prop · H90374 · 2021-12-20 00:00:00 — SFM anser att det finns en risk att individer med stort kapital blir särskilt attraktiva att bearbeta med lågkvalitativ och prispressad rådgivning. Det kan leda till oförutsedda effekter för kunderna och det är därför viktigt med en effektiv tillsyn från . Enligt SFM innebär de genomförda förändringarna av flytträtten att tillgången till tjänster för kvalificerad försäkringsrådgivning riskerar att minska. SFM efterfrågar också en bredare analys av effekterna för övriga aktörer på försäkringsmarknaden. Enligt SFM bör konsekvenserna för förvaltarna av underliggande fonder analyseras. Det är i huvudsak fondbolag som förvaltar kapitalet i de aktuella produkterna och bolagens affärsmodeller samt likviditet påverkas av förslagen. Förvaltningsrätten i påpekar att det inte redovisas något resonemang bakom slutsatsen att förslagen inte bedöms leda till ökade kostnader eller ökad arbetsbelastning för domstolarna. Skälen för regeringens bedömning Förslagens syfte och alternativa lösningar Den lagstadgade återköps- och flytträtten omfattar försäkringsavtal som har ingåtts efter (i fråga om återköp) och den 30juni 2007 (i fråga om flytt). Regleringen av försäkringsföretags möjligheter att ta ut avgifter vid återköp och flytt av fond- och depåförsäkringar gäller enbart för försäkringsavtal som omfattas av lagstadgad flytträtt. Förslagen i propositionen syftar till att utvidga tillämpningsområdet för såväl den lagstadgade återköps- och flytträtten som avgiftsregleringen så att samma förutsättningar ska gälla i fråga om återköp och flytt av individuella fond- och depåförsäkringar oavsett när ett försäkringsavtal har ingåtts. efterfrågar en redovisning av alternativa lösningar. har tillkännagett för regeringen det som finansutskottet anför om en utvidgad rätt till flytt av fond- och depåförsäkringar (se avsnitt 3). Enligt tillkännagivandet bör försäkringar tecknade före omfattas av motsvarande flytträtt som försäkringar tecknade därefter, om inte avgörande skäl talar mot detta. Som framgår av avsnitt 5 anser regeringen att det inte finns några avgörande skäl som talar emot en utvidgning av återköps- och flytträtten i enlighet med tillkännagivande. Det anses också föreligga sådana tungt vägande skäl som motiverar retroaktiv lagstiftning. Regeringen bedömer att det inte finns någon alternativ lösning som tillgodoser tillkännagivandet. kartläggning av förslagens konsekvenser har på uppdrag av regeringen kartlagt tänkbara konsekvenser av en utvidgad rätt till återköp och flytt av individuella fond- och depåförsäkringar (se avsnitt 3). Som ett led i kartläggningen har genomfört en enkätundersökning riktad till berörda försäkringsföretag. redovisade kartläggningen i en rapport till regeringen . Rapporten ligger till grund för delar av konsekvensanalysen i denna proposition. Förslagen berör framför allt försäkringsföretag och tjänstepensionsföretag som erbjuder individuella fond- och depåförsäkringar. är det fråga om 18 företag (). Av dessa är det 17 företag som har fond- och depåförsäkringar tecknade före . Det är de företagen som främst berörs av förslagen. Det som anges nedan om konsekvenser för försäkringsföretag gäller även för tjänstepensionsföretag. Även försäkringsförmedlare kan indirekt påverkas av förslagen. Det finns 964 företag och fysiska personer i med tillstånd från för försäkringsdistribution (). Till det kommer ytterligare företag och fysiska personer som bedriver försäkringsdistribution, men som inte behöver ha tillstånd från . Förslagen kan därutöver påverka förvaltare av fonder som de berörda fond- och depåförsäkringarna är anknutna till. finns det 43 företag i med tillstånd från att driva fondverksamhet (fondbolag) eller förvalta alternativa investeringsfonder (AIF-förvaltare) (). Det finns även utländska förvaltningsbolag och AIF-förvaltare som bedriver verksamhet i . efterfrågar en redovisning av berörda företag utifrån storlek. Samtliga berörda försäkringsföretag är stora företag utifrån årlig