prop · H9031d10 · 2021-09-20 00:00:00 — Det nationella målet för funktionshinderspolitiken är att, med FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning som utgångspunkt, uppnå jämlikhet i levnadsvillkor och full delaktighet för personer med funktionsnedsättning i ett samhälle med mångfald som grund. Målet ska bidra till ökad jämställdhet och till att barnrättsperspektivet ska beaktas. Genomförandet av det nationella målet för funktionshinderspolitiken ska inriktas mot följande fyra områden: –principen om universell utformning, –befintliga brister i tillgängligheten, –individuella stöd och lösningar för individens självständighet och –att förebygga och motverka diskriminering. 6.2Resultatindikatorer och andra bedömningsgrunder I resultatredovisningen återges utvecklingen inom områdena utbildningsnivå, diskriminering och arbetsmarknadssituation. De indikatorer som använts för att redovisa resultaten av utvecklingen är följande: sysselsättningsgrad, utbildningsnivå och antalet diskrimineringsärenden hos (). Vidare har Myndigheten för delaktighet (MFD) slutredovisat ett regeringsuppdrag om årlig uppföljning av funktionshinderspolitiken (2021:7, 2021:8) med redovisning av utvecklingen inom funktionshinderspolitiken 2020. De bedömningsgrunder som redovisas från detta uppdrag gäller bland annat covid-19-pandemins påverkan på situationen för personer med funktionsnedsättning, levnadsvillkor för personer med funktionsnedsättning, uppföljning av genomförandet av det nationella målet för funktionshinderspolitiken samt barn och unga med funktionsnedsättning. Lägre sysselsättningsgrad vid nedsatt arbetsförmåga Av tabell 6.1 framgår det att i åldersgruppen 16–är sysselsättningsgraden lägre bland kvinnor och män med funktionsnedsättning och nedsatt arbetsförmåga jämfört med den övriga befolkningen. Bland personer med funktionsnedsättning utan nedsatt arbetsförmåga är sysselsättningsgraden i stort sett densamma som för personer utan funktionsnedsättning. SCB:s undersökning för har genomförts med en annan metod än tidigare vilket innebär att det inte är möjligt att jämföra resultat för gruppen med nedsatt arbetsförmåga mellan och . MFD har konstaterat att i befolkningen totalt är andelen sysselsatta kvinnor lägre () än andelen sysselsatta män () . Även bland personer med funktionsnedsättning tenderar sysselsättningsgraden att vara högre för män än för kvinnor (Situationen på 2021/22:1 Utgiftsområde 9 arbetsmarknaden för personer med funktionsnedsättning 2020, , 2021). Tabell 6.1 Andelen sysselsatta bland personer med funktionsnedsättning och övriga i befolkningen Procent, åldersgrupp 16–64 år Anm: Statistiken är inte helt tillräcklig för samtliga delgrupper för att kunna redovisas efter kön. Källa: , Situationen på arbetsmarknaden för personer med funktionsnedsättning 2020. Utbildningsnivån fortfarande lägre hos personer med funktionsnedsättning i jämförelse med övriga befolkningen Av tabell 6.2 framgår att kvinnor och män med funktionsnedsättning har i genomsnitt lägre utbildningsnivå än övriga befolkningen. Exempelvis är andelen med eftergymnasial utbildning betydligt lägre bland personer med funktionsnedsättning än bland personer utan funktionsnedsättning. Utbildningsnivån inom respektive grupp har dock ökat men skillnaderna mellan grupperna kvarstår. En lägre andel män () än kvinnor () med funktionsnedsättning har eftergymnasial utbildning medan en större andel män () än kvinnor () har gymnasial utbildning som högsta utbildningsnivå (Situationen på arbetsmarknaden för personer med funktionsnedsättning 2020, , 2021). Tabell 6.2 Högsta utbildningsnivå Anm: Statistiken är inte tillräcklig för samtliga delgrupper för att kunna delredovisas efter kön. Eftergymnasial utbildning kan t.ex. vara yrkeshögskoleutbildning, högskoleutbildning, folkhögskoleutbildning. Summorna inom delgrupperna blir inte alltid 100 eftersom viss andel saknar utbildningskod. Källa: , Situationen på arbetsmarknaden för personer med funktionsnedsättning 