prop · H803155 · 2021-03-23 00:00:00 — e)Moderföretagets förfaranden för bedömning, värdering och kontroll av risker omfattar även dotterföretaget. f)Moderföretaget innehar av rösträtten knuten till aktier och andelar i dotterföretagets kapital eller har rätt att utse eller avsätta en majoritet av medlemmarna i dotterföretagets ledningsorgan. Andra dotterföretag är som huvudregel undantagna från kravet, men Prop. 2020/21:155 resolutionsmyndigheten får besluta om att kravet ska gälla även för dessa (artikel 45f.1 andra stycket). Dock är kravet obligatoriskt för såväl institut som för övriga typer av företag, om det är ett moderföretag inom EU som inte självt utgör en resolutionsenhet och som är dotterföretag till enheter i tredjeland (artikel 45f.1 tredje stycket). För att genomföra ändringarna i krishanteringsdirektivet bör mot- svarande bestämmelser införas i lagen om resolution. anser att det behöver förtydligas vilka företag som ska omfattas av kravet. Enligt är det önskvärt om ett sådant krav bara behöver beslutas för företag som antingen är resolutionsenheter eller ingår i en resolutionsgrupp. Regeringen konstaterar att kretsen av företag som omfattas av kravet följer av krishanteringsdirektivet och att det inte finns utrymme att avvika från direktivet (se ovan). Om ett företag (1 kap. 1 § första stycket 1 och 2 ) inte undantas från kravet ska besluta om ett krav för företaget, även i de fall resolutionsplanen föreskriver att företaget ska avvecklas genom likvida- tion eller konkurs. Regeringens förslag: I syfte att ett företag ska ha kapital och skulder som kan konverteras eller skrivas ned i eller utanför resolution ska , efter att fått tillfälle att lämna synpunkter, besluta att ett företag ska uppfylla ett krav på kapitalbas och kvalificerade skulder. Kravet ska beslutas i anslutning till resolutionsplaneringen enligt 3 kap. och uttryckas som procentandelar av 1. det totala riskvägda exponeringsbeloppet enligt artikel 92.3 i tillsynsförordningen eller av kapitalbaskravet enligt artikel 11.1 i värdepappersbolagsförordningen multiplicerat med 12,5 (den riskvägda kvoten), och 2. det totala exponeringsmåttet enligt artiklarna 429 och 429a i samma förordning (bruttosoliditetskvoten). Utredningens förslag överensstämmer med regeringens förslag. Utredningen föreslår dock att den samverkan som ska ske mellan myndigheterna ska uttryckas som ett krav på samråd. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. anser att samrådsskyldigheten bör förtydligas. anser inte att ändringarna av krishanteringsdirektivet innebär att de rättsliga förutsättningarna för att tillämpa en skuldandels- princip har ändrats. anser att det bör förtydligas att inte ska få besluta att företag, helt eller delvis, ska uppfylla kravet med vissa typer av kvalificerade skulder. Skälen för regeringens förslag: Ändringarna i krishanteringsdirektivet innebär att kravet dels ska uttryckas som en procentandel av företagets totala riskvägda exponeringsbelopp beräknat i enlighet med artikel 92.3 i 2020/21:155 tillsynsförordningen eller, såvitt avser värdepappersföretag enligt artikel 2.1.3i krishanteringsdirektivet som inte träffas av undantag enligt artikel 1.2 eller 1.5 i värdepappersbolagsförordningen, enligt kravet i artikel 11.1 i den förordningen multiplicerat med 12,5 (artikel 45.3 i krishanterings- direktivet) (den riskvägda kvoten), dels som en procentandel av det totala exponeringsmåttet beräknat i enlighet med måttet på bruttosoliditet i artiklarna 429 och 429a i tillsynsförordningen (bruttosoliditetskvoten) (artikel 45.2 i krishanteringsdirektivet). Ändringarna har skett i syfte att harmonisera uttrycket av kravet till TLAC-standarden (skäl 6 i krishanteringsdirektivet). Att kravet ska uttryckas som två olika kvoter innebär att vilken kvot som kommer att motsvara det högsta nominella beloppet kan komma att variera . För att genomföra ändringarna i krishanteringsdirektivet bör mot- svarande bestämmelser införas