balansomslutning. Det är dock betydande skillnader i storlek mellan företagen vars totala placeringstillgångar varierar mellan ca 1 och 582 miljarder 2021/(per utgången av 2020). Företagens placeringstillgångar för vilka försäkringstagarna bär placeringsrisken varierar mellan ca 1 och . Som framgår nedan har emellertid försäkringsföretagens storlek en begränsad betydelse för vilka konsekvenser förslagen bedöms få. Det som framför allt påverkar effekterna för försäkringsföretagen är hur stor andel av företagens försäkringskapital som inte är återköp- eller överförbart. När det gäller försäkringsförmedlare och övriga berörda aktörer anser regeringen inte att en mer djupgående redovisning av företagens storlek är påkallad. Flera av försäkringsförmedlarna är dock små företag med 1–5 anställda. anser att redovisningen av särskilda hänsyn till de mindre företagen vid reglernas utformning är bristfällig. Som framgår nedan bedöms förslagen i propositionen få begränsade konsekvenser för försäkringsförmedlarna. Någon särskild hänsyn till små företag bedöms därför inte vara nödvändig. Konsekvenser för företag och enskilda Förslagen i denna proposition omfattar individuella fond- och depåförsäkringar tecknade före . Av tabell 9.1 framgår försäkringsföretagens bestånd av sådana försäkringar uppdelade på privata pensionsförsäkringar, individuella tjänstepensionsförsäkringar och kapitalförsäkringar per utgången av 2019 (se avsnitten 4.1 och 4.2 om de olika försäkringstyperna). Fond- och depåförsäkringar tecknade före (per utgången av 2019) Anm.: Kapitalförsäkring omfattar fond- och depåförsäkringar tecknade före . Källa: , Konsekvenser av en utvidgad rätt till återköp och överföringar, . Av tabellen framgår att av totalt ca 1,4 miljoner fond- och depåförsäkringar är det ca 500 000 försäkringar som inte omfattas av återköps- eller flytträtt. Det är nästan uteslutande fråga om pensionsförsäkringar eftersom de flesta kapitalförsäkringar redan kan återköpas. I de fall där äldre försäkringar omfattas av återköps- eller flytträtt har försäkringsgivare och försäkringstagare avtalat om en sådan möjlighet. Bland fond- och depåförsäkringar tecknade före finns försäkringar som endast kan återköpas eller flyttas med restriktioner, t.ex. krav på hälsoprövning. Förslagen i denna proposition påverkar inte förutsättningarna att återköpa eller flytta sådana försäkringar. Detsamma gäller kapitalpension som redovisas i kategorin privat pensionsförsäkring och som kan nytecknas. Den föreslagna utvidgningen av den lagstadgade återköps- och flytträtten innebär dock att det stora flertalet av de försäkringstagare som saknar en sådan rätt får möjlighet att byta försäkringsgivare eller få sin försäkring återköpt. Eftersom det redan finns en närmast generell rätt till återköp av kapitalförsäkringar har förslaget främst betydelse för privata pensionsförsäkringar och individuella tjänstepensionsförsäkringar. De skatterättsliga begränsningarna som gäller för återköp av pensionsförsäkringar innebär att förslagen i första hand påverkar möjligheterna till flytt av sådana försäkringar (se avsnitt 4.6). Med anledning av det som Svensk Försäkring anför om tjänstepensionsförsäkringar kan följande nämnas. Som anges i avsnitt 4.2 är det i tjänstepensionssammanhang vanligen arbetsgivaren som är försäkringstagare och arbetstagaren som är försäkrad. Den lagstadgade rätten till återköp och flytt tillkommer i dessa fall arbetsgivaren i egenskap av försäkringstagare. Propositionens förslag förändrar inte det förhållandet eftersom förslagen inte berör de grundläggande civilrättsliga villkoren för återköps- och flytträtt (se avsnitt 5). En fördjupad analys av förslagens konsekvenser för arbetsgivare och arbetstagare är därför inte påkallad inom ramen för detta lagstiftningsärende. Det som framför allt har betydelse för vilka effekter förslagen får för de berörda försäkringsföretagen är hur stor andel av deras försäkringsbestånd som inte är återköp- eller flyttbart. I kartläggning framkommer