2020. Antalet anmälningar avseende diskrimineringsgrunden funktionsnedsättning fortsatte att öka Funktionsnedsättning är en av de diskrimineringsgrunder som oftast förekommer i anmälningar, tips och klagomål till DO. Av tabell 6.3 framgår att anmälningarna som rör funktionsnedsättning har ökat sedan bristande tillgänglighet infördes som en form av diskriminering . Anmälningarna som rör funktionsnedsättning har främst handlat om utbildning, arbetsliv och tillgång till varor och tjänster. På områdena utbildning och varor och tjänster rör majoriteten av anmälningarna bristande tillgänglighet. Någon könsuppdelad statistik utifrån respektive diskrimineringsgrund och samhällsområden finns inte att tillgå. För ytterligare information se utgiftsområde 13 Jämställdhet och nyanlända invandrares etablering. 2021/22:1 Utgiftsområde 9 Tabell 6.3 Inkomna anmälningar, tips och klagomål avseende diskrimineringsgrunden funktionsnedsättning Medlemskap i arbetstagar- och Varor, tjänster och bostäder Anm: Statistiken är inte tillräckligt tillförlitlig för att kunna särredovisas efter kön. Anmälningar som avser kategorin ”Övriga samhällsområden” redovisas inte i tabellen. Redovisning av övriga bedömningsgrunder för funktionshinderspolitiken Covid-19-pandemins påverkan på situationen för personer med funktionsnedsättning Myndigheten för delaktighet (MFD) har i sin rapport av funktionshinderspolitiken 2020 del I – coronapandemins påverkan på samhället och personer med funktionsnedsättning bl.a. beskrivit hur den pågående covid-19- pandemin har påverkat levnadssituationen för personer med funktionsnedsättning samt hur pandemin har påverkat statliga myndigheter, regioner och kommuner. Uppföljningen visar att det under pandemin har blivit svårare för statliga myndigheter, regioner och kommuner att ta ansvar för att öka tillgängligheten och inkluderingen i samhället för personer med funktionsnedsättning. När verksamheter har tvingats till stora omställningar och prioriteringar, har risken ökat för att behov av och insatser för personer med funktionsnedsättning nedprioriteras eller hamnar i skymundan. Vidare har risken för ensamhet, psykisk ohälsa och att utsättas för våld i nära relationer ökat på grund av fysisk distansering och stängda eller begränsade verksamheter. Av rapporten går det inte att utläsa eventuella skillnader mellan könen. MFD framhåller i sin rapport att det finns behov av särskilda satsningar för att dämpa de långsiktiga effekterna av covid-19-pandemin för personer med funktionsnedsättning. I en delrapport beställd av Myndigheten för tillgängliga medier (MTM) utförd av , har en bedömning gjorts av om informationen om covid-19-pandemin varit åtkomlig och begriplig för personer med funktionsnedsättning (). Av rapporten framgår att centrala aktörer för krisinformation saknade rutiner för produktion av tillgänglig information i början av covid-19-pandemin samt att det varit svårt att få personlig hjälp med information under covid-19-pandemin. Vidare har () i rapporten omställning till följd av covid-19 analyserat situationen för personer med funktionsnedsättning (PTS-ER-2021:1). 2021/22:1 Utgiftsområde 9 ytterligare information om digital delaktighet, se utgiftsområde 22, avsnitt 4 Politik för informationssamhället. Regeringen har vidtagit åtgärder som avser personer med funktionsnedsättning och den pågående pandemin. Bland annat fick MFD i uppdrag att samla in och presentera information om de särskilda konsekvenser och utmaningar som covid-19- pandemin har inneburit för barn och unga med funktionsnedsättning. fick i uppdrag att kartlägga och analysera hur pandemin har påverkat möjligheterna för personer med funktionsnedsättning att få tillgång till och delta i insatser enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade, förkortad LSS, framför allt i daglig verksamhet. och har fått i uppdrag att undersöka behovet av föreskrifter för vissa verksamheter som är riktade till äldre personer och verksamheter riktade