prop · H803155 · 2021-03-23 00:00:00 — –arrangemang om strukturerad finansiering i 23 kap. 1 § –arrangemang om säkerheter i 23 kap. 1 § –arrangemang om säkerhetsöverlåtelser i 23 kap. 1 § –kvittningsarrangemang i 23 kap. 1 § –nettningsarrangemang i 23 kap. 1 § –partiell överföring i 23 kap. 1 §. 2020/21:155 Paragrafen innehåller hänvisningar till definitioner av begrepp, termer och uttryck. Ändringarna i paragrafen är en följd av att det införs ett nytt kapitel, 1 § ska upprätta en resolutionsplan för varje institut och hålla den aktuell. 1.de resolutionsåtgärder som avser att vidta om institutet försätts i resolution, och 2.de åtgärder som avser att vidta enligt 6 kap. Resolutionsplanen ska upprättas efter att och resolutions- myndigheterna i de länder inom EES där institutet har betydande filialer fått till- fälle att lämna synpunkter. En resolutionsplan ska inte upprättas för institut som tillsammans med andra koncernföretag inom EES är föremål för gruppbaserad tillsyn. Paragrafen innehåller bestämmelser om resolutionsplanen för ett institut som inte ingår i en resolutionsgrupp. Ändringarna i paragrafen genomför artikel 45c.2 första stycket i krishanteringsdirektivet. Övervägandena finns i avsnitt 7.2. Ändringen i första stycket innebär att resolutionsplanen också ska innehålla åtgärder som avser nedskrivning och konvertering av kapital eller skulder utanför resolution, som ansvarar för (6 kap.). Övriga ändringar är redaktionella. 2 § Ett institut som tillsammans med andra koncernföretag inom EES är föremål för gruppbaserad tillsyn, ska omfattas av en koncernresolutionsplan som antagits av . 1.vilka åtgärder som , eller i förekommande fall en utländsk resolutionsmyndighet, avser att vidta om institutet eller ett annat koncernföretag försätts i resolution, 2.resolutionsenheter och resolutionsgrupper i koncernen, och 3.de åtgärder som avser att vidta enligt 6 kap. Av koncernresolutionsplanen ska det också framgå hur resolutionen ska finansieras. Planen ska ange hur kostnaderna för åtgärderna fördelas mellan resolutionsreserven och de övriga finansieringsarrangemangen. För en koncern som inte är gränsöverskridande ska koncernresolutionsplanen upprättas, och vid behov uppdateras, av efter att Finans- inspektionen och resolutionsmyndigheterna i de länder inom EES där det finns betydande filialer fått tillfälle att lämna synpunkter. För en gränsöverskridande koncern ska koncernresolutionsplanen upprättas, och vid behov uppdateras, av , om myndigheten är samordnande resolutionsmyndighet i resolutionskollegiet, tillsammans med berörda resolutionsmyndigheter och efter att relevanta behöriga myndigheter fått tillfälle att lämna synpunkter. Paragrafen innehåller bestämmelser om resolutionsplanen för en koncern och dess resolutionsgrupper. Ändringarna i paragrafen genomför artik- larna 12.1 och 33.3 och delvis artikel 13.6 första stycket i krishanterings- direktivet. Övervägandena finns i avsnitt 7.2. I första stycket 2, som är ny, införs en skyldighet för Prop. 2020/21:155 att identifiera koncernens resolutionsenheter och resolutionsgrupper. innebär t.ex. att i fråga om ett dotterinstitut till ett holdingföretag med blandad verksamhet som innehas direkt eller indirekt av ett mellanvarande finansiellt holdingföretag ska det mellanvarande finansiella holding- företaget i resolutionsplanen identifieras som resolutionsenhet (artikel 33.3 i krishanteringsdirektivet). Första stycket 3, som är ny, motsvarar ändringen i 1 §. Övriga ändringar är redaktionella. 