prop · H90326 · 2021-10-28 00:00:00 — uppstå vid en finansiell kris har detta förslag inte utretts vidare inom ramen för detta lagstiftningsärende. gör bedömningen att det saknas redovisning i konse- kvensutredningen om de potentiella variationer som kan finnas inom det förordade förslaget samt att det saknas en analys av störningar på grund av förväntad anpassning till den nya skatten. I beredningen av förslaget har olika nivåer på gränsvärdet för skattskyldighet och nivå på skattesatserna Ett högre gränsvärde kräver en högre nivå på skattesatsen för att uppnå samma offentligfinansiella effekt. framhåller att beskattningsunderlaget bör baseras på ett genomsnitt av flera mätpunkter för att bl.a. undvika marknadsstörningar. skäl bör det dock vara kreditinstitutets skulder vid beskattningsårets ingång som ska beaktas vid beräkningen av beskattningsunderlaget (se Lagändringarna föreslås träda i kraft och tillämpas första gången för beskattningsår som påbörjas efter Höjningen av skattesatsen från träder dock i kraft och tillämpas första gången för beskattningsår Prop. 2021/22:26 som påbörjas efter . Reglerna bör träda i kraft vid Utöver detta bedöms ingen annan särskild hänsyn behöva tas vad gäller tidpunkter för ikraftträdande. Regeringen redogör i en skrivelse till för skatteutgifter, dvs. effekten på skatteintäkterna av särregler i skattelagstiftningen. Förslaget i denna promemoria kommer att beaktas i skrivelsen 2022, dvs. efter det att fattat beslut om att förslaget ska genomföras. Förslaget innebär att berörda kreditinstitut behöver få information om de nya skattereglerna. Det är ett fåtal aktörer som direkt berörs av förslaget. Utöver den information bedömer är nödvändig att tillhandahålla bedöms inga speciella informationsinsatser krävas. I detta avsnitt redovisas beräkningen av den offentligfinansiella effekten av förslaget att införa en riskskatt för kreditinstitut. Näringslivets skattedelegation (NSD) menar att konsekvensanalysen bortser från negativa effekter i form av lägre investeringar och hämmad produktivitetstillväxt vid beräkningen av de offentligfinansiella effekterna. () framhåller att om skattekostnaden övervältras på priset på kreditinstitutens produkter leder det till ökade avdrag för utgiftsräntor och lägre kapitalskatteintäkter, vilket påverkar därmed den offentligfinansiella effekten. De offentligfinansiella effekterna av förslaget har beräknats i enlighet med beräkningskonventioner vid ändrade skatte- och avgiftsregler. Dessa beräkningar utgår vanligtvis från att beteendet hos individer och företag inte ändras till följd av förändringarna i skattereglerna. Antagandet om oförändrat beteende ger en god uppskattning av åtgärdernas effekt på kort och medellång sikt. På och för att bedöma andra effekter än de offentligfinansiella effekterna kan ett mer dynamiskt synsätt behöva användas, där skattebaser tillåts påverkas av regeländringen. Den varaktiga effekten är ett mått på den bestående årliga effekten av skatteändringen i ikraftträdandeårets priser och volymer. Förslaget innebär att kreditinstitut ska betala riskskatt till staten om summan av kreditinstitutets skulder, med undantag för bl.a. avsättningar och obeskattade reserver, överstiger 2022. För beskattningsår som påbörjas och senare år uppgår gränsvärdet till gränsvärdet för beskattningsår som påbörjas året före det år under vilket det aktuella beskattningsåret påbörjas multiplicerat med det jämförelsetal som anger förhållandet mellan prisbasbeloppet under vilket det aktuella beskattningsåret påbörjas och prisbasbeloppet året före det år under vilket det aktuella beskattningsåret påbörjas uttryckt i procent med två decimaler avrundat nedåt plus . Om kreditinstitutet ingår i en koncern gäller gränsvärdet sammantaget för alla kreditinstitut i koncernen. Mot bakgrund av uppgifter från årsredovisningar och bokslutskommunikéer bedöms 21 kreditinstitut bli skattskyldiga för riskskatten. 