prop · H803192 · 2021-05-06 00:00:00 — får också undersöka tullager, frizoner och anläggningar för tillfällig lagring, samt områden i hamnar och på flygplatser och bangårdar där varor som står under tullövervakning förvaras och även lokaler inom sådana områden. Vidare anges att i samma syfte också får undersöka bagage samt handväskor och liknande som medförs av en resande vid inresa till eller utresa från Europeiska unionens tullområde eller av en person som uppmanats att stanna enligt 4 kap. 11 § andra stycket tullagen. 5.2Tullverkets befogenheter vid införsel eller utförsel av varor över gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen Sedan blev medlem i Europeiska unionen 1995 har unionens principer om de fyra friheterna varit överordnade nationella bestämmelser. 2020/21:192 En av de fyra friheterna är principen om fri rörlighet för varor. Den rättsliga grunden för den fria rörligheten för varor finns i artiklarna 26 och 28–37 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget). I artikel 28 EUF-fördraget anges att unionen ska innefatta en tullunion, som ska omfatta all handel med varor. Detta innebär att tullar på import och export samt alla avgifter med motsvarande verkan ska vara förbjudna mellan medlemsstaterna och att en gemensam tulltaxa gentemot tredjeland ska införas. Den fria rörligheten för varor inom unionen säkerställs alltså genom att tullar på import och export samt åtgärder med motsvarande verkan ska vara förbjudna mellan medlemsstaterna. I artikel 36 EUF-fördraget finns undantag från bestämmelserna om kvantitativa importrestriktioner samt åtgärder med motsvarande verkan. I bestämmelsen anges att kvantitativa importrestriktioner samt åtgärder med motsvarande verkan inte ska hindra sådana förbud mot eller restriktioner för import, export eller transitering som grundas på hänsyn till allmän moral, allmän ordning eller allmän säkerhet eller intresset att skydda människors och djurs hälsa och liv, att bevara växter, att skydda nationella skatter av konstnärligt, historiskt eller arkeologiskt värde eller att skydda industriell och kommersiell äganderätt. Sådana förbud eller restriktioner får dock inte utgöra ett medel för godtycklig diskriminering eller innefatta en förtäckt begränsning av handeln mellan medlemsstaterna. Tullkontroller anses utgöra en sådan åtgärd med motsvarande verkan som avses i de nämnda bestämmelserna. I inregränslagen finns bestämmelser om befogenheter vid införsel eller utförsel över gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen (EU-land). Lagen anger sexton olika varugrupper som omfattas av en anmälningsplikt samt att har rätt att kontrollera att anmälningsplikten är uppfylld. Bland de varor som räknas upp i lagens 3 § kan nämnas vapen, ammunition, narkotika, alkohol och tobak. De kontroller som utför med stöd av lagen utgör administrativa kontroller och någon brottsmisstanke behöver alltså inte föreligga. Kontrollerna enligt lagen får dock inte vara slumpmässiga. Detta innebär att endast den omständigheten att en vara förs över gränsen inte får utgöra grund för en kontroll. För att kunna kontrollera att anmälningsplikten är uppfylld är var och en, som i samband med inresa till från ett annat EU- land eller vid utresa från till ett sådant land befinner sig i omedelbar närhet av gränspassage, skyldig att stanna på en tulltjänstemans anmaning (5 § första stycket). Detsamma gäller den som anträffas i trakterna invid landgräns mot ett annat EU-land, eller kuster, eller i närheten av eller inom flygplats eller annat område som har direkt trafikförbindelse med ett annat EU-land, om det finns anledning att anta att en person medför en anmälningspliktig vara och inte fullgjort sin anmälningsskyldighet. Vid dessa kontroller får en tulltjänsteman undersöka transportmedel, containrar, lådor och andra utrymmen där varor kan förvaras vid införsel från eller utförsel till ett annat EU-land. Vidare får en tulltjänsteman undersöka bagage, såsom resväskor och portföljer, samt handväskor och liknande som medförs av en resande vid inresa från eller utresa till ett annat EU-land, eller av den som kan anmanas att stanna enligt 5 § första stycket 2. Av de sexton varuslag som omfattas av inregränslagen är krigsmateriel, Prop. 2020/21:192 vapen, barnpornografi, narkotika, produkter med dubbla användnings- områden och kulturföremål också utförselreglerade. 