prop · H803119 · 2021-03-16 00:00:00 — En första förutsättning för att ett företag ska falla in under definitionen är att det är en juridisk person. Det innebär att t.ex. aktiebolag, handelsbo- lag, kommanditbolag och ekonomiska föreningar omfattas av definitionen. Definitionen omfattar däremot inte en enskild firma (se kommentaren till punkt 1). En andra förutsättning är att det i företaget bedrivs förmedling av någon fastighetsmäklare, dvs. att någon som omfattas av punkt 1 bedriver yrkes- mässig förmedling i företaget. Vad som avses med förmedling framgår av Detta ska alltså vara fråga om ett företag i vilket en eller flera fastighetsmäklare bedriver en verksamhet som grundar sig på ett upp- dragsavtal och som syftar till att anvisa en motpart som uppdragsgivaren kan ingå avtal om överlåtelse eller upplåtelse med. fastighetsmäklaren sin verksamhet i det företag där han eller hon är an- Det kan dock förekomma situationer där fastighetsmäklaren är an- ställd i ett företag, men någon förmedlingsverksamhet inte bedrivs i det företaget utan i ett annat företag. I sådana fall är det alltså det senare, och inte det förra, företaget som är ett fastighetsmäklarföretag i lagens mening. Om en mäklare bedriver verksamhet i ett annat företag än där han eller hon är anställd, kan detta exempelvis framgå genom att det finns en överens- kommelse om att utföra förmedlingsverksamhet i företaget. kan då bedrivas under ett annat namn än fastighetsmäklarens eller anställ- Vid osäkerhet om var verksamheten bedrivs, kan Fastig- hetsmäklarinspektionen behöva förelägga företaget att lämna upplys- ningar i frågan (se 4 kap. 15 § andra stycket). I punkt 3 definieras uttrycket förmedling. Förmedlingen ska grundas på Förmedling där någon i sin egenskap av anställd hos någon för dennes räkning köper eller säljer fastigheter omfattas inte av Frågan om huruvida en verksamhet utgör förmedling av- görs inte av om uppdragstagaren har en fullmakt. Den som bedriver verk- samhet som är att anse som förmedlingsverksamhet faller inte utanför la- gens tillämpningsområde genom att ta fullmakt från uppdragsgivaren. annan sak är att det är förbjudet för en fastighetsmäklare att som ombud företräda en säljare gentemot en köpare eller vice versa annat än för be- gränsade uppgifter (se 3 kap. 11 §). Förmedling går ut på att anvisa uppdragsgivaren någon som är lämplig att ingå avtal med, dvs. sammanföra uppdragsgivaren med en motpart som uppdragsgivaren kan ingå avtal med. För att det ska vara fråga om förmed- Prop. 2020/21:119 ling krävs i praktiken att det vidtas en marknadsföringsåtgärd (t.ex. annon- sering på en webbplats eller i en tidning) eller en annan inledande kontakt med spekulanter. En sådan annan inledande kontakt kan ha möjliggjorts genom förfrågningar från spekulanter eller slagningar i mäklarens kund- register. Det är inte avgörande om uppdragsgivaren till slut verkligen ingår ett avtal med motparten, utan det som är av betydelse är om avsikten har varit att finna en motpart. Uppdraget ska alltså anses som förmedling även om det har avslutats utan att uppdragsgivaren har funnit någon som han eller hon träffar avtal med. Det är tillräckligt att en fastighetsmäklare med ett uppdragsavtal som grund vidtar åtgärder som syftar till att anvisa upp- dragsgivaren en motpart som uppdragsgivaren kan träffa avtal med. Det förekommer att fastighetsmäklare åtar sig uppdrag utan att det är fråga om förmedling i lagens mening. Det kan då i stället vara fråga om ett begränsat uppdragsavtal. I ett sådant fall är det alltså inte fråga om ett uppdragsavtal som syftar till att mäklaren ska anvisa uppdragsgivaren en motpart som uppdragsgivaren kan ingå avtal med. Ett begränsat uppdrags- avtal kan exempelvis avse att mäklaren endast ska upprätta köpehand- lingar (ett s.k. skrivuppdrag) eller värdera ett objekt. Ett begränsat upp- dragsavtal utgör alltså i och för sig inte förmedling i lagens mening. Kravet på god fastighetsmäklarsed gäller emellertid även