prop · H90318 · 2021-10-07 00:00:00 — Regeringens proposition 2021/22:18 Brott mot djur – skärpta straff och ett mer Regeringen överlämnar denna proposition till . Regeringen värnar om den höga nivå av djurskydd som säkerställs genom djurskyddslagstiftningen. För att se till att djurskyddslagstiftningen följs behövs ett system med proportionerliga och effektiva sanktioner vid överträdelser. De allvarligaste fallen av brott mot djur bör mötas av särskilt kännbara sanktioner. För att ytterligare stärka djurskyddet föreslås höjda straff för de allvarligaste fallen av djurplågeri genom att ett grovt djurplågeribrott införs i . Straffskalan föreslås vara fängelse i lägst och högst . Mindre allvarliga överträdelser av djurskyddslagstiftningen bör hanteras snabbt och ändamålsenligt. Sanktionerna bör påföras i nära anslutning till överträdelsen. En resurseffektiv hantering av mindre överträdelser ger större utrymme för att hantera de överträdelser som leder till allvarligt djurlidande. För att effektivisera sanktionssystemet föreslås ändringar i djurskyddslagen som innebär att vissa mindre allvarliga överträdelser av djurskyddsbestämmelser sanktioneras med sanktionsavgifter som hanteras av länsstyrelserna i stället för med straffrättsliga påföljder. Sanktionsavgifterna ska uppgå till och högst . Vidare föreslås att överträdelser av djurskyddslagstiftningen som ligger så långt från lagstiftningens skyddsintresse (att motverka djurlidande) att det inte framstår som motiverat med straffansvar ska vara straffria. Slutligen föreslås att kontrollmyndigheternas skyldighet att anmäla överträdelser till eller förtydligas. Lagändringarna föreslås träda i kraft . 2021/22:18 Innehållsförteckning Förslag till riksdagsbeslut ................................................................. Förslag till lag om ändring i ........................... 2.2Förslag till lag om ändring i djurskyddslagen (2018:1192) ........................................................................ Ärendet och dess beredning ............................................................ gällande straffbestämmelser vid brott mot djur......................... Straffbestämmelser i djurskyddslagen.............................. 4.3Förhållandet mellan de materiella Straffet för djurplågeribrott ska skärpas.......................................... Överväganden i tidigare lagstiftningsärenden .................. Rättspraxis och statistiska uppgifter ................................. 5.3En bestämmelse om grovt djurplågeribrott ska 5.4Omständigheter som särskilt ska beaktas vid bedömningen av om ett brott är grovt .............................. Straffskala och påföljd...................................................... betänkanden och propositioner .......................... 6.2Sanktionsavgifter bör införas för mindre allvarliga 6.3Bemyndigande för regeringen att meddela föreskrifter om sanktionsavgift......................................... 6.4Avgiftsskyldigheten ska bygga på strikt ansvar och Kontrollmyndigheterna ska besluta om avgift.................. Hinder mot att besluta om sanktionsavgift ....................... Undantag från avgiftsskyldigheten................................... Förhöjd avgift i vissa fall................................. 6.9.1Den som en sanktionsavgift ska tas ut av ska få tillfälle att yttra sig ................................ Betalning av sanktionsavgift ........................... 6.10Undantag för djur som används inom 6.11Området för det ringa brottet mot djurskyddslagen Vad innefattas i skyldigheten för kontrollmyndigheterna att beivra överträdelser? Kontrollmyndigheternas skyldighet att anmäla överträdelser ska förtydligas............................................ Företagsbot, sanktionsavgifter och djurförbud............................... Djurförbud kan inte beslutas för fysisk person som enbart ålagts företagsbot.................................................. Företagsbot bör kunna ligga till grund för djurförbud ..... Sanktionsavgift och djurförbud ....................................... Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser.................................. Förslaget om ändring i ............... Förslaget om ändring i djurskyddslagen ......... Konsekvenser av förslagen ............................................................ Förslaget till lag om ändring i ................... 11.2Förslaget till lag om ändring i djurskyddslagen (2018:1192) ................................................................... Sammanfattning av betänkandet Brott mot djur – Skärpta straff och ett mer effektivt sanktionssystem (SOU 2020:7) ................................................................ Förteckning över remissinstanserna .............................. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ... 152 1.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i . 2.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i djurskyddslagen (2018:1192). Regeringen har följande förslag till lagtext. 2.1Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs att 16 kap. 13 § ska ha följande lydelse. Om någon uppsåtligen eller av Den som uppsåtligen eller av grov oaktsamhet, genom miss- grov oaktsamhet, genom miss- handel, överansträngning eller van- handel, överansträngning eller van- vård eller på annat sätt, otill- vård eller på annat sätt, otill- börligen utsätter djur för lidande, börligen utsätter djur för lidande, dömes för djurplågeri till böter döms för djurplågeri till böter eller eller fängelse i högst . fängelse i högst . Om brottet är grovt döms för grovt djurplågeri till fängelse i lägst och högst fyra Vid bedömningen av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas om 1. har inneburit allvarligt lid- ande för djuret eller djuren, 2. har omfattat ett större antal 3. annars har varit av särskilt hänsynslös eller farlig art. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 1972:629. 2021/22:18 2.2 Förslag till lag om ändring i djurskyddslagen Härigenom föreskrivs i fråga om djurskyddslagen (2018:1192) dels att 8 kap. 5 §, 9 kap. 1 §, 10 kap. 6 och 7 §§ och 11 kap. 4 § och rubriken närmast före 8 kap. 5 § ska ha följande lydelse, dels att det ska införas tio nya paragrafer, 10 kap. 6 a–6 i och 7 a §§, och närmast före 10 kap. 6 a–, 6 i och 7 a §§ nya rubriker av följande lydelse. Skyldighet att vidta åtgärder mot Kontrollmyndigheterna ska verka för att överträdelser av lagen, föreskrifter eller beslut som har meddelats med stöd av lagen eller de EU-bestämmelser som lagen kompletterar beivras. Kontrollmyndigheterna ska vidta lämpliga åtgärder med anledning av överträdelser av lagen. Detsamma gäller överträdelser av föreskrifter eller beslut som har meddelats med stöd av lagen och de EU-bestämmelser som lagen kompletterar. Kontrollmyndigheterna ska alltid anmäla överträdelser till eller –när överträdelserna har lett till djurs lidande eller inneburit en konkret risk för lidande, eller –när det annars finns särskilda skäl för en anmälan. förbud att ha hand om förbud att ha hand om djur (djurförbud) för den som (djurförbud) för en fysisk person 1.allvarligt har försummat tillsynen eller vården av ett djur, 2.har misshandlat ett djur, 3.inte följer ett beslut som en kontrollmyndighet har meddelat enligt 8 kap. 9 § om beslutet är av väsentlig betydelse från djurskyddssynpunkt, 4.har varit föremål för upprepade beslut enligt 8 kap. 9 §, om ett djurförbud är befogat från djurskyddssynpunkt, 5. genom en dom som har fått 5. genom en dom som har fått laga kraft eller genom ett godkänt laga kraft eller genom ett godkänt skyldig till djurplågeri enligt 13 § Prop. 16 kap. 13 § , eller 6. genom en dom som har fått laga 6. genom en dom som har fått laga kraft eller genom ett godkänt kraft eller genom ett godkänt strafföreläggande har befunnits skyl- strafföreläggande har befunnits skyl- dig till brott enligt 10 kap. 1–5 §§, om dig till brott enligt 10 kap. 1–5 §§ ett djurförbud är befogat från djur- eller ålagts företagsbot för sådant