att omkring hälften av företagen har avtalat om en generell rätt till flytt av pensionsförsäkringar. Det framgår också att en mycket stor del av de fond- och depåförsäkringar som saknar återköps- eller flytträtt finns i ett fåtal försäkringsföretag. Det är dessa företag som kommer att påverkas mest av den föreslagna utvidgningen. Framför allt kan förslaget väntas få konsekvenser för företagens finansiella ställning. De försäkringstekniska avsättningarna bör öka på grund av förväntad minskad lönsamhet för de försäkringar som inte har kunnat återköpas eller flyttas. Detta medför att kapitalbasen i företagen minskar i motsvarande mån. kommer solvenskapitalkravet att öka eftersom fler försäkringar kommer att ingå i beräkningen av kapitalkravet för annullationsrisk (dvs. företagens beräknade risk för att försäkringsavtal upphör på grund av återköp eller flytt). Enligt motverkas visserligen ökningen något av att kapitalkravet blir lägre för marknadsrespektive kostnadsrisk samt genom diversifieringseffekter. Sammantaget riskerar dock försäkringsföretagens solvenssituation att försämras. Av kartläggning framgår att solvenskvoten i de företag som berörs mest av den föreslagna utvidgningen bedöms minska med 8–(solvenskvoten är ett mått på vilken buffert ett försäkringsföretag har för att kunna fullfölja sina åtaganden och den beräknas som förhållandet mellan företagets kapitalbas och nödvändig Det framkommer dock inte att något av företagen skulle påverkas i en sådan omfattning att kapitalkraven inte skulle uppfyllas. Den föreslagna utvidgningen kommer sannolikt också få andra konse- kvenser för de berörda försäkringsföretagen, framför allt på kort sikt. slaget kan exempelvis medföra ökade kostnader för anpassning av admini- saknar en närmare beskrivning av dessa kost- Hur stora anpassningskostnaderna blir för respektive för- säkringsföretag får antas variera beroende på företagets verksamhet och i vilken omfattning försäkringsbeståndet redan är återköp- eller flyttbart. Det är förenat med svårigheter att närmare uppskatta kostnadsökningarna för enskilda företag. dock att det bara är ett enda försäkringsföretag som uppger att det krävs investeringar för att hantera en utvidgad flytträtt. anpassningar kan därmed generellt antas bli begränsade. Även den föreslagna avgiftsregleringen som begränsar försäkringsföre- tagens möjligheter att ta ut avgifter vid återköp och flytt kan få konse- kvenser för den finansiella ställningen i flera företag. försäkringsföretag vars äldre fond- och depåförsäkringar redan omfattas av återköp- eller flytträtt enligt avtalsvillkoren. flyttavgifter kommer nämligen att underlätta för den enskilde att lämna sitt försäkringsföretag om så önskas. Precis som när det gäller förslaget om en utvidgad lagstadgad återköps- och flytträtt kan därmed vissa försäkrings- företags solvens påverkas till följd av att kapitalbasen minskar och Det finns dock inte heller här stöd för att något försäkringsföretag skulle påverkas i en sådan omfattning att kapitalkraven inte skulle uppfyllas. Om en sådan situation mot förmodan skulle uppstå bör det i så fall även finnas andra skäl att ifrågasätta försäkringsföretagets kapitalsituation och affärsmodell. Det bör i sammanhanget betonas att en ökad rörlighet på marknaden kommer att leda till en förbättrad konkurrenssituation som i sin tur ställer högre krav på försäkringsföretag att värna sina befintliga kunder. behöver försäkringsföretagens beräknade risk för återköp och flytt av fond- och depåförsäkringar inte nödvändigtvis materialiseras. kund har sannolikt lägre incitament att lämna sitt befintliga försäkrings- företag än en missnöjd kund. Det kan också antas att rörligheten ökar på kort sikt, med fler kunder som väljer att återköpa eller flytta sitt försäkringssparande eftersom de tidigare inte haft en sådan möjlighet eller endast undvikit detta på grund av höga avgifter. På är det dock troligt att rörligheten stabiliseras. Försäkringsföretag kan komma att ändra sina försäkringsavgifter