prop · H803199 · 2021-06-01 00:00:00 — In that event, this Agreement shall remain in force until the last day of the twelfth month following the month in which the termination was notified. Upphör avtalet i enlighet med punkt 1 i denna artikel ska rättig- heter avseende rätten till och ut- paragraph 1 of this Article, rights betalning av förmåner som redan har erhållits i enlighet med detta under this Agreement shall be Till bekräftelse härav har undertecknade, därtill vederbörligen bemyndigade av sina respektive regeringar, undertecknat detta avtal. Upprättat i två exemplar i , 2019, på svenska, japanska och engelska, vilka alla texter är lika giltiga. Vid skiljaktiga tolkningar ska den engelska texten gälla. In witness whereof, the undersigned, being duly authorized thereto by their respective Governments, have signed this Agreement. Done in duplicate at on , 2019, in the Swedish, Japanese and English languages, each text being equally authentic. In case of any divergence of interpretation, the English text shall prevail. FOR THE GOVERNMENT OF FOR THE GOVERNMENT OF 2020/21:199 3 Ärendet och dess beredning Representanter för och regeringar förhandlade fram ett avtal om social trygghet mellan och . I den svenska delegationen har det även ingått representanter från , och . Avtalet undertecknades i . Ett förslag till lag om avtal om social trygghet mellan och har upprättats inom . Ett utkast till proposition har beretts med , , och . Tillämpningen av avtalet innebär att tillhörigheten till den svenska socialförsäkringen utsträcks eller i vissa fall undantas. Socialavgifter ska endast betalas för de svenska förmåner som den enskilde enligt avtalet omfattas av. Lagförslaget är författningstekniskt och även i övrigt av sådan beskaffenhet att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse. Lagrådets yttrande har därför inte inhämtats. Ett bilateralt avtal om social trygghet mellan och skrevs under i . Undertecknandet föregicks av sju förhandlingsrundor där den första hölls i . Därefter följde förhandlingar i , i , i , i , i och slutligen i . Förhandlingen om en tillämpningsöverenskommelse till avtalet slutfördes . har avtal om social trygghet med ett tjugotal länder, bl.a. , , , , och . är världens elfte folkrikaste nation och har världens tredje största ekonomi. Landet är medlem i G7 och G20 och har en diversifierad ekonomi byggd framför allt på teknologiska innovationer, forskning och en högklassig industri. Landet är världens fjärde största exportnation och exporterar framför allt bilar och industriprodukter. trädde ett frihandelsavtal i kraft mellan och . är andra största handelspartner i och vår fjärde största exportmarknad utanför EU. Handeln med har utvecklats mycket positivt och banden mellan de svenska och japanska näringsliven blir allt starkare. Varuhandeln mellan och uppgick till . varuexporten till består främst av skogsvaror, läkemedel och exporterade varor till till ett värde av nära och har exporten fördubblats. Cirka 12 000 svenska jobb är beroende av exporten till . varuimport från uppgick till och består främst av personbilar, reservdelar till bilar och trådlös kommunikationsutrustning. i sysselsätter omkring 21 500 personer. utgör ofta ingången till den nordeuropeiska marknaden för japanska företag. tjänsteexport till uppgick till och tjänsteimporten till . Svensk tjänstehandel domineras generellt sett av kunskapsintensiva näringsgrenar som till exempel arkitekttjänster, tekniska och vetenskapliga tjänster samt FoU-tjänster: tele-, data- och informationstjänster, transporter samt nyttjande av immateriella rättigheter. Det finns anledning att anta att handelsmönstret är liknande gällande . Utöver handel så har och omfattande samarbeten inom näringsliv, forskning, akademi och kultur. Rörligheten mellan och är ganska stor. Cirka 150 svenska dotterbolag är representerade i och 1 500 företag genom agenter och distributörer. Omkring 1 800 svenskar är tillfälligt eller långsiktigt bosatta i . För dessa företag och