prop · H803211 · 2021-06-22 00:00:00 — Vilka projekten når och inte når är svårt att få en uppfattning om då det sällan framgår av projektens redovisning. Ofta redovisas antal män och antal kvinnor som deltagit i projekten, men andra maktordningar som klass, sexualitet, etnicitet och funktionsförmåga saknas, om det inte är det som utmärker den specifika målgruppen. I första hand når projekten sina egna medlemmar. Men den offentliga sektorn är ofta samarbetspartner och utgör en arena för utförande och en ingång för att få kontakt med målgruppen. Skolan, både förskola, grundskola, gymnasieskola, grund- och gymnasiesärskola, är de vanligaste arenorna för projekt. Därav kan man dra slutsatsen att många projekt når ut till ett brett spektrum av barn och unga. Detta säger dock inget om inflytande och valfrihet att delta, men å andra sidan når projekten sannolikt unga som annars aldrig skulle komma i kontakt med föreningslivet och specifika verksamheter. Detta är ett dilemma som Allmänna arvsfonden försöker hålla levande i sin handläggning. Vilken roll har målgruppen efter projekttidens slut? I bedömningen av målgruppernas delaktighet i projekten ingår även vilken roll den aktuella målgruppen har efter projektets slut. Den uppföljning som görs av avslutade projekt visar att målgruppen i många av projekten fortsätter att ha en hög delaktighet i verksamheten även efter det att projekten avslutats. Det är också vanligt att målgruppen ses som en resurs för den fortsatta verksamheten på ett annat sätt än innan projektet startade. I vissa projekt går målgruppen från att ha varit deltagare till att bli mentorer, ambassadörer, funktionärer eller ta plats i organisationens styrelse eller få något annat förtroendefullt uppdrag. I andra fall bildas en målgruppsstyrd egen förening eller en ny sektion inom organisationen. Slutligen finns exempel på verksamheter som efter projektets avslutning fortsätter att använda målgruppen som en viktig resurs i referens- och styrgrupper. Ett exempel är personer med intellektuella funktionsnedsättningar i Kulturcentrum Väst som i projektet håller i pedagogiska pass och en interaktiv föreställning för skolelever i syfte att väcka intresse för naturvetenskap, teknik och matematik. Ett annat exempel är projektet , hjärta och gemenskap som drivs av Handboll Herr. Projektets syfte är att genom idrotten öka den sociala gemenskapen i ett antal stadsdelar där unga utbildas till ledare och håller i de aktiviteter som ordnas. Ett tredje exempel är unga som är aktiva som ledare och domare i Konyaspor IF:s projekt blir vi ett. Projektet syftar till att genom idrotten inkludera nyanlända ungdomar i samhället i samarbete med kommunen och näringslivet. Lokalstöden används till många olika slags byggnationer, från anläggning av utegym, nybyggnation av aktivitetshallar, större tillgänglighetsanpass- 2020/21:211 ningar av lokaler och anläggningar till anläggning av en promenadslinga med samtida konstutställningar. Även när det gäller lokalstöden är det oftast via föreningen eller någon annan intresseorganisation som målgruppen får en röst. Det kan vara svårt för målgruppen att ha inflytande över den faktiska byggnationen, men däremot är målgruppen alltid involverad när det gäller planeringen och genomförandet av den faktiska verksamheten. Majoriteten av lokalstöden har någon form av samverkan med offentlig sektor, vanligtvis fritids, särskolan och skolan. Inte sällan innebär lokalstödsprojekten att organisationen når en ny målgrupp, inte minst personer med funktionsnedsättning. I dessa lokalstöd förekommer också samarbeten med funktionshindersorganisationer och i några fall också med boenden för personer med funktionsnedsättning. De utvärderingar som Arvsfondsdelegationen initierar spänner över ett vitt fält och omfattar både pågående projekt och projekt som genomfördes . Utvärderingarna sker i tre steg: •en genomgång av projektens dokumentation som består av ansökningar, redovisningar och slutrapporter, •en