för att täcka kostnader som är knutna till försäkringarna och för att kompensera för den minskade lönsamhet som kan bli följden av en utvidgad återköps- och flytträtt samt ökad rörlighet på marknaden. kartläggning framgår dock att försäkringsföretagen själva bedömer att det utifrån konkurrensförhållandena på marknaden kan vara svårt att höja Med anledning av det som SFM framför om risken för avgifts- höjningar vill regeringen framhålla att det inte finns anledning att ifråga- sätta försäkringsföretagens egna bedömningar. Eftersom förslagen i denna proposition berör fond- och depåförsäkringar tecknade före bör också företagens anskaffningskostnader i de flesta fall redan vara Regeringen bedömer därför, till skillnad från FOLIV, att kvar- varande försäkringstagarkollektiv inte bör drabbas i någon nämnvärd utsträckning av övervältrade kostnader som är hänförliga till försäkringstagare som väljer att återköpa eller flytta sin försäkring. Sammantaget kan det antas vara låg risk för höjda försäkringsavgifter. Regeringen bedömer, till skillnad från Svensk Försäkring, att den föreslagna regleringen snarare kan leda till lägre priser och bättre utbud av produkter och tjänster som gagnar försäkringstagare generellt, oavsett om de väljer att lämna sitt befintliga försäkringsföretag eller inte. Om ett försäkringsföretag inte kan kompensera en minskad kapitalbas genom att exempelvis höja försäkringsavgifterna kan ägarna påverkas eftersom företagets värde minskar. Enligt kartläggning kan värdeminskningen i de berörda försäkringsföretagen uppgå till av företagens kapitalbas, vilket minskar värdet på ägarnas innehav i företagen. Fond- och depåförsäkring meddelas i princip uteslutande i vinstutdelande företag och en annan tänkbar konsekvens av en försämrad solvenssituation är ett minskat utrymme för utdelning till ägarna. I de fall där försäkringsföretag ägs av ömsesidiga försäkringsbolag är det ytterst försäkringstagarna (dvs. ägarna) i dessa bolag som riskerar att påverkas, exempelvis genom lägre avkastning eller återbäring. Konsekvenserna för de berörda försäkringstagarna bedöms dock vara begränsade eftersom de ömsesidiga bolagens innehav i fond- och depåförsäkringsverksamhet endast utgör en del av bolagens totala innehav. Förslagen i denna proposition kan också få konsekvenser för försäkringsförmedlare som distribuerat försäkringar som omfattas av de nya reglerna. SFM anser att förutsättningarna för försäkringsförmedlare att tillhandahålla kvalificerad rådgivning försämras, vilket i sin tur riskerar att drabba kunderna. Regeringen konstaterar att när distribution sker via försäkringsförmedlare får förmedlaren vanligtvis ersättning av försäkringsföretaget genom olika former av provision, s.k. tredjepartsersättning (se avsnitt 4.5). Det är sannolikt att den föreslagna regleringen medför ett behov av anpassning av avtal om löpande ersättning mellan vissa försäkringsföretag och försäkringsförmedlare, särskilt i de fall där avtal ingåtts under förutsättning att en försäkring inte kunnat återköpas eller flyttas. Enligt kartläggning är det två försäkringsföretag som uppger att förslagen kan komma att påverka deras avtal med försäkringsförmedlare. Det är dock förenat med svårigheter att inom ramen för detta lagstiftningsärende göra en sådan närmare bedömning av anpassningsbehovet som efterfrågar. Regeringen bedömer att förslagen på kort sikt kan leda till att ersättningen till försäkringsförmedlarna minskar. Det bör däremot framhållas att den föreslagna regleringen inte påverkar försäkringsföretagens möjligheter att täcka kostnader för distribution genom försäkringsförmedlare. Efterfrågan på rådgivning kommer sannolikt inte heller att minska, vilket innebär att det på lång sikt bör finnas goda förutsättningar för distribution via försäkringsförmedlare. En annan möjlig konsekvens på är att en ny marknad för oberoende rådgivare växer fram där försäkringsförmedlare tar betalt direkt av kunden, dvs. försäkringstagaren, i form av arvode. Som SFM påpekar