prop · H90361 · 2021-11-23 00:00:00 — Den andra punkten (bb) anger att från skatteplikt undantas även leveranser av varor och tillhandahållanden av tjänster till en annan medlemsstat, avsedda för väpnade styrkor tillhörande någon annan medlemsstat än destinationsmedlemsstaten samt avsedda att användas av dessa styrkor eller av den civilpersonal som åtföljer dem, eller för försörjning av deras mässar eller marketenterier, när dessa styrkor deltar i en försvarsinsats som görs för att genomföra en unionsverksamhet inom ramen för den gemen- samma säkerhets- och försvarspolitiken. I artikel 12.1 punktskattedirektivet införs en ny punkt (ba) som anger att punktskattepliktiga varor ska undantas från betalning av punktskatt, om de är avsedda att användas av de väpnade styrkorna i varje annan medlemsstat än den medlemsstat inom vilken punktskatt kan tas ut, för styrkornas eget bruk, för civilpersonal som medföljer dem eller för mässar och marketenterier, om dessa styrkor deltar i försvarsinsatser som görs för att genomföra en unionsverksamhet inom ramen för den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken. För att genomföra rådets direktiv (EU) 2019/2235 av om ändring av direktiv /112/EG om ett gemensamt system för mervärdesskatt och direktiv /118/EG om allmänna regler för punktskatt vad gäller gemensamma försvarsinsatser inom unionen, föreslås att det införs en bestämmelse i ML om undantag från skatteplikt vid omsättning av varor och tjänster som har ett annat EU-land som destinationsland, om omsättningen är avsedd för väpnade styrkor tillhörande något annat land än destinationslandet, varorna eller tjänsterna är avsedda att användas av dessa styrkor eller av den civilpersonal som följer med dem, eller för försörjning av deras mässar eller marketenterier, och styrkorna deltar i en försvarsinsats för att genomföra en unionsverksamhet inom ramen för den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken. Skattefriheten bör begränsas så att den inte går längre än vad som medges i destinationslandet för en motsvarande omsättning (jfr artikel 151.1 andra stycket mervärdesskattedirektivet och prop. 2004/05:15 s. 46). Av artikel 151.2 mervärdesskattedirektivet följer att när det gäller varor som inte försänds eller transporteras ut ur den medlemsstat där leveransen äger rum och när det gäller tillhandahållande av tjänster får undantaget beviljas i form av rätt till återbetalning av mervärdesskatten. Den möjlighet som medlemsstaterna har att medge skattefriheten för tjänstetillhandahållanden i form av återbetalning av skatten föreslås inte utnyttjas när det gäller de gränsöverskridande transaktioner som avses i denna bestämmelse. Den regleras i stället i form av undantag i 3 kap. 31 b § ML. När det gäller omsättning av varor och tjänster inom och som är avsedd för väpnade styrkor tillhörande andra EU-länder gäller dock att sådan skattefrihet i svensk rätt normalt uppnås genom återbetalning av skatt, vilket således även bör gälla i detta fall. Det föreslås därför att det införs en bestämmelse i ML om sådan rätt till återbetalning. Det föreslås även att det införs en bestämmelse i ML som avser undantag från skatteplikt vid import och en bestämmelse som avser att användningen av varor i vissa fall likställs med ett unionsinternt förvärv. Vad avser punktskatt föreslås att det införs en bestämmelse i lagen (1994:1563) om tobaksskatt, förkortad LTS, lagen (1994:1564) om 2021/22:61 alkoholskatt, förkortad LAS, lagen (1994:1776) om skatt på energi, förkortad LSE, och lagen (2018:696) om skatt på vissa nikotinhaltiga produkter som innebär att efter ansökan medger återbetalning av skatt på varor som har förvärvats av väpnade styrkor som tillhör ett annat EU-land, för styrkornas eget bruk, för civilpersonal som följer med dem eller för mässar och marketenterier, om dessa styrkor deltar i försvarsinsatser som görs för att genomföra en unionsverksamhet inom ramen för den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken. Det