2021/22:26 Beskattningsunderlaget för ett svenskt kreditinstitut föreslås utgöras av summan av kreditinstitutets skulder. För utländska kreditinstitut föreslås det utgöras av skulder som är hänförliga till verksamhet som kreditinstitutet bedriver från filial i . Vid beräkningen av beskattningsunderlaget ska inte avsättningar eller obeskattade reserver beaktas. Det sammanlagda beskattningsunderlaget för riskskatten bedöms vid utgången av 2020 ha uppgått till . Bedömningen baseras på uppgifter från kreditinstitutens bokslutskommunikéer när sådana är tillgängliga, och på uppgifter om bokslutskommunikéer saknas. Beskattningsunderlaget har skrivits och nivåer med prognosen för nominell BNP. anför att den nuvarande prisuppgången på bostäder sannolikt gör att skulderna inom kreditinstituten på medellång sikt kommer att öka snabbare än inflationen, och snabbare än ökningstakten i den undre gränsen för beskattning, vilket talar för att den varaktiga offentligfinansiella effekten i fasta priser lär bli något större än beräknat. Ur ett försiktighetsperspektiv har dock nominell BNP valts för att beräkna den offentligfinansiella effekten i 2022 och ekonomiska miljö. Den offentligfinansiella bruttoeffekten utgörs av den direkta effekten på intäkterna från skatten i fråga. Utöver den direkta effekten kan en regeländring ge upphov till indirekta effekter på de offentliga finanserna av olika slag. Riskskatten är en särskild skatt som avser näringsverksamheten och kommer därför att vara avdragsgill i inkomstslaget näringsverksamhet (16 kap. 17 § inkomstskattelagen [1999:1229]). Skatten medför därför att intäkterna från bolagsskatten minskar och denna bolagsskatteeffekt utgör en indirekt offentligfinansiell effekt. I den offentligfinansiella beräkningen antas att riskskatten inte övervältras på löner eller priser och bolagsskatteeffekten utgör den enda indirekta effekten. I andra delar av denna konsekvensanalys diskuteras effekterna av en eventuell övervältring på löner och priser på . Skattesatsen för riskskatten föreslås vara . bör dock skattesatsen vara något lägre och föreslås skattesatsen vara . Den offentligfinansiella bruttoeffekten bedöms uppgå till och den offentligfinansiella nettoeffekten till 2022, se tabell 8.1. Den offentligfinansiella nettoeffekten 2023 och 2024, när skattesatsen är , bedöms uppgå till . Anm.: Beloppen är avrundande. Källa: Egna beräkningar baserat på kreditinstitutens bokslutskommunikéer , årsredovisningar samt uppgifter från . Riskskatten innebär en ökad kostnad för de kreditinstitut som ska betala den. Kreditinstituten kan välja att kompensera den ökade kostnaden genom att höja priset på sina tjänster eller begränsa övriga kostnader i verksamheten. Om detta inte är möjligt måste kreditinstitutens ägare acceptera en lägre vinst och få lägre avkastning på sitt kapital. I en situation där lönsamheten inte kan återställas genom prishöjningar eller kostnadsbesparingar kommer aktieägarna med tiden sannolikt välja att investera i andra verksamheter. Hur skattekostnaden övervältras i praktiken, dvs. om skattekostnaden kompenseras genom högre priser, lägre kostnader i övrigt eller lägre avkastning på eget kapital, är en empirisk fråga och beror till stor del på hur konkurrenssituationen ser ut på marknaden. I den utsträckning skattekostnaden övervältras på priset på kreditinstitutens produkter kommer kreditinstitutens kunder att möta högre räntor på lån, lägre inlåningsräntor och högre avgifter på andra finansiella tjänster. Detta förväntas leda till lägre efterfrågan på de finansiella tjänsterna och därmed minskad produktion och lägre intäkter för kreditinstituten. Byggföretagen menar att riskskatten kommer att övervältras på sådana kunder som i praktiken inte har tillgång till andra finansieringskällor än lån från , framför allt hushåll och små- och medelstora företag. Även framhåller att riskskatten i huvudsak kommer att betalas av svagare konsumentgrupper. anför att mindre kreditinstitut vanligtvis är beroende av omfattande utkontraktering till och samarbete