3 § Om är samordnande resolutionsmyndighet för en gräns- överskridande koncern, ska myndigheten lämna över den information som myndigheten fått från moderföretaget inom EES till relevanta utländska resolutionsmyndigheter. ska därefter från det att informationen överlämnats, försöka komma överens med dessa resolutions- myndigheter om att anta koncernresolutionsplanen. Om inte är samordnande myndighet, ska myndigheten från det att den samordnande myndigheten har sänt över informationen, försöka komma överens med de utländska resolutionsmyndigheterna om att anta koncernresolutionsplanen. Om är samordnande resolutionsmyndighet, ska myndigheten göra en ny bedömning av planen, om myndigheten underrättas av en resolutions- myndighet i ett annat land inom EES om att den myndigheten bedömer att en om- tvistad fråga avseende koncernresolutionsplanen kan få väsentlig finanspolitisk inverkan i det landet. ska då också göra en ny bedömning av kravet på kapitalbas och kvalificerade skulder enligt 4 kap. Paragrafen innehåller bestämmelser om uppgift som samordnande resolutionsmyndighet. Ändringarna i tredje stycket är en följd av att det införs ett nytt kapitel, 5§ Om inte är den samordnande resolutionsmyndigheten, ska myndigheten fatta beslut om en resolutionsplan för de dotterföretag som den ansvarar för, om 1.myndigheten invänder mot den samordnade myndighetens resolutionsplan, 2.en överenskommelse enligt 3 § inte har träffats . När fattar beslut, ska myndigheten beakta synpunkter och reservationer från de utländska resolutionsmyndigheterna och från behöriga myndigheter. Paragrafen innehåller bestämmelser om vad som gäller om myndigheterna inte kommer överens och inte är samordnande resolutionsmyndighet. Ändringarna i paragrafen genomför delvis artikel 13.6 första stycket i krishanteringsdirektivet. Övervägandena finns i avsnitt 7.3. Ändringarna i första stycket innebär att ska fatta beslut om resolutionsplanen för det dotterföretag som det ansvarar för, bara om myndigheten invänder mot den samordnande resolutionsmyndig- hetens koncernsresolutionsplan och en överenskommelse enligt 3 § inte har träffats . Övriga ändringar är redaktionella. 2020/21:155 11 § När upprättar en koncernresolutionsplan enligt 2 §, ska myndigheten pröva i vilken utsträckning det är möjligt att på ett sätt som inte leder till en allvarlig störning i det finansiella systemet inom EES rekonstruera eller avveckla 1.koncernföretagen genom konkurs, likvidation eller motsvarande utländska förfaranden, eller 2.koncernen eller en resolutionsgrupp genom resolution. får inte förutsätta att det lämnas likviditetsstöd på särskilda villkor från eller någon annan centralbank eller annat statligt stöd än medel ur något finansieringsarrangemang. Prövningen ska göras efter att de behöriga myndigheterna för dotterföretagen och resolutionsmyndigheterna i de länder inom EES där koncernföretagen har betydande filialer fått tillfälle att lämna synpunkter. För en gränsöverskridande koncern ska prövningen göras tillsammans med resolutionsmyndigheterna för andra koncernföretag. Paragrafen innehåller bestämmelser om möjligheten att rekonstruera eller avveckla en koncern. Ändringarna i paragrafen genomför artikel 16.1 andra stycket och 16.4 i krishanteringsdirektivet. Övervägandena finns i avsnitt 7.2. Ändringarna i första stycket innebär att ska pröva möjligheten att avveckla eller rekonstruera koncernen genom resolution. Om koncernen omfattar flera resolutionsgrupper, ska både koncernen som helhet och dess resolutionsgrupper prövas. Andra stycket motsvarar hittillsvarande första stycket andra meningen och tredje stycket motsvarar hittillsvarande andra stycket. Övriga ändringar är redaktionella. 12 § Om finner att det finns väsentliga hinder mot att rekonstruera eller avveckla ett företag, ska underrätta företaget, och resolutionsmyndigheterna i de länder inom EES där företaget har betydande filialer. ska förelägga företaget att ange vilka åtgärder som det anser kan undanröja eller minska hindren. Företagets tidsfrist ska i stället vara om hindren beror på att företaget 1.inte uppfyller det kombinerade buffertkravet utöver den riskvägda kvoten enligt 4 kap. 1 §, eller 2.inte uppfyller kraven enligt artiklarna 92a och 494 i tillsynsförordningen eller 4 kap. 2–10 §§. Paragrafen innehåller bestämmelser om att åtgärda resolutionshinder för ett företag. Ändringarna i paragrafen genomför artikel 17.1 