föreslås även att det i LTS, LAS och LSE införs bestämmelser om att skattepliktiga varor enligt nämnda lagar får flyttas under uppskovsförfarande från ett skatteupplag till sådana väpnade styrkor och till väpnade styrkor som tillhör ett land som är part i Nato. Styrkorna måste befinna sig utanför sitt eget land. En förutsättning är även att varorna flyttas till en plats i ett annat EU-land. Bestämmelsen gäller endast i den omfattning frihet från skatt gäller i det andra EU-landet. Enligt 8 § lagen (1976:661) om immunitet och privilegier i vissa fall gäller immunitet och privilegier bl.a. i fråga om punktskatter på förvärv av varor och tjänster i för de Natohögkvarter och de styrkor och den personal som lyder under ett sådant högkvarter som befinner sig i inom ramen för internationellt militärt samarbete eller internationell krishantering och som omfattas av avtal som är i kraft i förhållande till . Se även prop. 1995/96:37 och 2015/16:152 för resonemang kring punktskatter. Det finns enligt regeringen inte skäl att införa några ytterligare bestämmelser med anledning av vad som anges i artikel 12.1 punktskattedirektivet. Ändringarna innebär även att ett antal följdändringar görs i ML, i LTS, LAS och LSE samt i skatteförfarandelagen (2011:1244), förkortad SFL. Förslaget medför att tre nya paragrafer, 2 a kap. 11 §, 3 kap. 31 b § och 10 kap. 8 a §, införs i ML samt ändringar i 2 a kap. 1–3 §§, 3 kap. 30 §, 7 kap. 3 §, 9 d kap. 3 §, 10 kap. 11 §, 19 kap. 1 och 37 §§ samt 20 kap. 1 och 2 a §§ ML. Förslaget medför även ändringar i 8 b § och 31 d § LTS, 7 b § och 31 d § LAS, 9 kap. 1 § och 3 a kap. 2 § LSE, 15 § lagen om skatt på vissa nikotinhaltiga produkter samt 64 kap. 6 § SFL. Följdändringar och vissa andra frågor Ändringar i skatteförfarandelagen och Regeringens förslag: Registrering enligt skatteförfarandelagen för vissa godkända aktörer inom punktskatteförfarandet knyts till förekomsten av ett sådant godkännande. Vissa aktörer som lämnar särskild skattedeklaration ska också registreras. med anledningar av ändringarna av registrering samt vissa ändringar med anledning av bl.a. skattskyldigheten för de nya aktörerna tillfälligt certifierad mottagare, certifierad mottagare, tillfälligt registrerad distansförsäljare och registrerad distansförsäljare föreslås i bestämmelserna i skatteförfarandelagen om lämnande av skattedeklaration. I lagen om behandling av uppgifter i beskattnings- verksamhet införs en bestämmelse som innebär att uppgifter och handlingar hos rörande certifierade mottagare, tillfälligt certifierade mottagare, certifierade avsändare, tillfälligt certifierade avsändare, registrerade distansförsäljare och tillfälligt registrerade distansförsäljare ska gallras efter utgången av det kalenderår då aktören avregistrerades. Tidpunkten för gallring av uppgifter och handlingar kopplade till meddelanden i EMCS utvidgas till att omfatta meddelanden kopplade till den förenklade administrativa referenskoden. Lagen om behandling av uppgifter i beskattnings- verksamhet ska även ändras så att möjligheten för att lämna ut uppgift om huruvida en distansförsäljare har ställt säkerhet för betalning av skatt på de varor som sänds från ett annat EU-land inte längre omfattar registrerade distansförsäljare och tillfälligt registrerade distansförsäljare. Regeringens bedömning: Den personuppgiftsbehandling som de förslag som avser genomförandet av det nya punktskattedirektivet ger upphov till är förenlig med EU:s dataskyddsförordning. Den befintliga reglering som finns på personuppgiftsområdet utgör tillräcklig reglering för den personuppgiftsbehandling som kan komma att ske vid med anledning av förslagen. Det behöver inte införas någon ytterligare reglering av denna behandling bortsett från de ändringar som föreslås i lagen om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet. Promemorians förslag och bedömning överensstämmer med regeringens. I promemorian finns inte något förslag vad avser ändring av bestämmelsen