5.3Lagen om straff för smuggling I lagen om straff för smuggling (smugglingslagen) finns bestämmelser om ansvar m.m. för gärningar som rör införsel till eller utförsel från landet av varor. Lagen gäller dock inte om det i lag eller annan författning föreskrivits straff för den som bryter mot ett förbud mot eller villkor för att föra in eller ut en vara. I dessa fall gäller i stället bestämmelserna i den författningen om inget annat är föreskrivet. I 3 § fjärde stycket smugglingslagen anges att i de fall bestämmelserna om tullbehandling inte är tillämpliga vid införsel från eller utförsel till ett annat EU-land, gäller vad som anges angående tullbehandling i stället förfarandet enligt inregränslagen. Vad som avses är den anmälningsplikt som gäller enligt 4 § inregränslagen för sådana varor som anges i 3 § (däribland vapen, explosiva varor och narkotika). Bestämmelsen om smuggling är således tillämplig även beträffande införsel från ett annat EU-land av de varor som är uppräknade i 3 § inregränslagen, om anmälningsplikten enligt inregränslagen inte uppfylls. Utöver den kontrollverksamhet som bedriver i enlighet med bestämmelserna i tullagen och inregränslagen har också befogenhet att bedriva brottsbekämpande verksamhet avseende tullbrott, smugglingsbrott, narkotikasmuggling, vapensmuggling och smuggling av I smugglingslagen finns bestämmelser om befogenheter att förhindra, utreda och beivra brott enligt den lagen eller enligt de författningar som anges i 1 § andra stycket i lagen. 19 § smugglingslagen, fatta beslut om att inleda en förundersökning enligt 23 kap. angående brott enligt smugglingslagen samt vissa andra brott som anges i 1 § andra stycket i lagen. Vid misstanke om sådana brott har en tjänsteman vid eller i flera avseenden samma befogenheter som en polisman. Om det under en kontroll enligt tullagen eller inregränslagen uppkommer misstanke om brott enligt smugglingslagen tillämpas den lagens bestämmelser i 19–33 §§ om befogenhet för att inleda förundersökning och tillgripa straffprocessuella tvångsmedel m.m. En tjänsteman vid eller har således befogenhet att gripa den som misstänks för brott (21 §), att ta egendom i beslag (22 §) eller förvar (25 a §), att göra husrannsakan (26 §) och att utföra kroppsvisitation och kroppsbesiktning (27 § första stycket). vid eller har också rätt att besluta om kroppsvisitation, ytlig kroppsbesiktning eller urinprovstagning på en person som i samband med inresa till eller utresa från landet uppehåller sig i gränsområde eller motsvarande, förutsatt att det finns 2020/21:192 anledning att anta att personen har med sig egendom som kan tas i beslag på grund av brott enligt smugglingslagen eller vissa brott mot narkotikastrafflagen (1968:64) (27 § andra stycket). Befogenheterna gäller även vid sådana brott enligt narkotikastrafflagen, vapenlagen (1996:67) och lagen (2010:1011) om brandfarliga och explosiva varor som avses i 12 § tredje stycket samt vid sådana terroristbrott som avses i 3 § 21 jämförd med 2 § lagen (2003:148) om straff för terroristbrott. Vidare får under vissa omständigheter besluta om kroppsvisitation av varje resande som med ett visst transportmedel eller under en viss angiven, kortare tidrymd ankommer till eller avreser från en viss gräns- eller kustort eller annan plats som har förbindelse med utlandet (särskild kontroll) förutsatt att det finns anledning att anta att en eller flera resande som träffas av kontrollen har begått eller står i begrepp att begå ett grovt smugglingsbrott, ett grovt narkotikasmugglingsbrott, ett grovt vapenbrott eller grov smuggling av explosiv vara eller