i lagen om resolution. När det gäller samverkan mellan myndigheterna finns det, som framhåller, anledning att förtydliga vad som avses. Regeringen anser att kravet på samverkan mellan myndigheterna lämpligen bör uttryckas som en rätt för att lämna synpunkter. Innebörden av en sådan rätt är att ska beredas tillfälle att yttra sig i saken för att bredda beslutsunderlag. I andra delar av lagen som inte omfattas av denna översyn används fortfarande ordet samråd för att beskriva att en myndighet ska få tillfälle att lämna synpunkter (se t.ex. prop. 2015/16:5 s. 796). Vid tillämpning av det nuvarande MREL-kravet får besluta att ett företag, helt eller delvis, ska uppfylla kravet med vissa typer av kvalificerade skulder (4 kap. 4 § , som i svensk rätt genomför artikel 45.2 fjärde stycket och 45.13 i krishanteringsdirektivet), framför allt olika typer av efterställda skulder. Genom ändringarna i krishan- teringsdirektivet ersätts det nuvarande MREL-kravet med ett krav på kapitalbas och kvalificerade skulder (se avsnitten 8.3 och 8.4). De nya reglerna innehåller en uttömmande reglering av hur kravet på kapitalbas och kvalificerade skulder ska uppfyllas. Det innebär att kravet ska uppfyllas med eget kapital och skulder. En sådan ordning framstår, som framhåller, också som ändamålsenlig, eftersom eget kapital är den mest robusta formen av finansiering av finansiella företag och underlättar för delägare att vid en krissituation undvika resolution genom att skjuta till eget kapital. Till skillnad från anser regeringen därför, i likhet med och , att ändringarna i krishanteringsdirektivet inte längre ger utrymme för att besluta att kravet, helt eller delvis, ska uppfyllas med vissa skulder. När det gäller begränsningar för möjligheten att använda kapitalbas som används för att uppfylla det kombinerade buffertkravet för att uppfylla kravet på kapitalbas och kvalificerade skulder, se avsnitt 8.4.2. 8.3.1Globalt systemviktiga resolutionsenheter och större dotterföretag i till globalt systemviktiga institut hemmahörande utanför Regeringens förslag: För en globalt systemviktig resolutionsenhet och för ett större dotterföretag till ett globalt systemviktigt institut hemmahörande utanför EES, får , utöver det som gäller för dessa företag enligt tillsynsförordningen, besluta om ett ytterligare krav, om det är nödvändigt för att uppfylla vissa villkor i krishanteringsdirektivet. Utredningens förslag överensstämmer delvis med regeringens förslag. Enligt utredningens förslag ska reglerna om kravet i krishanteringsdirek- tivet som avser globalt systemviktiga resolutionsenheter och större dotter- företag till globalt systemviktiga institut hemmahörande utanför EES genomföras på lägre nivå än lag. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. anser att kravet fullt ut bör regleras i lag och inte delvis i lag, delvis i föreskrifter på lägre nivå än lag. anser också att regler i krishanteringsdirektivet som gäller för andra resolutionsenheter bör gälla även för globalt systemviktiga institut och dotterföretag till utländska globalt systemviktiga institut. Skälen för regeringens förslag: Tillsynsförordningen innehåller regler om krav på kapitalbas och kvalificerade skulder för en globalt systemviktig resolutionsenhet och för större dotterföretag till globalt systemviktiga institut hemmahörande utanför EES (artiklarna 92a och 92b i den förordningen). Enligt ändringarna i krishanteringsdirektivet ska kravet på en globalt systemviktig resolutionsenhet bestå av kapitalbas- kraven och kraven på kvalificerade skulder enligt tillsynsförordningen (artiklarna 92a och 494) och det eventuellt ytterligare krav som resolutionsmyndigheten får ställa för att säkerställa att resolutionsenheten kan genomgå resolution på ett ändamålsenligt sätt (artikel 45d.1 och 45d.3). Kravet för globalt systemviktiga resolutionsenheter är utformat i enlighet med TLAC-standarden. Förutsättningarna för att resolutionsmyn- digheten ska få besluta