prop · H803173 · 2021-04-13 00:00:00 — Enligt värdepappersbolagsdirektivet (artikel 26.3) ska de styrningsformer som ett värdepappersföretag ska ha enligt direktivet (artikel 26.1) vara ändamålsenliga och stå i proportion till karaktären, omfattningen och komplexiteten hos de inneboende riskerna i affärsmodellen och företagets verksamhet. Kravet på ändamålsenlighet uppfylls genom utformningen av förslaget ovan om hur reglerna i värdepappersbolagsdirektivet om styrningsformer bör genomföras i svensk rätt. En proportionalitetsregel finns i lagen om värdepappersmarknaden (8 kap. 6 §). Några ytterligare lagstiftningsåtgärder krävs därför inte för att genomföra de nu aktuella reglerna i direktivet. Riskhantering i värdepappersbolag och deras ledningsorgan I värdepappersbolagsdirektivet ställs relativt detaljerade krav på värde- pappersföretags riskhantering (artikel 28). Det gäller bl.a. strategier och riktlinjer för företagets riskaptit, rapportering av risker och inrättande av en riskkommitté i vissa fall. I direktivet anges att värdepappersföretagens system och processer för riskhantering ska identifiera, mäta, hantera och övervaka väsentliga källor och effekter av olika risktyper såsom kundrisk och marknadsrisk, och hur de påverkar kapitalbasen (artikel 29). Dessa detaljerade krav i hänger samman med de mer generellt utformade kraven på styrningsformer i direktivet (artikel 26) på så sätt att bl.a. dessa kriterier ska beaktas vid utformningen av styrningsformerna. Regler av motsvarande karaktär i kapitaltäckningsdirektivet har i tidigare lagstiftningsärenden ansetts lämpliga att genomföra i svensk rätt genom föreskrifter på lägre nivå än lag. För värdepappersbolagens del har det befintliga bemyndigandet i lagen om värdepappersmarknaden för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att föreskriva vilka åtgärder ett bolag ska vidta för att uppfylla kraven på soliditet och likviditet, riskhantering och genom- lysning m.m. använts (8 kap. 35 § 1, se prop. 2013/14:228 s. 178 f.). De nu aktuella reglerna i värdepappersbolagsdirektivet om riskhantering bör på motsvarande sätt genomföras genom föreskrifter på lägre nivå än lag. Undantag för små och icke-sammanlänkade bolag De nya reglerna om styrning och riskhantering i värdepappersbolags- direktivet ska inte gälla för värdepappersföretag som enligt värdepappers- bolagsförordningen är små och icke-sammanlänkade (artiklarna 24.1 och 25 i direktivet). En behörig myndighet får dock begära att även ett sådant värde- pappersföretag ska uppfylla kraven i direktivet på bl.a. processer för att värdera och upprätthålla ett tillräckligt internt kapital, om myndigheten anser det lämpligt (artikel 24.2). Direktivet innehåller också regler om förfarandet när ett värdepappers- företag blir respektive inte längre betraktas som litet och icke-samman- länkat (artikel 25). För ett bolag som blir ett litet och icke-sammanlänkat bolag ska undantaget från reglerna om intern styrning, insyn, och risk- hantering (artiklarna 26–29) gälla , förutsatt att bolaget har uppfyllt kriterierna för att vara ett litet och icke-sammanlänkat bolag (artikel 25.2). Ett sådant bolag ska inte heller tillämpa reglerna om ersättningar (artiklarna 30–34), vilket behand- las i avsnitt 10. Ett bolag som upphör att vara ett litet och icke-samman- länkat bolag ska underrätta den behöriga myndigheten om detta och börja tillämpa de regler som det dittills undantagits från (arti- kel 25.3). I värdepappersbolagsdirektivet finns det inte några motsvarande regler om processen när ett bolag blir eller upphör att vara litet och icke-sam- manlänkat i fråga om reglerna om intern process för bedömning av kapitalbehov och intern process för riskbedömning (artikel 24). Enligt regeringens uppfattning ligger det dock i sakens natur att samma process och tidsfrister som ska gälla för riskhanteringen (artikel 26) också bör gälla för soliditets- och kapitalutvärdering (artikel 24). För att