prop · H90361 · 2021-11-23 00:00:00 — Definitionen ändras i jämförelse med LTS och anpassas till den nya definitionen av import i artikel 3.7 i nya punktskattedirektivet. Ändringarna innebär även att definitionen anpassas till utformningen av unionstullkodexen. Begreppen suspensiva tullförfaranden och suspensiva tullarrangemang (vilka finns i nuvarande LTS) finns i tullagstiftningen. I den nya bestämmelsen anges att med import avses varors övergång till fri omsättning enligt artikel 201 i unionstullkodexen. Om en vara hänförs till något av de särskilda förfaranden vilka har ersatt de tidigare suspensiva tullförfarandena, exempelvis transitering eller lagring, kommer den således inte att omfattas av begreppet import så länge den är placerad under det förfarandet. Ändringarna är inte avsedda att ändra tidpunkten för när en vara anses vara importerad. I andra stycket regleras särskilt de fall där införsel av unionsvaror sker från något av de territorier vilka ingår i unionens tullområde men inte omfattas av Europeiska unionens punktskatteområde. Detta är exempelvis och . Vid införsel till punktskatteområdet av sådana varor ska detta ur ett punktskatteperspektiv betraktas som en import. Bestämmelser om tillämpning av tullregler vid införsel från sådana territorier finns även i artikel 1.3 i unionstullkodexen och artikel 134 i kommissionens delegerade förordning (EU) 2015/2446. Om de skyldigheter som följer av tullagstiftningen har fullgjorts ska varorna anses importerade. Med tullagstiftningen förstås genomgående i lagen såväl Europeiska unionens tullagstiftning enligt artikel 5.2 i unionstullkodexen som svenska tullförfattningar, vilket även motsvarar hur begreppet används i 1 kap. 3 § tullagen (2016:253). Importen anses ske som motsvarar övergången till fri omsättning för icke- unionsvaror, dvs. när finner att de skyldigheter som följer av tullagstiftningen har fullgjorts. Den nya definitionen av import innebär även att varor som har förts in från områden utanför unionens tullområde, utan att hänföras till förfarandet för övergång till fri omsättning (eller något av de andra förfaranden som är tillåtna under tullagstiftningen), inte omfattas av begreppet import. Dessa omfattas i stället av 8 § första stycket. Sådan införsel till EU som avses i andra stycket omfattas inte heller av begreppet import om inte de skyldigheter som följer av tullagstiftningen har fullgjorts. Sådan införsel omfattas i stället av 8 § andra stycket. Den nya definitionen av import avser, till skillnad från definitionen i LTS, inte endast införsel som sker till . Av bestämmelserna i 9 kap. 13 § och 10 kap. 17 § om skattskyldighet framgår dock att skattskyldighet endast föreligger enligt denna lag om importen sker till . Övervägandena finns i avsnitt 9.1. Paragrafen motsvarar delvis 1 § femte stycket LTS. Genom paragrafen genomförs artikel 2.1 och 3.8 i nya punktskattedirektivet. I paragrafen anges vad som avses med otillåten införsel. I första stycket införs ett nytt begrepp, otillåten införsel, som en följd av ändringarna av definitionen av import. Detta omfattar situationer där varor har förts in utan att hänföras till ett tullförfarande. Definitionen av import i 7 § innebär att varor som har förts in från områden utanför unionens tullområde, utan att hänföras till förfarandet för övergång till fri omsättning (eller något av de andra förfaranden som är tillåtna under tullagstiftningen), inte omfattas av begreppet import. För att en otillåten införsel ska föreligga ska en tullskuld ha uppkommit i enlighet med artikel 79.1 i unionstullkodexen eller skulle ha uppkommit om varorna hade varit belagda med tull (jfr artikel 3.8 i nya punktskattedirektivet). En sådan tullskuld uppkommer vid bristande efterlevnad av exempelvis en skyldighet enligt tullagstiftningen som rör införsel av icke-unionsvaror i unionens tullområde, undandragande från tullövervakning eller befordran, förädling, tillfällig lagring, tillfällig införsel eller bortskaffande av sådana