och delvis artikel 17.3 i krishanteringsdirektivet. Övervägandena finns i avsnitt 7.4.1. I paragrafen utökas tillämpningsområdet till att utöver institut också omfatta andra finansiella företag i en koncern. Andra stycket motsvarar hittillsvarande första stycket andra meningen och innebär att ska förelägga företaget att yttra sig om vilka åtgärder som det anser kan undanröja eller minska hindren. Genom tredje stycket påskyndas hanteringen av väsentliga resolutions- hinder i de angivna fallen. Företaget ska då i stället ange åtgärder som kan undanröja eller minska det väsentliga hinder som finner, inbegripet en tidplan för när åtgärderna ska Prop. 2020/21:155 vidtas. I det ligger att tidplanen ska ta hänsyn till orsaken till hindret. 12 a § Om har funnit att det finns väsentliga hinder mot att rekonstruera eller avveckla ett institut, får en resolutionsplan för institutet inte upprättas förrän åtgärder enligt 13 § har vidtagits eller har funnit att sådana åtgärder inte är nödvändiga. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om att åtgärda resolutions- hinder för ett företag. Paragrafen motsvarar hittillsvarande 12 § andra stycket. 13 § Om , efter att fått tillfälle att lämna synpunkter, bedömer att de åtgärder som ett företag anger enligt 12 § inte effektivt undanröjer eller minskar hindret mot att rekonstruera eller avveckla företaget, ska besluta om vilka andra åtgärder som företaget ska vidta från beslutet för att undanröja eller minska detta hinder. Ett sådant beslut får dock bara avse sådana åtgärder som anges i 24 §. När prövar vilka åtgärder som företaget ska vidta, ska ta hänsyn till det hot som hindren utgör för det finansiella systemet och den inverkan åtgärderna har på företaget, det finansiella systemet, den inre marknaden och samhällsekonomin. Åtgärderna ska stå i proportion till de hinder som ska undanröjas eller begränsas. Paragrafen innehåller bestämmelser om resolutionsmyndighetens beslut om alternativa åtgärder. Ändringarna i paragrafen genomför artikel 17.4 och 17.7 och delvis artikel 45k.2 i krishanteringsdirektivet. Över- vägandena finns i avsnitten 7.4.1 och 8.8.2. Tillämpningsområdet utökas till att utöver institut även omfatta vissa andra finansiella företag i en koncern och tidsramen för de aktuella åtgär- derna förtydligas. Övriga ändringar är redaktionella. 15 § Om vid en prövning enligt 11 § finner att det finns väsentliga hinder mot att rekonstruera eller avveckla en gränsöverskridande koncern, ska ge tillsynskollegiet och resolutionsmyndigheterna i de länder inom EES där betydande filialer är belägna tillfälle att lämna synpunkter och därefter försöka komma överens med de utländska resolutionsmyndigheterna om vilka åtgärder som ska vidtas beträffande koncernen. bedömning av möjligheten att rekonstruera eller avveckla koncernen ska tjäna som utgångspunkt för beslut i frågan om vilka åtgärder som ska vidtas. Paragrafen innehåller bestämmelser om att åtgärda resolutionshinder för en gränsöverskridande koncern. Ändringen i paragrafen genomför artikel 18.1 i krishanteringsdirektivet. Övervägandena finns i avsnitt 7.4.2. Ändringen, som innebär att institut har utmönstrats ur paragrafen, är en följd av ändringarna i 2 §, se författningskommentaren till den paragrafen. Övriga ändringar är redaktionella. 16 § När är samordnande resolutionsmyndighet för en gräns- överskridande koncern och företagen som ingår i koncernen ska bli föremål för åtgärder enligt 15 §, ska tillsammans med den samordnande tillsynsmyndigheten och Europeiska bankmyndigheten ta fram en rapport som ska 2020/21:155 innehålla en analys av de väsentliga hindren mot att vidta effektiva resolutions- åtgärder beträffande koncernen och dess resolutionsgrupper. Rapporten ska belysa vilka effekter olika åtgärder har på koncernens eller en resolutionsgrupps affärs- modell och ge förslag på sådana proportionella och riktade åtgärder som enligt är nödvändiga och lämpliga för att undanröja eller begränsa hindren. Paragrafen innehåller bestämmelser om att åtgärda resolutionshinder för en gränsöverskridande koncern. Ändringarna i paragrafen genomför delvis artikel 18.2 i krishanteringsdirektivet. Övervägandena finns i avsnitt 7.4.2. Ändringarna i paragrafen är en följd av ändringarna i 2 §, se författnings- kommentaren till den paragrafen. 