personer innebär en situation utan ett avtal om social trygghet som samordnar ländernas socialförsäkringssystem att det är nationella regler som tillämpas. Från svensk horisont innebär ett avtal om social trygghet mellan och fördelar för såväl personer som svenska företag. Ur ett individperspektiv behöver en person arbeta och betala avgifter i för att kvalificera sig för japansk pension (krävdes det arbete). När personen har kvalificerat sig för japansk pension kan den betalas ut även i de fall personen är bosatt utomlands, t.ex. i . Om personen inte är japansk medborgare och arbetar och betalar avgifter än i , så kan egenavgifter avseende pensionsförsäkringarna betalas tillbaka för maximalt i form av ett engångsbelopp när han eller hon flyttar från (s.k. ”lump-sum withdrawal payment”) – övriga inbetalade avgifter betalas inte tillbaka. När en sådan återbetalning görs försvinner personens intjänade rätt till ålders-, efterlevande- och förtidspension i det japanska systemet. Avsaknaden av ett avtal om social trygghet medför att svenska företag missgynnas i förhållande till japanska företag och till företag vars länder har liknande avtal med , dels eftersom företaget kan tvingas betala dubbla sociala avgifter (dvs. i båda länderna), dels eftersom rörligheten mellan länderna för företagets arbetstagare begränsas. Ett avtal om social trygghet mellan och som samordnar ländernas socialförsäkringssystem ger personer som rör sig mellan avtalsländerna ett bättre försäkringsskydd, som bl.a. hindrar att intjänade rättigheter förloras, men förhindrar också att socialavgifter avseende de förmåner som omfattas av avtalet betalas i två länder, s.k. dubbelförsäkring. Den svenska utgångspunkten i förhandlingarna har varit att få ett så bra avtal som möjligt för tre kategorier av berörda personer: de som är försäkrade i , de som kommer att vara försäkrade i och de som har varit försäkrade i . 2020/21:199 avtalet bedöms ge goda samordningsregler för de två första personkategorierna, men tyvärr inte fullt ut för den sista. har haft ambitionen och under förhandlingarna försökt att förhandla fram särskilda övergångsregler för personer som har betalat in avgifter till de japanska pensionssystemen men som före avtalets ikraftträdande, och i enlighet med japansk lagstiftning, har tagit ut delar av dessa avgifter i ett engångsbelopp när de flyttat från . har under förhandlingarna drivit att avtalet skulle kunna ge möjlighet för berörda personer att återföra dessa pensionsinbetalningar, och därmed också återställa deras pensionsrätter, något som inte accepterat. Trots denna brist är regeringens helhetsbedömning att det framförhandlade avtalet om social trygghet som samordnar valda delar av och socialförsäkringssystem kommer att ge bättre trygghet och förutsebarhet samt underlätta rörligheten mellan länderna både för individer och för företag som gör affärer med och i . Att få till stånd ett avtal är särskilt lägligt mot bakgrund av det frihandelsavtal mellan och som trädde i kraft och som förväntas öka handeln, rörligheten och den ekonomiska aktiviteten ytterligare mellan länderna. Avtalet kommer att vara viktigt för svenska företag och därmed för jobb och tillväxt. Avtalet är indelat i fem avdelningar och följer i stort sett samma struktur som de flesta av befintliga avtal om social trygghet. De olika avdelningarna innehåller allmänna bestämmelser, bestämmelser om tillämplig lagstiftning, bestämmelser om japanska och svenska förmåner, administrativa och övriga bestämmelser samt övergångs- och slutbestämmelser. 