enkätstudie, och •ett antal fallstudier som inkluderar besök och intervjuer. Utvärderingarna genomförs av forskare från en rad olika forskningsdiscipliner såsom pedagogik, etnologi, företagsekonomi och sociologi. har Arvsfondsdelegationen finansierat 56 utvärderingar som redovisats. ingår cirka 209 projekt i 8 pågående utvärderingar. Fyra utvärderingar som Arvsfondsdelegationen har initierat har temat platsens betydelse. har utvärderingar av lokalstöd, projekt i storstäder och sociala medier redovisats. Den fjärde och sista studien på temat handlar om projekt på landsbygden och har genomförts av forskare vid . 6.2.8En utvärdering av projekt på landsbygden – Det lokala civilsamhällets roll på landsbygden Allmänna arvsfonden finansierar många projekt på landsbygden runt om i , från i norr till utkanter i söder. För att ta reda på vilka spår arvsfondens pengar lämnar och vilka utmaningar och möjligheter som projekt på landsbygden möter har Arvsfondsdelegationen uppdragit åt forskare vid att studera bland annat dessa frågor. Studien redovisas i rapporten Det lokala civilsamhällets roll på landsbygden som publicerades . Urbaniseringen försvagar infrastrukturen på landsbygden och inte minst i glesbygdsområden kan det bli svårt för dem som bor kvar där att hantera vardagslivet. I lokalsamhällen med bristande infrastruktur tar civilsam- hällets organisationer ibland ansvar för att ersätta service som har lagts Frågan är om de också kan bära och vårda visioner om landsbygdens Skr. 2020/21:211 roll och visa på goda exempel på vad landsbygdens lokalsamhällen förmår trots att man uppfattar sig alltmer perifera i det moderna . En del av arvsfondsprojekten äger rum på landsbygden och en studie av sådana projekt ger möjlighet att studera interaktionen mellan ideella organisationer och lokalsamhället samt civilsamhällets roll och struktur på landsbygden. I rapporten utvärderas 16 arvsfondsfinansierade projekt på landsbygden som drivits av eller samarbetat med ideella organisationer på landsbygden, men studien är också en undersökning av civilsamhällets roll på landsbygden. Syftet var att bidra med kunskap om det lokala civilsamhällets roll och struktur på landsbygden Syftet med undersökningen var att bidra med kunskap om det lokala civilsamhällets roll och struktur på landsbygden. Studiens övergripande fråga var därför på vilka sätt ideella organisationer och lokalsamhällen på landsbygden interagerar med varandra. Denna fråga operationaliserades i följande undersökningsfrågor. •Hur bidrar lokalsamhällen på landsbygden till civilsamhällets organisationer? •Hur bidrar civilsamhällets organisationer till lokalsamhällen på landsbygden? •Vilken struktur har civilsamhället i landsbygdens lokalsamhällen? Utvärderingsfrågorna undersöker om och på vilka sätt projekten bidrar till de sammanhang där de har verkat och hur de organisationer som har drivit projekten har samverkat med lokalsamhället. Studien har använt tre typer av material: dokument, resultat av en enkätundersökning och transkriberade intervjuer. Tillsammans utgör dessa tre material den empiri som har analyserats och som ligger till grund för rapporten. För att studera hur ideella organisationer interagerar med sin kontext – här lokalsamhällen på landsbygden – och hur ideella organisationer formas av den plats de verkar i, behandlas ideella organisationer som öppna system. Ett sådant relationellt perspektiv innebär att ideella organisationer, och i förlängningen civilsamhället, både påverkar och är beroende av sin kontext och att de därmed formar varandra. I ett relationellt perspektiv är det ömsesidiga utbytet av resurser mellan ideell organisation och lokalsamhälle ett uttryck för hur organisationer som öppna system påverkar och formar varandra. För att undersöka hur ideella organisationer och lokalsamhällen påverkar varandra används resursmobiliseringsteorin. Med detta teoretiska perspektiv studeras särskilt hur ideella organisationer interagerar med sin omgivning för att få