när en fastighetsmäklare inom ramen för sin yrkesverksamhet utför t.ex. ett skriv- eller värderings- uppdrag även om uppdraget saknar samband med ett förmedlingsuppdrag (se rättsfallet HFD 2018 ref. 57 och kommentaren till 3 kap. 1 §). Om det i ett förmedlingsuppdrag ingår både sådana moment som avses med förmedling och andra moment, är lagen tillämplig på hela uppdraget. I punkt 4 anges vad som avses med uttrycket konsument. Definitionen motsvarar den som finns i 4 § lag (se prop. 1983/84:16 s. 29, 1994/95:14 s. 64 och 2010/11:15 s. 47). Uttrycket konsument används i 5 § och i 3 kap. 14 och 16 §§. I punkt 5 anges i vilka fall ett direkt eller indirekt ägande i ett fastighets- mäklarföretag utgör ett kvalificerat innehav. Definitionen har en motsva- righet i 1 kap. 5 § 15 lagen om bank- och finansieringsrörelse. Av stycket framgår vilka som hör till fastighetsmäklarföretagets ledning i lagens mening. Dit hör personer i fastighetsmäklarföretagets styrelse och företagets verkställande direktör. I fråga om företag där sådana funktioner saknas omfattas i stället den eller de personer som på motsvarande sätt kan företräda företaget på den högsta ledningsnivån. Detta överensstämmer med motsvarande reglering i lagen (2017:630) om åtgärder mot penning- tvätt och finansiering av terrorism (se prop. 2016/17:173 s. 407–409 med vidare hänvisning samt s. 551). En styrelsesuppleant och en vice verkstäl- lande direktör omfattas också, eftersom en sådan person vid förfall för en styrelseledamot eller en verkställande direktör träder in i dennes ställe (se a. prop. 407–409 samt 2015/16:197 s. 203 och 448). 2020/21:119 Lagens tillämpning på annan egendom än fastigheter och vid förmedling av nyttjanderätt 3 § Det som i lagen föreskrivs om fastigheter tillämpas också på annan egendom som anges i 2 § första stycket 1. Vid förmedling av arrenderätt eller hyresrätt tillämpas inte 3 kap. 14–16 eller 21 §, 22 § första stycket eller 23 §. Vid förmedling av nyttjanderätt ska det som föreskrivs om säljare tillämpas på den som överlåter eller upplåter nyttjanderätten och det som föreskrivs om köpare tillämpas på motparten. Paragrafen innehåller regler om lagens tillämpning på andra förmedlings- objekt än fastigheter och vid förmedling av nyttjanderätt. Paragrafen mot- svarar 2 § fastighetsmäklarlag. Övervägandena finns i avsnitt 5.1. Lagen omfattar förmedling av all slags egendom som anges i 2 § första stycket 1. På andra ställen i lagen än i 2 § första stycket 1 används endast uttrycket fastigheter. Enligt första stycket tillämpas det som i lagen före- skrivs om fastigheter dock även på delar av fastigheter, bostadsrätter, byggnader på annans mark, tomträtter, andelsrätter avseende lägenhet, arrenderätter och hyresrätter. Där lagen talar om en fastighet får detta ord alltså i förekommande fall bytas ut mot något av de andra förmedlings- objekt som det är fråga om (jfr dock 3 kap. 13 § samt 14 och 15 §§). I andra stycket anges att vissa av paragraferna i 3 kap. inte tillämpas vid förmedling av arrenderätt eller hyresrätt. Det är fråga om bestämmelser om objektsbeskrivningen och vissa andra handlingar, om skyldigheten för fastighetsmäklaren att upplysa om sin möjliga rätt till ersättning vid en senare överlåtelse och om fastighetsmäklarens ersättning. Av tredje stycket framgår att vid förmedling av nyttjanderätt ska det som sägs om säljare avse den som överlåter eller upplåter nyttjanderätten och det som sägs om köpare avse motparten. 