med större kreditinstitut som kommer vara skattskyldiga till riskskatt. Sådana mindre kreditinstitut torde få räkna med kostnadsökningar till följd av riskskatten och drabbas därmed av skatten indirekt. () efterfrågar mer analys om i vilken utsträckning riskskatten övervältras på priserna på kreditgivningen. och Tillväxtanalys saknar en kvantitativ uppskattning av konsekvenserna för hushållen. Utredningen om skatt på finanssektorn diskuterade i sitt betänkande Skatt på finansiell verksamhet (SOU 2016:76) priskänsligheten på den finansiella marknaden. Utredningen bedömde att den finansiella verksamhetsskatt man föreslog i betänkandet till en väsentlig del kunde komma att övervältras på priset på finansiella tjänster. Utredningen fann inte något skäl att anta att finansiella tjänster är särskilt priskänsliga och att det av den anledningen skulle finnas något hinder för att övervältra skatten på priserna. Konsumenternas priskänslighet dämpas sannolikt av att de ofta befinner sig i ett kunskaps- och informationsunderläge gentemot näringsidkarna och att de finansiella marknaderna har visat sig innehålla inlåsningseffekter. En eventuell prisövervältring kommer sannolikt i första hand att ske på den inhemska marknaden och hushåll och företag kommer därför i sådant fall att möta högre priser på finansiella tjänster. Som Byggföretagen och anför kan det bli så att prisövervältringen sker på produkter som i första hand riktar sig mot relativt sett svagare konsumentgrupper. Konkurrenssituationen på den finansiella marknaden är en viktig komponent för i hur stor utsträckning prisövervältring kan 2021/22:26 komma att ske. Riskskatten kommer inte att betalas av samtliga kreditinstitut, utan enbart av dem som har skulder som överstiger 2022. Eftersom det finns institut som inte kommer att betala skatten och som erbjuder tjänster till både hushåll och företag kan dessa aktörer bidra till att hålla nere prisökningarna. Det är förenat med svårigheter att göra en kvantitativ uppskattning av hur hushåll och företag kan komma att påverkas av eventuella prishöjningar på finansiella tjänster. En sådan uppskattning måste bygga på antaganden om i hur stor utsträckning kreditinstituten övervältrar skattekostnaden på priset på sina tjänster och hur denna övervältring fördelas mellan hushåll och företag. Därtill finns det många olika finansiella tjänster, vars priser kan förändras på olika sätt. Det följande räkneexemplet ger en grov illustration av hur mycket ränteutgifterna kan öka för hushåll och företag om kreditinstituten övervältrar skattekostnaden på priset på finansiella tjänster. I utredningen på finansiell verksamhet (SOU 2016:76) bedömdes att de finansiella tjänsterna inte utmärkte sig med någon särskilt hög priskänslighet. Den långsiktiga priselasticitet för försäkringstjänster med fler finansiella tjänster som utredningen baserade sin bedömning på var högre än motsvarande elasticiteter för nödvändighetsvaror såsom mat, kläder, boende och hälsovård men lägre än de för fordon och transporter liksom för mer nöjesbetonade varor och tjänster. Av den anledningen fanns det enligt utredningen därför inte något hinder för att övervältra en skatt på priserna. I detta räkneexempel antas därför att tre fjärdedelar av skattekostnaden övervältras på priset. Av bankernas totala utlåning utgör ca en tredjedel lån till hushållssektorn, en tredjedel lån till företagssektorn och en tredjedel lån till utlandet (bankernas utlåning till offentlig sektor är liten). Inlåningssidan är något annorlunda fördelad: av inlåningen sker från hushållen, från företagen och från utlandet. Resterande del riktar sig mot offentlig sektor och övriga sektorer. Eftersom en eventuell prisövervältring sannolikt i första hand kommer att riktas mot inhemska sektorer och lån till hushåll och företag utgör lika stora andelar av bankernas totala utlåning antas att hälften av denna prisövervältring riktas mot hushåll och hälften mot företag. Hushållens ränteutgifter uppgick