brott, om ett djurförbud är befogat från djurskyddssynpunkt, eller med stöd av 10 kap. 6 a § har ålagts sanktionsavgift, om ett djurförbud är befogat från djurskyddssynpunkt. Djurförbud ska dock inte beslutas om det är sannolikt att den omständighet som annars ska leda till djurförbud inte kommer att upprepas. Om en gärning som avses i 1, 3, 4 eller 5 § är att anse som ringa ska det inte dömas till ansvar. En gärning är att anse som ringa om den framstår som obetydlig med hänsyn till det intresse som straffbestämmelsen är avsedd att skydda. Om en gärning som avses i 1, 3, 4 eller 5 § är att anse som ringa ska det inte dömas till ansvar. En gärning är att anse som ringa om den är av mindre betydelse med hänsyn till det intresse som straffbestämmelsen är avsedd att skydda. Regeringen får meddela föreskrifter om att en sanktionsavgift ska betalas av den som 1.bryter mot bestämmelser i rådets förordning (EG) nr 1/2005 av om skydd av djur under transport och därmed sammanhängande förfaranden och om ändring av direktiven /432/EEG och 93/119/EG och förordning (EG) nr 1255/97 om a) transporthandlingar, b) tillstånd, c) intyg, d) kompetensbevis, e) att utse en fysisk person att ansvara för transporten, f)tillgång till vissa uppgifter, g)anmälan om förändringar i förhållande till tillstånd som meddelats för en transportör, h)krav på navigeringssystem och bevarande och tillhandahållande av uppgifter från ett sådant system, och i)krav på godkännande av transportmedel, 2. bryter mot bestämmelser om kompetensbevis, skyldighet att meddela den behöriga myndigheten om att djur ska avlivas och att utse djurskyddsansvarig i rådets förordning (EG) nr 1099/2009 av om skydd av djur för avlivning, 3. inte uppfyller krav på att lämna information om djur vid försäljning eller annan överlåtelse, 4. förevisar djur på cirkus och inte uppfyller krav på att föra anteckningar om verksamheten och djuren eller lämna upplysningar 5. inte uppfyller krav på godkännande av djurparker eller liknande anläggningar innan de tas i bruk, eller 6. föder upp, förvarar, tillhandahåller eller använder försöksdjur och inte uppfyller krav på upprättande av instruktioner för sådan verksamhet, på märkning av djur, på journalföring eller på att lämna information om verksamheten. Sanktionsavgifterna ska uppgå till och högst . I de föreskrifter som avses i 6 a § ska avgifternas storlek framgå. När regeringen meddelar föreskrifter om avgiftens storlek ska hänsyn tas till hur allvarlig överträdelsen är och till betydelsen av den bestämmelse som Prop. 2021/22:18 överträdelsen avser. Sanktionsavgift ska inte tas ut om det är oskäligt. Vid denna prövning ska det särskilt beaktas 1.om överträdelsen berott på sjukdom som medfört att den avgiftsskyldige inte förmått att på egen hand göra det som han eller hon varit skyldig att göra och inte heller förmått att ge någon annan i uppdrag att göra det, 2.om överträdelsen annars berott på en omständighet som den avgiftsskyldige varken kunnat förutse eller borde ha förutsett och inte heller kunnat påverka, eller 3.vad den avgiftsskyldige gjort för att undvika överträdelsen. Sanktionsavgift ska inte heller tas ut om överträdelsen är av mindre betydelse med hänsyn till det intresse som bestämmelsen är avsedd att skydda. 6 d § Kontrollmyndigheterna prövar frågor om sanktionsavgifter. Innan kontrollmyndigheten beslutar om sanktionsavgift ska den som avgiften ska tas ut av få tillfälle att yttra sig. Sanktionsavgift får inte beslutas om den som avgiften ska tas ut av inte har fått tillfälle att yttra sig från den dag då överträdelsen ägde rum. Ett beslut om sanktionsavgift får verkställas enligt utsökningsbalken när det har fått laga kraft. Sanktionsavgiften ska tillfalla staten. En beslutad sanktionsavgift faller bort till den del beslutet inte har verkställts från det att beslutet fått laga kraft. Undantag för djur inom Bestämmelserna i 6 a–6 h §§ tillämpas inte i fråga om djur som används inom Försvarsmakten. Det får inte dömas till ansvar enligt denna