prop · H803187 · 2021-05-04 00:00:00 — Bestämmelsen kompletteras med 35 § förvaltningslagen om när beslut får verkställas. Hänvisningen till 3 § första stycket i lagen tas bort. Bestämmelsen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. 19 § En sanktionsavgift ska tas ut av den som i strid med artikel 34.1 och 34.3i och rådets förordning (EU) 2018/848 inte har anmält sin verksamhet. Hel eller delvis befrielse från sanktionsavgift ska beslutas om det är oskäligt att ta ut avgiften med fullt belopp. Vid denna bedömning ska det särskilt beaktas 1. om överträdelsen har berott på sjukdom som medfört att den avgiftsskyldige inte kunnat göra det som han eller hon varit skyldig att göra och inte heller kunnat uppdra åt någon annan att göra det, 2. om överträdelsen annars berott på en omständighet som den avgiftsskyldige varken förutsåg eller borde ha förutsett eller inte kunnat påverka, eller 3. vad den avgiftsskyldige har gjort för att undvika överträdelsen. Sanktionsavgiften ska tillfalla staten. Paragrafen anger när en sanktionsavgift ska tas ut, när hel eller delvis befrielse från sanktionsavgift ska beslutas och att sanktionsavgiften ska tillfalla staten. Ändringen i första stycket innebär att den nuvarande hänvisningen ersätts med en hänvisning till den nya EU-förordningen om ekologisk produktion och däri tillämpliga artiklar. Övervägandena finns i avsnitt 6.1. I andra stycket görs språkliga ändringar. 26 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om 1.undantag från de EU-förordningar som anges i 1 §, 2.särskilda ekologiska produktionsregler, 3.hur offentlig kontroll och annan offentlig verksamhet ska bedrivas, 4.skyldighet för en kommun eller ett kontrollorgan att lämna uppgifter till en kontrollmyndighet, 5.skyldighet för ett kontrollorgan att ge in handlingar till den myndighet som har delegerat uppgiften, och 6.skyldighet för ekologiska aktörer att lämna uppgifter om sin verksamhet till en kontrollmyndighet eller ett kontrollorgan. Paragrafen innehåller bemyndiganden för regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer att meddela föreskrifter. Ändringen innebär att det nuvarande andra stycket, som möjliggör för regeringen att meddela föreskrifter om skyldighet för ett kontrollorgan att offentliggöra uppgifter om ekologiska aktörer, upphävs. Övervägandena finns i avsnitt 6.5. 30 § Beslut av en statlig förvaltningsmyndighet enligt de EU-förord- ningar som anges i 1 § och denna lag får överklagas till allmän förvalt- ningsdomstol. 2020/21:187 Om en länsstyrelse har ändrat ett beslut som har fattats av ett kontrollorgan får beslutet överklagas av den myndighet som har överlämnat uppgiften att utöva offentlig kontroll eller annan offentlig verksamhet till kontrollorganet. Om ett kontrollorgan har fattat ett beslut som överklagas till en läns- styrelse och beslut överklagas av en enskild ska den myndighet som överlämnat uppgiften att utöva offentlig kontroll eller annan offentlig verksamhet till kontrollorganet vara den enskildes motpart sedan handlingarna i ärendet överlämnats till domstolen. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. I paragrafen behandlas frågor om överklagande av en statlig förvaltnings- myndighets beslut. Övervägandena finns i avsnitt 6.4. I ett nytt andra stycke regleras att om en länsstyrelse ändrar ett beslut som ett kontrollorgan har fattat, får beslut överklagas av den myndighet som har delegerat uppgiften att utöva offentlig kontroll eller annan offentlig verksamhet till kontrollorganet. och är de myndigheter som enligt 3 § lagen om kontroll av ekologisk produktion får delegera uppgifter till kontrollorgan. Myndig- heternas ansvarsområden inom området ekologisk produktion framgår av 1 § förordningen om kontroll av ekologisk produktion. Om den delege- rande myndigheten överklagar beslut blir myndigheten den enskildes motpart i domstolen. I ett nytt tredje stycke anges att om ett kontrollorgan har fattat ett beslut som överklagas till en länsstyrelse och beslut överklagas av en enskild ska den myndighet som har delegerat uppgiften att utöva offentlig kontroll eller annan offentlig verksamhet till kontrollorganet vara den enskildes motpart sedan handlingarna i ärendet överlämnats till domstolen. Den delegerande myndigheten är antingen eller . Bestämmelsen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Innehållet i nuvarande andra stycket flyttas oförändrat till ett nytt fjärde stycke. 