till personer med funktionsnedsättning för att kunna hindra spridning av covid-19. Levnadsvillkor för personer med funktionsnedsättning MFD redovisar i sin rapport av funktionshinderspolitiken 2020 del II – statistik om förutsättningar och levnadsvillkor för personer med funktionsnedsättning (2021) en försiktigt positiv utveckling i förhållande till det nationella funktionshinderspolitiska målet. Statistiken avser dock förhållanden som gällde före pandemin. MFD framhåller sammanfattningsvis att det fortfarande finns betydande skillnader mellan personer med funktionsnedsättning och övriga befolkningen vad gäller levnadsvillkor. Detta framgår av de mått på levnadsvillkor som redovisas i myndighetens rapportering inom områdena arbetskraftsdeltagande och arbetslöshet, utbildningsnivå, privatekonomi, självskattad hälsa, friluftsliv, idrott och kultur, valdeltagande samt andelen som använder tjänster på internet. Många personer med funktionsnedsättning, såväl kvinnor och män som flickor och pojkar, kan inte delta i samhället på lika villkor som övriga befolkningen. Av MFD:s uppföljning framgår också att det finns betydande skillnader inom gruppen personer med funktionsnedsättning, t.ex. när det gäller faktorer som typ av funktionsnedsättning, kön, ålder, inrikes och utrikes födda eller var i landet som personen bor. Flickor och kvinnor med funktionsnedsättning har generellt sämre villkor och svårare att delta i samhällslivet än vad pojkar och män med funktionsnedsättning har. MFD konstaterar även att utvecklingen inom ett antal samhällsområden riskerar att gå tillbaka på grund av förhållanden under pandemin (Uppföljning av funktionshinderspolitiken 2020 del II– statistik om förutsättningar och levnadsvillkor för personer med funktionsnedsättning [2021], se även tabell 6.1 och Tabell 6.2). Uppföljning av genomförandet av det funktionshinderspolitiska målet Av regleringsbrev för avseende Myndigheten för delaktighet (MFD) framgår att myndigheten ska redovisa utvecklingen inom funktionshinderspolitiken bl.a. utifrån de fyra områdena för genomförandet av funktionshinderspolitiken. Dessa områden är: –principen om universell utformning, –befintliga brister i tillgängligheten, –individuella stöd och lösningar för individens självständighet, och –att förebygga och motverka diskriminering. 2021/22:1 Utgiftsområde 9 Resultatet bygger på svar på enkäter från statliga myndigheter, regioner och kommuner. MFD:s uppföljning visar, inom området universell utformning och inom området undanröja brister i tillgängligheten, att många myndigheter, regioner och kommuner genomför insatser för att öka tillgängligheten för personer med funktionsnedsättning. Nästan alla arbetar helt eller delvis med att tillgängliggöra sina webbsidor och e-tjänster. MFD bedömer att en viktig anledning till detta är ny lagstiftning om tillgänglighet till digital offentlig service som trädde i kraft . Andelen myndigheter som i hög utsträckning har tillgängligt utformade webbsidor och e-tjänster ökade från till . Av kommunerna har i hög utsträckning utformat sina webbplatser och e- tjänster på ett tillgängligt sätt och för regionerna är motsvarande andel . Myndigheter, regioner och kommuner vidtar också omfattande insatser för att tillgängliggöra sina verksamhetslokaler. som MFD inom området universell utformning och inom området undanröja brister i tillgängligheten har kunnat konstatera en positiv utveckling, finns det enligt myndighetens mening förbättringsbehov. Myndigheter, regioner och kommuner behöver arbeta mer systematiskt med tillgänglighet och inkludering, t.ex. genom ökad tydlighet i policydokument och i handlingsplaner. Ett annat sätt att verka för ökad tillgänglighet genom principen om universell utformning är att inkludera krav på tillgänglighet vid upphandling. När det gäller området att förebygga och motverka diskriminering så uppmärksammar MFD bl.a. det ökade antalet anmälningar till DO om bristande tillgänglighet enligt diskrimineringslagen. Anmälningarna