4.2 Den japanska socialförsäkringen 4.2.1 Övergripande om den japanska socialförsäkringen Den japanska socialförsäkringen innehåller bl.a. pensionsförmåner, begravningsförmåner och barnbidrag, förmåner vid sjukdom, moderskap, arbetsskada och arbetslöshet. Det finns huvudsakligen två separata allmänna pensionssystem i , dels den nationella pensionen, dels pensionsförsäkringen för anställda. Pensionsförmånerna i den nationella pensionen kan karaktäriseras som förmånsbestämda grundförmåner för alla som är bosatta i , medan pensionsförsäkringen för anställda tillhandahåller inkomstrelaterade Båda pensionssystemen innehåller förmåner som ålderspension, förtidspension vid invaliditet samt efterlevandepension. pensionsmyndigheten () är den institution som huvudsakligen administrerar båda pensionssystemen, dvs. ansökningar, samlar in avgifter, för register och betalar ut ersättningar. Sjömän har ett eget socialförsäkringssystem med förmåner vid bl.a. sjukdom, skada, arbetsskada och dödsfall. I fråga om pensioner så omfattas sjömän dock av pensionsförsäkringen för anställda. har en av världens snabbast åldrande befolkningar med en lång förväntad livslängd och därtill låga födelsetal, vilket har lett till en utveckling där allt färre i arbetsför ålder betalar in pensionsavgifter till de allmänna pensionsförsäkringarna vilka ska försörja allt fler De flesta individer i arbetsför ålder i faller i pensions- Prop. 2020/21:199 försäkringshänseende inom tre olika personkategorier. kategorin omfattar personer som inte har en arbetsgivare som betalar in pensionsavgifter till pensionsförsäkringen för anställda – här finns bl.a. arbetslösa, egenföretagare, deltidsarbetande, anställda som arbetar heltid i företag med färre än fem anställda och studenter. För dessa personer är det i stället obligatoriskt att vara ansluten till den nationella pensionen. Den andra kategorin omfattar anställda som arbetar heltid eller minst och vars arbetsgivare har anslutit dem och som betalar avgifter till pensionsförsäkringen för anställda. Ett japanskt företag som har minst fem anställda är enligt lag skyldig att ansluta sina anställda som faller inom kategori två till pensionsförsäkringen för anställda. Den tredje kategorin omfattar makar som inte förvärvsarbetar och som är beroende av en person i kategori 2 för sin försörjning. Arbetsgivaren till personen i kategori 2 ansvarar för att skriva in maken i den nationella pensionen. Den nationella pensionen är en pensionsförsäkring som alla som är bosatta i och som är , såväl japanska medborgare som utlänningar, är skyldiga att vara anslutna till. Den nationella pensionen ger de försäkrade ett grundskydd i form av förmånsbestämda grundförmåner som ålderspension, invaliditetspension och efterlevandepensioner. Individer som är och bosatta i kan frivilligt ansluta sig till försäkringen. Samma sak gäller för japanska medborgare som är bosatta utomlands. Den månatliga avgiften till den nationella pensionen var (ca ) för , en avgift som den försäkrade själv betalar in till den japanska pensionsmyndigheten (). Vid vissa omständigheter, t.ex. när någon har en invaliditetspension, får försörjningsstöd eller har en låg inkomst, kan personen i fråga ansöka om att helt eller delvis befrias från att betala avgiften. När sedan pensionsförmåner ska beräknas beaktas avgiftsbefriade perioder, men värdet på perioden reduceras. Låginkomsttagare som är och som inte har rätt till betalningsbefrielse samt studenter kan i stället få skjuta upp sina avgiftsinbetalningar. Om en utlänning som har arbetat i lämnar för att sedan återvända och återuppta arbete i landet så finns pensionsinbetalningarna kvar, förutom i de fall där han eller hon har tagit ut delar av de inbetalda avgifterna i form av ett engångsbelopp, s.k. ”lump sum withdrawal payment.” Personen i fråga kan fortsätta att betala in till pensionsförsäkringen. Grundläggande för rätt till ålderspension från den nationella pensionen är att den försäkrade är ansluten och har betalat avgifter till försäkringen i åtminstone . För full ålderspension behöver man ha betalat avgifter i och för uppgår pension till (ca ) . Pensionsåldern för ålderspension enligt den nationella pensionen är , men en försäkrad kan ta ut sin pension redan från och med . Det är också möjligt att skjuta upp pensionsuttaget efter fyllda till sent som . Väljer en försäkrad att ta ut sin 2020/21:199 pension så reduceras den månatliga pension som betalas ut, medan