10.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:1708) om EU:s förordningar om strukturstöd och om stöd till utvecklingen av landsbygden 3 a § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om skyldighet för ett sådant kontrollorgan som avses i artikel 3.56 i och rådets förordning (EU) nr 2018/848 av om ekologisk produktion och märkning av ekologiska produkter och om upphävande av förordning (EG) nr 837/2007 att lämna uppgifter till en myndighet som prövar ärenden om EU-stöd för ekologisk produktion. Paragrafen är ny. Överväganden finns i avsnitt 7.1. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer bemyndigas att meddela föreskrifter om uppgiftsskyldighet för kontrollorgan i förhål- lande till en myndighet som prövar ärenden om EU-stöd för ekologisk produktion. De myndigheter som kan komma i fråga är länsstyrelserna och . Länsstyrelserna handlägger ärendena om EU-stöd för ekologisk produktion och utför kontroller på plats hos de som ansökt om stöd. kontrollerar länsstyrelsernas handläggning, följer upp de kontroller som länsstyrelserna utför och kontrollerar att utbetal- ningen är förenlig med unionsreglerna innan stödet betalas ut. Europeiska unionens officiella tidning L 150/1 OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) 2018/848 om ekologisk produktion och märkning av ekologiska produkter och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 834/2007 OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 43.2, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten, med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1), med beaktande av yttrande (2), ienlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (3), och av följande skäl: (1)Ekologisk produktion är ett övergripande system för jordbruksverksamhet och livsmedelsproduktion, där man kombinerar bästa miljö- och klimatpraxis, hög grad av biologisk mångfald, bevarande av naturresurser och till lämpning av stränga djurvälfärdskrav och produktionsnormer som motsvarar en växande skara konsumenters efterfrågan på produkter som har framställts med användning av naturliga ämnen och processer. Den ekologiska produktionen spelar därigenom en dubbel roll i samhället, där den å ena sidan försörjer en särskild marknad som svar på konsumenternas efterfrågan på ekologiska produkter och å andra sidan levererar offentligt tillgängliga varor som bidrar till miljö- och djurskyddet och landsbygdsutvecklingen. (2)Det är av avgörande betydelse för att produkterna ska hålla god kvalitet att man tillämpar strikta hälso-, miljö- och djurvälfärdskrav inom den ekologiska produktionen. Som anges i kommissionens meddelande av om en kvalitetspolitik för jordbruksprodukter, ingår den ekologiska produktionen i unionens kvalitetsordningar för jordbruksprodukter på samma sätt som geografiska beteckningar och garanterade traditionella specialiteter i enlighet med och rådets förordning (EU) nr 1151/2012 (4) och produkter från unionens yttersta randområden enligt och rådets förordning (EU) nr 228/2013 (5). Den ekologiska produktionen strävar således mot samma mål inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken som unionens övriga kvalitetsordningar för jordbruksprodukter. (3)Särskilt målen för politiken för ekologisk produktion ingår i målen för den gemensamma jordbrukspolitiken, genom att de säkerställer att jordbrukare ges en rimlig ersättning för att de efterlever reglerna för ekologisk produktion. Dessutom