nödvändiga resurser som t.ex. materiella tillgångar, information, kunskap, nätverk och legitimitet. Med detta perspektiv kommer maktrelationer och entreprenörer som lokala eldsjälar i förgrunden, eftersom kontroll över resurser och samarbetspartner är väsentlig för att kunna verka framgångsrikt. Projekten skapar gemenskap, identitet och kunskap Enligt enkätundersökningen var inte det lokala civilsamhället och den egna federativa strukturen viktigast som samarbetspartner och för att stödja med resurser till de ideella organisationer som bedrev projekten. Det var i stället kommuner, studieförbund och enskilda personer som de ideella organisationerna oftast samarbetade med för att driva projekten och det var främst de som bidrog med resurser. Utgår man från att lokala civilsamhällen kan ersätta eller stärka en sviktande infrastruktur kunde man ha väntat sig att lokalsamhällena stärkte sitt politiska inflytande och att projekten skapade nya materiella resurser, till exempel arbetstillfällen i lokalsamhället. Men enligt enkätsvaren åstadkommer projekten främst sammanhållning, identitet, uppmärksamhet och kunskap. Det tycks alltså främst vara ideella organisationers förmåga att ge immateriella resurser som mening och socialt sammanhang som kännetecknar vad de kan bidra med till lokalsamhällena. Intervjuerna visade att de som var inblandade i projekten i lokalsamhället menade att platsen, landsbygdssammanhanget, var viktigt för att förstå projekten och hur de ideella organisationerna hade interagerat med lokalsamhället. Det visar att sammanhanget spelar roll för civilsamhällets roll och struktur och att landsbygden utgör ett annat sammanhang än staden. En stor del av civilsamhällesforskningen tar utgångspunkt i miljöer och begreppsliggörandet av civilsamhället har gjorts utan hänsyn till kontexten. I det avseendet är rapporten ett sätt att ta hänsyn till kontexten och på så sätt närma forskningen om civilsamhället till de studier av civilsamhället som gjorts inom landsbygdsforskning och kulturgeografi för att ge bättre kunskap om civilsamhällets roll på landsbygden. Intervjupersonerna talade återkommande om enskilda personer och att de kontaktnät dessa utgör är helt avgörande för att förankra projekten i lokalsamhället. Vidare kopplade intervjupersonerna betydelsen av enskilda personer till landsbygdskontexten. Det tyder på att i ett sammanhang där det går att ha personliga relationer med många i lokalsamhället framträder människor i stället för organisationer. I en sådan miljö söker man sig inte till en organisation och möter anställda eller företrädare utan man söker personer man känner (till) och genom dem kan man använda organisationer. Intervjupersonerna, liksom de som svarat på enkäten, betonar vikten av immateriella resurser som gemenskap, identitet och kunskap i stället för materiella resurser och politiskt inflytande. Det är alltså det lokala civilsamhällets möjlighet att bidra med mening, gemenskap och identitet som står i förgrunden när intervjupersonerna talar om vad projekten betyder för platsen. Att sociala och meningsgivande resurser så starkt betonas gör att det enligt rapportförfattarna finns goda skäl att inte bara diskutera ideella organisationer som tjänsteproducenter för att ersätta en otillräcklig välfärd eller som intresseorganisationer för att ge politisk röst. Även den sociala gemenskap som ideella organisationer kan innebära och de visioner om människan och samhället som de förvaltar förtjänar att uppmärksammas i civilsamhällesforskningen eftersom de ger mening och skapar sammanhang. 