den höjs för den som tar ut sin pension efter . En person kan också fortsätta att arbeta medan han eller hon tar ut sin ålderspension. En person som har börjat ta ut sin ålderspension har dock inte rätt att bli beviljad invaliditetspension. För rätt till invaliditetspension från den nationella pensionen behöver en försäkrad vara och uppvisa en viss lagstadgad nivå av invaliditet. Vidare behöver personen ha varit försäkrad för den första medicinska undersökning som följer på grund av skadan eller sjukdomen (försäkringsfallet). För personer som hade fyllt men ännu inte fyllt när försäkringsfallet inträffade krävs dessutom bosättning i för att få invaliditetspensionen utbetald. Det finns två ersättningsnivåer beroende på graden av invaliditet. För invaliditet av första graden betalas ersättning om (ca ) och för invaliditet av andra graden betalas årlig ersättning om (ca ). Om en försäkrad avlider medan han eller hon betalar avgifter till den nationella pensionen, kan dennes make eller maka som tar hand om barn som är ekonomiskt beroende av den avlidne, och beroende barn, få efterlevandepension fram till det att barnet fyller . Är det efterlevande barnet helt föräldralöst kan han eller hon få barnpension . För en efterlevande make som tar hand om ett barn uppgår efterlevandepensionen till (ca ) . Finns det fler barn så kan det finnas rätt till tilläggsbelopp. För änkor som fyllt men ännu inte fyllt kan det under vissa omständigheter finnas rätt till änkepension från nationella pensionen. Om en försäkrad dör utan att ha tagit emot några pensionsförmåner kan närstående i hushållsgemenskap med den avlidne få en del av de inbetalda avgifterna utbetalda i ett engångsbelopp. För en person som har fyllt men ännu inte fyllt när den närstående avlider krävs att han eller hon är bosatt i för att få efterlevandepensionen utbetald. Såväl ålderspension som invaliditetspension och efterlevandepension räknas om utifrån pris- och löneutvecklingen. Utlänningar som har bott i och betalat in avgifter till den nationella pensionen men mindre än kan ansöka om att få delar av de inbetalda avgifterna återbetalda i form av ett engångsbelopp (s.k. ”lump sum withdrawal payment”) när personen lämnat . Storleken på engångsbeloppet som personen får tillbaka beror på antalet månader med inbetalda avgifter. Maximalt kan avgifter (36 månader) betalas tillbaka. Denna möjlighet till återbetalning finns enbart för utlänningar eftersom de inte hinner kvalificera sig för japansk pension, något som kräver avgiftsinbetalningar men som tidigare krävde hela . Inbetalda avgifter som avser tid och upp till betalas inte tillbaka. Ansökan om återbetalning behöver göras från det att personen har flyttat från . Inkomstskatt tas ut på engångbeloppet med . När en person väl begärt att få avgifterna återbetalda upphör möjligheten att senare begära ut pensionsförmåner för återstoden av eventuella inbetalda avgiftsperioder. Möjligheten till återbetalning av avgifter gäller bara individer, företag kan inte få tillbaka inbetalda sociala avgifter. Alla anställda som arbetar heltid eller av en heltid (i praktiken minst då den vanliga arbetstiden för heltid i är ) i ett företag som har minst fem anställda ska anslutas till pensionsförsäkringen för anställda. Arbetsgivaren är skyldig att se till att den anställde ansluts. Även för utlänningar som arbetar i och uppfyller de aktuella villkoren är det obligatoriskt att vara ansluten till pensionsförsäkringen för anställda. Anställda som är kan ansluta sig frivilligt till försäkringen. Egenföretagare omfattas däremot i normalfallet inte av pensionsförsäkringen för anställda. I företag som har över 500 anställda, och i företag som har färre än 500 anställda där det finns avtal mellan arbetsgivaren och arbetstagarna, kan även deltidsanställda som arbetar minst , och har en anställning som överstiger och tjänar (ca ) (avser ), anslutas till pensionsförsäkringen för anställda. En person som omfattas av pensionsförsäkringen för anställda kan