lag för en gärning som omfattas av ett föreläggande om vite, om gärningen ligger till grund för en ansökan om utdömande av vitet. Det får inte dömas till ansvar eller beslutas om sanktionsavgift enligt denna lag för en gärning som omfattas av ett föreläggande om vite, om gärningen ligger till grund för en ansökan om utdömande av vitet. Det får inte dömas till ansvar enligt 4 eller 5 § om gärningen kan leda till en sanktionsavgift enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av 6 a §. Regeringen får meddela föreskrifter om i vilka fall ett beslut enligt denna lag, enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen eller enligt de EU-bestäm- melser som lagen kompletterar ska gälla även om det överklagas. Ett beslut om sanktionsavgift gäller först när beslutet fått laga kraft. Regeringen får meddela föreskrifter om i vilka fall andra beslut enligt denna lag, enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen eller enligt de EU-bestäm- melser som lagen kompletterar ska gälla även om de överklagas. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Äldre föreskrifter gäller fortfarande för överträdelser som har skett före ikraftträdandet. Ärendet och dess beredning beslutade regeringen kommittédirektiv om en översyn av straffbestämmelserna i djurskyddslagen (2018:1192) och bestämmelse om djurplågeri (dir. 2018:94). Syftet var dels att få till stånd lämpliga och proportionerliga straffskalor vid brott mot djur, dels att överväga om andra sanktioner än straffrättsliga påföljder kan vara ett mer effektivt sätt att upprätthålla regelverket vid mindre allvarliga överträdelser av djurskyddsbestämmelserna. Den särskilda utredaren fick bl.a. i uppdrag att överväga om straffskalan för djurplågeri bör skärpas, analysera om det är lämpligt och möjligt att avkriminalisera överträdelser av vissa djurskyddsbestämmelser i förordning, myndighetsföreskrifter och EU-förordningar samt överväga om dessa överträdelser i stället bör sanktioneras med sanktionsavgifter eller enbart vitesförelägganden. Utredaren hade även i uppdrag att överväga om kontrollmyndigheternas skyldighet att anmäla överträdelser till eller bör förtydligas samt om en dom eller ett strafföreläggande om företagsbot bör kunna leda till ett djurförbud. Utredaren redovisade sitt uppdrag genom betänkandet Brott mot djur – Skärpta straff och ett mer effektivt sanktionssystem (SOU 2020:7). I betänkandet föreslås lagändringar i och djurskyddslagen. En sammanfattning av betänkandets förslag finns i bilaga 1. Betänkandets lagförslag finns i bilaga 2. Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 3. Remissvaren och en sammanställning av dem finns tillgängliga hos (N2020/00314). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de förslag som finns i bilaga 4. Lagrådets yttrande finns i bilaga 5. Lagrådets synpunkter behandlas i avsnitten 5.4, 6.6, 7.2 och 8.3 samt i författningskommentaren. Regeringen följer i allt väsentligt Lagrådets förslag. I förhållande till lagrådsremissen har i övrigt vissa språkliga och redaktionella ändringar gjorts. 4Nu gällande straffbestämmelser vid brott mot djur Djurplågeribrottet regleras i 16 kap. , som innehåller brott mot allmän ordning. Straffbestämmelsen om djurplågeri finns i 16 kap. 13 § och innebär att den som uppsåtligen eller av grov oaktsamhet, genom misshandel, överansträngning eller vanvård eller på annat sätt, otillbörligen utsätter djur för lidande, döms för djurplågeri till böter eller fängelse i högst . Uppräkningen av gärningar i bestämmelsen är inte uttömmande och således kan även andra gärningar än de som anges i Prop. 2021/22:18 lagtexten utgöra djurplågeri. Djurplågeri kan alltså begås genom handling, dvs. genom fysiskt våld eller andra former av övergrepp. Brottet kan också begås genom underlåtenhet, t.ex. genom att underlåta att ge djur tillräckligt med foder eller vatten. Vanvård kan också föreligga vid underlåtenhet att tillkalla en veterinär vid sjukdom eller skada hos djuret eller vid dröjsmål med