skapar konsumenternas ökande efterfrågan på ekologiska produkter förutsättningar för att ytterligare utveckla och utvidga marknaden för dessa produkter och därmed förutsättningar för ökade inkoms ter för jordbrukare som bedriver ekologisk produktion. EUT C 12, , s. 75. EUT C 19, 21.1.2015, s. 84. ståndpunkt av (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets beslut av . (4) och rådets förordning (EU) nr 1151/2012 av om kvalitetsordningar för jordbruks produkter och livsmedel (EUT L 343, 14.12.2012, s. 1). och rådets förordning (EU) nr 228/2013 av om särskilda åtgärder inom jordbruket till förmån för unionens yttersta randområden och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 247/2006 (EUT L 78, 20.3.2013, s. 23). L 150/2 Europeiska unionens officiella tidning (4)Dessutom bidrar det ekologiska produktionssystemet till att miljöskyddskraven integreras med den gemensamma jordbrukspolitiken, vilket främjar hållbar jordbruksproduktion. Detta är skälet till att det har införts åtgärder för ekonomiskt stöd till ekologisk produktion inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken, i synnerhet genom och rådets förordning (EU) nr 1307/2013 (1), vilka har stärkts i synnerhet genom reformen av den rättsliga ramen för landsbygdsutvecklingspolitiken i och rådets förordning (EU) nr 1305/2013 (2). (5)Ekologisk produktion bidrar också till uppnåendet av målen för unionens miljöpolitik, särskilt de som anges i kommissionens meddelanden av med titeln strategi för markskydd, av med , vårt naturkapital – en strategi för biologisk mångfald i EU och av med titeln (GI) – Att stärka naturkapital och i miljölagstiftningen, såsom och rådets direktiv /60/EG (3), 2001/81/EG (4), 2009/128/EG (5) och 2009/147/EG (6) samt rådets direktiv /676/EEG (7) och 92/43/EEG (8). (6)Mot bakgrund av målen för unionens politik för ekologisk produktion bör den rättsliga ramen för genomförandet av denna politik syfta till att skapa rättvis konkurrens och en välfungerande inre marknad för ekologiska produkter, att bevara och rättfärdiga konsumenternas förtroende för produkter som märkts som ekologiska och skapa för utsättningar för politiken att utvecklas i takt med produktions- och marknadsutvecklingen. (7)I de politiska prioriteringarna för 2020-strategin enligt kommissionens meddelande av med titeln 2020 – En strategi för smart och hållbar tillväxt för alla ingår att uppnå en konkurrenskraftig ekonomi baserad på kunskap och innovation, att stimulera en ekonomi med hög sysselsättning och social och territoriell sammanhållning samt att främja övergången till en resurseffektiv och koldioxidsnål ekonomi. Politiken för ekologisk produktion bör därför förse aktörerna med de verktyg de behöver för att bättre identifiera och marknadsföra sina produkter och skydda dem mot illojala metoder. (8)Det ekologiska jordbruket i unionen har utvecklats snabbt , inte bara när det gäller den areal som används för ekologiskt jordbruk, utan även när det gäller antalet företag och det totala antalet registrerade ekologiska aktörer i unionen. (9)Mot bakgrund av den dynamiska utvecklingen inom den ekologiska sektorn angavs i rådets förordning (EG) nr 834/2007 (9) att det skulle komma att behöva göras en översyn av unionsreglerna för ekologisk produktion, där den erfarenhet som vunnits vid tillämpningen av reglerna beaktas. Resultaten av den översyn som kommis sionen har genomfört visar att unionens rättsliga ram för ekologisk produktion bör förbättras, så att reglerna motsvarar konsumenternas högt ställda förväntningar och är tillräckligt tydliga för dem de riktar sig till. För ordning (EG) nr 834/2007 bör därför upphävas och ersättas av en ny förordning. (10)De erfarenheter som har gjorts av tillämpningen av förordning (EG) nr 834/2007 visar att det finns ett behov av att förtydliga vilka produkter som den här förordningen omfattar. I första hand bör den omfatta de produkter från jordbruk, inklusive