17 § En rapport enligt 16 § ska lämnas till moderföretaget inom EES med möjlighet att från mottagandet av rapporten lämna synpunkter och föreslå alternativa åtgärder för att undanröja eller begränsa de hinder som identifierats i rapporten. Om finner att ett hinder enligt första stycket beror på att ett koncernföretag befinner sig i en sådan situation som avses i 12 § tredje stycket, ska , efter att övriga resolutionsmyndigheter fått tillfälle att lämna synpunkter, förelägga moderföretaget att ange vilka åtgärder som det anser kan undanröja eller minska det aktuella hindret. Paragrafen innehåller bestämmelser om att åtgärda resolutionshinder för en gränsöverskridande koncern. Ändringarna i paragrafen genomför delvis artikel 18.2 och 18.3 i krishanteringsdirektivet. Övervägandena finns i avsnitt 7.4.2. Genom andra stycket, som är nytt, påskyndas hanteringen av väsentliga resolutionshinder i de angivna fallen. Moderföretaget ska ange åtgärder som kan undanröja eller minska det väsentliga hinder som finner, inbegripet en tidplan för när åtgärderna ska vidtas. I det ligger att tidplanen ska ta hänsyn till orsaken till hindret. 18 § När moderföretaget har yttrat sig enligt 17 § eller den tid för yttrande som anges i den paragrafen har löpt ut, ska , efter att behöriga myndigheter och resolutionsmyndigheter i länder inom EES där moderföretaget, dotterföretag eller betydande filialer till institut i koncernen finns fått tillfälle att lämna synpunkter, försöka komma överens med resolutionsmyndigheterna om 1.vilka väsentliga hinder som finns, 2.hur de åtgärder som föreslagits av moderföretaget ska bedömas, och 3.vilka ytterligare åtgärder som krävs för att undanröja eller begränsa hindren. Överenskommelsen ska träffas från det att moderföretaget yttrat sig över rapporten, eller om moderföretaget inte yttrat sig, inom en månad från utgången av den fyramånadersperiod som anges i 17 § första stycket. En överenskommelse om ett hinder som avses i 17 § andra stycket ska träffas från det att moderföretaget yttrat sig. Paragrafen innehåller bestämmelser om att åtgärda resolutionshinder för en gränsöverskridande koncern. Ändringarna i paragrafen genomför artikel 18.4och 18.5 första–tredje styckena och delvis artiklarna 18.3 och 45k.2 i krishanteringsdirektivet. Övervägandena finns i avsnitten 7.4.2 och 8.8.2. I andra stycket förtydligas när överenskommelsen ska träffas i det angivna fallet. I tredje stycket, som är nytt, införs en tidsram för den angivna överenskom- Prop. 2020/21:155 melsen. Övriga ändringar är redaktionella. 21 § Om en överenskommelse enligt 18 § inte har träffats inom föreskriven tid ska med tillämpning av 12 och 13 §§ och med hänsyn tagen till synpunkter och reservationer från de övriga resolutionsmyndigheterna fatta beslut om åtgärder som ska vidtas mot en resolutionsenhet eller ett dotterföretag som inte är en resolutionsenhet men som är resolutionsmyndighet för. Paragrafen innehåller bestämmelser om att åtgärda resolutionshinder för en gränsöverskridande koncern. Ändringarna i paragrafen genomför artikel 18.6a första och andra styckena och 18.7 första och andra styckena i krishanteringsdirektivet. Övervägandena finns i avsnitt 7.4.2. Ändringarna i paragrafen är en följd av ändringarna i 2 och 12 §§, se författningskommentaren till de paragraferna. Beslut om åtgärder mot ett dotterföretag fattas på individuell nivå och beslut mot en resolutionsenhet fattas på resolutionsgruppsnivå. 