genomföra reglerna i direktivet om undantag för små och icke- sammanlänkade värdepappersföretag bör motsvarande bestämmelser in- föras i lagen om värdepappersmarknaden. När det gäller undantaget från reglerna om krav på tillfredsställande metoder för intern kontroll, inbegripet sunda administrations- och redovisningsrutiner (artikel 26.1 första stycket c, se ovan) bör dock även följande överväganden göras. Enligt värdepappers- bolagsdirektivet ska ett värdepappersföretag ha tillfredsställande metoder 2020/21:173 för intern kontroll, inbegripet sunda administrations- och redovisnings- rutiner. Ett motsvarande krav ställs i MiFID II (genom artikel 9.1, som hänvisar till artikel 88 i kapitaltäckningsdirektivet), och som gäller för samtliga värdepappersföretag de reglerna i kapitaltäcknings- direktivet ska ledningsorganet säkerställa integriteten hos systemen för redo- visning och finansiell rapportering, inbegripet finansiella och operativa kontroller (artikel 88.1 andra stycket b). Detta krav, som i svensk rätt har genomförts i en motsvarande bestämmelse i lagen om värdepappers- marknaden (8 kap. 11 § 1 och 2), bör alltså fortsätta att gälla för samtliga värdepappersbolag, oavsett storlek. Det är alltså endast kraven på soliditet, kapitalutvärdering och riskhantering som de små och icke-sammanlänkade bolagen inte bör omfattas av. Dessa krav omfattas av 8 kap. 3 §, 4 § första och tredje styckena och 5–8 §§ lagen om värdepappersmarknaden samt den nya bestämmelse om ersättningssystem i samma lag som föreslås i avsnitt 10.2. Bestämmelsen i 8 kap. 3 § är placerad under rubriken ”Soliditet och likviditet” och föreskriver att ett värdepappersbolags rörelse ska drivas på ett sådant sätt att bolagets förmåga att fullgöra sina förpliktelser inte äventyras. Bestämmelsen är generellt utformad och har sin förebild i 6 kap. 1 § lagen om bank- och finansieringsrörelse. När den infördes för värdepappersbolag uttalades bl.a. att bestämmelsen i realiteten innebär en skyldighet att avpassa storleken på och risknivån i rörelsen efter kapitalstyrkan och att, utöver att hålla det kapital som krävs för att uppfylla kapitaltäckningsreglerna, även göra en fristående bedömning av om soliditeten och likviditeten är tillräcklig (prop. 2006/07:5 s. 139). Som Lagrådet påpekar ger bestämmelsens lydelse även uttryck för en generell norm för hur rörelsen ska bedrivas som även fortsatt bör gälla alla värdepappersbolag. Som Lagrådet föreslår bör undantaget för små och icke-sammanlänkade värdepappersbolag, i fråga om 3 §, endast omfatta de särskilda krav på en fristående bedömning av soliditet och likviditet som följer av den bestämmelsen. Kraven på en tillfredsställande styrning och interna kontroller för att hantera regelefterlevnad i övrigt beträffande kundskydd, intressekonflikter m.m.följer av bestämmelser i lagen om värdepappersmarknaden (8 kap. 9, 11 och 12 §§) och de organisatoriska kraven av bestämmelser i kommis- sionens delegerade förordning (EU) 2017/565 av om komplettering av och rådets direktiv /65/EU vad gäller organisatoriska krav och villkor för verksamheten i värde- pappersföretag, och definitioner för tillämpning av det direktivet (artiklarna 21–43). Offentliggörande av uppgifter om filialer och dotterföretag I värdepappersbolagsdirektivet (artikel 27) finns regler om att värde- pappersföretag ska offentliggöra uppgifter om filialer och dotterföretag i andra länder. Kravet att offentliggöra dessa uppgifter åvilar alltså värde- pappersföretaget, dvs. moderbolaget, och inte dotterföretag eller filialer. Uppgifterna ska offentliggöras som en bilaga till årsredovisningen eller koncernredovisningen. En bestämmelse som motsvarar dessa regler i direktivet finns i föreskrifter och allmänna råd (FFFS 2008:25) om årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag (7 kap. 4 §). Några lagstiftningsåtgärder för att genomföra reglerna krävs Prop. 2020/21:173 därför inte. Regeringens förslag: En definition