om utlämnande till enskilda av uppgift om huruvida säkerhet har ställts. Remissinstanserna: efterfrågar ytter- ligare analyser kring förenligheten med principen om lagringsminimering. Företagarna anser att en möjlighet till längre redovisningsperiod än kalendervecka fortsatt bör finnas för den som är registrerad distansförsäljare. Övriga remissinstanser har inte yttrat sig särskilt i denna del. Skälen för regeringens förslag och bedömning I skatteförfarandelagen (2011:1244), förkortad SFL, finns bestämmelser om registrering av personer som agerar i olika egenskaper i samband med t.ex. arbetsgivaravgifter, mervärdesskatt eller punktskatt. På punktskatteområdet anges i 7 kap. 1 § första stycket 9 SFL (i lydelsen enligt prop. 2021/22:20) att ska registrera den som är skattskyldig enligt ett antal lagar som räknas upp i bestämmelsen. Eftersom den nuvarande 7 kap. 1 § SFL har vuxit genom införandet av såväl nya punktskattelagar som andra nya aktörer vilka bör registreras har den blivit något svåröverskådlig. Regeringen föreslår därför att den delas upp i två paragrafer där en ny 7 kap. 1 a § SFL innehåller bestämmelserna om registrering på punktskatteområdet. Vad gäller de punktskattelagar där skattskyldighet är knuten till godkännanden som exempelvis upplagshavare eller lagerhållare är avsikten att registreringen ska ske redan i samband med godkännandet. Detta även om det i något fall skulle vara så att den faktiska skattskyldigheten uppkommer något senare, t.ex. i fråga om en nystartad För att tydligare spegla att registreringen är knuten till godkännandet föreslås att den nya 7 kap. 1 a § ändras så att de hänvisar till den som är godkänd enligt relevanta bestämmelser i lagen (1994:1563) om tobaksskatt, förkortad LTS, lagen (1994:1564) om alkoholskatt, förkortad LAS, lagen (1994:1776) om skatt på energi, förkortad LSE, lagen (2016:1067) om skatt på kemikalier i viss elektronik, lagen (2018:696) om skatt på vissa nikotinhaltiga produkter och lagen (2020:32) om skatt på För att underlätta läsningen föreslås att bestämmelsen redaktionellt utformas så att varje underpunkt avser en viss form av Enligt nuvarande bestämmelser registreras inte den som godkänns som tillfälligt registrerad varumottagare enligt LTS, LAS och LSE. aktörer godkänns endast för en särskild angiven flyttning och redovisar skatten i en särskild skattedeklaration för varje händelse. aktörer meddelas dock ett godkännande av och ställer Det bedöms därför finnas goda skäl att även ta med dessa aktörer bland de som ska registreras enligt SFL. För att lättare särskilja dessa aktörer vilka ska redovisa skatt genom särskild skattedeklaration för varje händelse från andra aktörer som redovisar skatt för redovisningsperioder föreslås att det införs en särskild punkt i den nya 7 kap. 1 a § SFL i vilken det anges att ska registrera den som är godkänd som tillfälligt Med anledning av genomförandet av rådets direktiv (EU) 2020/262 av om allmänna regler om punktskatt, nedan kallat nya punktskattedirektivet, föreslås ovan i avsnitt 7.2 och 7.4 införandet av nya aktörer i den nya lagen om tobaksskatt, förkortad NLTS, den nya lagen om alkoholskatt, förkortad NLAS och i LSE. beskattade varor tillkommer certifierade mottagare och tillfälligt certifierade mottagare och vad avser distansförsäljning ersätts nuvarande distansförsäljare av nya bestämmelser om tillfälligt registrerade distans- försäljare och registrerade distansförsäljare. Dessa aktörer är inte föremål för godkännande av . I stället anges i NLTS, NLAS och LSE att aktörerna ska ansöka om registrering hos . aktörer bör dock registreras även enligt SFL. Såsom föreslagits ovan bör särskiljas de aktörer vilka föreslås redovisa skatten för redovisnings- perioder och de aktörer vilka föreslås redovisa skatten i en skatte- deklaration för varje händelse. Den som endast ansökt om registrering som certifierad avsändare eller tillfälligt certifierad avsändare bedöms inte behöva registreras enligt SFL. Varken skattskyldighet