att avliva ett sjukt eller skadat djur. För att straffansvar i fråga om vanvård eller annan underlåtenhet ska aktualiseras krävs att gärningspersonen har en garantställning, dvs. en skyldighet att agera, i förhållande till djuret, t.ex. i egenskap av ägare eller skötare. För straffbarhet krävs enligt djurplågeriparagrafens lydelse att ett djur utsatts för lidande. Gärningspersonen ska ha orsakat djuret lidandet uppsåtligen eller av grov oaktsamhet. Det krävs att den som utsätter djur för lidande gör det otillbörligen. Kravet på otillbörlighet har ställts eftersom handlingar som förorsakar djur lidande i viss mån måste tolereras med hänsyn till legitima intressen, t.ex. vissa forskningsändamål. I övrigt är det utan betydelse på vilket sätt gärningspersonen har orsakat lidandet. Det är således tillräckligt för ansvar att ett lidande faktiskt har tillfogats djuret. Djurskyddslagen är en ramlag som innehåller de bestämmelser som är grundläggande och centrala för djurs välfärd. Den trädde i kraft och ersatte tidigare djurskyddslag . Mer detaljerade djurskyddsföreskrifter finns i djurskyddsförordningen (2019:66) och i myndighetsföreskrifter meddelade av . Merparten av djurskyddslagens straffbestämmelser är s.k. blankettstraffbud. Med blankettstraffbud avses en straffbestämmelse som inte innehåller all information som behövs för att avgöra vad som är straffbart, utan som fylls ut genom hänvisning till andra bestämmelser. De kompletterande bestämmelserna finns i djurskyddslagen eller i föreskrifter som meddelats med stöd av lagen, antingen i förordning beslutad av regeringen eller i föreskrifter meddelade av . Även EU- förordningar på djurskyddsområdet innehåller bestämmelser som på detta sätt fyller ut djurskyddslagens straffbestämmelser. I fall där det som straffbeläggs helt eller i väsentliga delar anges i myndighetsföreskrift har funnit att det inte är förenligt med regeringsformen att fängelse ska ingå i straffskalan (se bl.a. NJA 2005 s. 33 och NJA 2006 s. 293). Enligt den nuvarande djurskyddslagen, som trädde i kraft , finns därför inte längre fängelse i straffskalan för sådana gärningar. Enligt 10 kap. 1 § djurskyddslagen döms den som med uppsåt eller av oaktsamhet bryter mot någon av ett antal uppräknade bestämmelser i lagen, eller vissa bestämmelser som regeringen har meddelat med stöd av lagen, till böter eller fängelse i högst . Förutom föreskrifter om bedövning gäller straffbestämmelsen i 10 kap. 1 § djurskyddslagen endast överträdelser av handlingsregler som framgår av själva lagen. 2021/22:18 straffskala gäller dessutom för den som inte följer ett beslut om djurförbud eller ett föreläggande om skyldighet att avveckla ett djurinnehav. Om brottet har begåtts med uppsåt och avsett en förpliktelse av väsentlig betydelse från djurskyddssynpunkt, är straffet fängelse i högst . Samma straffskalor gäller enligt 10 kap. 3 § djurskyddslagen för brott mot vissa EU-bestämmelser om transport och avlivning av djur. Till böter eller fängelse i högst döms också den som bryter mot förbudet att genomföra sexuella handlingar med djur (10 kap. 2 §). Straffansvar för den som i övrigt med uppsåt eller av oaktsamhet bryter mot de EU-bestämmelser som lagen kompletterar eller mot bestämmelser som regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, en myndighet har meddelat med stöd av ett antal uppräknade bestämmelser, regleras i 10 kap. 4 och 5 §§ djurskyddslagen. De två nämnda straffbestämmelserna har endast böter i straffskalan. Straffbestämmelser som gäller överträdelser av handlingsföreskrifter som anges i själva djurskyddslagen har alltså en straffskala som uppgår till fängelse. Detsamma gäller överträdelser av föreskrifter om bedövning vid slakt som regeringen meddelat. Straffskalan upp till fängelse gäller också överträdelser av vissa särskilt angivna bestämmelser i om transport och avlivning av djur. Straffansvar för den som i övrigt med uppsåt eller av oaktsamhet bryter mot de EU- bestämmelser som lagen kompletterar regleras i 