av termen värdepappersinriktat holdingföretag ska tas in i lagen om värdepappersmarknaden. Bestämmelsen i samma lag om vilka parter som får ingå avtal om koncerninternt finansiellt stöd ska även gälla för värdepappersinriktade Värdepappersbolag ska inte längre omfattas av bestämmelserna i till- synslagen om vilket företag som ska se till att uppfylla gruppbaserade krav om soliditet och riskhantering. I stället ska kraven på riskhantering i lagen om värdepappersmarknaden tillämpas på en värdepappersföre- tagskoncern om inte annat följer av beslut enligt artikel 8 i värde- Den som ingår i ledningen för ett värdepappersinriktat holdingföretag ska uppfylla de krav på kunskaper och lämplighet som enligt tillsyns- lagen gäller för dem som ingår i ledningen för ett finansiellt holding- Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om kraven på den som ingår i ledningen för ett Utredningens förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens Utredningen föreslår dock inte någon definition av värdepappers- Utredningens förslag har även en annan lagteknisk Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. anser att det bör över- vägas om det bör införas en definition av värdepappersinriktat holding- företag i lagen om värdepappersmarknaden och om bestämmelsen i samma lag om vilka parter som kan ingå avtal om koncerninternt stöd (8 b kap. 2 §) kan behöva justeras med anledning av Skälen för regeringens förslag Betydelsen av termer och uttryck De nuvarande kapitaltäckningsreglerna innebär att kraven enligt tillsyns- förordningen och kapitaltäckningsdirektivet ska tillämpas på enskilda kreditinstitut och värdepappersbolag och på gruppnivå när ett kreditinstitut eller värdepappersbolag ingår i en konsoliderad situation. På motsvarande sätt som i nuvarande regelverk om kapitaltäckning finns det i det nya regelverket om kapitaltäckning för värdepappersföretag regler om grupper i värdepappersbolagsförordningen. Men, på motsvarande sätt som i gällande rätt, ska värdepappersbolagsdirektivets regler om riskhante- ring också tillämpas på gruppnivå (artikel 25.4 andra och tredje styckena). reglerna hänvisar till värdepappersbolagsförordningen och innebär i korthet att om kraven i förordningen (artikel 7) ska tillämpas på gruppnivå, 2020/21:173 så ska kraven på riskhantering i direktivet tillämpas både på gruppnivå och på individuell nivå på värdepappersföretag. En behörig myndighet får dock tillåta en justerad tillämpning av förordningens krav på gruppstrukturer som anses vara tillräckligt enkla och där det inte finns några väsentliga risker för kunder eller för marknaden som härrör från gruppen som helhet (artikel 8 i förordningen). I så fall ska kraven på riskhantering enbart tillämpas på värdepappersföretaget på individuell nivå. I de nya reglerna för värdepappersföretag har det införts vissa nya defini- tioner av olika företag i en grupp för att skilja ut de företagsgrupper för vilka reglerna för värdepappersföretag ska gälla från grupper där reglerna för kreditinstitut ska gälla. En sådan företagstyp är värdepappersinriktat holdingföretag (artikel 4.1.23 i värdepappersbolagsförordningen), ett företag inom den finansiella sektorn (utom kreditinstitut och värdepappersföretag) vars dotterföretag huvudsakligen är andra värdepappersföretag m.fl. före- tag inom den finansiella sektorn, men som inte är ett finansiellt holding- företag enligt tillsynsförordningen. I samma syfte har definitionerna i tillsynsförordningen ändrats, framför allt genom att definitionen av institut (artikel 4.1.3) inte längre omfattar värdepappersföretag (ändring genom artikel 62.3 c i värdepappersbolagsförordningen). Det är av tydlighetsskäl motiverat att, som föreslår, i lagen om värdepappersmarknaden ta in en definition av termen värdepap- persinriktat holdingföretag. Som också tar upp kan bestämmelserna om vilka parter som kan ingå avtal om koncerninternt finansiellt stöd i den lagen (8 b kap. 2 §) behöva justeras med anledning av värdepappersbolagsdirektivet. Även värdepappersinriktade holding- företag bör få ingå ett sådant avtal. Ansvar för uppfyllande av gruppbaserade krav I värdepappersbolagsförordningen finns bestämmelser om gruppbaserade krav (artikel 7). De kraven ska tillämpas både på individuell nivå och på gruppnivå. Vilket företag som ansvarar anges i förordning: ett moder- värdepappersföretag, ett värdepappersinriktat moderholdingföretag eller ett blandat finansiellt moderholdingföretag. Genom ett undantag från de bestämmelserna får behöriga myndigheter tillåta att bestämmelserna om gruppkapitaltest (artikel 8) tillämpas på gruppstrukturer som anses vara tillräckligt enkla, förutsatt att det inte föreligger några betydande risker för kunder eller för marknaden skulle kräva gruppbaserad tillsyn. Enligt värdepappersbolagsdirektivet (artikel 25.4 tredje stycket) ska med- lemsstaterna se till att kraven tillämpas både på individuell nivå och på gruppnivå om huvudregeln i värdepappersbolagsförordningen är tillämp- lig och på individuell nivå om undantaget är tillämpligt. I tillsynslagen finns bestämmelser om vilket företag som ansvarar för att kraven på gruppnivå är uppfyllda i en konsoliderad situation (3 kap. 1–4 §§). Bestämmelsen i 3 kap. 4 § tillsynslagen genomför artikel 109 i kapitaltäckningsdirektivet och hänvisar till vissa bestämmelser i lagen om värdepappersmarknaden om riskhantering och genomlysning som i sin nuvarande lydelse genomför delar av kapitaltäckningsdirektivet. Eftersom kapitaltäckningsdirektivet i dessa delar inte längre ska gälla för värde- pappersbolag bör bestämmelsen i tillsynslagen ändras och hänvisningen tas bort. I stället bör det införas en ny bestämmelse i tillsynslagen om att kraven på riskhantering i lagen om värdepappersmarknaden (8 kap. 3 §, Prop. 2020/21:173 4 § första och tredje styckena, 4 c och 5–8 §§) ska tillämpas på gruppnivå om inte annat följer av beslut enligt artikel 8 i värdepappersbolags- förordningen. Det behövs ingen särskild lagregel för de fall när Finans- inspektionen, i enlighet med det ovan nämnda undantaget i värdepappers- bolagsförordningen, har beslutat om avvikelser från tillämpningen på gruppnivå eftersom det regleras i förordningen. I de fallen ska kraven på riskhantering tillämpas på värdepappersbolag på individuell nivå i enlighet med det som föreslås ovan. Undantag för dotterföretag i tredjeland om krav strider mot lagen där I värdepappersbolagsdirektivet anges att även om en grupp omfattas av kraven på gruppnivå ska dessa krav inte tillämpas på dotterföretag i tredje- land som omfattas av en konsoliderad situation, om moderföretaget kan påvisa för den behöriga myndigheten att detta skulle strida mot lagen i det land där dotterföretaget är etablerat (artikel 25.4 fjärde stycket). Det motsvarar regler som finns i kapitaltäckningsdirektivet (artikel 109.3). Sistnämnda regler har i svensk rätt genomförts i en bestämmelse i tillsyns- lagen om att , efter ansökan av det ansvariga företaget, i sådana situationer ska besluta om undantag för ett dotterföretag (3 kap. 4 § tredje stycket). Ovan föreslås att bestämmelserna i tillsynslagen om att ansvar för upp- fyllande av gruppbaserade krav inte ska gälla för värdepappersbolag. bör emellertid även i fortsättningen ha möjlighet att också i fråga om värdepappersbolag besluta om sådana undantag för dotterföretag som avses ovan. Det bör därför regleras i en särskild bestäm- melse i lagen. Ledningspersoner i ett värdepappersinriktat holdingföretag I kapitaltäckningsdirektivet ställs krav på lämplighet och kunskaper på personer som ingår i ledningen för moderföretag som finansiella holding- företag eller blandande finansiella holdingföretag (artikel 121). Reglerna har i svensk rätt genomförts genom en motsvarande bestämmelse i tillsyns- lagen (3 kap. 5 §). Samma krav ska enligt värdepappersbolagsdirektivet gälla för personer som ingår i ledningen för ett värdepappersinriktat holdingföretag eller ett blandat finansiellt holdingföretag (artikel 52). Artikeln, som avser värde- pappersföretagskoncerner, bör genomföras i en ny bestämmelse i tillsyns- lagen I tillsynslagen finns ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om vilka krav som ska ställas på den som ska ingå i ledningen i ett finansiellt holdingföretag eller ett blandat finansiellt holdingföretag (10 kap. 2 § 1). Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer bör även få meddela föreskrifter om kraven på den som ingår i ledningen för ett värdepappersinriktat holdingföretag eller ett blandat finansiellt holding- företag. 2020/21:173 10 Ersättningar till vissa personalkategorier 10.1På vilken föreskriftsnivå bör reglerna i värdepappersbolagsdirektivet genomföras? Regeringens bedömning: Värdepappersbolagsdirektivets regler om ersättningar bör som utgångspunkt genomföras genom föreskrifter på lägre nivå än lag. Utredningens bedömning överensstämmer med regeringens bedöm- ning. Remissinstanserna tillstyrker bedömningen eller har inget att invända mot den. Skälen för regeringens bedömning: Medlemsstaterna ska säkerställa att värdepappersföretag har robusta styrningsformer som omfattar bl.a. en ersätt- ningspolicy och en ersättningspraxis som är förenliga med och främjar sund och effektiv riskhantering (artikel 26.1 första stycket d). Ersättningspolicyn och ersättningspraxisen ska vara könsneutrala. I direktivet finns även omfatt- ande och detaljerade regler om ersättningspolicy och ersättningar (artiklarna 30–34). I kapitaltäckningsdirektivet finns motsvarande regler om ersättningar (se bl.a. artiklarna 74.1 och 92–96). De reglerna har i svensk rätt i huvudsak genomförts i föreskrifter på lägre nivå än lag (16 kap. 1 § lagen om bank- och finansieringsrörelse och 5 kap. 2 § förordningen [2004:329] om bank- och finansieringsrörelse och 8 kap. 35 § lagen om värdepappersmarknaden och 6 kap. 1 § förordningen [2007:572] om värdepappersmarknaden). Sådana föreskrifter finns i föreskrifter (FFFS 2011:1) om ersätt- ningssystem i kreditinstitut och värdepappersbolag. Det är bara frågor av mer principiell natur som regleras på lagnivå (6 kap. 2, 4 a och 5 §§ lagen om bank- och finansieringsrörelse och 8 kap. 4, 8 f och 9 §§ lagen om värdepappers- marknaden). När det gäller de ändringar i kapitaltäckningsdirektivet gjorde regeringen bedömningen att även de nya reglerna om ersättningar i det direktivet bör genomföras i föreskrifter på lägre nivå än lag eftersom de gäller frågor som i svensk rätt regleras i föreskrifter om ersätt- ningssystem i institut (se prop. 2020/21:36 s. 80 och 593). Regeringen anser att även reglerna om ersättningar i värdepappersbolags- direktivet som utgångspunkt bör genomföras genom föreskrifter på lägre nivå än lag. Regeringens förslag: Det ska i lagen om värdepappersmarknaden tas in en uttrycklig bestämmelse om att ett värdepappersbolag ska ha ett ersättningssystem som främjar en sund och effektiv riskhantering. Kravet ska inte gälla små och icke-sammanlänkade värdepappersbolag. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om vad ett värdepappersbolag ska iaktta för att uppfylla kraven på ersättningssystem. Utredningens förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot Skälen för regeringens förslag Det bör införas en uttrycklig bestämmelse om ersättningssystem Enligt värdepappersbolagsdirektivet ska medlemsstaterna säkerställa att värdepappersföretag har robusta styrningsformer (artikel 26). Däribland ingår att ha en ersättningspolicy och en ersättningspraxis som är förenliga med och främjar en sund och effektiv riskhantering (artikel 26.1 första stycket d). Samma krav finns även i kapitaltäckningsdirektivet (artikel 74.1). Enligt värdepappersbolagsdirektivet ska medlemsstaterna säkerställa att ledningsorganet i ett värdepappersföretag antar och inom ramen för sin tillsynsfunktion regelbundet ser över ersättningspolicyn och har det över- gripande