4 § Bestämmelser om tillämplig lag i internationella situationer på privaträttens område finns i och rådets förordning (EG) nr 593/2008 av om tillämplig lag för avtalsförpliktelser (I) och Europaparla- mentets och rådets förordning (EG) nr 864/2007 av om tillämplig lag för utomobligatoriska förpliktelser (II). I internationella situationer som inte omfattas av någon av förordningarna är denna lag tillämplig om en väsentlig del av fastighetsmäklarens uppdrag utförs i . Paragrafen innehåller regler om internationella situationer. Paragrafen motsvarar delvis 3 § fastighetsmäklarlag. Övervägandena finns i avsnitt 8. I första meningen upplyses om att lagvalsregler på privaträttens område finns i I- och II-förordningarna. I-förordningen gäller avtalsför- pliktelser, medan II-förordningen gäller utomobligatoriska förplik- telser. Det innebär att I-förordningen anger vilket lands lag som ska tillämpas på avtalsförhållandet mellan uppdragsgivaren och fastighets- mäklaren, exempelvis en säljare av en fastighet och en fastighetsmäklare som säljaren träffat ett förmedlingsavtal med. II-förordningen anger vilket lands lag som ska tillämpas i fråga om en förpliktelse när det inte finns något avtalsförhållande. Den torde främst aktualiseras om uppdrags- Prop. 2020/21:119 givarens motpart, typiskt sett en köpare av en fastighet, kräver skadestånd av en mäklare. Om någon av förordningarna anger att svensk lag är tillämplig, blir det aktuellt att tillämpa förevarande lag. Vad som gäller i internationella situationer som inte träffas av någon av EU-förordningarna framgår av den andra meningen. I dessa fall krävs det, för att lagen ska vara tillämplig, att en väsentlig del av mäklarens uppdrag utförs i . Det saknar vid tillämpning av den andra meningen självständig betydel- se var fastigheten är belägen. Om en väsentlig del av förmedlingsuppdra- get utförs i , är lagen tillämplig. Detta gäller även om fastigheten är belägen i ett annat land. Tyngdpunkten i förmedlingsuppdraget ligger i att anskaffa en avtalspart som är lämplig för uppdragsgivaren. Marknads- föringen och visningen av objektet är av avgörande betydelse både för säl- jarens möjligheter att välja avtalspart och för presumtiva köpares möj- ligheter att bedöma objektet. Marknadsföringen och de inledande kon- takterna med presumtiva kunder är så viktiga delar av förmedlingsarbetet att de tillsammans, i detta sammanhang, normalt sett får anses utgöra en väsentlig del av uppdraget. Även om tyngdpunkten i förmedlingsuppdra- get är att skaffa fram en lämplig avtalspart, kan det tänkas att det finns andra moment som kan anses innebära att en väsentlig del av uppdraget utförs i . Det kan röra sig om biträde med förhandlingar och med upprättande av kontrakt. Om en fastighetsmäklare marknadsför ett utländskt objekt i och har kontakt med spekulanter här, ska en väsentlig del av uppdraget anses utföras här (även om fastighetsmäklaren är utländsk). Detta gäller oavsett om mäklaren därutöver biträder vid köpeförhandlingar, kontraktsskrivning eller andra moment och, om så är fallet, utför detta arbete utanför . Om en utländsk fastighetsmäklare annonserar på en svensk webbplats eller i svenska tidningar och de presumtiva köparna i är hänvisade till att ta kontakt med mäklaren på hans eller hennes verksamhetsställe utomlands, kan däremot inte en väsentlig del av uppdraget anses utföras i . Tillräcklig anknytning till saknas också normalt sett om en utländsk mäklare annonserar i efter objekt och sedan marknads- för objekten utomlands mot utländska presumtiva köpare. Om en utländsk mäklare vistas i för att som ett led i sin yrkesmässiga verksamhet förmedla ett antal fastigheter här, utförs en väsentlig del av respektive uppdrag i . Om en fastighetsmäklare som är verksam utomlands anlitar en medhjälpare i och medhjäl- paren utför en del av uppdraget här, får en bedömning göras av om de arbetsuppgifter som medhjälparen utför i kan anses utgöra en väsentlig del av uppdraget. Om så är fallet måste den medhjälparen upp- fylla kraven för att verka som fastighetsmäklare här i landet. Den andra meningen torde främst aktualiseras vid bedömningen av om lagens offentligrättsliga regler ska tillämpas i en internationell situation. Det kan bli aktuellt att tillämpa dessa regler i fråga om en fastighets- mäklare eller ett fastighetsmäklarföretag. Det kan då vara fråga om huru- vida reglerna om registrering och tillsyn ska tillämpas. En annan sak är att, för att ingripande ska kunna ske på