försök till sådant brott (28 §). De befogenheter och skyldigheter som en undersökningsledare har enligt bestämmelser gäller i dessa situationer även för en undersökningsledare vid . Om saken inte är av enkel beskaffenhet ska dock ledningen av förundersökningen övertas av åklagare så snart någon skäligen kan misstänkas för brottet. Innan förundersökning har inletts får en tulltjänsteman eller tjänsteman vid också hålla förhör och vidta andra utredningsåtgärder som är av betydelse för utredningen av sådana brott (20 §). En tjänsteman vid eller får också, under samma förutsättningar som en polisman, tillfälligt omhänderta elektronisk kommunikationsutrustning från den som ska förhöras i fråga om sådana brott liksom kroppsvisitera personen för att söka efter sådan utrustning (20 a §). Vidare får, i mål om brott enligt smugglingslagen eller de brott som avses i 1 § andra stycket, talan föras av särskilt förordnad befattningshavare vid , om det är uppenbart att brottets straffvärde svarar mot böter och att brottet inte ska föranleda någon annan påföljd. Närmare regler om ansvarsfördelningen mellan och på detta område finns i föreskrifter och allmänna råd om ledning av förundersökning i brottmål som även kan ledas av (ÅFS 2013:3). 6Utökade möjligheter för att ingripa mot brott 6.1En tulltjänsteman ges en utökad möjlighet att ingripa vid misstanke om brott Regeringens förslag: En tulltjänsteman ska i samband med en tullkontroll kunna ingripa vid misstanke om brott som inte har självständig befogenhet att ingripa mot. Ett ingripande ska enligt huvudregeln kunna ske om har lämnat ett godkännande. En tulltjänsteman ska också kunna ingripa om godkännande inte kan avvaktas utan väsentlig olägenhet. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: och tingsrätt tillstyrker förslagen i promemorian. har inga synpunkter på förslagen. tillstyrker förslagen i promemorian och tillägger att det kan övervägas om det som ett komplement till förslaget bör införas en hänvisning i 29 § fjärde stycket polislagen (1984:387) om utökade befogenheter, motsvarande den som finns avseende kustbevakningstjänstemäns polisiära befogenheter enligt kustbevakningslagen (2019:32). Justitiekanslern framhåller vikten av att tulltjänstemän erhåller adekvat utbildning så att rättssäkerheten kan upprätthållas när kommer att behöva göra rättsliga bedömningar avseende andra typer av brottslighet än vad som ingår i den egna brottsbekämpningen. välkomnar att får bättre möjligheter att ingripa mot brott som inte ligger inom verkets ordinarie verksamhetsområde. noterar dock att möjligheten att ingripa inte omfattar situationer när bedriver någon annan verksamhet än kontrollverksamhet enligt tullagen eller inregränslagen. ombudsmän () anser att regleringen av brottsbekämpande verksamhet är komplicerad och svårtillgänglig. Den nuvarande systematiken i smugglingslagen, som innehåller ett stort antal hänvisningar mellan paragraferna inbördes och till annan lag, gör det svårt att överblicka lagens tillämpningsområde och vilka befogenheter och dess tjänstemän har i enskilda fall. Smugglingslagen har dessutom utvidgats allteftersom vilket ytterligare ökat lagens komplexitet. JO ser en betydande risk för att bristen på överblick och tydlighet kan påverka rättssäkerheten negativt och att det därför finns skäl för en översyn av smugglingslagen. JO konstaterar vidare att de föreslagna bestämmelserna i 37–40 §§ smugglingslagen utgör en relativt stor förändring av arbetsuppgifter. ges befogenheter att genomföra tvångsåtgärder utanför förundersökning beträffande all brottslighet. JO anser att det därför bör övervägas om inte de utökade befogenheterna bör avspeglas i 1 § smugglingslagen, där det finns en beskrivning av lagens tillämpningsområde och särskilda bestämmelser om befogenheter för att förhindra, utreda och beivra brott. , som hänvisar till sina tidigare remissyttranden i fråga om utökade brottsbekämpande befogenheter, har i huvudsak inget att invända mot att får de i