varor inom det området. Varor som på ett korrekt sätt har hänförts till och omfattas av något annat tullförfarande omfattas därmed inte av begreppet otillåten införsel. Av andra stycket följer att en otillåten införsel även anses föreligga om unionsvaror förs in till Europeiska unionens punktskatteområde från något av de territorier som anges i 2 § lagen om Europeiska unionens punktskatteområde, om de skyldigheter som följer av tullagstiftningen inte har fullgjorts. Den nya definitionen av otillåten införsel avser inte endast införsel som sker till . Av bestämmelserna i 9 kap. 13 § och 10 kap. 17 § om skattskyldighet framgår dock att skattskyldighet endast föreligger enligt denna lag om den otillåtna införseln sker till . Övervägandena finns i avsnitt 9.1. Paragrafen motsvarar delvis 1 § femte stycket LTS. I paragrafen anges vad som avses med export. I jämförelse med LTS ändras uttrycket ”förs ut till tredje land” till ”förs ut från EU”. Genom ändringen framgår att det som är avgörande för om en vara anses exporterad är om den har lämnat EU, dvs. Europeiska unionens punktskatteområde. Exporten kan ske direkt från eller via ett annat EU-land. Vidare ändras ”tobaksvara” till ”vara” vilket inte är avsett att medföra någon ändring i sak. Vissa tullrelaterade termer och uttryck Paragrafen motsvarar delvis 9 c § andra stycket och 37 § andra stycket LTS. Paragrafen innehåller en förklaring av vissa tullrelaterade termer och uttryck. I första stycket anges att med deklarant, tullskuld och unionsvara avses detsamma som i artikel 5 i unionstullkodexen. Vad gäller begreppet ”deklarant” motsvarar detta vad som följer av artikel 7.1.d i nya punktskattedirektivet. I andra stycket anges vad som avses med förfarandet för extern transitering. Därmed avses detsamma som inom tullförfarandet, dvs. det förfarande som följer av artikel 226.2 i unionstullkodexen. Att detta förfarande får användas för punktskattepliktiga varor, även om dessa är unionsvaror, följer av artikel 189.4 i kommissionens delegerade förordning (EU) 2015/2446 av om komplettering av och rådets förordning (EU) nr 952/2013 vad gäller närmare regler avseende vissa bestämmelser i unionens tullkodex. Genom hänvisningen till artikel 189.4 i förordning (EU) 2015/2446 framgår att det är när förfarandet för extern transitering används på detta sätt som bestämmelserna i lagen får tillämpas. I praktiken innebär detta att punktskattepliktiga varor som har tillverkats i EU eller har importerats till EU kan få flyttas under förfarandet för extern transitering till den plats där de lämnar EU i samband med att de ska exporteras. Övervägandena finns i avsnitt 6 och 9.2. Särskilda definitioner vid hantering av EU-harmoniserade tobaksvaror Paragrafen motsvarar delvis 8 a § och 22 § första stycket LTS och genomför bl.a. artikel 3.6 och 6.3.d nya punktskattedirektivet. I paragrafen definieras vissa grundläggande begrepp som har giltighet vid hanteringen av EU-harmoniserade tobaksvaror. I jämförelse med LTS förtydligas genomgående att det är EU- harmoniserade tobaksvaror som avses, dvs. cigaretter, cigarrer, cigariller och röktobak. Först anges vad som avses med ”uppskovsförfarandet”. I jämförelse med LTS införs ordet ”lagring”. Tillägget föranleds av att definitionen i artikel 3.6 i nya punktskattedirektivet har ändrats till att omfatta begreppen ”förvaring” och ”lagring” men innebär i normalfallet inte någon ändrad tillämpning. Vidare görs vissa språkliga ändringar vilka inte är avsedda att medföra någon ändring i sak. I jämförelse med LTS läggs en ny femte punkt till i definitionen av begreppet ”släppas för konsumtion” vilken avser varor som är föremål för otillåten införsel. Vad som avses med otillåten införsel framgår av 8 §. Att en vara är föremål för en otillåten införsel innebär att varan släpps för konsumtion. I artikel 6.3.d nya punktskattedirektivet görs dock undantag från detta vad avser vissa situationer där tullskulden har upphört i enlighet med artikel 124.1 e, f, g och k i