den grunden att någon handlar i strid mot sina skyldigheter enligt de civilrättsliga reglerna i 3 kap., det förutsätts 2020/21:119 att, vid en tillämpning av någon av EU-förordningarna, svensk rätt är tillämplig. Avtalsvillkor som avviker från lagen 5 § Avtalsvillkor som i jämförelse med denna lag är till nackdel för en konsument är utan verkan mot honom eller henne, om inte något annat föreskrivs i lagen. Paragrafen anger lagens delvis tvingande karaktär. Den motsvarar 4 § för- sta stycket fastighetsmäklarlag. Övervägandena finns i avsnitt 5.1. Bestämmelsen gäller till förmån för en avtalspart som är konsument. Av bestämmelsen följer att bestämmelserna i 3 kap. som utgångspunkt är tvingande till en konsuments förmån på så sätt att konsumenten inte är bunden av avtalsvillkor som i jämförelse med lagen är till nackdel för ho- nom eller henne. Förarbetena till motsvarande bestämmelser i äldre lagar finns i prop. 1983/84:16 s. 29, 54 och 64, 1994/95:14 s. 64 och 2010/11:15 s. 47. I de fall där det framgår av särskilda regler i lagen är det möjligt för parterna att avvika från lagens skyddsregler trots att det innebär en nackdel för en avtalspart som är konsument. Sådana särskilda regler finns i 3 kap. 4 § första stycket, 20 § och 22 § första stycket. Vad som avses med en konsument framgår av 2 § första stycket 4. Åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism 6 § Bestämmelser om vissa skyldigheter för fastighetsmäklare och fastighets- mäklarföretag finns i lagen (2017:630) om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism. Paragrafen innehåller en upplysning om att det även i lagen om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism (penningtvättslagen) finns vissa skyldigheter för fastighetsmäklare och fastighetsmäklarföretag. Pa- ragrafen motsvarar delvis 7 § fastighetsmäklarlag. Övervägan- dena finns i avsnitt 5.1. Penningtvättslagens skyldigheter gäller för mäklare och mäklarföretag med fullständig registrering eller med särskild registrering för hyresför- medling. Penningtvättslagen innehåller även vissa skyldigheter för juridis- ka personer med anställda fastighetsmäklare (se 2 kap. 16 § den lagen). Förarbetena till motsvarande bestämmelse i äldre lagar finns i prop. 2008/09:70 s. 207 och 2010/11:15 s. 48. 1 § Fastighetsmäklare och fastighetsmäklarföretag ska vara registrerade hos Fastighetsmäklarinspektionen. Undantag från registreringsskyldigheten finns i 2 och 3 §§. Paragrafen innehåller huvudregeln om att fastighetsmäklare och fastig- Prop. 2020/21:119 hetsmäklarföretag är skyldiga att vara registrerade. motsvarar delvis 5 § första stycket fastighetsmäklarlag. Övervä- gandena finns i avsnitt 5.1 och 7.1. Enligt paragrafen ska fastighetsmäklare och fastighetsmäklarföretag va- ra registrerade hos Fastighetsmäklarinspektionen. Av paragrafen framgår också att undantag från registreringsskyldigheten finns i 2 och 3 §§. Registreringskravet för fastighetsmäklarföretag är nytt i förhållande till fastighetsmäklarlag. Definitionerna av fastighetsmäklare och fas- tighetsmäklarföretag finns i 1 kap. 2 § första stycket 1 respektive 2. Frågan om huruvida det föreligger registreringsplikt prövas särskilt för varje fastighetsmäklare och varje fastighetsmäklarföretag. Att ett fastig- hetsmäklarföretag är registrerat befriar inte fastighetsmäklarna som är verksamma i företaget från kravet på registrering. Inte heller befrias ett fastighetsmäklarföretag från kravet på registrering bara för att de i företa- get verksamma fastighetsmäklarna är registrerade. Bestämmelser om möjlighet för Fastighetsmäklarinspektionen att ingri- pa mot oregistrerade fastighetsmäklarföretag finns i 4 kap. 15 §. En be- stämmelse om straffansvar för fastighetsmäklare som bedriver verksamhet i strid mot kravet på registrering finns i 4 kap. 18 §. Genom paragrafen genomförs delvis artikel 2.1.3 d i det fjärde penning- tvättsdirektivet. 