promemorian föreslagna utökade möjligheterna att ingripa mot brott. anser att förslagen i huvudsak är ändamålsenliga och adekvata i förhållande till de problem som har identifierats i promemorian. välkomnar promemorians förslag i sak. Förslaget innebär dock inte någon ändring av myndighetens uppdrag och föranleder därför inte i sig att utökar sina utförselkontroller. De situationer då kan komma att ingripa med stöd av förslaget är därmed sådana där myndigheten enligt ordinarie verksamhet utför kontroller. ser vidare gärna att det i den fortsatta beredningen tydliggörs om uttrycket ”i samband med” i den föreslagna lydelsen av 37 § endast medför befogenhet att agera när kontrollen görs eller om uttrycket även inkluderar befogenhet att ingripa mot brott som upptäcks på väg till eller från en plats där en kontroll ska företas, vilket även vill även uppmärksamma att många av bestämmelserna som styr verksamhet är svårtolkade och svåra att förena Det finns därför starka skäl att se över regleringen av befogenheter med inriktningen att skapa samlade, tydliga och lättillämpade bestämmelser som speglar myndighetens uppdrag. anser att begreppet tjänsteman vid ska användas genomgående i smugglingslagen. Svensk Försäkring ser mycket positivt på att regeringen vidtar åtgärder som avser att förhindra de internationella stöldligornas omfattande verksamhet i och anser att ökade befogenheter för att ingripa mot denna brottslighet då är av största vikt. åtgärderna måste dock ändras för att få reell effekt. rätt att ingripa i samband med en tullkontroll och kommer därmed bara kunna ingripa mot stöldgods i den mån myndigheten råkar stöta på sådant gods när en tullkontroll genomförs av ett annat skäl. resursfokus på införselkontroller och utförselkontroller sker endast i mycket begränsad omfattning. Förslagen i promemorian är därmed varken adekvata eller effektiva. BIL , som anser att förslaget att förstärka uppdraget till är rätt och nödvändigt, anser att ska ges en skyldighet att ingripa och rapportera när myndigheten befarar att stulet gods är på väg att lämna landet. förslaget, framför liknande synpunkter och anser att ska ges tydliga direktiv att aktivt söka efter misstänkt stöldgods i anslutning till Skälen för regeringens förslag Tulltjänstemän bör ges en utökad möjlighet att ingripa vid misstanke om Den organiserade brottsligheten rör sig, som nämnts ovan, över landsgränser och omfattar alla former av kriminella aktiviteter. som i organiserade former säljer narkotika kan också smuggla cigaretter, miljöfarligt avfall eller människor. Inresande brottsnätverk från olika delar av i första hand står för en stor del av tillgreppsbrottsligheten i och uppskattningsvis begås åtminstone av bostadsinbrotten och av stölderna av bilar, bildelar, båtmotorer och jordbruksmaskiner av internationella brottsnätverk. Stöldligornas verksamhet drabbar hela landet och medför såväl otrygghet som stora kostnader. I de fall en tulltjänsteman vid en tullkontroll påträffar gods som kan misstänkas vara stulet och som är på väg att föras ut ur landet kan denne inte stoppa utförseln. Om tulltjänstemannen t.ex. påträffar misstänkt stöldgods vid en tullkontroll kan visserligen kontaktas för åtgärd men om polisen inte har möjlighet att komma till platsen kan tulltjänstemannen inte hålla kvar vare sig det misstänkta stöldgodset eller de misstänkta personerna. Detsamma gäller i de fall en tulltjänsteman vid en tullkontroll fattar misstanke om andra brott såsom t.ex. människosmuggling, som är ett brott som i många fall är gränsöverskridande. Tulltjänstemannen har i dessa fall ingen uttrycklig befogenhet att ingripa men kan på samma sätt som nämnts ovan kontakta polisen för att de ska komma till platsen. Om polisen inte har möjlighet att komma till platsen har dock tulltjänstemännen ingen möjlighet att hålla kvar personerna och fordonet. Ett ytterligare exempel på denna problematik är om en tulltjänsteman vid en tullkontroll upptäcker att stora summor kontanter är på