också betala till den nationella pensionen och därifrån få en grundpension vid sidan av den inkomstbaserade pensionen. Avgifterna till pensionsförsäkringen för anställda är högre än i den nationella pensionen, men ger också en bättre avkastning i form av högre pension. Avgiften som arbetsgivaren drar från den anställdes lön och betalar in till japanska pensionsmyndigheten () är och räknas fram utifrån särskilda löneklasser. Det finns cirka trettio olika avgiftsnivåer. Avgiftstaket räknas om utifrån den nationella genomsnittliga lönen. Arbetsgivaren matchar också avgiften som dras ifrån lönen så att den faktiska pensionsinbetalningen till pensionsförsäkringen för anställda uppgår till av lönen. Från pensionsförsäkringen för anställda betalas inkomstbaserade förmåner ut såsom bl.a. ålderspension, invaliditetspension och efterlevandepensioner. För att ha rätt till ålderspension krävs att en person är försäkrad och har betalat avgifter . Pensionsåldern inom pensionsförsäkringen för anställda är , men redan kan anställda börja ta ut en särskild form av ålderspensionsförmån som betalas ut till . Denna särskilda förmån håller emellertid på att fasas ut och kommer att upphöra 2025 för män och 2030 för kvinnor. Personen kan också skjuta upp pensionsavgången till efter och får då högre månatliga pensionsutbetalningar. En person kan ta ut sin ålderspension och fortsätta att arbeta, men vid inkomster över en viss nivå reduceras pensionsutbetalningarna. Ålderspensionen är indexerad utifrån pris- och löneutvecklingen. En försäkrad kan få invaliditetspension om han eller hon har en viss grad av funktionsnedsättning. För att ha rätt till invaliditetspension behöver man vara försäkrad för den första medicinska undersökningen efter den skada eller sjukdom som anspråket om ersättning baseras på (försäkringsfallet). Förmånens storlek avgörs av graden av invaliditet, inbetalda avgifter och försäkringstid. Det finns tre invaliditetsgrader och vid de två högre graderna kan den försäkrade få både invaliditetspension från pensionsförsäkringen för anställda och från den nationella pensionen. Vid den lägsta graden av invaliditet ges 2020/21:199 invaliditetspension bara från pensionsförsäkringen för anställda. För det fall en försäkrad har en sjukdom eller skada som inte når upp till den första gradens invaliditet så kan han eller hon i stället få ett engångsbelopp utbetalt. Invaliditetspensionen indexeras utifrån pris- och löneutvecklingen. Efterlevande familjemedlemmar till en avliden försäkrad kan få efterlevandepension om de var ekonomiskt beroende av den avlidne. Till familjemedlemmar räknas primärt make och barn. Om sådana saknas kan efterlevandepension betalas ut till den försäkrades föräldrar eller far- och morföräldrar. Personkretsen av möjliga förmånstagare är vidare än för efterlevandepension från den nationella pensionen. Storleken på efterlevandepensionen kan vara upp till tre fjärdedelar av den avlidnes inkomstpension. Ett pensionstillägg kan betalas ut till barnlösa änkor som var vid makens frånfälle. Utlänningar som har arbetat i och då varit anslutna till pensionsförsäkringen för anställda, och vars arbetsgivare betalat in avgifter men inte uppfyller tioårsvillkoret för pensionsförmån, kan ansöka om att få delar av avgifterna återbetalda i form av ett engångsbelopp (s.k. ”lump sum withdrawal payment”). Ansökan måste göras från det att personen lämnat . Det är likartade regler som för den nationella pensionen. Inkomstskatt tas ut på engångbeloppet med . Enligt japansk lagstiftning anses vistelse i landet eller mer som bosättning i . En person måste registrera sig efter 90 dagars vistelse i landet, varefter han eller hon blir ”ordinärt bosatt”. En person kan dock bli ordinärt bosatt tidigare om denne registrerar sig tidigare. Japanska medborgare kan använda utländska bosättningsperioder, oavsett om de betalat in till pensionssystemet när de bott utomlands eller inte, för att uppfylla tioårsvillkoret för att kvalificera sig för japansk pension. Denna