unionstullkodexen. I den svenska lagstiftningen har detta utformats som ett undantag från skattskyldighet i 9 kap. 15 § andra stycket. Ett motsvarande undantag återfinns även i 10 kap. 19 § andra stycket avseende snus, tuggtobak och övrig tobak. Undantaget omfattar bl.a. situationer där varorna har förverkats eller Prop. 2021/22:61 beslagtagits, förstörts under tullövervakning eller förts ut ur unionens I jämförelse med LTS ändras även begreppet ”innehas” i andra punkten till ”förvaras eller lagras”. Detta medför att utformningen ansluter närmare till direktivets lydelse. Vidare görs en språklig ändring. I jämförelse med LTS används ”beskattade varor” i stället för ”beskattade tobaksvaror”. Därutöver kortas definitionen av begreppet ner. Det avgörande för vad som omfattas av definitionen är att det är fråga om varor som har släppts för konsumtion (jfr t.ex. rubriken till kapitel V i nya punktskattedirektivet). När en vara släpps för konsumtion, t.ex. när en vara lämnar uppskovsförfarandet, inträder skattskyldighet. Det andra ledet i nuvarande definition är inte nödvändigt. I jämförelse med LTS läggs det även till en definition av det nya begreppet ”förfarande för beskattade varor”. Med detta avses det nya förfarande som enligt 7 kap. ska användas vid flyttning av beskattade varor till, från eller via en annan medlemsstats territorium. Av 7 kap. 2 § framgår att förfarandet inte omfattar varor som avsänds genom distansförsäljning enligt 6 kap. eller varor som omfattas av 2 kap. 12 §, dvs. varor som exempelvis förs in från ett annat EU-land för personligt bruk av en enskild person som själv transporterar varorna. Bestämmelser om förfarandet för beskattade varor finns även i 8 kap. Förslaget behandlas i avsnitt 7.1–7.3. Slutligen läggs det till en definition av uttrycket ”det datoriserade systemet”. Med detta avses det datoriserade system som avses i artikel 1 i och rådets beslut (EU) 2020/263 av om datorisering av uppgifter om förflyttningar och kontroller av punktskattepliktiga varor. En motsvarande bestämmelse med hänvisning till det nu gällande beslutet finns i 22 § LTS. 2 kap. Skattepliktens omfattning, skattebelopp och kontrollmärkning I paragrafen, som saknar motsvarighet i LTS, anges kapitlets innehåll. Skatt på cigaretter 2 § Paragrafen motsvarar 1 a § och delvis 2 § LTS. I paragrafen finns bestämmelser om skattebelopp och vad som avses med cigaretter. I jämförelse med LTS görs några redaktionella ändringar. Bland annat flyttas delar av 2 § första stycket LTS till 4 §. Någon ändring i sak är inte avsedd. Av 8 § följer att även produkter som helt eller delvis består av andra ämnen än tobak i vissa fall behandlas som cigaretter. I första stycket anges skattebeloppet. Beloppet räknas om enligt nuvarande 42 § LTS, vilket innebär att det vid lagens ikraftträdande kan vara fråga om att tillämpa ett annat belopp, se avsnitt 6 och 13.1. Någon ändring i sak är inte avsedd. Vad som avses med detaljhandelspris framgår av 3 §. 2021/22:61 Andra och tredje styckena anger vad som avses med cigaretter och motsvarar nuvarande bestämmelser. I fjärde stycket ändras årtalet från vilket omräkning ska ske , dvs. året efter lagens ikraftträdande. Paragrafen motsvarar 3 § LTS och innehåller bestämmelser om detaljhandelspris. I jämförelse med LTS görs några mindre språkliga ändringar. Någon ändring i sak är inte avsedd. Paragrafen motsvarar delvis 2 § första stycket LTS och innehåller bestämmelser om uppgifter om försäljning av cigaretter. I jämförelse med LTS stryks bestämmelsen i nuvarande 2 § första stycket tredje meningen från lagnivå. Vidare görs i jämförelse med 2 § första stycket första meningen LTS några mindre språkliga och redaktionella ändringar vilka inte är avsedda att medföra någon ändring i sak. Paragrafen utformas efter synpunkter från Lagrådet. Skatt på cigarrer och cigariller 5 § Paragrafen motsvarar 1 b § och 8 § första stycket första meningen och andra stycket LTS. I paragrafen finns bestämmelser om skattebelopp och