väg att föras ut ur landet. Beroende på omständigheterna kan det i dessa fall finnas anledning att anta att det kan vara fråga om penningtvätt eller finansiering av terrorism och att det därför är viktigt att kunna hindra utförseln innan polisen hinner komma till platsen. Det finns således ett påtagligt behov av att vidta ytterligare åtgärder för att försvåra för nätverken att bedriva och fördjupa sin organiserade brottslighet i . Att ge tulltjänstemän möjlighet att i vissa situationer agera vid misstanke om brott som myndigheten inte har befogenhet att ingripa mot för att sedan överlämna ärendet till för vidare hantering och handläggning skulle innebära bättre förutsättningar för en effektivare brottsbekämpning och ett bättre utnyttjande av samhällets samlade resurser. Med hänsyn till att kontroller är koncentrerade till de svenska gränsövergångarna och att myndigheten därmed i sin ordinarie verksamhet kan upptäcka olika typer av brott bör en tulltjänsteman därför tillfälligt kunna ingripa mot all typ av brottslighet när denne utför kontroller med stöd av bestämmelserna i tullagen och inregränslagen. Enligt kustbevakningslagen (2019:32), som trädde i kraft , kan i enskilda fall, som ligger utanför myndighetens ordinarie uppdrag, lämna biträde åt eller . I förarbetena till lagen anfördes bland annat att om vid patrullering till sjöss upptäckt t.ex. en pågående misshandel eller stöld på en skärgårdsö, har en kustbevakningstjänsteman inte befogenhet att ingripa inom ramen för sin tjänsteutövning. Tjänstemannen är i stället hänvisad till bestämmelsen om s.k. envarsgripande i 24 kap. 7 § andra stycket . Regeringen ansåg att en sådan ordning inte är tillfredställande då allmänheten har berättigade förväntningar på att uniformerade tjänstemän vid en brottsbekämpande myndighet ska kunna ingripa i tjänsten om ett brott upptäcks. Vidare ansåg regeringen att det är viktigt att det finns tydliga regler för tjänsteutövningen och att det därför inte är rimligt att kustbevakningstjänstemän i vissa fall är utlämnade till att ingripa mot brott i enlighet med den reglering som finns för privatpersoner (prop. 2018/19:16 s. 86–87). Även när det gäller tulltjänstemän finns förväntningar på att uniformerade tjänstemän vid en brottsbekämpande myndighet ska kunna ingripa om ett brott som inte ingår i myndighetens ordinarie verksamhetsområde upptäcks. Det är också av vikt att det finns tydliga regler för tulltjänstemännens tjänsteutövning i den kontrollerande verksamheten. Det är därför inte rimligt att tulltjänstemän i vissa fall är utlämnade till att ingripa mot brott i enlighet med den reglering som finns 2020/21:192 för privatpersoner (24 kap. 7 § andra stycket ). kan i de situationerna ofta utan hinder av sekretess lämna information till men har, som nämnts ovan, däremot inga befogenheter att faktiskt ingripa. Av samma skäl som anfördes i förarbetena till den nya kustbevakningslagen är denna ordning inte Mot den nu angivna bakgrunden samt att och dess tjänstemän har kunskap om och erfarenhet av de åtgärder som i allmänhet krävs för att ingripa i nu aktuella situationer föreslås att tulltjänstemän ska kunna agera vid all sorts misstänkt brottslighet som tulltjänstemän upptäcker i samband med en tullkontroll. Som Justitiekanslern påpekar är det viktigt att de tjänstemän vid som arbetar med tullkontroller ges adekvat utbildning för att hantera sådan brottslighet som inte har befogenhet att utreda. Regeringen konstaterar dock att de befogenheter förslaget avser, som t.ex. att omhänderta elektronisk kommunikations- utrustning och hålla inledande förhör, är sådana som tjänstemän vid får använda sig av inom brotts- Därtill föreslås ingen utökad förundersöknings- rätt eller andra nya uppgifter. De ytterligare utbildningsinsatser som behövs bedöms därför vara begränsade. BIL och anser att ska ges en skyldighet, och inte bara en möjlighet, att ingripa när myndigheten befarar att stulet gods är på väg att lämna . I egenskap av brottsbekämpande