till ca enligt taxeringsutfallet (uppgiften kommer från ). Om tre fjärdedelar av skattekostnaden övervältras på priset på lån och hälften påverkar hushållen kommer hushållens ränteutgifter att öka med . Ränteutgifterna för aktiebolag uppgick till (uppgiften kommer från SCB/). Motsvarande ränteutgiftsökning för aktiebolagen blir då . Under antagandet att hälften av kreditinstitutens skattekostnad övervältras på priset blir motsvarande ränteutgiftsökningar för hushållen och för företagen. Hushållen erbjuder inlåning till kreditinstituten och köper finansiella tjänster i form av låne- och sparprodukter. Priset på samtliga av dessa tjänster kan påverkas i den utsträckning skattekostnaden övervältras. 2021/22:26 de flesta hushållen kommer prisökningarna i sådant fall mötas i form av högre låneräntor, huvudsakligen på bolån. För att kompensera högre kostnader för finansiella tjänster kan hushållen minska sina räntekostnader genom att minska konsumtionen av krediter, minska sin konsumtion av andra varor och tjänster eller minska sitt sparande. Hur känsliga hushållen är för förändringar i ränteutgifterna varierar, bl.a. beroende på hur stora tillgångar och skulder de har och på skuldernas storlek i förhållande till inkomsten. Effekterna av högre räntekostnader på hushållens ekonomi och konsumtion beror också på hur bostadspriserna förändras till följd av den högre prisbilden. Om bostadspriserna sjunker som räntorna stiger kan det ytterligare minska hushållens möjlighet och benägenhet att konsumera andra varor. Denna effekt är svårbedömd. Byggföretagen menar att riskskatten kommer att påverka boendekostnaderna och medföra en prisnedgång på bostäder och fastigheter. Fastighetsägarna efterfrågar en djupare konsekvensanalys av fastighets- och bolånemarknaden. Bostadspriserna påverkas av många faktorer, t.ex. hushållens disponibla inkomster, räntenivån, utbudet av bostäder, demografi, preferenser och förväntningar. Skatteregler som direkt eller indirekt påverkar boendekostnaderna har i förlängningen också påverkan på bostadspriserna. Den enskilda effekten av riskskatten på bostadsprisernas utveckling är svårbedömd. Effekten beror dessutom på i vilken utsträckning skatten övervältras på priset på kreditinstitutens produkter. Förslaget påverkar kreditinstitut som har sammanlagda skulder, med undantag för avsättningar och obeskattade reserver, 2022. Förslaget bedöms få betydelse för dessa företags arbetsförutsättningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt. fanns det 121 banker i . De utgörs av bankaktiebolag, filialer till utländska banker, sparbanker och medlemsbanker. Därtill finns ca 30 som har tillstånd av att bedriva finansieringsrörelse. Bedömningen utifrån kreditinstitutens årsredovisningar och bokslutskommunikéer är att 21 kreditinstitut kommer att betala riskskatt. Instituten tillhör 9 koncerner: 7 svenska och 2 utländska. De bedrivs som bankaktiebolag, kreditmarknadsbolag eller är utländska bankers filialer i . Gränsvärdet för skattskyldighet, som 2022 föreslås uppgå till i skulder, medför att kreditinstituten som kommer att betala skatten är stora, eller tillhör stora koncerner. Därför bedöms ingen särskild hänsyn behövas tas till små företag vid reglernas utformning. Alla företag som bedöms vara skattskyldiga är verksamma inom den finansiella sektorn. bedömer att redovisningen i promemorian i högre utsträckning borde ha redogjort för de tröskeleffekter som kan komma att uppstå till följd av gränsvärdet. 