6.2.9En uppföljning av satsningen Ålder är inget hinder I detta avsnitt redovisas några iakttagelser som Arvsfondsdelegationens kanslifunktion gjort vid intervjuer med projektansvariga i de projekt som ingår i delegationens särskilda satsning kallad Ålder är inget hinder (se avsnitt 3.8.1). De ansökningar som kommit in inom ramen för satsningen ger en bild av hur det är att vara gammal i , både av att vara gammal, frisk och aktiv eller att vara sjuk och lida av ålderskrämpor. Projekten tar sig an problem som ensamhet, nedsatt hälsa och digitalt utanförskap. Ansökningarna ger också en bild av hur det är att vara anhörig till en äldre person i behov av hjälp och stöd eller hur det kan vara att möta de äldre som professionell i vård och omsorg. En rad av vitt skilda organisationer såsom studieförbund, idrottsorganisationer, kulturföreningar och funktionshindersorganisationer har inkommit med ansökningar om att genomföra projekt om digitalisering, kulturaktiviteter, fysiska aktiviteter och stöd av olika slag. Syftet med projekten är att skapa meningsfulla aktiviteter där de äldre kan lära nytt, bryta ofrivillig ensamhet och få stöd. Organisationerna i satsningen samverkar med en rad andra organisationer och offentliga aktörer med verksamhet inom exempelvis särskilda boenden för äldre och dagverksamhet. Samarbetet kan handla om allt från att nå ut till målgruppen äldre, få kunskap om sjukdomar och funktionshinder, sprida information om verksamheten och dess resultat och att få tillgång till lokaler till att medverka i referensgrupper. Flera projekt vänder sig till äldre som är sjuka eller sköra, vilket gör det svårt att nå de äldre. Det kan vara äldre som bor på särskilda boenden och är beroende av att få hjälp och stöd att ta sig till de verksamheter som projekten erbjuder. Äldre som har en demenssjukdom kan inte alltid välja själva om de vill delta, och för att testa nya aktiviteter krävs uppfinningsrikedom och lyhördhet från arrangörerna. I flera projekt är aktivitetsledarna själva äldre och behöver utbildning och stöd för att kunna leda aktiviteterna. Projekten har kommit olika långt och fått göra en rad olika anpassningar på grund av pandemin, men verksamheterna fortsätter genom att man flyttar om planerade aktiviteter och genom att man använder sig av digitala kanaler i större utsträckning än planerat. Framkomliga vägar och hinder För att åstadkomma den verksamhet som projekten avser är den viktigaste faktorn att projektet är förankrat med tilltänkta samverkanspartner. Inte minst gäller detta när det handlar om att komma in i andra verksamheter som boenden och dagverksamhet. Personal i verksamheterna måste vara delaktiga i vad som ska ske och vad som förväntas av dem samt ha förutsättningar exempelvis i form av tid att ge den hjälp som behövs. Äldre kan behöva hjälp med belysning, hörselutrustning som ska fungera eller med att komma till och från lokalen, vilket tar tid från det ordinarie arbetet. Flera av projekten handlar om att minnas och berätta, något som inte är helt oproblematiskt. Det gäller att vara varsam med de äldres berättelser och livsöden och inte utnyttja dem. Att väcka minnen till liv och titta bakåt är inte alltid positivt. Det har hänt att anhöriga ställer sig undrande till vad deras närstående som lider av demens berättar. Hur den offentliga verksamheten är organiserad kan ge upphov till stup- rörstänkande som drabbar målgruppen äldre som lätt kan hamna mellan olika ansvarsområden, till exempel vård och omsorg kontra aktivitet och Även projektorganisationerna kan ha olika syn på målgruppen, vilka som tillhör och inte. Ett av kriterierna för att få stöd ur Allmänna arvsfonden är målgruppens När det gäller delaktighet avseende syfte och mål med verksamheten har det inte alltid varit möjligt att säkerställa de äldres delaktighet, särskilt som projekten i första hand vänder sig till äldre som har någon form av funktionsnedsättning. Däremot visar intervjuerna att projekten på olika sätt försöker att få målgruppens delaktighet i utformandet av olika aktiviteter. Flera projekt grundas på tidigare erfarenheter och inleder sina verksamheter med referensgrupper och mindre grupper som testar och arbetar fram en metod eller ett arbetssätt. Detta har varit viktigt för att engagera de äldre och för att de ska vilja Kontinuiteten, att det är samma personer som kommer, och att lära känna varandra har varit viktigt liksom