22 § Om myndigheterna inte har kommit överens om någon av de åtgärder som anges i 24 § första stycket 7, 8 eller 10, och någon berörd utländsk resolutions- myndighet inom tidsfristen i 18 § andra eller tredje stycket har hänskjutit ärendet till Europeiska bankmyndigheten i enlighet med artikel 19 i förordning (EU) nr 1093/2010, i lydelsen enligt och rådets förordning 806/2014/EU, ska skjuta upp sitt beslut enligt 20 eller 21 § med en månad och invänta det beslut som Europeiska bankmyndigheten kan komma att fatta enligt artikel 19.3 i samma förordning. ska följa ett beslut i saken från Europeiska bankmyndigheten. får inte hänskjuta ett ärende till Europeiska bankmyndigheten enligt 28 kap. 7 § om tidsfristen i 18 § andra eller tredje stycket har löpt ut eller en överenskommelse har träffats. Paragrafen innehåller bestämmelser om att åtgärda resolutionshinder för en gränsöverskridande koncern. Ändringarna i paragrafen genomför delvis artikel 18.6 tredje stycket, 18.6a tredje stycket och 18.7 tredje stycket i krishanteringsdirektivet. Övervägandena finns i avsnitt 7.4.2. Ändringarna i paragrafen är en följd av ändringarna i 18 §, se författ- ningskommentaren till den paragrafen. 23 § Ett beslut enligt 18 § av en utländsk samordnande resolutionsmyndighet gäller i , om det fattats efter en överenskommelse med en eller flera resolutionsmyndigheter eller på grund av att de behöriga myndigheterna inte har kommit överens inom tidsfristen i 18 § andra eller tredje stycket. Paragrafen innehåller bestämmelser om att åtgärda resolutionshinder för en gränsöverskridande koncern. Ändringarna i paragrafen genomför delvis artikel 18.6 tredje stycket och 18.6a tredje stycket i krishanterings- direktivet. Övervägandena finns i avsnitt 7.4.2. Ändringarna i paragrafen är en följd av ändringarna i 18 §, se författ- ningskommentaren till den paragrafen. 2020/21:155 24 § För att undanröja eller begränsa väsentliga hinder som har identifierats enligt 13 eller 18 § får 1.förelägga företaget att skaffa eller se över sina koncerninterna arrangemang för finansiering, eller ingå serviceavtal som säkrar att företaget kan tillhandahålla kritiska verksamheter, 2.förelägga företaget att begränsa sina största enskilda eller totala exponeringar, 3.införa kompletterande informationskrav som är relevanta för resolutionsända- målen, 4.förelägga företaget att avyttra särskilda tillgångar, 5.förelägga företaget att begränsa eller upphöra med en viss verksamhet, 6.förelägga företaget att begränsa eller förhindra utveckling av vissa affärs- områden eller försäljning av vissa produkter, 7.förelägga företaget att minska komplexiteten i de juridiska eller operativa strukturerna i företaget eller i ett koncernföretag som direkt eller indirekt står under företagets kontroll för att säkerställa att det går att med resolutionsverktygen juridiskt och operativt avskilja kritiska verksamheter från övriga verksamheter, 8.förelägga företaget eller moderföretaget att inrätta ett finansiellt moder- holdingföretag i eller ett finansiellt moderholdingföretag inom EES, 9.förelägga företaget att, för att uppfylla kravet i 4 kap. 1 §, a)ändra löptidsprofilen för eller öka sina kvalificerade skulder, b)ändra löptidsprofilen för kärnprimärkapitalinstrument och relevanta kapitalinstrument, efter godkännande av , eller c)vidta andra åtgärder för att uppfylla kravet, 10.förelägga ett holdingföretag med blandad verksamhet som är moderföretag till företaget att inrätta ett finansiellt holdingföretag för att kontrollera företaget, om det är nödvändigt för att underlätta resolution och undvika att resolutionen får negativ effekt på den icke-finansiella delen av koncernen, eller 11.förelägga företaget att uppfylla det kombinerade buffertkravet. När meddelar ett föreläggande enligt första stycket, ska myndigheten förelägga företaget att inom en månad ta fram en plan för hur företaget avser att genomföra de åtgärder som föreläggandet avser. Paragrafen innehåller bestämmelser om åtgärder mot resolutionshinder. Ändringarna i paragrafen genomför artikel 17.5 i krishanteringsdirektivet. Övervägandena finns i avsnitt 7.4.1. Paragrafen