prop · H803150 · 2021-03-23 00:00:00 — Den föreslagna regleringen innebär att något färre föräldrar kommer att träffas av kravet på informationssamtal i jämförelse med den ordning som utredningen föreslår. Med regeringens förslag möjliggörs emellertid att yrkanden om vårdnad, boende och umgänge kan prövas i ett sammanhang. Systemet blir också mera förutsebart och enklare att administrera än det som utredningen föreslår, vilket måste väga tungt i sammanhanget. Risken att föräldrar, som egentligen är oense i frågor som rör barnet, inledningsvis agerar som om de vore överens i syfte att slippa delta i informationssamtal framstår som liten. Möjligheten att framställa ett yrkande om rätt att bo kvar i parternas gemensamma bostad till dess bodelning sker (s.k. kvarsittningsrätt) påverkas inte av kravet på informationssamtal. Ett sådant yrkande ska tas upp till prövning oavsett om yrkanden om vårdnad, boende och umgänge avvisas. Vid avgörande av frågan om kvarsittningsrätt ska domstolen fästa avseende vid vem av parterna som har störst behov av bostaden. Vid denna bedömning är det i många fall väsentligt var parternas gemensamma barn ska bo. I en situation där yrkanden om vårdnad och boende har avvisats men domstolen ska pröva frågan om kvarsittningsrätt måste frågan avgöras utifrån hur situationen ser ut för parterna vid tillfället för beslutet. 2020/21:150 Frågan kan senare på begäran av parterna komma att omprövas, t.ex. i samband med att domstolen faktiskt tar ställning i frågor om vårdnad eller boende. Med beaktande av att informationssamtal som huvudregel bör hållas senast från det att en förälder begärt informationssamtal hos socialnämnden (se avsnitt 7.2) torde emellertid också frågan om kvarsittningsrätt ofta kunna handläggas tillsammans med yrkanden om barns boende. Risken som framhåller för att ett beslut om kvarsittningsrätt blir bestämmande för frågan om barns boende, framstår därför inte som särskilt stor. Undantag från kravet på deltagande i informationssamtal Det kan inte uteslutas att omständigheterna i undantagsfall är sådana att en förälder bör kunna få sina yrkanden prövade trots att han eller hon inte har deltagit i ett informationssamtal. I likhet med utredningen anser regeringen att det därför finns ett behov av att i vissa situationer kunna göra undantag från det föreslagna kravet på deltagande i informationssamtal. Det kan exempelvis handla om att det med beaktande av barnets bästa framstår som särskilt angeläget att få till stånd ett skyndsamt beslut om vårdnad, boende eller umgänge. Så kan vara fallet om det finns en omedelbar risk för att barnet eller någon annan i familjen utsätts för våld eller övergrepp, eller att barnet olovligen förs bort eller hålls kvar eller annars far illa. Även om det då finns möjlighet att få akut hjälp från exempelvis socialnämnden, kan det i sådana fall vara särskilt angeläget att få till stånd ett skyndsamt beslut av domstolen. En annan situation då ett undantag från kravet på informationssamtal skulle kunna vara motiverat kan, som framhåller, vara om föräldrarna har deltagit i samarbetssamtal. Det kan också finnas skäl att göra undantag från kravet på informationssamtal om det inte är möjligt att nå en förälder, t.ex. för att han eller hon befinner sig utomlands på okänd ort. I ett sådant fall finns det ofta inte heller något syfte med att ha informationssamtal eftersom en ändring i vårdnaden inte kan åstadkommas annat än genom ett beslut av domstol. På motsvarande sätt kan det förhålla sig om en förälder är allvarligt sjuk eller av andra skäl inte är tillgänglig. Frågan är då hur en undantagsmöjlighet från samtalen bör utformas och hur snäv den bör vara. Flera remissinstanser, däribland Unizon, uttrycker att informationssamtal inte fungerar i de tvister där det har förekommit våld i en nära relation. Enligt regeringen kan det dock även i fall där övergrepp har förekommit vara värdefullt om föräldrarna får relevant information och efter behov erbjuds eller vägleds till stöd och hjälp i någon form. Genom informationssamtalet kan barn eller föräldrar exempelvis erbjudas insatser som finns att tillgå vid förekomst av våld i familjen. En förälder ska