till DO har ökat från 2016 till 2019 (Uppföljning av funktionshinderspolitiken 2020 del II – statistik om förutsättningar och levnadsvillkor för personer med funktionsnedsättning [2021], se även tabell 6.3). Barn och unga med funktionsnedsättning Funktionshinderspolitiken inkluderar ett barnrättsperspektiv och ett ungdomsperspektiv. När det gäller uppföljningen av funktionshinderspolitiken saknas det statistik som specifikt belyser resultat som rör barn och unga med funktionsnedsättning. Regeringen beslutade att ge MFD i uppdrag att samla in och presentera information om de särskilda konsekvenser och utmaningar som covid-19-pandemin har inneburit för barn och ungdomar med funktionsnedsättning. MFD lämnade rapporten och unga mitt i en pandemi, konsekvenser av covid-19- pandemin för barn och unga med funktionsnedsättning (MFD 2021:9). MFD framhåller bl.a. att pandemin för vissa inneburit isolering i hemmet samt bortfall av fritidsaktiviteter. För att lyfta fram erfarenheterna av coronapandemin för barn och unga med funktionsnedsättning har MFD tagit fram tre kortfilmer om skola, fritid och om hur barn mår under en pandemi. Filmerna har publicerats på MFD:s webbplats. För ytterligare information om resultat av åtgärder för att stärka rättigheterna för barn och unga med funktionsnedsättning, se respektive utgiftsområde, t.ex. utgiftsområde 9 Barnrättspolitik, utgiftsområde 9 Politik för sociala tjänster, utgiftsområde 16 Utbildning och universitetsforskning, kap. 4 Barn- och ungdomsutbildning och utgiftsområde 17, avsnitt 15 Ungdomspolitik. 6.4Regeringens bedömning av måluppfyllelsen Att uppnå det nationella målet för funktionshinderspolitiken handlar till stor del om att göra samhällslivet tillgängligt för personer med funktionsnedsättning. Genom möjlighet att utbilda sig och arbeta ökar också förutsättningar för delaktighet, inte 2021/22:1 Utgiftsområde 9 minst ekonomiskt och socialt. Det finns dock skillnader i levnadsvillkor för personer med funktionsnedsättning jämfört med den övriga befolkningen, även om situationen kan skilja sig åt beroende på kön, ålder och olika grupper av personer med funktionsnedsättning. Regeringen anser att det är viktigt att synliggöra dessa förhållanden för att kunna ge en så rättvisande bild som möjligt av hur väl det nationella målet för funktionshinderspolitiken uppnås. Det går dock inte att dra några långtgående slutsatser av den beskrivna utvecklingen i relation till funktionshinderspolitikens mål eftersom det bl.a. saknas jämförbara indikatorer . Det gäller även möjligheten att dra säkra slutsatser utifrån ett jämställdhetsperspektiv. Regeringen beslutade att ge SCB i uppdrag att redovisa och utveckla statistik om levnadsförhållanden för personer med funktionedsättning. Uppdraget ska redovisas till regeringen . Årets redovisning av funktionshinderspolitiken präglas i hög grad av den pågående covid-19-pandemin. Uppföljningen visar att pandemin innebär konsekvenser för personer med funktionsnedsättning, som begränsar möjligheterna att nå målsättningar om jämlikhet och delaktighet. Regeringen kan dock konstatera att det också finns en viss positiv utveckling. Exempelvis har användningen av digitala tjänster ökat och utbildningsnivån för personer med funktionsnedsättning har ökat . Merparten av uppgifterna om denna utveckling gäller dock för tiden före pandemin. Regeringens bedömning av måluppfyllelsen vad gäller det nationella målet för funktionshinderspolitiken är att levnadsförhållandena för personer med funktionsnedsättning totalt sett är fortsatt sämre än för övriga befolkningen, även om det skiljer sig mellan olika grupper av personer med funktionsnedsättning. Bedömningen är att det nationella målet för funktionshinderspolitiken är centralt för genomförande av Agenda 2030. En funktionshinderspolitik som utgår från mänskliga rättigheter Regeringens funktionshinderspolitik tar sin utgångspunkt i internationella åtaganden om mänskliga rättigheter och är en del i arbetet