vattenbruk och biodling, som förtecknas i bilaga I till fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget). Dessutom bör den omfatta bearbetade jordbruksprodukter som är avsedda att användas som livsmedel eller foder, eftersom utsläppandet på marknaden av sådana ekologiska produkter är ett viktigt avsättningsområde för jordbruksprodukter och gör konsumenterna medvetna om att de jordbruksprodukter (1) och rådets förordning (EU) nr 1307/2013 av om regler för direktstöd för jordbrukare inom de stödordningar som ingår i den gemensamma jordbrukspolitiken och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 637/2008 och rådets förordning (EG) 73/2009 (EUT L 347, 20.12.2013, s. 608). (2) och rådets förordning (EU) nr 1305/2013 av om stöd för landsbygdsutveckling från Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (Ejflu) och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 1698/2005 (EUT L 347, 20.12.2013, s. 487). (3) och rådets direktiv /60/EG av om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens område (EGT L 327, 22.12.2000, s. 1). (4) och rådets direktiv /81/EG av om nationella utsläppstak för vissa luftföroreningar (EGT L 309 27.11.2001, s. 22). (5) och rådets direktiv /128/EG av om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder för att uppnå en hållbar användning av bekämpningsmedel (EUT L 309, 24.11.2009, s. 71). (6) och rådets direktiv /147/EG av om bevarande av vilda fåglar (EUT L 20, 26.1.2010, s. 7). (7) Rådets direktiv av om skydd mot att vatten förorenas av nitrater från jordbruket (91/676/EEG) (EGT L 375, 31.12.1991, s. 1). (8) Rådets direktiv /43/EEG av om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter (EGT L 206, 22.7.1992, s. 7). (9) Rådets förordning (EG) nr 834/2007 av om ekologisk produktion och märkning av ekologiska produkter och om upphävande av förordning (EEG) nr 2092/91 (EUT L 189, 20.7.2007, s. 1). Europeiska unionens officiella tidning L 150/3 som ingår i de bearbetade produkterna har framställts ekologiskt. På samma sätt bör den här förordningen omfatta vissa andra produkter som är kopplade till jordbruksprodukter på ett lika nära sätt som bearbetade jordbruks produkter och som är avsedda att användas som livsmedel eller foder, eftersom dessa andra produkter antingen utgör ett viktigt avsättningsområde för jordbruksprodukter eller utgör en integrerad del av produktionsprocessen. Slutligen bör havssalt och annat salt som används för livsmedel och foder omfattas av den här förordningens tillämpningsområde, eftersom det kan framställas med naturliga produktionsmetoder och den produktionen bidrar till utvecklingen av landsbygden och omfattas således av målen för denna förordning. Av tydlighetsskäl bör sådana andra produkter som inte ingår i bilaga I till EUF-fördraget förtecknas i en bilaga till den här förordningen. (11)I syfte att komplettera eller ändra vissa icke väsentliga delar av denna förordning bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget delegeras till kommissionen. Det är särskilt viktigt att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå, och att dessa samråd genomförs i enlighet med principerna i det interinstitutionella avtalet av om bättre lagstiftning (1). För att säkerställa lika stor delaktighet i förberedelsen av delegerade akter erhåller och rådet alla handlingar som medlemsstaternas experter, och deras experter ges systematiskt tillträde till möten i kommissionens expertgrupper som arbetar med förberedelse av delegerade akter. (12)I syfte att ta hänsyn till nya produktionsmetoder eller nya produktionsmaterial eller internationella åtaganden bör befogenheten att anta vissa akter delegeras till kommissionen med avseende på utökning av förteckningen över andra produkter som är nära kopplade till jordbruk som omfattas av denna förordning. (13)Produkter som omfattas av denna förordning men som härrör från jakt på vilda djur eller fiske efter viltlevande arter