om ett krav utöver TLAC-standarden är att nivån enligt denna inte räcker till för att ”uppfylla villkoren i artikel 45c” och att det ytterligare kravet blir i en utsträckning som säkerställer att dessa villkor uppfylls (artikel 45d.3 i krishanteringsdirektivet). I skälen till ändringarna i krishanteringsdirektivet uttrycks detta principiellt som att ett tilläggskrav får beslutas när nivån enligt TLAC-standarden inte är till- räcklig för att absorbera förluster och återkapitalisera ett globalt system- viktigt institut enligt den valda resolutionsstrategin (skäl 17). Även för ett större dotterföretag till ett globalt systemviktigt institut hemmahörande utanför EES ska kravet bestå av det kapitalbaskrav och krav på kvalificerade skulder som gäller enligt tillsynsförordningen 2020/21:155 (artiklarna 92b och 494), och det eventuellt ytterligare krav som får besluta om, om detta är nödvändigt för att uppfylla villkoren i artikel 45c. De större dotterföretag som träffas av artikel 92b i tillsynsförordningen avser företag som inte är resolutionsenheter. Ett ytterligare krav för dessa dotterföretag ska följaktligen uppfyllas med samma typ av kapitalbas och skulder som gäller för icke-resolutions- enheter enligt ändringarna i krishanteringsdirektivet (artikel 45d.2 b). I likhet med anser regeringen att innebörden av kravet för nu berörda företag fullt ut bör anges i lag. För att genomföra ändringarna i krishanteringsdirektivet bör motsvarande bestämmelser införas i lagen om resolution. anser att samtliga regler gällande beräkningen av kravet, som gäller för andra resolutionsenheter, bör bli gällande även för globalt systemviktiga resolutionsenheter och dotterföretag till utländska globalt systemviktiga institut. Regeringen konstaterar att direktivet, tillsammans med reglerna i tillsynsförordningen, innebär en särreglering av globalt systemviktiga resolutionsenheter och dotterföretag till utländska globalt systemviktiga institut. Ett tilläggsbelopp för ett globalt system- viktigt institut eller för ett större dotterföretag till utländska globalt system- viktiga institut, ska, som skälen anger (17), ge möjlighet till förlust- absorbering och återkapitalisering, och ska också ta hänsyn till t.ex. företagets storlek, affärsmodell och finansieringsprofil (artikel 45c.1 d). Om för att nå till detta resultat finner det lämpligt att tillämpa en beräkning som gäller för andra typer av företag finns det i princip ingenting som hindrar detta. Med denna utgångspunkt anser regeringen att utrymmet för att beräkna ett lämpligt tilläggsbelopp för globalt systemviktiga resolutionsenheter och för större dotterföretag till utländska globalt systemviktiga institut inte bör kring- gärdas av andra bestämmelser i lag än det som ändringarna i krishan- teringsdirektivet ger uttryck för. Regeringens förslag: För resolutionsenheter som inte är globalt systemviktiga resolutionsenheter ska täljaren för 1. den riskvägda kvoten vara summan av a) kapitalbaskravet enligt tillsynsförordningen och de särskilda b) ett belopp som gör det möjligt att på nytt uppfylla kraven enligt a efter genomförandet av resolution, och 2. bruttosoliditetskvoten vara summan av a) kravet på bruttosoliditetsgrad enligt tillsynsförordningen, och b) ett belopp som gör det möjligt att på nytt uppfylla kravet enligt a efter genomförandet av resolution. Vid fastställande av beloppet enligt 2 ska ta hän- syn till kraven för bidrag från resolutionsreserven och tillämpning av de Beräkningen av beloppet enligt 1 b och 2 b ska utgå från de senast rapporterade värdena för det relevanta totala riskexponeringsbeloppet eller det totala exponeringsmåttet enligt tillsynsförordningen. tionsmyndigheten ska också justera återkapitaliseringsbeloppet mot- svarande de särskilda kapitalbaskraven, så att det anpassas efter vad den behöriga myndigheten kommer att tillämpa efter genomförande av resolution. ska få höja beloppet enligt 1 b för att säkerställa att företaget kan