2 § Registreringsskyldigheten enligt 1 § gäller inte fastighetsmäklare som enbart bedriver förmedling av hyresrätter med en månadshyra som understiger ett belopp motsvarande och det är fråga om 1.kommunal förmedling av hyresrätter, 2.kostnadsfri förmedling av hyresrätter till studerande, 3.förmedling av hyresrätter för fritidsändamål, 4.förmedling av hyresrätter till lokaler, eller 5.förmedling av hyresrätter till rum där hyrestiden uppgår . Skyldigheten gäller inte heller fastighetsmäklarföretag där inte någon fastighets- mäklare som bedriver verksamhet i mäklarföretaget är registreringsskyldig. Inte heller advokater och advokatbolag är skyldiga att vara registrerade. Paragrafen innehåller undantag från registreringsplikten. svarar delvis 5 § andra stycket fastighetsmäklarlag. dena finns i avsnitt 5.1, 6 och 7.1. I första stycket görs undantag i vissa fall från registreringsplikten för En första förutsättning för att undantaget ska vara tillämpligt är att fastighetsmäklaren enbart ägnar sig åt förmedling av hyresrätter, där varje hyresrätt har en månadshyra som understiger ett be- lopp som motsvarar . Begränsningen av undantaget till förmedling av hyresrätter med en må- nadshyra som understiger ett belopp som motsvarar är en ny- het i förhållande till fastighetsmäklarlag. Regeln innebär att en fastighetsmäklare – för att kunna omfattas av undantaget från kravet på registrering – inte får förmedla någon hyresrätt med en månadshyra som uppgår till eller överstiger det angivna beloppet. I praktiken torde belopps- gränsen främst aktualiseras vid förmedlingar av hyresrätter till lokaler. loppsgränsen tar sikte på månadshyran per hyresrätt. Den är uttryckt som ett belopp motsvarande . Detta överensstämmer med hur be- 2020/21:119 loppsgränsen är uttryckt i penningtvättsdirektivet. Det ankommer på den enskilda fastighetsmäklaren att göra en bedömning av huruvida han eller hon kommer att åta sig sådana förmedlingsuppdrag som inne- bär att registrering är nödvändig. Det är alltid den enskilda fastighetsmäklaren som ansvarar för att han eller hon bedriver förmedlingsverksamhet i enlighet med reglerna om registrering. Som en andra förutsättning för att undantaget ska vara tillämpligt gäller att det enbart är fråga om förmedling enligt punkterna 1–5. De fem punkterna är oförändrade i förhållande till fastighets- mäklarlag. Förarbetena till motsvarande bestämmelser i äldre lagar finns i prop. 2002/03:71 s. 15–17, 29 och 30 samt 2010/11:15 s. 48. I andra stycket första meningen görs undantag från registreringsskyldig- heten för fastighetsmäklarföretag i vilka endast sådana fastighetsmäklare bedriver förmedling som enligt första stycket är undantagna från registre- ringsskyldigheten. För att undantaget i förevarande stycke ska vara tillämpligt krävs det att ingen av fastighetsmäklarna i företaget bedriver någon annan förmedling än sådan som de enligt första stycket får bedriva utan registrering. Det avgörande för bedömningen är vilken verksamhet fastighetsmäklarna bedriver i företaget. Det har ingen betydelse vilken re- gistrering fastighetsmäklarna som bedriver verksamheten har. Således föreligger exempelvis ingen skyldighet för ett fastighetsmäklarföretag att vara registrerat, om den enda verksamheten som faktiskt bedrivs i företa- get är förmedling av hyresrätter till lokaler med en månadshyra som under- stiger ett belopp motsvarande , oavsett om den eller de fastig- hetsmäklare som bedriver denna verksamhet har registrering för hyresför- medling eller någon annan registrering. Om däremot någon fastighetsmäk- lare som bedriver verksamhet i företaget är registreringsskyldig, är företa- get registreringsskyldigt oavsett om mäklaren är registrerad eller inte. I andra stycket andra meningen anges att registreringsskyldigheten inte gäller advokater och advokatbolag. För advokatväsendet gäller andra reg- ler (se bl.a. 8 kap. och 7 a kap. lagen [2017:630] om åt- gärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism). I paragrafen genomförs delvis artikel 2.1.3 d i det fjärde penningtvätts- direktivet. 