10 kap. 4 § djurskyddslagen. Bestämmelsen i 10 kap. 5 § djurskyddslagen straffbelägger överträdelser av djurskyddsförordningen samt av föreskrifter meddelade av efter regeringens bemyndigande. I 10 kap. 6 § djurskyddslagen anges att om en gärning som avses i 10 kap. 1, 3, 4 eller 5 § djurskyddslagen är att anse som ringa ska det inte dömas till ansvar. En gärning är att anse som ringa om den framstår som obetydlig med hänsyn till det intresse som straffbestämmelsen är avsedd att skydda. Bestämmelsen är en precisering i förhållande till den tidigare djurskyddslagen, i vilken det endast angavs att om en gärning var att anse som ringa skulle inte dömas till ansvar. Undantaget för ringa fall gäller alla straffbestämmelser i djurskyddslagen med undantag för överträdelse av förbudet att genomföra sexuella handlingar med djur. 4.3 Förhållandet mellan de materiella straffbestämmelserna i och djurskyddslagen Det följer av 10 kap. 8 § djurskyddslagen att brott mot djurskyddslagen är Där anges att om gärningen är belagd med samma eller strängare straff i döms inte till ansvar för brott Detta innebär att djurplågeribrott normalt har företräde framför brott mot djurskyddslagen om en gärning skulle träffas av straffansvar för både djurplågeri och brott mot djurskyddslagen. dock gärningen att döma enligt den strängare straffskalan för vissa uppsåtliga gärningar (med endast fängelse i straffskalan) har djurskydds- lagens straffbestämmelser företräde framför bestämmelse En grundläggande skillnad mellan djurplågeribrottet och brott mot Prop. 2021/22:18 djurskyddslagen är att det krävs att djur har utsatts för lidande för att straffansvar för djurplågeribrott ska kunna komma i fråga. Brott mot djurskyddslagen innefattar brott mot ett antal handlingsföreskrifter av likartat slag, som avser att säkra djurs välfärd. I fråga om djurskyddslagens bestämmelser krävs det alltså inte att ett djur har utsatts för lidande utan det rör sig om handlingar i strid med vissa av lagens bestämmelser eller föreskrifter som meddelats med stöd av lagen eller EU-bestämmelser på området. Vidare krävs uppsåt eller grov oaktsamhet för att någon ska dömas för djurplågeri medan det i fråga om djurskyddslagens straffbestämmelser är tillräckligt för straffbarhet att det kan visas att förfarandet har varit oaktsamt, dvs. det krävs inte uppsåt eller grov oaktsamhet. En annan skillnad mellan djurplågeribrottet och djurskyddslagens straffbestämmelser är att det förra riktar sig till en obestämd allmänhet, medan djurskyddslagens straffbestämmelser i första hand riktar sig till den som är ansvarig för djuret eller djurhållningen. Vidare omfattar djurskyddslagen alla djur som (avsiktligt) hålls av människan oavsett art samt, med vissa undantag, även viltlevande försöksdjur. Djurplågeribrottet är däremot inte begränsat till hållna djur, utan omfattar både tama och vilda djur. 5Straffet för djurplågeribrott ska skärpas 5.1 Överväganden i tidigare lagstiftningsärenden Straff för djurplågeri infördes i . I förarbetena till 1965 års lagändring, som innebar att begreppet otillbörligt lades till i djurplågeri- bestämmelsen, väcktes frågan om det skulle införas en särskild straffskala för de grövsta fallen av djurplågeri. uppgick liksom till böter eller fängelse i högst . innebar införande av en särskild straffskala för de grövsta fallen av djurplågeri genom att det i den då gällande strafflagen skulle införas en bestämmelse med innebörden att om brottet är att tillskriva synnerlig råhet hos gärningspersonen eller omständigheterna är eljest försvårande ska straffet uppgå till högst straffarbete. Förslaget tillstyrktes eller lämnades utan invändning av flertalet De remissinstanser som avstyrkte förslaget underströk framför allt att den gällande straffskalan fick anses tillräcklig även när det gällde straff för de grövsta fallen av djurplågeri. remissyttrandena, även i de som tillstyrkte förslaget, en tvekan om behovet och värdet av en särskild, strängare straffskala. I propositionen (prop.