bör inte anses vara ekologiska, eftersom deras produktionsprocess inte kan kontrolleras fullt ut. (14)Eftersom storköksverksamhet till sin natur är lokal, anses de åtgärder som vidtas av medlemsstaterna samt privata system på området vara tillräckliga för att säkerställa att den inre marknaden fungerar väl. Därför bör denna förordning inte omfatta livsmedel som bereds av storkök i egna lokaler och dessa livsmedel bör därför inte märkas eller marknadsföras med Europeiska unionens logotyp för ekologisk produktion. (15)Forskningsprojekt har visat att konsumenternas förtroende är av mycket stor betydelse för marknaden för ekolo giska livsmedel. På lång sikt kan regler som inte är tillförlitliga äventyra allmänhetens förtroende och leda till marknadsmisslyckande. En hållbar utveckling för den ekologiska produktionen i unionen bör därför baseras på sunda produktionsregler som harmoniseras på unionsnivå och uppfyller aktörernas och konsumenternas förvänt ningar vad gäller kvaliteten på ekologiska produkter samt överensstämmelse med de principer och regler som fastställs i denna förordning. (16)Denna förordning bör tillämpas utan att det påverkar tillämpningen av relaterad lagstiftning, särskilt inom om rådena säkerhet i livsmedelskedjan, djurhälsa och djurskydd, växtskydd, växtförökningsmaterial, märkning och miljö. (17)Denna förordning bör utgöra grunden för en hållbar utveckling av ekologisk produktion och dess positiva miljö effekter, som den säkerställer en välfungerande inre marknad för ekologiska produkter och rättvis konkurrens, för att på så sätt bidra till att jordbrukarna får en skälig inkomst, säkerställa konsumenternas för troende, skydda konsumenternas intressen och främja korta distributionskedjor och lokal produktion. Dessa mål bör uppnås genom förenlighet med de allmänna och särskilda principer och allmänna och detaljerade produktions regler som gäller för ekologisk produktion. (18)Växtsorter bör väljas med hänsyn till de ekologiska produktionssystemens särdrag, med fokus på odlingsutfall, genetisk mångfald, sjukdomsresistens, livslängd och anpassning till olika lokala jordmåns- och klimatförhållanden samt med respekt för naturliga korsningsbarriärer. (19)Risken för bristande överensstämmelse med regler för ekologisk produktion anses vara högre i jordbruksföretag som omfattar enheter som inte drivs enligt dessa regler. Därför bör alla jordbruksföretag i unionen som önskar gå (1) EUT L 123, , s. 1. L 150/4 Europeiska unionens officiella tidning över till ekologisk produktion, efter en lämplig omställningsperiod, undantagslöst förvaltas i enlighet med de krav som gäller för ekologisk produktion. Jordbruksföretag med enheter som drivs enligt både ekologiska produktions regler och icke-ekologiska produktionsregler bör emellertid tillåtas på vissa villkor, däribland särskilt kravet på en tydlig och effektiv åtskillnad mellan ekologiska produktionsenheter, produktionsenheter under omställning och icke-ekologiska produktionsenheter och mellan de produkter som framställs av dessa enheter. (20)Eftersom externa insatsmedel endast bör användas i begränsad omfattning i ekologisk produktion, bör vissa ändamål identifieras för vilka produkter och ämnen ofta används vid produktionen av jordbruksprodukter eller bearbetade jordbruksprodukter. När produkter eller ämnen normalt sett används för dessa ändamål bör de tillåtas först efter att de har godkänts i enlighet med denna förordning. Ett sådant godkännande bör dock endast gälla så länge det inte är förbjudet att använda dessa externa insatsmedel i icke-ekologisk produktion enligt unionsrätten eller nationell rätt som är baserad på unionsrätten. Produkter eller ämnen som ingår i eller utgör växtskyddsmedel, förutom verksamma ämnen, bör få användas i ekologisk produktion så länge användningen av dem är godkänd i enlighet med och rådets förordning (EG) nr 1107/2009 (1) och medlemsstaterna inte har förbjudit att växtskyddsmedlet