möjlighet gäller endast japanska medborgare och inte utländska medborgare. Japanska medborgare har vid bosättning utanför möjlighet att vara frivilligt anslutna och betala avgifter till den nationella pensionen. Utländska försäkringsperioder som personen i fråga har betalat avgifter för kan användas även för att beräkna pensionsförmåner från den nationella pensionen. Pensionsförsäkringen för anställda har dock ingen frivillig inskrivningsmöjlighet för japaner bosatta utomlands. Det beror på att en japansk medborgare som är bosatt utomlands omfattas av pensionsförsäkringen för anställda om han eller hon är fortsatt anställd av den japanska arbetsgivaren. Den japanska socialförsäkringslagstiftningen saknar regler om utsändning. En person kan dock arbeta utomlands för ett japanskt företag så länge som anställningskontrakt finns, och personen fortsätter då att tillhöra den japanska försäkringen. Samtliga socialförsäkringsavtal som ingått ger rätt till utsändning upp till , vissa avtal ger även möjlighet till förlängning utsändning. Av alla japaner som arbetar utomlands är det mellan som återvänder hem till . 4.2.7Utbetalning av japanska pensionsförmåner utomlands De japanska pensionsförmåner som omfattas av avtalet kan , dvs. innan avtalet har trätt i kraft, i de allra flesta fall betalas ut oavsett var i världen mottagaren är bosatt. Det innebär att en utlänning som betalat till systemet , och som inte tagit ut delar av sina inbetalda pensionsavgifter i ett engångsbelopp när han eller hon lämnat , efter ansökan kommer att få sin japanska pension utbetald till det land där han eller hon bor. Personer som bor utomlands och som får japansk ålderspension ska sända in ett levnadsintyg till den berörda japanska myndigheten. Personer som bor utomlands och får japansk invaliditetspension ska återkommande genomgå medicinska undersökningar och skicka in intyg till den berörda japanska myndigheten. Den som har en bestående invaliditet är dock undantagen från detta krav. Avtalet kan huvudsakligen karaktäriseras som ett pensionsförmånsavtal då det omfattar det allmänna ålderspensionssystemet, efterlevandepensioner och invaliditetspension (för svensk del sjuk- och aktivitetsersättning) samt tillhörande sociala avgifter. Övriga delar av socialförsäkringen, sjukvården och arbetslöshetsförsäkringen omfattas inte av avtalet. Avtalet innehåller även bestämmelser om utsändning och tillämplig lagstiftning. Avtalet är indelat i fem avdelningar och följer i stort samma struktur som de flesta av avtal om social trygghet. De olika avdelningarna innehåller allmänna bestämmelser, bestämmelser om tillämplig lagstiftning, bestämmelser om japanska och svenska förmåner, administrativa och övriga bestämmelser samt övergångs- och slutgiltiga bestämmelser. Avdelning I Allmänna bestämmelser I den första avdelningen i avtalet fastslås de definitioner som behövs för att klargöra olika begrepp som förekommer i avtalet. socialförsäkringsförmåner och vilka personer som omfattas av avtalet samt bestämmelser om likabehandling och utbetalning av förmåner utomlands framgår av denna avdelning. En behörig myndighet är den nationella myndighet som ytterst ansvarar för de sociala trygghetssystemen och som har rätt att förhandla om avtalet. Med behörig myndighet avses för del den eller någon av de myndigheter som regeringen utser. För del avses med behörig myndighet de statliga organisationer som har behörighet att förvalta de japanska pensionssystem som omfattas av avtalet. Dessa är fem statliga myndigheter: Nationella polismyndigheten (), Inrikes- och kommunikationsministeriet (), (), Ministeriet för utbildning, kultur, sport, vetenskap och teknologi (, Culture, Sports, Science and Technology) samt Ministeriet för hälsa, arbete och välfärd (, Labour and Welfare). Avtalet pekar också ut behöriga institutioner. För vidkommande är det de myndigheter som ansvarar för att tillämpa den lagstiftning om socialförsäkringsförmåner och sociala avgifter som omfattas av avtalet, dvs.