upprätthålla marknadsförtroendet , som inte får överstiga . Ett tilläggsbelopp ska, med avdrag för det kontracykliska buffert- kravet, motsvara det kombinerade buffertkravet efter genomförande av nedskrivning eller konvertering enligt 6 kap. eller resolution. Tilläggsbeloppet ska dock få justeras om bedömer att ett högre eller lägre belopp är lämpligt för att upprätthålla mark- nadsförtroendet och för att säkerställa att företaget kan tillhandahålla kritisk verksamhet utan stöd enligt lagen om förebyggande statligt stöd till kreditinstitut. För en europeiskt systemviktig resolutionsenhet får 1.den riskvägda kvoten inte understiga , och 2.bruttosoliditetskvoten inte understiga . får besluta att tillämpa samma minimikrav på nationellt systemviktiga resolutionsenheter. Utredningens förslag överensstämmer i sak med regeringens förslag. Utredningens förslag har emellertid en annan lagteknisk utformning. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. anser att det är oklart hur förslaget förhåller sig till krishanteringsdirektivets krav på att kraven ska tjäna vissa övergripande syften. Skälen för regeringens förslag: För andra resolutionsenheter än globalt systemviktiga resolutionsenheter innebär ändringarna i krishanterings- direktivet (artikel 45c.3 första stycket a) att täljaren för den riskvägda kvoten ska utgöras av summan av a) det förlustbelopp som ska absorberas vid resolution och som motsvarar kapitalbaskravet på en total kapital- relation på enligt tillsynsförordningen (artikel 92.1 c) eller, såvitt avser värdepappersbolag enligt artikel 2.1.3 i krishanteringsdirektivet vilka inte omfattas av undantag enligt artikel 1.2 eller 1.5 i värdepappers- bolagsförordningen, enligt artikel 11.1 i den förordningen, och särskilda kapitalbaskrav (pelare 2-krav) enligt regelverket om kapitaltäckning för resolutionsenheten och b) ett rekapitaliseringsbelopp som gör det möjligt för den resolutionsgrupp som blir resultatet av resolution att återigen uppfylla kravet vad gäller total kapitalrelation enligt tillsynsförordningen (artikel 92.1 c) eller värdepappersbolagsförordningen (artikel 11.1) och pelare 2-krav enligt regelverket om kapitaltäckning efter genomförandet av den resolutionsstrategi som resolutionsplanen anger. Vad avser pelare 2-krav ska dessa beräknas enligt artikel 40 i värdepappers- bolagsdirektivet gällande värdepappersföretag enligt definitionen i artikel 2.1.3i krishanteringsdirektivet i lydelsen enligt värdepappersbolags- direktivet, med undantag för sådana värdepappersföretag som avses i artikel 1.2 eller 1.5 i värdepappersbolagsförordningen. Täljaren för bruttosoliditetskvoten ska för samma resolutionsenheter enligt ändringarna i krishanteringsdirektivet (artikel 45c.3 första stycket b) 2020/21:155 utgöras av summan av a) det förlustbelopp som ska absorberas vid resolution och som motsvarar kravet på en bruttosoliditetsgrad enligt tillsynsförordningen (artikel 92.1 d), och b) ett kapitaliseringsbelopp som gör det möjligt för den resolutionsgrupp som blir resultatet av resolution att återigen uppfylla kravet på bruttosoliditetsgrad enligt tillsynsförord- ningen (artikel 92.1 d ) efter genomförandet av den resolutionsstrategi som Vid fastställande av bruttosoliditetskvoten ska resolutionsmyndigheten även beakta kraven för bidrag från resolutionsreserven och användande av statliga stabiliseringsverktyg (artikel 45c.3 fjärde stycket). menas att bruttosoliditetskvoten ska bestämmas med hänsyn till de nivåer av finansiering som bidrag från resolutionsreserven och användande av statliga stabiliseringsverktyg är villkorade av. När resolutionsmyndigheten beräknar de rekapitaliseringsbelopp som ingår i beräkningen av den riskvägda kvoten respektive bruttosoliditets- kvoten ska myndigheten använda de senast rapporterade värdena för det relevanta totala riskexponeringsbeloppet eller det totala exponerings- måttet, efter justering för förändringar till följd av resolutionsåtgärder som