vad som avses med cigarrer och cigariller. I jämförelse med LTS görs några mindre redaktionella ändringar. Någon ändring i sak är inte avsedd. Av 7 § följer att även produkter som delvis består av andra ämnen än tobak i vissa fall behandlas som cigarrer och cigariller. I första stycket anges skattebeloppet. Beloppet räknas om enligt nuvarande 42 § LTS, vilket innebär att det vid lagens ikraftträdande kan vara fråga om att tillämpa ett annat belopp, se avsnitt 6 och 13.1. Någon ändring i sak är inte avsedd. I andra stycket anges vad som avses med cigarrer och cigariller. I tredje stycket ändras årtalet från vilket omräkning ska ske , dvs. året efter lagens ikraftträdande. Vidare görs en redaktionell ändring. Skatt på röktobak 6 § Paragrafen motsvarar 1 c § och 8 § första stycket andra meningen och andra stycket LTS. I paragrafen finns bestämmelser om skattebelopp och vad som avses med röktobak. I jämförelse med LTS görs några mindre redaktionella ändringar. Någon ändring i sak är inte avsedd. I första stycket anges skattebeloppet. Beloppet räknas om enligt nuvarande 42 § LTS, vilket innebär att det vid lagens ikraftträdande kan vara fråga om att tillämpa ett annat belopp, se avsnitt 6 och 13.1. Någon ändring i sak är inte avsedd. I fjärde stycket ändras årtalet från vilket omräkning ska ske , dvs. året efter lagens ikraftträdande. Vidare görs en redaktionell ändring. Produkter som helt eller delvis består av andra ämnen än tobak 7 § Paragrafen motsvarar 1 d § LTS. I paragrafen finns bestämmelser om vissa produkter som delvis består av andra ämnen än tobak. Paragrafen motsvarar 1 e § LTS. I paragrafen finns bestämmelser om vissa produkter som helt eller delvis består av andra ämnen än tobak. Skatt på snus och tuggtobak 9 § Paragrafen motsvarar 1 § tredje stycket första meningen och 35 § LTS. I paragrafen finns bestämmelser om skattebelopp m.m. för snus och tuggtobak. I jämförelse med LTS görs hänvisningen till Kombinerade nomenklaturen statisk, dvs. den låses till en viss angiven lydelse, se avsnitt 6. Dessutom görs vissa redaktionella ändringar. I första stycket anges skattebeloppen. Beloppen räknas om enligt nuvarande 42 § LTS, vilket innebär att det vid lagens ikraftträdande kan vara fråga om att tillämpa andra belopp, se avsnitt 6 och 13.1. Någon ändring i sak är inte avsedd. I andra stycket ändras årtalet från vilket omräkning ska ske , dvs. året efter lagens ikraftträdande. Vidare görs en redaktionell ändring. Skatt på övrig tobak 10 § Paragrafen motsvarar 35 a § LTS. I paragrafen finns bestämmelser om skattebelopp och vad som avses med övrig tobak. I första stycket anges skattebeloppet. Beloppet räknas om enligt nuvarande 42 § LTS, vilket innebär att det vid lagens ikraftträdande kan vara fråga om att tillämpa ett annat belopp, se avsnitt 6 och 13.1. Någon ändring i sak är inte avsedd. I tredje stycket ändras årtalet från vilket omräkning ska ske , dvs. året efter lagens ikraftträdande. Vidare görs en redaktionell ändring. Paragrafen motsvarar 42 § LTS. I paragrafen finns bestämmelser om omräkning av skattebeloppen för att anpassa dessa till ändringar i det allmänna prisläget. I jämförelse med LTS ändras årtalet från vilket omräkning ska ske , dvs. året efter lagens ikraftträdande. Basåret kvarstår dock vid , dvs. som i 42 § LTS. Det innebär att någon ändring i sak av skattebeloppen inte kommer att ske jämfört med om omräkning hade skett enligt LTS. Vad gäller det omräknade skattebeloppet för som fastställs av regeringen med stöd av 42 § LTS gäller det även vid tillämpning av den nu aktuella lagen, se punkt 13 i ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna. Övervägandena finns i avsnitt 6 och 13.1. Varor som förs in till för en enskild persons personliga bruk Paragrafen motsvarar delvis 9 a § LTS. I jämförelse med LTS ändras bestämmelsen så att den utgör ett undantag från skatteplikt i stället för ett undantag från vissa angivna bestämmelser om skattskyldighet. I jämförelse med LTS förtydligas att