2021/22:26 Gränsvärdet som avgör om ett kreditinstitut ska betala riskskatt eller inte medför att det uppstår tröskeleffekter för kreditinstitut som har skulder som ligger nära detta värde. Ett kreditinstitut med skulder på ska inte betala riskskatt medan ett kreditinstitut med skulder på kommer att betala i skatt 2022. Riskskatten föreslås vara avdragsgill mot företagens inkomstskatt, vilket innebär att den faktiska skatteökningen uppgår till (om kreditinstitutet betalar inkomstskatt). Effekter på företagens kreditkostnader På samma sätt som kreditinstituten kan höja räntemarginalen gentemot hushållen kan de göra det i företagsutlåningen. I den utsträckning bankerna kommer att övervältra skattekostnaden på priset kan även företagen komma att möta högre kreditkostnader i form av högre räntor och avgifter. Merparten av de svenska icke-finansiella företagens lånebaserade finansiering utgörs av banklån. Företagen kan också vända sig till penning- och obligationsmarknader för att finansiera sig, men detta är något som främst är aktuellt för stora och medelstora företag. Med emitterade värdepapper kommer kostnaden för företagens finansiering påverkas av utvecklingen på kreditmarknaderna, men till detta kommer administrativa kostnader och emissionsavgifter som också kan påverkas vid en eventuell prisövervältring. Företagarna anser att förslaget försvårar finansieringen i mindre och växande företag. Man efterlyser en bredare analys där det är relevant att redovisa spridningen av krediter till företag inom olika branscher och storleksklasser. () framför att finansieringskostnaderna i små och medelstora företag kan öka i högre utsträckning än i större företag. NNR framför vidare att kostnaderna för dessa effekter behöver beräknas bättre i konsekvensanalysen. I den utsträckning kreditinstituten kommer att övervältra skattekostnaden på priset på sina produkter kan företagens kreditkostnader öka och göra lånefinansierade investeringar dyrare. Olika branscher och företag påverkas på olika sätt beroende på struktur och behov av externt kapital. Den viktigaste finansieringskällan för svenska företag, i synnerhet för mindre företag, är banklån. Små och medelstora företag har mindre möjligheter att emittera egna obligationer, vilket talar för att deras finansieringskostnader kommer att påverkas mer än stora företags. Att göra kvantitativa bedömningar av dessa effekter är dock svårt. Hur olika branscher kan komma att påverkas är svårbedömt. Eftersom maskiner och varulager ofta behöver lånefinansieras kan företag inom handel och tillverkningsindustri komma att påverkas mer negativt relativt andra branscher. Företag med större tillgångar påverkas sannolikt i mindre utsträckning. Det innebär att kreditkostnaderna kan öka i högre grad för företag i branscher där riskbilden är mer oklar, något som Företagarna för fram i sitt remissvar. Fastighetsägarna anser att skatten är diskriminerande och konkurrenssnedvridande eftersom skatten endast träffar institut med skulder över gränsvärdet. framhåller att riskskatten kommer att leda till en snedvridning av konkurrensen, såväl nationellt som internationellt och anför att skatten kan få betydande konkurrenssnedvridningar på lokala marknader och inom olika segment. menar att den föreslagna skatten snedvrider konkurrensen banker emellan samt mellan de banker som omfattas av riskskatten och den mindre reglerade ”skuggbanksektorn”, främst i form av bostadskreditinstitut och s.k. bolånefonder. menar att skatten leder till en omotiverad snedvridning av konkurrensen eftersom skatten inte omfattar alla kreditinstitut och då det föreslagna gränsvärdet inte heller beaktar all risk. anför att konkurrensen på den svenska bankmarknaden är bristfällig. Myndigheten bedömer att den föreslagna riskskatten, eftersom den enbart träffar de större kreditinstituten, skulle kunna medföra bättre konkurrens på marknaden. De mindre bankerna skulle kunna utgöra ett konkurrenstryck under förutsättning att de erbjuder lägre räntor på bolån och företagskrediter än de större och att fler kunder som en följd av det byter bank. framhåller att eftersom skatten premierar mindre koncerner bidrar den till att upprätthålla högre konkurrens på bankmarknaden. Enligt myndigheten minskar incitamenten till att genomföra fusioner och sannolikheten att mindre kreditinstitut konkurreras ut blir mindre. och framhåller att svenska bankers konkurrensförmåga mot utländska banker försämras genom en riskskatt. och menar att företag som enbart