eller skyldighet att ställa säkerhet är kopplad till en sådan registrering. För att underlätta den praktiska hanteringen av ändringarna föreslås att ändringarna i 7 kap. 1 § SFL tidsmässigt delas upp i två delar. steg delas nuvarande 7 kap. 1 § SFL upp i två delar genom att punkt 9 (i lydelsen enligt prop. 2021/22:20) lyfts över till en ny 7 kap. 1 a § SFL utan Prop. 2021/22:61 de omarbetningar som i övrigt föreslås ovan (se lagförslag 2.18). Omarbetningarna i övrigt sker sedan i ett andra steg och samordnas tidsmässigt med de ändringar som sker med anledning av genomförandet av nya punktskattedirektivet (se lagförslag 2.20). Andra ändringar i skatteförfarandelagen Mot bakgrund av de ändringar som föreslås ovan i 7 kap. 1 a § SFL föreslås vissa följdändringar i 26 kap. SFL. Bestämmelserna i 26 kap. 6 och 8 §§ SFL om vilka som ska redovisa skatt i skattedeklaration för redovisningsperiod respektive händelse föreslås, där det är relevant, hänvisa till respektive punkt i nya 7 kap. 1 a § SFL. Därigenom anpassas bestämmelserna även till förslagen i avsnitt 7.2 och 7.4 vad avser redovisning av skatt för de nya aktörer som föreslås införas inom förfarandet för beskattade varor respektive vid distansförsäljning. Därutöver är bestämmelserna i 26 kap. 8 § SFL även fortsättningsvis tillämpliga för sådana skattskyldiga enligt LTS, LAS, LSE, lagen om skatt på kemikalier i viss elektronik, lagen om skatt på vissa nikotinhaltiga produkter eller lagen om skatt på plastbärkassar som inte ska registreras till följd av 7 kap. 1 a § SFL. Bestämmelserna i 26 kap. 37 § SFL om att deklaration i vissa fall ska ha kommit in senast vid den händelse som medför skattskyldighet föreslås, vad gäller mottagare vid distans- försäljning endast vara tillämpliga om mottagaren inte har fullgjort sin anmälningsskyldighet. Bestämmelserna är även, på samma sätt som , tillämpliga för den som är skattskyldig för att den för in bränsle för personligt bruk med ovanligt transportsätt om denne inte har ställt säkerhet för flyttningen (se avsnitt 12.4). För den mottagare vid distansförsäljning som har fullgjort sin anmälningsskyldighet föreslås i 26 kap. 37 § SFL införas en ny bestämmelse om lämnande av deklaration efter varorna har tagits emot eller skattskyldighetens inträde. I avsnitt 7.4 föreslås att den som är registrerad distansförsäljare ska redovisa skatten i punktskattedeklaration för en kalendervecka. medför införandet av en ny bestämmelse i SFL om en sådan redovisnings- period samt en ny bestämmelse om när skattedeklarationen ska ges in till Det bedöms inte lämpligt att den som ska redovisa skatten i stället ska kunna redovisa skatten per kalenderår efter beslut av enligt 26 kap. 17 § SFL. bör därför införas vilken innebär att bestämmelsen inte är tillämplig för den som redovisar skatten . medför inte någon annan bedömning. När en punktskattedekaration ska lämnas framgår av 26 kap. 26–37 §§ Statoil Fuel and har i en skrivelse (Fi2012/04120) framställt önskemål om att reglerna om när ett företag som ingår i en mervärdesskattegrupp ska lämna en punktskattedeklaration förtydligas. Regeringen avser inte att vidta några åtgärder med anledning av Förslagen i avsnitt 7.2 kommer såsom har berörts ovan innebära att det införs krav för den som vill flytta varor enligt förfarandet för beskattade 2021/22:61 varor att anmäla sig till för registrering som certifierad avsändare, tillfälligt certifierad avsändare, certifierad mottagare eller tillfälligt certifierad mottagare. Det kommer liksom även ställas krav på att den som vill flytta varor genom distansförsäljning anmäler sig för registrering. En sådan registrering kan medföra att det hos sker en viss hantering av personuppgifter om fysiska personer, bl.a. då enskilda personer som inte agerar i yrkesmässig verksamhet i vissa fall kan registreras som tillfälligt certifierade mottagare eller tillfälligt certifierade avsändare. Utgångspunkten är annars att registreringarna i de allra flesta fall kommer