bestämmelsen endast är tillämplig för EU-harmoniserade tobaksvaror. I paragrafen görs vissa mindre språkliga ändringar. De undantag som följer av paragrafen motsvaras bl.a. av bestäm- melserna om undantag för enskilda personers förvärv i artikel 32 i nya punktskattedirektivet och innebär att varor som uppfyller kriterierna i någon av punkterna inte ska beskattas i . Av 7 kap. 2 § framgår också att varor som omfattas av bestämmelsen inte omfattas av kravet att flyttas under förfarandet för beskattade varor. Detta motsvaras av artikel 33.2 i nya punktskattedirektivet. Undantaget från skatteplikt innebär inte att varorna som sådana inte skulle vara skattepliktiga. Undantaget från skatteplikt för de aktuella varorna är endast tillämpligt om kriterierna i bestämmelsen är uppfyllda. Om det vid införseln brister i något av kriterierna får beskattning ske. Eftersom varorna inte har flyttats under förfarandet för beskattade varor kommer beskattning i det fallet att ske enligt bestämmelserna om oegentlighetsbeskattning i 9 kap. 28 §. Om varor, vilka förts in till utan beskattning med stöd av undantagen i denna bestämmelse, efter själva införseln hanteras på sådant sätt att förutsättningarna för undantaget inte längre föreligger kan beskattning ske enligt den i 9 kap. 16 § första stycket 3 införda bestämmelsen om skattskyldighet. Detta kan t.ex. vara aktuellt om varorna är avsedda för den enskilde eller dennes familj utan används till något annat ändamål, såsom försäljning. Om varorna påträffas under sådana omständigheter att någon skattskyldig inte är känd, t.ex. därför att varorna har omsatts i ett eller flera led, kan även beskattning komma i fråga med stöd av bestämmelserna i 9 kap. 19 §, dvs. bestämmelserna om skattskyldighet för den som förvarar eller lagrar skattepliktiga tobaksvaror utanför ett uppskovsförfarande utan att skatten har redovisats eller påförts i . Paragrafen motsvarar 9 a § tredje och fjärde styckena LTS enligt förslaget i prop. 2021/22:23. I paragrafen finns bestämmelser om referensnivåer till ledning för bevisningen vid en bedömning av om tobaksvaror som en enskild person själv transporterar till kan anses vara avsedda för dennes eller dennes familjs personliga bruk. I förhållande till LTS ändras ”skattepliktiga varor” till ”EU-harmoniserade tobaksvaror”. Någon ändring i sak är inte avsedd. Varor som fullständigt förstörts eller gått förlorade Paragrafen motsvarar delvis 18 § första stycket LTS och genomför artikel 6.5och 6.6 i nya punktskattedirektivet. I paragrafen finns bestämmelser om undantag för varor som förstörts eller gått förlorade i vissa fall. jämförelse med LTS flyttas bestämmelserna om förluster till följd av varornas beskaffenhet till 17 och 18 §§. I jämförelse med LTS ändras vidare begreppet ”tobaksvaror” till ”EU-harmoniserade tobaksvaror” vilket inte är avsett att medföra någon ändring i sak. Paragrafen motsvarar delvis 18 § andra stycket LTS och genomför artikel 6.9i nya punktskattedirektivet. Paragrafen innehåller vissa bestämmelser om bevisande av förluster. Eftersom förluster till följd av varornas beskaffenhet flyttas till 17 och 18 §§ så omfattas inte längre sådana förluster av bestämmelsen. Av 18 § följer dock att bestämmelsen ska tillämpas i vissa fall även vid förluster till följd av varornas beskaffenhet. I jämförelse med LTS ändras begreppet ”tobaksvaror” till ”varor” vilket inte är avsett att medföra någon ändring i sak. Paragrafen motsvarar delvis 18 § tredje stycket LTS och genomför artikel 45 i nya punktskattedirektivet. I paragrafen finns vissa bestämmelser om förluster vid flyttningar av beskattade varor. Av första stycket följer att bestämmelserna om undantag för varor som under flyttning blivit förstörda eller gått förlorade på grund av oförutsedda händelser eller force majeure eller blivit förstörda under tillsyn av ska tillämpas även för beskattade varor. Bestämmelsen tillämpas dock endast för varor som flyttas under förfarandet för beskattade varor eller som flyttas