föreskrivs i resolutionsplanen (artikel 45c.3 femte stycket a). justering kan t.ex. avse att enbart lägga halva exponeringsbeloppen till grund för en beräkning av rekapitaliseringsbeloppet, om resolutions- strategin bygger på att enbart halva verksamheten ska hanteras genom resolution och återkapitaliseras. ska också justera återkapitaliseringsbeloppet motsvarande de särskilda kapitalbaskraven, så att det anpassas efter vad den behöriga myndigheten kommer att tillämpa efter genomförande av ska kunna höja det rekapitaliseringsbelopp som ingår i beräkningen av den riskvägda kvoten för att säkerställa att resolutionsenheten efter resolution kan bibehålla tillräckligt marknadsför- troende , dock längst (artikel 45c.3 sjätte stycket). Beloppet ska motsvara beloppet enligt det kombinerade buffertkravet efter tillämpning av resolutionsverktygen, minus beloppet enligt det kontracykliska buffertkravet (artikel 45c.3 sjunde stycket). Beloppet får dock justeras uppåt eller neråt, om resolutionsmyndigheten bedömer att ett högre eller lägre belopp är tillräckligt för att upprätthålla marknadsförtroendet och för att säkerställa att resolutionsenheten, med undantag för filialer till institut etablerade utanför unionen, efter ett genomförande av resolutionsstrategin dels kan fortsätta att tillhandahålla kritiska funktioner, dels kan ha tillgång till finansiering utan att behöva ta i anspråk extraordinärt offentligt finansiellt stöd utöver bidrag från resolutionsreserven (artikel 45c.3 åttonde stycket). För europeiskt systemviktiga resolutionsenheter anger krishanterings- direktivet ett minimikrav, innebärande att beloppet inte får motsvara av företagets riskvägda exponeringsbelopp, respektive av företagets totala exponeringsbelopp. får besluta att tillämpa samma minimikrav på nationellt systemviktiga resolutionsenheter. fattar ett sådant beslut ska den beakta följande omständigheter (artikel 45c.6 andra stycket): a) Förekomsten, i finansieringsmodellen, av insättningar respektive Prop. 2020/21:155 avsaknaden av skuldinstrument. b)I vilken utsträckning tillgången till kapitalmarknaderna för kvalifi- cerade skulder är begränsad. c)I vilken utsträckning resolutionsenheten är beroende av kärnprimär- kapital för att uppfylla kravet, på konsoliderad basis på resolutions- gruppsnivå. anser att det är oklart hur förslagets detaljerade bestämmelser om hur kravet ska bestämmas förhåller sig till kris- hanteringsdirektivets mer allmänt ställda kriterier om att kravet ska tjäna vissa övergripande syften. Krishanteringsdirektivets krav på att kravet på kapitalbas och kvalificerade skulder ska tjäna vissa övergripande syften, som kommer till uttryck i ändringarna i krishanteringsdirektivet (artikel 45c.1 och 45c.2 första och andra styckena), får anses genomförda genom förslaget om hur kravet ska bestämmas för de aktuella resolutions- enheterna. Det saknas därför utrymme för sådana klargöranden som efterfrågar. 8.3.3Övriga företag som inte är resolutionsenheter Regeringens förslag: För ett företag som inte är en resolutionsenhet och som inte är ett större dotterföretag till ett globalt systemviktigt institut hemmahörande utanför EES, ska täljaren för 1. den riskvägda kvoten vara av summan av a)kapitalbaskravet enligt artikel 92.1 c i tillsynsförordningen eller artikel 11.1 i värdepappersbolagsförordningen och de särskilda kapital- baskraven enligt 2 kap. 1 § lagen om särskild tillsyn över kreditinstitut och värdepappersbolag eller enligt artikel 40 i värdepappersbolags- direktivet, och b)ett belopp som gör det möjligt för företaget att på nytt uppfylla kraven enligt a efter genomförandet av nedskrivning eller konvertering enligt 6 kap. eller resolution av resolutionsgruppen, 2. bruttosoliditetskvoten vara summan av a)kravet på bruttosoliditetsgrad enligt artikel 92.1 d i tillsynsförord- ningen, och b)ett belopp som gör det möjligt för företaget att på nytt uppfylla kravet enligt a efter genomförande av nedskrivning eller