kan förslagen medföra en ökad risk att individer med stort flyttbart kapital blir särskilt attraktiva för lågkvalitativ och prispressad rådgivning. Sammantaget bedömer dock regeringen, till skillnad från SFM, att det även fortsättningsvis bör finnas 2021/22:74 förutsättningar att tillhandahålla kvalificerad rådgivning. I det sammanhanget vill regeringen erinra om att det i lagen om försäkringsdistribution finns detaljerade regler om vilka krav som gäller vid tillhandahållande av försäkringsrådgivning. Det ankommer på att utöva tillsyn över att de reglerna följs. Regeringen bedömer, till skillnad från SFM, att förslagen kommer att få begränsade konsekvenser i övrigt för distributionen av försäkringar eftersom de berör redan ingångna avtal. Som SFM påpekar medför visserligen en flytt av försäkringssparande i regel att ett nytt försäkringsavtal tecknas. Distributionen av den försäkringen och det avtalsförhållande som därigenom uppstår berörs dock inte av förslagen i denna proposition. SFM påpekar att förslagen även kommer att påverka fondförvaltare och att det inte analyseras i promemorian. Som anges i avsnitt 4.3 är fondförsäkringar anknutna till externt förvaltade värdepappersfonder eller specialfonder i vilka försäkringskapitalet kan placeras. Även i depåförsäkringar är det möjligt att göra placeringar i fondandelar. Fonderna förvaltas i huvudsak av fondbolag. Utbudet av fonder i de fond- och depåförsäkringar som omfattas av propositionens förslag varierar mellan försäkringsföretagen beroende på vilka fondförvaltare som försäkringsföretagen samarbetar med. Den föreslagna utvidgningen kommer sannolikt att påverka fondbolag i de fall försäkringstagare väljer att flytta försäkringssparandet till ett försäkringsföretag som inte har samma fondutbud som det tidigare försäkringsföretaget. En ökad rörlighet på marknaden kan också leda till en ökad administrativ hantering för fondbolagen. Det har dock inte framkommit något annat än att fondbolagen har tillräckliga system och rutiner för att hantera en utvidgad flytträtt. Det försäkringskapital som omfattas av den föreslagna utvidgningen utgör också endast en begränsad del av den totala fondförmögenheten. Sammantaget bedömer regeringen att förslagen kommer att ha begränsade konsekvenser för fondbolagens och övriga fondförvaltares verksamhet. Konsekvenser för myndigheter och domstolar utövar tillsyn över att de aktörer på finansmarknadsområdet som berörs av förslagen i denna proposition driver sin verksamhet i enlighet med bl.a. lagar och andra författningar som reglerar deras verksamhet. Myndigheten ska även arbeta för att det finansiella systemet ger ett högt skydd för konsumenter. Förslagen förväntas inte öka antalet tillstånds- och tillsynsärenden i någon nämnvärd utsträckning. Regeringen bedömer därför att förslagen inte kommer att medföra ökade kostnader eller ökad arbetsbelastning för . Eventuella merkostnader för myndigheten ska hanteras inom befintliga ekonomiska ramar. beslut i tillstånds- och tillsynsärenden kan överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Förvaltningsrätten i efterfrågar ett närmare resonemang om förslagens konsekvenser för domstolarna. Regeringen bedömer att förslagen inte kommer påverka antalet mål i förvaltningsdomstolarna eftersom det inte förväntas någon nämnvärd ökning av beslut från . Eventuella merkostnader för förvaltningsdomstolarna ska hanteras inom befintliga ekonomiska ramar. Förslagen i denna proposition kan få viss betydelse för marknads- Prop. 2021/22:74 föringen av fond- och depåförsäkringar eftersom de förväntas leda till ökad rörlighet på försäkringsmarknaden. Det innebär att även utövar viss tillsyn på området enligt marknadsföringslagen (2008:486). Förslagen bedöms dock inte leda till nämnvärt ökade kostnader eller ökad arbetsbelastning för vare sig eller de allmänna domstolarna. Eventuella merkostnader ska hanteras inom befintliga ekonomiska ramar. Förslagen bedöms inte ha några offentligfinansiella effekter. I avsnitt 8 föreslås att lagändringarna ska träda i kraft . Det finns inte något behov av särskilda informationsinsatser med anledning av förslagen. Förslagen bedöms i övrigt inte medföra några sådana konsekvenser som behöver redovisas enligt förordningen om konsekvensutredning vid regelgivning. Förslagen bedöms vara förenliga med . 