är utformad efter syn- punkter från Lagrådet. Ändringarna i första stycket är en följd av att det införs ett nytt kapitel, Kravet på kapitalbas och kvalificerade skulder Kapitlet är nytt och innehåller bestämmelser om krav för finansiella före- tag på innehav av kapitalbas och kvalificerade skulder i syfte att möjlig- göra för förlustabsorbering och återkapitalisering inom eller utom resolu- tion. I kapitlet finns bestämmelser om –hur kravet ska bestämmas i 2–8 §§, –hur kravet ska uppfyllas i 9–19 §§ –särskilda bestämmelser om dotterföretag i 20–22 §§, –på vilken nivå som kravet ska bestämmas och uppfyllas i 23 §, –frister i 24–27 §§, –offentliggörande i 28 §, – övervakning i 29–33 §§, och –gränsöverskridande fall i 34–39 §§. Övervägandena finns i avsnitt 8. 1 § I syfte att ett företag som avses i 1 kap. 1 § första stycket 1 eller 2 ska ha kapital och skulder som kan skrivas ned eller konverteras enligt 6 eller 21 kap., ska , efter att fått tillfälle att lämna synpunkter, besluta att företaget ska uppfylla ett krav på kapitalbas och kvalificerade skulder. Kravet ska beslutas i anslutning till resolutionsplaneringen enligt 3 kap. och uttryckas som procentandelar av 1.det totala riskvägda exponeringsbeloppet enligt artikel 92.3 i tillsyns- förordningen eller kapitalbaskravet enligt artikel 11.1 i värdepappersbolags- förordningen multiplicerat med 12,5 (den riskvägda kvoten), och 2.det totala exponeringsmåttet enligt artiklarna 429 och 429a i tillsyns- förordningen (bruttosoliditetskvoten). Paragrafen innehåller bestämmelser om kravet på kapitalbas och kvalifice- rade skulder och hur det ska uttryckas. Paragrafen genomför artikel 45 och delvis artikel 45c.1 i krishanteringsdirektivet. Vid en kris kan ett företag försättas i resolution i stället för i likvidation eller konkurs och det är ägarna och borgenärna, inte skattebetalarna, som ska bära förlusterna i institutet. Det sker i huvudsak genom att kapital och skulder konverteras eller skrivs ned utanför resolution (6 kap.) eller i resolution (21 kap.). För att det ska finnas kapital och skulder att konvertera eller skriva ned ska företag enligt första stycket uppfylla ett krav på kapitalbas och kvalificerade skulder. avses institut (1 kap. 1 § första stycket 1) och olika former av finansiella institut och holdingföretag (1 kap. 1 § första stycket 2). Det är , som är resolutionsmyndighet, som fattar beslut om kravet. Inför beslutet ska , som är tillsyns- myndighet, få tillfälle att lämna synpunkter. Av andra stycket framgår att kravet ska beslutas i anslutning till resolutionsplaneringen enligt 3 kap. och att det ska uttryckas som procent- andelar av det totala riskvägda exponeringsbeloppet enligt det unionsrätts- liga regelverket om kapitaltäckning (den riskvägda kvoten) och det totala exponeringsmåttet enligt samma regelverk (bruttosoliditetskvoten). globalt systemviktig resolutionsenhet och för ett större dotterföretag till ett globalt systemviktigt institut hemmahörande utanför EES framgår storleken på dessa kvoter av tillsynsförordningen. dock möjlighet att under vissa villkor besluta om högre kvoter för dessa företag, se författningskommentaren till 2 §. Kvoterna för övriga företag bestäms enligt 3 och 4 §§, se författningskommentarerna till de Kravet ska uppfyllas med kapital och skulder enligt 9–19 §§. I 2 kap. 1 § lagen (2014:966) om kapitalbuffertar finns bestämmelser om hur kapitalbas som används för att uppfylla det kombinerade buffertkravet får användas för att uppfylla kravet på kapitalbas och kvalificerade skulder. Hur kravet ska bestämmas och uppfyllas är beroende av om ett företag är en resolutionsenhet eller inte. Definitioner av centrala uttryck – såsom kapitalbas, kvalificerade skulder, resolutionsenhet samt globalt, europeiskt 2020/21:155 eller nationellt systemviktig resolutionsenhet – finns i 2 kap. 2 och 2 a §§. I ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna finns bestämmelser om hur kravet ska fasas in.