släpps ut på marknaden eller används i enlighet med den förordningen. (21)När hela jordbruksföretaget eller delar av jordbruksföretaget är avsett för produktion av ekologiska produkter, bör de omfattas av en omställningsperiod då de drivs enligt ekologiska produktionsregler men inte får producera ekologiska produkter. Produkter bör endast få släppas ut på marknaden som ekologiska produkter när omställ ningsperioden har gått ut. Den perioden bör inte inledas förrän jordbrukare eller aktörer som producerar alger eller vattenbruksdjur har anmält omställningen till ekologisk produktion till de behöriga myndigheterna i den medlems stat där jordbruksföretaget är beläget och därför omfattas av det kontrollsystem som medlemsstaterna ska inrätta i enlighet med och rådets förordning (EU) 2017/625 (2) och den här förordningen. Behöriga myndigheter bör endast få godkänna perioder som omställningsperioder retroaktivt före anmälningsdagen om jordbruksföretaget eller de berörda delarna av det har deltagit i miljöåtgärder på jordbruksområdet via unionens fonder eller är natur- eller jordbruksmark som av inte har behandlats med produkter eller ämnen som inte är tillåtna i ekologisk produktion. (22)I syfte att säkerställa kvalitet, spårbarhet, efterlevnad av denna förordning vad gäller ekologisk produktion och anpassning till den tekniska utvecklingen, bör befogenheten att anta vissa akter delegeras till kommissionen med avseende på ytterligare regler om uppdelningen av jordbruksföretag i ekologiska produktionsenheter, produktions enheter under omställning och icke-ekologiska produktionsenheter. (23)Användning av joniserande strålning, kloning av djur och djur med polyploidi som framkallats på konstgjord väg eller genetiskt modifierade organismer (GMO) och produkter som har framställts av eller med GMO är inte förenligt med begreppet ekologisk produktion och konsumenternas uppfattning om vad som utgör en ekologisk produkt. Sådan användning bör därför vara förbjuden i ekologisk produktion. (24)För att stödja och underlätta efterlevnaden av denna förordning bör aktörer i samtliga produktions-, berednings- och distributionsled vid behov vidta förebyggande åtgärder för att säkerställa bevarandet av den biologiska mång falden och skydda markkvaliteten samt motverka och bekämpa skadegörare och sjukdomar och för att undvika (1) och rådets förordning (EG) nr 1107/2009 av om utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden och om upphävande av rådets direktiv /117/EEG och 91/414/EEG (EUT L 309, 24.11.2009, s. 1). (2) och rådets förordning (EU) 2017/625 av om offentlig kontroll och annan offentlig verk samhet för att säkerställa tillämpningen av livsmedels- och foderlagstiftningen och av bestämmelser om djurs hälsa och djurskydd, växtskydd och växtskyddsmedel samt om ändring av och rådets förordningar (EG) nr 999/2001, (EG) nr 396/2005, (EG) nr 1069/2009, (EG) nr 1107/2009, (EU) nr 1151/2012, (EU) nr 652/2014, (EU) 2016/429 och (EU) 2016/2031, rådets förordningar (EG) nr 1/2005 och (EG) nr 1099/2009 och rådets direktiv /58/EG, 1999/74/EG, 2007/43/EG, 2008/119/EG och 2008/120/EG och om upphävande av och rådets förordningar (EG) nr 854/2004 och (EG) nr 882/2004, rådets direktiv /608/EEG, 89/662/EEG, 90/425/EEG, 91/496/EEG, 96/23/EG, 96/93/EG och 97/78/EG samt rådets beslut 92/438/EEG (förordningen om offentlig kontroll) (EUT L 95, , s. 1). Europeiska unionens officiella tidning L 150/5 negativa effekter på miljön och på djurens hälsa och växtskyddet. De bör även vid behov vidta proportionella försiktighetsåtgärder underställda deras kontroll för att undvika kontaminering med produkter eller ämnen som inte är tillåtna i ekologisk produktion i enlighet med denna förordning och för att undvika sammanblandning av ekologiska produkter, produkter under omställning och icke-ekologiska produkter. (25)De produkter som produceras bör inte släppas ut på marknaden som ekologiska produkter.