3 § Registreringsskyldigheten enligt 1 § gäller inte fastighetsmäklarföretag som är etablerade i en annan stat inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) och som tillfälligt bedriver verksamhet i . Paragrafen innehåller undantag från registreringsplikten för vissa utländ- Paragrafen har inte någon motsvarighet i Övervägandena finns i avsnitt 8. I paragrafen görs undantag från registreringsskyldigheten för fastighets- mäklarföretag som är etablerade i en annan stat inom EES och som till- fälligt bedriver verksamhet i . Det innebär att företag som omfattas av bestämmelsen kan bedriva tillfällig verksamhet med fastighetsförmed- ling i utan att vara registrerade. Vad som avses med att tillfälligt bedriva verksamhet får bedömas från fall till fall i överensstämmelse med de principer som framför allt har lagt fast (se t.ex. prop. 2008/09:187 s. 51, 52, 109 och 110 samt 2015/16:44 s. 60–62). 4 § Bestämmelser om tillfällig yrkesutövning och erkännande av yrkeskvalifika- tioner som har förvärvats eller erkänts i en annan stat inom EES eller i finns i lagen (2016:145) om erkännande av yrkeskvalifikationer och i andra författ- ningar. Paragrafen innehåller en upplysning om att det i lagen om erkännande av yrkeskvalifikationer och i andra författningar finns bestämmelser om till- fällig yrkesutövning och erkännande av yrkeskvalifikationer. Paragrafen har inte någon motsvarighet fastighetsmäklarlag. Övervägan- dena finns i avsnitt 8. Av paragrafen framgår att det i lagen om erkännande av yrkeskvalifika- tioner och i andra författningar finns bestämmelser om tillfällig yrkesut- övning och erkännande av yrkeskvalifikationer som har förvärvats eller erkänts i en annan stat inom EES eller i . I lagen om erkännande av yrkeskvalifikationer finns bestämmelser om tillfällig yrkesutövning och om erkännande av yrkeskvalifikationer för den som vill utöva ett reglerat yrke i i egenskap av anställd eller egen- företagare. För att en fastighetsmäklare ska kunna registreras här krävs att han eller hon har tillfredsställande utbildning (se 8 § i förevarande kapitel) –ett krav som preciseras i förordning och myndighetsföreskrifter. Fastig- hetsmäklaryrket är därmed ett reglerat yrke. Den som vill utöva fastighets- mäklaryrket i och som har förvärvat sina yrkeskvalifikationer eller har fått dem erkända i en annan stat inom EES eller i kan få sina yrkeskvalifikationer erkända här eller ha rätt att tillfälligt utöva ett reglerat yrke i , i enlighet med bestämmelserna i den nämnda lagen, förord- ningen (2016:157) om erkännande av yrkeskvalifikationer och den förord- ning som kompletterar förevarande lag. 5 § Registrering av en fastighetsmäklare eller ett fastighetsmäklarföretag sker i någon av följande kategorier: 1. registrering för hyresförmedling, 2. särskild registrering för hyresförmedling, eller 3. fullständig registrering. Paragrafen anger kategorier för registrering av fastighetsmäklare och fas- Paragrafen motsvarar delvis 5 § tredje stycket i 2011 Övervägandena finns i avsnitt 5.1, 6 och 7.2. Registrering av en fastighetsmäklare respektive ett fastighetsmäklar- företag sker i någon av de tre kategorier som anges i paragrafen. Av punkt 1 framgår att registrering kan ske i kategorin registrering för Registreringskategorin registrering för hyresförmedling är en ny benämning på kategorin registrering för hyresförmedlare som förekommer fastighetsmäklarlag, dock att innebörden av regi- strering i den kategorin är förändrad i förhållande till vad som gäller enligt lag (se 6 § första stycket i förevarande kapitel och punkt 3 i över- Enligt punkt 2 kan registrering i stället ske i kategorin särskild regi- strering för hyresförmedling. Registreringskategorin är ny i förhållande till 2020/21:119 Registrering kan slutligen, enligt punkt 3, ske i kategorin fullständig re- gistrering. Innebörden av de olika kategorierna för en fastighetsmäklare och ett fastighetsmäklarföretag framgår av 6 respektive 7 § i förevarande kapitel.