för ett mer jämlikt samhälle, där människors olika bakgrund eller förutsättningar inte ska avgöra möjligheten till delaktighet i samhället. Agenda 2030 pekar ut ett antal områden där insatser för personer med funktionsnedsättning särskilt behövs och utgör därmed en viktig del i arbetet med funktionshinderspolitiken. följer arbetet om mänskliga rättigheter för personer med funktionsnedsättning i multilaterala sammanhang som t.ex. FN och EU, samt verkar för att konventionen om rättigheter för personer med funktionsnedsättning ska följas globalt. Regeringen kommer att fortsätta arbetet för en mer effektiv, systematisk och långsiktigt hållbar funktionshinderspolitik i enlighet med om rättigheter för personer med funktionsnedsättning. De mål som har beslutats inom ramen för Agenda 2030, vilka bl.a. syftar till att förverkliga mänskliga rättigheter för alla, utgör en viktig del i arbetet. Betänkandet Styrkraft i funktionshinderspolitiken (SOU 2019:23) lämnades till regeringen . Betänkandet har remissbehandlats och bereds i . För att nå det nationella målet för funktionshinderspolitiken finns det behov bl.a. av att stimulera tillämpningen av principen om universell utformning, stödja kommuner och regioner i deras funktionshinderspolitiska arbete samt verka för 2021/22:1 Utgiftsområde 9 att statistiken inom området förbättras. En viktig utgångspunkt är ansvars- och finansieringsprincipen. Andra initiativ inom funktionshindersområdet Utredningen om genomförandet av tillgänglighetsdirektivet (dir. 2020:39) har överlämnat betänkandet Tillgänglighetsdirektivet (SOU 2021:44). Utredningen har analyserat hur svensk rätt förhåller sig till direktivet och lämnat författningsförslag för direktivets genomförande. lämnade Utredningen om merkostnader i bostad med särskild service enligt LSS sitt betänkande Boende på (o)lika villkor (SOU 2021:14) till regeringen. Utredningens uppdrag har varit att se över reglerna och klargöra rättsläget för boende med särskild service för vuxna enligt LSS, i syfte att den enskilde inte ska drabbas av merkostnader för sitt boende på grund av sin funktionsnedsättning. Regeringen beslutade att ge i uppdrag att utvärdera lagen (2018:222) om bostadsanpassningsbidrag och analysera hur den har påverkat utvecklingen av bostadsanpassningsbidraget. Om finner hinder för att personer med funktionsnedsättning ska få tillgång till nödvändiga anpassningar i bostaden, ska myndigheten lämna förslag på åtgärder. Utredningarna bereds i . 6.6.13:1 Myndigheten för delaktighet Tabell 6.4 Anslagsutveckling 3:1 Myndigheten för delaktighet 1Inklusive beslut om ändringar i statens budget 2021 och förslag till ändringar i samband med denna proposition. 2Motsvarar 62 080 tkr prisnivå. 3Motsvarar 62 080 tkr prisnivå. Anslaget får användas av Myndigheten för delaktighets (MFD) förvaltningsutgifter. 2021/22:1 Utgiftsområde 9 Skälen för regeringens förslag Tabell 6.5 Förändringar av anslagsnivån för 3:1 Myndigheten för delaktighet Beslutade, föreslagna och aviserade reformer Överföring till/från andra anslag Förslag/beräknat anslag 1Statens budget enligt beslut (bet. 2020/21:FiU10). Beloppet är således exklusive beslut om ändringar i statens budget. 2Pris- och löneomräkningen baseras på anvisade medel 2021. Övriga förändringskomponenter redovisas i löpande priser och inkluderar därmed en pris- och löneomräkning. Pris- och löneomräkningen –2024 är preliminär. Regeringen föreslår att anvisas under anslaget 3:1 Myndigheten för delaktighet . beräknas anslaget till respektive . 6.6.23:2 Bidrag till funktionshindersorganisationer Tabell 6.6 Anslagsutveckling 3:2 Bidrag till funktionshindersorganisationer 1Inklusive beslut om ändringar i statens budget 2021 och förslag till ändringar i samband med denna proposition. Anslaget får användas för utgifter för statsbidrag till funktionshindersorganisationer för att stödja organisationerna i deras arbete för att personer med funktionsnedsättning ska uppnå full delaktighet och jämlikhet i samhället. Skälen för regeringens förslag Tabell 6.7 Förändringar av anslagsnivån för 3:2 Bidrag till funktionshindersorganisationer Beslutade, föreslagna och aviserade reformer Överföring till/från andra anslag Förslag/beräknat anslag 1Statens budget enligt beslut (bet. 2020/21:FiU10). Beloppet är således exklusive beslut om ändringar i statens budget. 