begränsad tid. Regeringen föreslås få ett bemyndigande att meddela föreskrifter om vad förbud mot och villkor för utfodring får omfatta. Det föreslås att ska utöva tillsyn över att beslut om utfodring följs och ha befogenhet att besluta de förelägganden som behövs för tillsynen och för att besluten ska följas. Föreläggandena ska få förenas med vite. Förslagen i promemorian innebär vidare att det ska vara möjligt att överklaga beslut om förbud mot och villkor för utfodring till allmän förvaltningsdomstol. Även de förelägganden som beslutar om ska kunna överklagas. Förslagen föreslås träda i kraft . 2020/21:183 Bilaga 1 2020/21:183 Bilaga 2 Förslag till lag om ändring i jaktlagen (1987:259) Härigenom föreskrivs i fråga om jaktlagen (1987:259)1 dels att nuvarande 42 a § ska betecknas 42 b §, dels att 54 § ska ha följande lydelse, dels att rubriken närmast före 42 § ska lyda ”Tillsyn”, dels att rubriken närmast före 42 a § ska sättas närmast före 42 b §, dels att det ska införas två nya paragrafer, 4 a och 42 a §§, av följande Den myndighet som regeringen bestämmer får i det enskilda fallet besluta om förbud mot eller villkor för utfodring av vilt som inte hålls i hägn för att förebygga eller minska risken för trafikolyckor med vilt eller risken för att viltet orsakar allvarliga skador på egendom. Ett beslut ska avse ett visst begränsat område och vara tids- Regeringen får meddela före- skrifter om vad förbud eller villkor enligt första stycket får omfatta. över att beslut enligt 4 a § om utfodring av vilt följs. förelägganden som behövs för till- synen och för att beslut om utfodring av vilt ska följas. Förelägganden får förenas med vite. 1 Senaste lydelse av 42 a § 2016:971. beslut enligt 33 § om registrering och avregistrering till allmän förvaltningsdomstol: av licensområde eller älgskötsel- 1. en myndighets område får överklagas hos allmän 4 a § om förbud mot eller villkor för utfodring av vilt, enligt denna lag får inte överklagas. överklagande till kammarrätten. 3.länsstyrelsens beslut om förelägganden enligt 42 a §. Andra beslut enligt denna lag får inte överklagas. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Denna lag träder i kraft . 2 Senaste lydelse 2010:2001. Efter remiss har yttranden över departementspromemorian Utfodring av vilt (N2020/02817) inkommit från , Förvaltningsrätten i , Förvaltningsrätten i , Justitiekanslern, förbund, Kammarrätten i , , i , i , i , i , i län, i , i , i län, i , i län, i , i , i , i län, , , , Skogsindustrierna, , , Statens veterinärmedicinska anstalt, , Svenska Jägare- förbundet, , Jordbruks- Yttranden har även inkommit från , Lundens , i , Mellanskog, M , , , nötköttsproducenter, skogsägarna ekonomisk förening och samt från ett antal privatpersoner. Djurens rätt, och ombudsmän har avstått från att Ekologiska lantbrukarna, , Förbundet svensk fäbod- kultur och utmarksbruk, Förbundet , Nationella viltolycksrådet, Svenskt Friluftsliv och Världsnaturfonden har inte hörts Följande beslut får överklagas till allmän förvaltningsdomstol:1. beslut enligt4 a § om förbud mot eller villkor för utfodring av vilt, Förslag till lag om ändring i jaktlagen (1987:259) Härigenom föreskrivs i fråga om jaktlagen (1987:259)1 dels att nuvarande 42 a § ska betecknas 42 b §, dels att 54 § ska ha följande lydelse, dels att rubriken närmast före 42 § ska lyda ”Tillsyn”, dels att rubriken närmast före 42 a § ska sättas närmast före 42 b §, dels att det ska införas två nya paragrafer, 4 a och 42 a §§, av följande får i enskilda fall besluta om förbud mot eller villkor för utfodring av vilt som inte hålls i hägn, om det behövs för att före- bygga eller minska risken för trafikolyckor med vilt eller risken för att viltet orsakar allvarliga skador på egendom. Beslutet ska avse ett visst be- gränsat område och vara tids- Regeringen får meddela före- skrifter om vad förbud eller villkor enligt första stycket får omfatta. att beslut enligt 4 a § om utfodring av vilt följs. får besluta de före- lägganden som behövs för tillsynen och för att beslut om utfodring ska beslut enligt 33 § om registrering och avregistrering av licensområde eller älgskötselområde får överklagas hos allmän 2020/21:183 Bilaga 4 Senaste lydelse av 42 a § 2016:971 rubriken närmast före 42 a § 2016:974. Senaste lydelse 2010:2001. enligt denna lag får inte överklagas. överklagande till kammarrätten. 3. beslut om före- lägganden enligt 42 a §. Andra beslut enligt denna lag får överklagande till kammarrätten. Denna lag träder i kraft . Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: F.d. justitierådet samt justitieråden Per och Enligt en lagrådsremiss har regeringen () beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till lag om ändring i jaktlagen (1987:259). Förslaget har inför Lagrådet föredragits av rättssakkunniga , biträdd av kanslirådet . Lagrådet lämnar förslaget utan erinran. 2020/21:183 Bilaga 5 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsminister , ordförande, och statsråden , , , , , , Shekarabi, Ygeman, , , , , , , , , , , , , Regeringen beslutar proposition Utfodring av vilt