att ha tålamod och vänta in Några hinder som projekten har tagit upp i intervjuerna är bland annat att de projekt som drivs i studiecirkelform måste lösa studiecirkelformens krav på personnummer och att kraven utifrån GDPR-lagstiftningen ibland ställer till problem. Flera projekt har äldre volontärer som träningsledare, högläsare eller Volontärerna får utbildning om hur man exempelvis leder samtalsgrupper eller om demens. I flera projekt ges volontärerna också möjlighet att mötas och utbyta erfarenheter och tips. Det finns också känsliga ämnen som är svåra att närma sig. även vänder sig till anhöriga vittnar om hur det inledningsvis var svårt att Man ville inte lämna ut sina sjuka anhöriga men vågar berätta när andra anhöriga berättar om sina erfarenheter. Ett annat ämne som varit svårt att uppbåda intresse för är psykisk ohälsa hos äldre. samtalsgrupp föreslog: ”Kan vi inte bara ta bort det här med psykisk ohälsa och prata om oro, ensamhet och depression?”. Ett annat projekt fick lättare att nå ut när man döpte om projektet och kallade det för Samtalsgrupp för seniorer – för dig som behöver mer inspiration i vardagslivet i stället för Psykisk hälsa för seniorer. Att synliggöra en ny målgrupp kan också innebära utmaningar. och må bra med ADHD, är ett exempel på detta. Projektet syftar till att öka medvetenheten och kun- skapen kring hur äldre personer med ADHD och närliggande diagnoser riskerar att få ökade svårigheter vid övergången från yrkesverksamt liv till Åldrandet innebär särskilda utmaningar då man går från ett strukturerat liv genom arbete, familj och samhällsstöd, in i ett pensionärs- liv där mycket av detta saknas. En väg att nå ut till målgruppen var en enkät i sociala medier. Enkäten riktade sig till personer , men det visade sig att majoriteten av dem som svarade var . anledning till detta är sannolikt att äldre är mindre digitaliserade och inte förekommer lika ofta i sociala medier. I projektet drog man slutsatsen att om man skulle få kunskaper kring dessa diagnoser och åldrande måste man anlägga ett livsloppsperspektiv och inte bara fokusera på ålder. Enkätsvaren visade att de som svarat aldrig hade haft ett strukturerat liv och att deras problem blev större runt femtioårsåldern då exempelvis barnen flyttat hemifrån och man fick mer tid att tänka på sig själv eller när en närstående som gett hjälp och stöd gått bort. Projektet har också gjort ett femtiotal intervjuer där också personer i åldern har intervjuats. ADHD-relaterade diagnoser förknippas fortfarande med barn och unga och äldre i intervjuerna vittnar om både lättnad över att få en diagnos och en förklaring till varför deras liv blivit som det blivit. Vissa uttrycker en sorg över att inte tidigare fått en förklaring och möjlighet till hjälp och stöd. Intervjuerna visar också att det varit lätt att få en diagnos och att många mötts av oförståelse både från anhöriga och i mötet med vård och omsorg. Majoriteten av dem som deltagit i projektet så här långt är kvinnor, männen har varit svårare att nå. Det har också varit svårt att nå personer med annan etnisk bakgrund än svensk. De intervjuade projektansvariga berättar om sina ambitioner att nå ut till äldre med olika bakgrund och livssituationer. Förutom tidigare nämnda samarbetspartner har anhörigcenter, hemsjukvård, vårdcentraler, bibliotek och kyrkan varit viktiga aktörer för att nå ut exempelvis till äldre som inte tidigare varit föreningsaktiva och äldre med invandrarbakgrund. Samtliga intervjuade projekt har uppgett att de har haft svårt att nå äldre med invandrarbakgrund. Ett av projekten startade samtalsgrupper med äldre invandrare med samma etniska bakgrund. Projektet stötte på problem då de äldre bodde på samma lilla ort, vilket gjorde det svårare att öppna upp och tala om vissa svåra saker. Vad betyder verksamheten för de äldre? På grund av pandemin har inga intervjuer gjorts med äldre som deltar i projekten. Den bild som intervjuerna med projektansvariga ger visar att både de