myndighet har och dess tjänstemän kunskap om och erfarenhet av de åtgärder som i allmänhet krävs för att ingripa vid misstänkt brottslighet. vid de brottsbekämpande myndigheterna olika utbildning och resurser att möta de situationer som uppkommer. Det kan dessutom uppstå situationer där en tjänsteman tvingas välja mellan att agera mot brottslighet som ligger utanför myndighetens ordinarie verksamhet och att utföra en uppgift som ligger inom myndighetens ordinarie verksamhet. Med hänsyn till detta måste en bedömning av om och hur ett ingripande ska göras alltid ske i varje enskilt fall. Vid denna lämplighetsprövning bör aspekter som brottets art, karaktär och farlighet vägas in. Regeringen anser därför att regleringen ska utformas som en möjlighet, och inte en skyldighet, att ingripa. Svensk Försäkring och har i sina remissvar framfört kritik mot att förslaget endast ger rätt att ingripa i samband med en tullkontroll och att därmed bara kommer kunna ingripa mot stöldgods i den mån myndigheten råkar stöta på sådant gods när en tullkontroll genomförs av ett annat skäl. konstaterar att detta är förslagets innebörd. Försäkring påpekar vidare att det inte heller föreslås några utökade möjligheter för att genomföra tullkontroller och att verksamhet i huvudsak är fokuserad på införselkontroller, inte Regeringen konstaterar att det är riktigt att kontroll- verksamhet är koncentrerad till införsel av varor vilket beror på att fler varor är införselreglerade än utförselreglerade. Det är även i fortsättningen prioriterat att stoppa vapen, narkotika och sprängmedel från att komma in brottsbekämpande befogenheter är i första hand kopplade till ansvar för gärningar som rör införsel till eller utförsel från landet av varor och återfinns till stor del i smugglingslagen. Det förekommer dock, som redovisats ovan, att i samband med tullkontroller stöter på misstänkt brottslighet som inte omfattas av myndighetens befogenhet att inleda en förundersökning och som myndigheten således har begränsade möjligheter att ingripa mot. Förslagen i denna proposition ger enligt regeringens bedömning de verktyg myndigheten behöver för att i dessa situationer snabbt och effektivt ingripa mot den misstänkta brottsligheten. kan på så sätt t.ex. bidra i arbete mot internationella stöldligor. Förslaget innebär inte någon förändring av den gällande ordningen där och åklagarväsendet har det generella och övergripande ansvaret för brottsbekämpningen. rätt och skyldighet att ingripa mot alla typer av brott ska alltså inte ändras. Med hänsyn till detta samt att efter ett tillfälligt ingripande av tulltjänstemännen ska ta över ansvaret för utredningsarbetet , är det särskilt viktigt med kommunikation mellan myndigheterna och tydliga ramar för hur och dess tjänstemän får agera. Av rättssäkerhetsskäl bör ett agerande från sida därför enligt huvudregeln förutsätta att har ställt sig bakom ingripandet. och har efterlyst ledning i frågan om uttrycket i samband med en tullkontroll endast medför befogenhet att agera när kontrollen görs eller om uttrycket även inkluderar befogenhet att ingripa mot brott som upptäcks på väg till eller från en plats där en kontroll ska företas. Uttrycket ”i samband med en tullkontroll” ska, enligt regeringens mening, förstås så att det avser ett direkt samband mellan kontrollen och upptäckten av det misstänkta brottet. Resor till eller från en tullkontroll omfattas alltså inte av möjligheten att ingripa med stöd av de nu föreslagna bestämmelserna. I vissa situationer finns det dock skäl för att låta en tulltjänsteman ingripa även utan ett godkännande från . Det kan bli aktuellt t.ex. om en misstänkt person riskerar att undkomma eller om ett föremål riskerar att gå förlorat om tulltjänstemannen avvaktar ett godkännande från . En tulltjänsteman som befinner sig i en sådan situation bör inte tvingas avstå från ett ingripande på grund av bristande befogenhet. Regleringen bör utformas så att ett godkännande av ett ingripande ska lämnas av någon på .