att avse juridiska personer. Förslaget medför att för fysiska personer som agerar i yrkesmässig verksamhet, kan komma att behöva behandla namn, personnummer, adress- och kontaktuppgifter, uppgifter om redovisningsperioder och bokslutsdatum samt uppgiven grund för ansökan. I vissa fall kan även komma att behöva behandla namn, personnummer, adress och kontaktuppgifter och uppgiven grund för ansökan för fysiska person som anmäler sig för registrering som certifierade avsändare eller mottagare. Det står mot den angivna bakgrunden klart att förslaget kan ge upphov till en sådan personuppgiftsbehandling som omfattas av Europa- parlamentets och rådets förordning (EU) 2016/679 av om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv /46/EG (allmän dataskyddsförordning), nedan kallad EU:s dataskyddsförordning. EU:s dataskyddsförordning är i alla delar bindande och direkt tillämplig i samtliga EU:s medlemsländer. Dataskyddsförordningen utgör den generella regleringen av personuppgiftsbehandling inom EU. För personuppgifts- behandling i beskattningsverksamheten finns lagen (2001:181) om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet som innehåller bestämmelser som kompletterar EU:s dataskyddsförordning. Förutom vid behandling av personuppgifter om enskilda personer gäller vissa bestämmelser i lagen även vid behandling av uppgifter om juridiska personer (se 1 kap. 1 § andra stycket). Kravet på att den som vill flytta beskattade varor mellan EU-länder ska registreras som certifierad mottagare och certifierad avsändare eller som distansförsäljare följer direkt av nya punktskattedirektivet. Registreringen innebär att aktören har möjlighet att flytta varor enligt förfarandet för beskattade varor eller genom distansförsäljning. Den som är registrerad distansförsäljare får vidare redovisa skatten i stället för i samband med varje händelse som utlöser skatteplikt. För att dessa förmåner inte ska missbrukas och för att uppfylla de krav som ställs i nya punktskattedirektivet på att varor ska hanteras i det datoriserade systemet EMCS och i SEED-databasen krävs att har möjlighet till kontroll. Den behandling av personuppgifter som sker hos till följd av registreringen och godkännandet är nödvändig för att systemet ska fungera. Den rättsliga grunden för personuppgiftsbehandlingen är att den är nödvändig för att utföra en uppgift av allmänt intresse eller som ett led i myndighetsutövning (artikel 6.1 e i EU:s dataskyddsförordning). Den aktuella grunden för behandlingen är vidare fastställd i den nationella rätten på det sätt som krävs enligt artikel 6.3 i EU:s dataskyddsförordning. Den rättsliga grunden är fastställd i förordningen (2017:154) med instruktion för , , , NLAS och LSE. De uppgifter som kommer att behandlas är inte sådana känsliga personuppgifter som avses i artikel 9.1 i EU:s dataskyddsförordning. Uppgifterna är antingen sådana som relaterar till verksamheten eller nödvändiga identifikations- och kontaktuppgifter. Vid en avvägning mellan den registrerades personliga integritet och behovet av att personuppgiften behandlas anses behandlingen vara proportionerlig. Den behandling av uppgifter som förslagen ger upphov till hos i beskattningsdatabasen är tillåten enligt lagen om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet (jfr prop. 2019/20:47 s. 37). Förslagen medför dock att det behöver göras en följdändring i lagen om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet. Enligt huvudregeln i 2 kap. 11 § ska uppgifter och handlingar i beskattnings- databasen, om inget annat anges i 12 §, gallras senast efter utgången av det kalenderår då den beskattningsperiod som uppgifterna och handlingarna kan hänföras till gick ut. Ändringen innebär att uppgifter och handlingar hos om certifierade mottagare, tillfälligt certifierade mottagare, certifierade avsändare, tillfälligt certifierade avsändare, registrerade distansförsäljare och tillfälligt registrerade distans- försäljare i stället ska gallras efter utgången