volontärer som är äldre och de äldre som deltar i verksamheterna berikas av dessa. Man lär sig nytt och är med i ett sammanhang där man får använda sina erfarenheter och sin kompetens och träffa nya människor. Andra projektdeltagare har uppskattat en stunds avkoppling med fängslande och berikande berättelser. I intervjuerna ges flera exempel på hur äldre, trots att minnet sviker, med inlevelse och glädje plötsligt börjar berätta om en plats, sina hundar eller ett visst klädesplagg som var på modet . Forskningen om äldre har ofta pekat på förekommande stereotyper när det gäller äldre och åldrande där äldre beskrivs som antingen aktiva och självständiga eller passiva och beroende. Intervjuerna med projekten visar att det inte alltid verkar finnas en tydlig gränslinje mellan att vara frisk eller sjuk, stark eller svag. Intervjuerna visar också att människor, om förutsättningar ges, trots hinder av olika slag som kommer med sjukdom i kombination med ålder kan leva ett rikt liv, vara handlingskraftiga och bidra till andras välbefinnande. De verksamheter som genomförs inom ramen för Allmänna arvsfondens äldresatsning är exempel på detta och att intresset för kunskap om hur och under vilka betingelser detta är möjligt är stort bland en rad olika aktörer i samhället. Erfarenhetsspridning från enskilda arvsfondsprojekt De organisationer som beviljas medel ur Allmänna arvsfonden samarbetar och samverkar med en rad olika aktörer såväl offentliga, ideella som privata. Kunskaper, erfarenheter och metoder sprids på det sättet vidare, om än med anpassningar till rådande förutsättningar. fritidsområde ekonomisk förenings projekt, som skapat möjlighet för barn och unga med funktionsnedsättning att komma ut i naturen, har spridit sig och så kallade Skogsmulleriken har etablerats på andra platser runt om i landet. Detsamma gäller den tidigare nämnda föreningen eftermiddagsskolor för romska barn (se avsnitt 6.2.1), som finns i andra kommuner och andra romska organisationer. Ett annat exempel på metoder och arbetssätt som sprids är föreningen och fritidschefer som utvecklat en metod för samverkan mellan idrottsanläggningar, kulturskolor och verksamhet för barn och unga med omfattande funktionsnedsättningar och som finns i andra regioner. Flamman har genom projektet byggt upp ett resurscenter för att förmedla kunskap och arbeta demokratistärkande, vilket är ett projekt som efterfrågats av andra kommuner och av aktörer i andra länder. Ytterligare ett exempel är Barnrättsbyråns projekt ”Varför finns inte ni överallt”, som finansieras av bland annat och och sitter med i regeringens Barnrättsdelegation. Projekten som nämns ovan exemplifierar den erfarenhetsspridning som sker i de pågående arvsfondsprojekten. I vissa projekt är erfarenhetsspridningen nationell och i andra regional eller lokal. Det sker även en betydande erfarenhetsspridning från enskilda projekt genom sociala medier, där majoriteten av projekten är aktiva. De pågående arvsfondsprojekten är vid varje given tidpunkt långt fler än 500 och finns över hela landet. Med tanke på att det inte är ovanligt att ett arvsfondsprojekt har 5– 10 samarbetsorganisationer blir den totala erfarenhetsspridningen från samtliga projekt betydande. Den ambitionshöjning av arbetet med erfarenhetsspridning som planerats kunde inte genomföras till följd av pandemin. Målgruppen för utvärderingarna är främst myndigheter och organisationer som är verksamma inom det aktuella området. Vid lanseringen av varje utvärdering har information skickats ut till cirka 1 500 personer. Samtliga utvärderingar finns nedladdningsbara på webbplatsen och resultaten av utvärderingarna sprids genom elektroniska nyhetsbrev samt på Twitter och Facebook. Därutöver har forskarna själva använt och spridit resultaten inom sina verksamhetsområden. På grund av pandemin hölls inga seminarier . Via de nätverk som Arvsfondsdelegationen ingår i har även andra myndigheter tagit del av erfarenheterna från arvsfondsprojekt och utvärderingar.