genom distansförsäljning. I 9 kap. 29 § finns en bestämmelse om undantag för varor som beskattas genom bestämmelserna om oegentlighetsbeskattning. Av andra stycket följer att möjligheten att få undantag för varor genom att de fullständigt förstörs under tillsyn av endast gäller om vissa villkor är uppfyllda. I jämförelse med LTS är möjligheten att få undantag för varor som har blivit fullständigt förstörda eller oåterkalleligen gått förlorade på grund av oförutsedda händelser eller force majeure i samband med distansförsäljning något utvidgad eftersom kraven i nuvarande 18 § tredje stycket 2 LTS inte gäller. Vad gäller varor som fullständigt förstörts under tillsyn av kvarstår dock vissa krav på att den skattskyldige ska ha fullgjort sina skyldigheter. De krav som kvarstår är anpassade till de nya bestämmelserna om distansförsäljning. I den första punkten ersätts kravet i första ledet i 18 § tredje stycket 2 LTS på att säljaren ska ha ställt säkerhet med ett krav på att avsändaren är en tillfälligt registrerad distansförsäljare eller registrerad distansförsäljare. I de fall en mottagare vid distansförsäljning inte har fullgjort sin anmälningsskyldighet enligt 6 kap. 6 §, kvarstår i den andra punkten kravet i nuvarande 18 § tredje stycket 2 LTS på att mottagaren ska ha fullgjort deklarationsskyldighet enligt 26 kap. 37 § SFL. I de fall mottagaren har fullgjort anmälningsskyldigheten enligt 6 kap. 6 § är detta dock tillräckligt för att rätt att åberopa undantaget ska föreligga. Övervägandena finns i avsnitt 10.1. Paragrafen motsvarar delvis 18 § första och tredje styckena LTS och genomför artikel 6.7 och 45.2 i nya punktskattedirektivet. 2021/22:61 innehåller bestämmelser om undantag från skatt vid partiella förluster av varor till följd av varornas beskaffenhet. I jämförelse med LTS har nya bestämmelser införts om hanteringen av sådana förluster som en följd av de ändringar som skett genom nya punktskattedirektivet. Av första stycket följer att skatt inte ska betalas för det som gått förlorat vid partiella förluster till följd av varornas beskaffenhet. Med partiella förluster avses att en del av t.ex. en flyttning i bulk gått förlorat till följd av varornas beskaffenhet. För att bestämmelsen ska vara tillämplig ska varorna flyttas under uppskovsförfarandet till eller från en plats i ett annat EU-land, flyttas under förfarandet för beskattade varor eller flyttas genom distansförsäljning. Paragrafen ska således endast tillämpas om varorna flyttas mellan medlemsstaterna. Om flyttningen sker under uppskovsförfarandet inom gäller i stället 18 §. Detsamma gäller om det saknas en gemensam tröskel för partiella förluster för varan. För att paragrafen ska vara tillämplig ska det föreligga en faktisk förlust. Det ankommer på den enskilde att visa att det föreligger en förlust, exempelvis genom en godtagbar mätning vid flyttningens avslutande. Om det framkommer att uppgift om att det föreligger en förlust är felaktig och att varorna i själva verket har kommit fram får detta hanteras enligt de bestämmelser om skattskyldighet som är tillämpliga vid den aktuella flyttningen. Om varorna exempelvis har tagits emot av en registrerad varu- mottagare ska de tas upp i dennes deklaration. För att paragrafen ska vara tillämplig ska det vidare vara fråga om en förlust till följd av varornas beskaffenhet. Om det framkommer att varorna exempelvis har avvikit genom att de har stulits eller lastats av på en annan plats under flyttningen ska dessa varor givetvis beskattas. Beskattning av varorna sker då enligt de bestämmelser om s.k. oegentlighetsbeskattning som finns i 9 kap. Om det föreligger en förlust och det inte framkommit att denna beror på något annat än varornas beskaffenhet ska normalt godta undantag för förluster under den gemensamma tröskeln utan närmare utredning. Av bestämmelsen följer vidare att undantaget från skatt bara gäller i den utsträckning förlusten understiger den gemensamma tröskeln för partiella förluster av sådana varor.