av det kalenderår då aktören avregistrerades. Det är som gäller enligt 2 kap. 12 § andra stycket samma lag för motsvarande uppgifter om bl.a. godkända upplagshavare och registrerade varumottagare enligt samma lagar. Anledningen till att det är nödvändigt att lagra uppgifterna är att det i efterhand, särskilt vid omprövning, ska vara möjligt att kontrollera vilka uppgifter som legat till grund för ett beslut. Omprövning kan bli aktuellt upp till från utgången av det kalenderår då beskattningsåret har gått ut. Eftersom det därefter kan bli fråga om rättslig prövning i domstol bedöms det finnas behov av att lagra uppgifterna ytterligare efter detta. Uppgifterna kan därför inte gallras tidigare än efter utgången av det kalenderår då avregistrering skett. En sådan bestämmelse bedöms därmed vara förenlig med principen om lagringsminimering i artikel 5.1 e i EU:s dataskyddsförordning. Den nuvarande bestämmelsen i 2 kap. 12 § lagen om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet om gallring av uppgifter och handlingar kopplade till meddelanden i EMCS föreslås även utvidgas till att omfatta meddelanden kopplade till den förenklade administrativa referenskoden. Förslaget innebär att sådana uppgifter och handlingar som avses i 4 a § ska gallras efter utgången av det kalenderår då de meddelanden som är kopplade till den administrativa referenskoden, den förenklade administrativa referenskoden eller annan sammanhållande identifikationsuppgift senast ändrades. I dessa fall är en längre gallrings- frist än enligt huvudregeln i 2 kap. 11 § nödvändig då skattskyldighet kan uppkomma (se prop. 2011/12:155 s. 67–69). För att uppgifterna ska kunna användas vid omprövning och eventuell efterföljande rättslig prövning behöver lagringstiden ta hänsyn till såväl tiden fram till skattskyldighetens inträde som de tider för omprövning och rättslig prövning som nämnts ovan. Regeringen bedömer att även denna 2021/22:61 bestämmelse är förenlig med principen om lagringsminimering i artikel 5.1 e i EU:s dataskyddsförordning. får lämna ut uppgift till enskilda i vissa fall om huruvida en distansförsäljare har ställt säkerhet för betalning av skatten. Bakgrunden till detta är att skattskyldigheten för mottagaren enligt nuvarande bestämmelser är knuten till om säljaren har fullgjort sin skyldighet att ställa säkerhet för varorna (jfr prop. 2020/21:112 s. 58–60). Genom förslagen i avsnitt 7.4 kommer skattskyldigheten för den som tar emot EU-harmoniserade tobaksvaror, alkoholvaror eller bränsle som omfattas av 1 kap. 3 a § LSE genom distansförsäljning inte längre vara direkt kopplad till säljarens ställande av säkerhet utan till om avsändaren av varorna vid avsändandet är registrerad som registrerad distansförsäljare eller som tillfälligt registrerad distansförsäljare för den aktuella flyttningen. Det saknas därför skäl att låta bestämmelsen om utlämnande av uppgift om distansförsäljare omfatta de nya aktörerna registrerad distansförsäljare eller tillfälligt registrerad distansförsäljare. Regeringen föreslår att dessa aktörer därmed inte ska omfattas av bestämmelsen om utlämnande av uppgift om huruvida säkerhet har ställts i lagen om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet. En möjlighet att lämna ut uppgift till en enskild om huruvida avsändaren är registrerad bedöms dock föreligga enligt nuvarande bestämmelser i 2 kap. 5 § 3 nämnda lag. Sådan uppgift kan därmed lämnas ut till enskild om det inte av särskild anledning kan antas att den enskilde som uppgiften avser eller någon närstående lider men om uppgiften röjs. Sammanfattningsvis görs bedömningen att den personuppgifts- behandling som förslagen ger upphov till är förenlig med EU:s dataskyddsförordning. Bortsett från de ändringar som föreslås i lagen om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet utgör den befintliga regleringen på personuppgiftsområdet tillräcklig reglering för den personuppgiftsbehandling som kan komma att ske vid med anledning av förslagen.