2021/22:1 Utgiftsområde 9 Regeringen föreslår att anvisas under anslaget 3:2 Bidrag till funktionshindersorganisationer . beräknas anslaget till . 2021/22:1 Utgiftsområde 9 7 Politik för sociala tjänster Politiken för sociala tjänster omfattar följande övergripande av beslutade mål: –kunna leva ett aktivt liv och ha inflytande i samhället och över sin vardag, –kunna åldras i trygghet och med bibehållet oberoende, –bemötas med respekt, –ha tillgång till god vård och omsorg, och –erbjudas en jämställd och jämlik vård och omsorg. –ska stärka förmågan och möjligheten till social delaktighet för människor i ekonomiskt och socialt utsatta situationer, och –stärka skyddet för utsatta barn. –Det nationella målet för funktionshinderspolitiken är att, med FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning som utgångspunkt, uppnå jämlikhet i levnadsvillkor och full delaktighet för personer med funktionsnedsättning i ett samhälle med mångfald som grund. Målet ska bidra till ökad jämställdhet och till att barnrättsperspektivet beaktas. 7.2Resultatindikatorer och andra bedömningsgrunder För att bedöma utveckling och resultat inom områdena används ett antal resultat- och bakgrundsindikatorer. I de fall redovisningen inte uppdelas på kön finns ingen sådan information tillgänglig. Ansvaret för verksamhetsområdet ligger främst hos kommunerna. En rad olika åtgärder, såväl statliga som kommunala, påverkar måluppfyllelsen. I resultatredovisningen beaktas även resultatet av åtgärder som vidtagits i den utsträckning det finns relevanta data och underlag tillgängliga. De resultat- och bakgrundsindikatorer som används är följande: –antal återstående år med god hälsa , –andel äldre som upplever att det är mycket tryggt eller ganska tryggt att bo hemma med stöd från personal eller i särskilt boende, –andel äldre som upplever att de bemöts på ett bra sätt i hemtjänst eller särskilt boende, –andel äldre som uppger att personalen brukar ha tillräckligt med tid för att kunna utföra sitt arbete i hemtjänst eller särskilt boende, –riskförebyggande åtgärder i särskilt boende, –fallskador bland personer , 2021/22:1 Utgiftsområde 9 –läkemedel som bör undvikas (olämpliga läkemedel) i gruppen (i särskilt boende eller hemtjänst), –andel äldre som uppger att de är ganska eller mycket nöjda med hemtjänst eller särskilt boende. har tre indikatorer tagits bort och ersatts med nya. Den första indikatorn är Medellivslängd i befolkningen som har ersatts med indikatorn Antal återstående år med god hälsa . Denna indikator bedöms bättre svara mot målet att äldre ska kunna leva ett aktivt liv och ha inflytande i samhället och över sin vardag. Den andra och tredje indikatorn som tagits bort är Bemötande, förtroende och trygghet i äldreomsorgen samt Andel äldre som upplever inflytande och tillräckligt med tid i utförandet i hemtjänst eller särskilt boende. Skälet till att de två indikatorerna tagits bort är att inte längre redovisar dessa. De två indikatorerna har ersatts med tre nya indikatorer. Den första är Andel äldre som upplever att det är mycket tryggt/ganska tryggt att bo hemma med stöd från personal respektive i särskilt boende som bedöms svara mot målet att äldre ska kunna åldras i trygghet och med bibehållet oberoende. Den andra är Andel äldre som upplever att de bemöts på ett bra sätt i hemtjänst och särskilt boende som svarar mot målet att äldre ska bemötas med respekt. Den tredje är Andel äldre som uppger att personalen brukar ha tillräckligt med tid för att kunna utföra sitt arbete i hemtjänst eller särskilt boende vilken bedöms svara mot målet att äldre ska ha tillgång till god vård och omsorg.