bedriver verksamhet i missgynnas gentemot kreditinstitut som verkar i flera länder, eftersom man menar att förslaget inbjuder till olika typer av skatteplanering för att minska skatten. () framhåller att beskattningsunderlaget kommer att beräknas på olika sätt för respektive utländska kreditinstitut med filial i , vilket enligt ESV kan påverka konkurrensen dem emellan. Näringslivets Skattedelegation, till vars yttrande Svensk Näringsliv ansluter sig, , och anför att förslaget att inkludera svenska kreditinstituts utländska filialer i beskattningsunderlaget innebär en ytterligare försämring av konkurrensförutsättningarna för svenska bankers verksamhet utomlands. anför att förslaget att inkludera svenska kreditinstituts utländska filialer i skattebasen innebär att kostnaden för att erbjuda utländska kunder ett inlåningskonto via en filial i utlandet riskerar att inte bli konkurrenskraftigt i förhållande till de lokalt konkurrerande verksamheter som inte belastas med riskskatt. Detta torde försämra möjligheterna till en sund riskspridning genom flera finansieringskällor. bedömer att uppgifterna om den potentiella negativa inverkan på konkurrenssituationen på den internationella bankmarknaden borde ha utvecklats ytterligare i promemorian. 2021/22:26 ESV hade gärna sett en mer utförlig analys av hur konkurrensen mellan små och stora företag påverkas av förslaget. Fastighetsägarna menar att förslaget tenderar att leda till minskad konkurrens på fastighetsmarknaden eftersom stora bolag i större utsträckning än mindre kan ersätta bankfinansiering med finansiering via företagsobligationer och eget kapital. Lagrådet lyfter frågan om förslaget leder till konkurrenssnedvridning eftersom det endast är de stora kreditinstituten som kommer att omfattas. Ett kreditinstitut föreslås betala riskskatt om kreditinstitutets skulder vid beskattningsårets ingång, med undantag för avsättningar och obeskattade reserver, överstiger 2022. Gränsvärdet påverkar företagens konkurrensförhållanden. Ett kreditinstitut med skulder strax behandlas på ett annat sätt än ett kreditinstitut med skulder strax över detta belopp, trots att deras situation i praktiken är likartad. Därtill kan gränsvärdet medföra att tillväxten i företag som har skulder strax under gränsvärdet hämmas om företaget agerar strategiskt i syfte att undvika skatten. Denna problematik finns oavsett vilket gränsvärde som väljs. Flera faktorer spelar roll för om ett kreditinstitut riskerar att orsaka väsentliga indirekta kostnader i händelse av en finansiell kris. Institutens storlek bedöms vara den viktigaste faktorn, varför nivån på institutets skulder har valts för att avgöra skattskyldigheten. De positiva konsekvenserna av att dessa institut bidrar till att stärka de offentliga finanserna genom riskskatten bedöms överstiga de negativa effekterna som kan uppstå till följd av gränsvärdet. Det är viktigt att se konkurrenssituationen på bankmarknaden i ett bredare perspektiv än att enbart konstatera att vissa institut är skattskyldiga och andra inte eftersom konkurrenssituationen beror på fler faktorer utöver skatteuttaget. identifierar i rapporten i , en rapport som myndigheten också refererar till i sitt remissvar, att det finns inträdesbarriärer på bankmarknaden i form av stordriftsfördelar, inlåsningseffekter och infrastruktursamarbeten. Därtill är rörligheten bland bankkunderna låg. Balansomslutningen bland de bankaktiebolag och utländska bankers svenska filialer som bedöms komma att betala riskskatt utgör av den totala balansomslutningen bland bankerna i . Marknadsandelarna för de skattskyldiga kreditinstituten på marknaderna för in- och utlåning till och från hushåll och företag uppgick till ca 75–. Skatten kommer alltså att tas ut hos aktörer som bedriver en mycket stor del av bankverksamheten i . Som och anför i sina remissvar kan den omständigheten att riskskatten endast träffar de större kreditinstituten snarare leda till bättre konkurrens på den svenska bankmarknaden.