10.1Förslaget till lag om ändring i försäkringsavtalslagen (2005:104) Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser till lagen (2007:123) om ändring i försäkringsavtalslagen (2005:104) 2.För försäkringsavtal som har ingåtts före ikraftträdandet och inte förnyats därefter (äldre försäkringar) gäller 11 kap. 5 § i den äldre lydelsen, om inte annat framgår av 3. 3.Bestämmelserna i 11 kap. 5 § i den nya lydelsen gäller även för äldre försäkringar där försäkringstagarna eller andra ersättningsberättigade bär placeringsrisken. I 11 kap. 5 § försäkringsavtalslagen regleras bl.a. försäkringstagarens rätt att ändra en individuell personförsäkring genom återköp eller överföring (flytt). I övergångsbestämmelsen till lagen om ändring i försäkringsavtalslagen regleras vad som ska gälla för försäkringsavtal som har ingåtts före och inte förnyats därefter. Övervägandena finns i avsnitt 5. Enligt punkt 2 gäller som huvudregel 11 kap. 5 § i den äldre lydelsen för äldre försäkringar. I punkten görs ett tillägg som definierar äldre försäkringar. I punkt 3, som är ny, införs ett undantag från huvudregeln. Undantaget innebär att bestämmelserna i 11 kap. 5 § i den nya lydelsen ska tillämpas även på äldre försäkringar där försäkringstagarna eller andra ersättnings- 2021/22:74 berättigade bär placeringsrisken, vilket utgörs av fond- och depåförsäkringar. För bedömningen av om försäkringstagaren (eller annan ersättningsberättigad) bär placeringsrisken är det av betydelse i vilken utsträckning denne har möjlighet att fritt påverka hur de inbetalda premierna ska placeras. Det ska vidare beaktas om det är de ersättningsberättigade eller försäkringsbolaget som bär risken för värdeutvecklingen på försäkringskapitalet. Bedömningen av om en försäkring omfattas av bestämmelserna ska göras utifrån försäkringsavtalet. Det är inte relevant om de tillgångar som är anknutna till försäkringen innehåller kapitalskydd (garanti) av något slag, vilket kan vara fallet t.ex. i vissa fonder. 10.2Förslaget till lag om ändring i försäkringsrörelselagen (2010:2043) Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser till lagen (2021:130) om ändring i försäkringsrörelselagen (2010:2043) 2.Bestämmelserna i 4 kap. 17 c § i den nya lydelsen tillämpas även vid återköp eller överföring enligt 11 kap. 5 § försäkringsavtalslagen (2005:104) i fråga om försäkringar där försäkringstagarna eller andra ersättningsberättigade bär placeringsrisken och där försäkringsavtalet har ingåtts före ikraftträdandet. I 4 kap. 17 c § försäkringsrörelselagen finns bestämmelser om ett försäkringsföretags avgifter i samband med återköp eller flytt avseende individuell personförsäkring. I övergångsbestämmelsen till lagen om ändring i försäkringsrörelselagen regleras vad som ska gälla i fråga om försäkringar där försäkringstagarna eller andra ersättningsberättigade bär placeringsrisken, vilket utgörs av fond- och depåförsäkringar, och där försäkringsavtalet har ingåtts före . Övervägandena finns i avsnitt 6. Ändringen i punkt 2 innebär att bestämmelserna i 4 kap. 17 c § försäkringsrörelselagen ska tillämpas även vid återköp eller överföring i fråga om försäkringsavtal som har ingåtts före . Förslaget till lag om ändring i årsredovisningslagen (1995:1554) 2 § Lagen är inte tillämplig på företag som avses i 1 kap. 1 § första stycket lagen (1995:1559) om årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag eller 1 kap. 1 § första stycket lagen (1995:1560) om årsredovisning i försäkringsföretag, om inte annat är särskilt föreskrivet i dessa lagar. som enligt 1 kap. 1 § andra stycket lagen om årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag eller 1 kap. 1 § tredje stycket lagen om