ansvaret för att övervaka dess genomförande (artikel 30.1 f). Mot- svarande regler finns i kapitaltäckningsdirektivet (artikel 92.2 c). Med ersättningssystem avses såväl ersättningspolicy som ersättnings- praxis. Utformningen av ersättningssystem kan ge upphov till risker för bolag. Generella bestämmelser om riskhantering i värdepappersbolag finns lagen om värdepappersmarknaden (8 kap. 4 §). De innebär att ett värdepappersbolag ska identifiera, mäta, styra, internt rapportera och ha kontroll över de risker som dess rörelse är förknippad med. Bolaget ska också se till att det har en tillfredsställande intern kontroll. Styrelsen i ett värdepappersbolag ansvarar för att dessa krav uppfylls och för att det finns skriftliga interna riktlinjer och instruktioner i den omfattning som behövs för att uppfylla kraven (8 kap. 7 och 8 §§ lagen om värdepappersmark- naden). Lagen om värdepappersmarknaden innehåller emellertid inte någon uttryck- lig bestämmelse som specifikt föreskriver att värdepappersbolag – när det gäller syftet att främja en sund och effektiv riskhantering – ska ha en ersätt- ningspolicy. Merparten av bestämmelserna om ersättning finns i Finans- inspektionens föreskrifter om ersättningssystem i kreditinstitut och värde- pappersbolag. Enligt de föreskrifterna ska ett företag ha en dokumenterad ersättningspolicy som dels är förenlig med och främjar en sund och effektiv riskhantering, dels motverkar ett överdrivet risktagande (2 kap. 1 §). Det anges även generella krav på en ersättningspolicy. Ett företags styrelse ska besluta om en ersättningspolicy och se till att den tillämpas och följs upp (3 kap. 1 §). Vidare ska styrelsen besluta om åtgärder för att följa upp tillämpningen av företagets ersättningspolicy (3 kap. 2 § första stycket c). Mot bakgrund av det som redovisas ovan framstår det i och för sig inte som nödvändigt att i detta avseende vidta några lagstiftningsåtgärder, eftersom kravet i värdepappersbolagsdirektivet på att ett värdepappers- bolag ska ha en ersättningspolicy redan är reglerat i föreskrifter på lägre nivå än lag. Det kan dock vara av värde att i lag slå fast skyldigheten för värdepappersbolag att ha ett ersättningssystem som ska främja en sund och effektiv riskhantering. De övriga styrningsformerna som ett värdepappersbolag ska ha enligt värdepappersbolagsdirektivet (artikel 26.1) regleras i gällande rätt i mot- 2020/21:173 svarande bestämmelser i lagen om värdepappersmarknaden (se arti- kel 26.1 första stycket a och 8 kap. 5 § om genomlysning samt artikel 26.1 första stycket b och c och 8 kap. 4 § om riskhantering och intern kontroll). Det ska i sammanhanget noteras att skyldigheten för värdepappersbolag att ha en ersättningspolicy och en ersättningspraxis anges särskilt i direktivet. Ur detta perspektiv framstår det som konsekvent att i lagen om värdepappersmarknaden även uttryckligen reglera skyldigheten för värde- pappersbolag att ha en ersättningspolicy och ersättningspraxis som främjar en sund och effektiv riskhantering. Till detta kommer att lagen om värdepappersmarknaden sedan MiFID II genomfördes i svensk rätt innehåller krav på att styrelsen i ett värde- pappersinstitut fastställer och övervakar en ersättningspolicy men i ett annat syfte, nämligen för att främja ansvarsfulla affärsmetoder och en rättvis behandling av kunder och för att undvika intressekonflikter i förbindel- serna med kunderna (8 kap. 8 e §, se artikel 9.3 i MiFID II). Policyn ska gälla för ersättning till personer som deltar i tillhandahållandet av tjänster till kunder. Att det i lagen om värdepappersmarknaden redan finns bestäm- melser om den ersättningspolicy som ett värdepappersbolag ska ha talar också för att i den lagen införa bestämmelser även om den slags ersätt- ningspolicy som syftar till att främja ett sunt och effektivt risktagande. Vidare kan nämnas att det på närliggande områden finns bestämmelser i lag om ersättningssystem som tar sikte på riskhantering.