konvertering enligt 6 kap. för företaget eller resolution av resolutionsgruppen. Vid fastställande av beloppet enligt 2 ska ta hänsyn till bidrag från resolutionsreserven och tillämpning av de statliga stabiliseringsverktygen. Beräkningen av beloppet enligt 1 b och 2 b ska utgå från de senast rapporterade värdena för det relevanta totala riskexponeringsbeloppet eller det totala exponeringsmåttet enligt tillsynsförordningen. ska också justera återkapitaliseringsbeloppet motsvarande de särskilda kapitalbaskraven, så att det anpassas efter vad den behöriga myndigheten kommer att tillämpa efter genomförande av nedskrivning eller konvertering enligt 6 kap. för företaget eller resolution av resolutionsgruppen. 2020/21:155 ska få höja beloppet enligt 1 b för att säkerställa att företaget kan upprätthålla marknadsförtroendet , dock längst . Ett tilläggsbelopp ska, med avdrag för det kontracykliska buffert- kravet, motsvara det kombinerade buffertkravet efter genomförande av nedskrivning eller konvertering enligt 6 kap. eller resolutionsgruppens resolution. Tilläggsbeloppet ska dock få justeras om bedömer att ett högre eller lägre belopp är lämpligt för att upprätthålla mark- nadsförtroendet och för att säkerställa att företaget kan tillhandahålla kritisk verksamhet utan stöd enligt lagen om förebyggande statligt stöd till kreditinstitut. För ett företag som enligt en resolutions- eller koncernresolutionsplan ska avvecklas enligt likvidation eller konkurs ska få besluta att kravet på kapitalbas och kvalificerade skulder endast ska motsvara ett förlustabsorberingsbelopp. Vid ett sådant beslut ska särskilt ta hänsyn till påverkan på den finansiella stabiliteten. Utredningens förslag överensstämmer i sak med regeringens förslag. Utredningens förslag har emellertid en annan lagteknisk utformning. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. Skälen för regeringens förslag: Ändringarna i krishanteringsdirektivet innebär att företag som inte är resolutionsenheter och som inte är större dotterföretag till globalt systemviktiga institut hemmahörande utanför EES i huvudsak ska tillämpa samma beräkningsregler som resolutions- enheter som inte är globalt systemviktiga (se avsnitt 8.3.2). Företagets situation i förhållande till vilken rekapitalisering ska beräknas utgörs emellertid av situationen efter avslutad nedskrivning eller konvertering av kapitalinstrument utanför resolution eller efter resolution av resolutions- gruppen (artikel 45c.7). Om resolutionsplanen föreskriver att företaget ska avvecklas enligt normala insolvensförfaranden ska resolutionsmyndigheten bedöma om det är motiverat att begränsa kravet till att endast omfatta ett förlust- absorberingsbelopp (artikel 45c.2 andra stycket). För att genomföra ändringarna i krishanteringsdirektivet bör mot- svarande bestämmelser införas i lagen om resolution. 8.3.4Vissa gemensamma bestämmelser om beräkningen Regeringens förslag: Om bedömer att vissa skulder helt eller delvis kommer att undantas från nedskrivning eller konvertering vid tillämpning av skuldnedskrivningsverktyget eller att skulderna kommer att överföras till ett annat företag, ska kravet på kapitalbas och kvalificerade skulder uppfyllas med kapitalbas eller kvalificerade skulder som täcker skulder som kan komma att skrivas ned, konverteras eller överföras. ska vid tillämpningen av kravet löpande och utan dröjsmål anpassa kravet på kapitalbas och kvalificerade skulder till de särskilda kapitalbaskraven, inbegripet efter genomförande av nedskrivning eller konvertering enligt 6 kap. eller resolution och beakta övergångsbestämmelserna i artiklarna 465–491 och 493–501 tillsyns- förordningen. Regeringens bedömning: Svensk rätt uppfyller redan krishante- ringsdirektivets krav på att resolutionsmyndigheten ska motivera beslut. Utredningens förslag och bedömning överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag och bedömning. Utredningens förslag har dock en annan lagteknisk utformning.