dessutom ha rätt till ett enskilt samtal och behöver alltså inte mot sin vilja delta i ett informationssamtal tillsammans med den andra föräldern. Något generellt undantag från kravet på informationssamtal för situationer där det finns uppgifter om våld bör därför inte införas. Några remissinstanser, bl.a. och kommun, framhåller i stället vikten av att undantaget är restriktivt, bl.a. eftersom undantaget annars kan komma att utnyttjas av föräldrar som inte vill pröva alternativa vägar för att hitta en lösning. Enligt regeringen måste det dock beaktas att ett alltför strikt krav för undantag skulle riskera att innebära en försämring för barn och våldsutsatta föräldrar. Det måste finnas utrymme för domstolarna att i vissa fall ta upp yrkanden om vårdnad, boende och umgänge till prövning utan att föräldrarna deltagit i informationssamtal. Risken för att föräldrar utnyttjar ett undantag för att kringgå kravet bör enligt regeringen inte heller överdrivas. Det torde inte ligga i partens intresse att uppge oriktiga uppgifter för domstolen enbart i syfte att slippa delta i ett informationssamtal. Regeringen instämmer mot den bakgrunden i utredningens förslag att undantag från kravet på deltagande i informationssamtal ska kunna göras om det finns särskilda skäl. Enligt utredningen ska kravet på deltagande i informationssamtal vara överspelat om domstolen anser att det finns särskilda skäl och tar upp ett yrkande om vårdnad, boende eller umgänge till prövning trots att kravet inte är uppfyllt. Regeringen delar den uppfattningen. Huruvida en förälder har deltagit i informationssamtal eller inte påverkar inte målet som sådant eller den andra förälderns talan. Domstolen gör inte någon prövning i sak av yrkandena i målet i samband med bedömningen av om det finns förutsättningar för att ta upp yrkandena till prövning trots att en förälder som framställer yrkanden inte har deltagit i samtal. En möjlighet till överklagande skulle tynga och försena domstolsförfarandet, vilket inte vore förenligt med barnets bästa. Regeringen anser därför att det framstår som motiverat att förhindra en särskild process om talans tillåtande. För att åstadkomma det bör det, som påpekar, införas en bestämmelse om att talan inte får föras mot ett beslut att ta upp ett yrkande om vårdnad, boende eller umgänge till prövning trots att en förälder inte har deltagit i informationssamtal. Det innebär att kravet på informationssamtal är överspelat när domstolen tagit upp ett yrkande om vårdnad, boende eller umgänge till prövning, trots att föräldern inte deltagit i ett informationssamtal. Bestämmelsen bör lämpligen införas i . Är ett krav på deltagande i informationssamtal förenligt med regeringsformen och ? Av 2 kap. 11 § andra stycket regeringsformen följer att en rättegång ska genomföras rättvist och inom skälig tid. I förarbetena till bestämmelsen uttalas att innebörden av uttrycket skälig tid framgår av praxis från både svenska domstolar och . Enligt 2 kap. 19 § regeringsformen får lag eller annan föreskrift inte meddelas i strid med åtaganden på grund av den europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (). Ett krav på deltagande i informationssamtal för att få väcka talan om vårdnad, boende eller umgänge innebär att ett villkor för domstolsprövning införs och aktualiserar artikel 6.1 i Europa- konventionen. Enligt den artikeln är var och en vid prövningen av hans eller hennes civila rättigheter och skyldigheter berättigad till en rättvis och offentlig förhandling inom skälig tid och inför en oavhängig och opartisk domstol. Om nationell rätt utesluter domstols behörighet i en fråga som omfattas av artikel 6.1, kan det innebära ett åsidosättande av den enskildes rättigheter enligt . 2020/21:150 Rätten till domstolsprövning får dock begränsas på olika sätt under förutsättning att begränsningarna tjänar ett legitimt ändamål och står i rimlig proportion till detta ändamål. Begränsningarna får inte vara så långtgående att de urholkar det centrala innehållet i den av artikeln garanterade rättigheten (se t.ex. Ashingdane mot ). Av praxis följer att om talan vid domstol kan väckas först efter ett förberedande administrativt förfarande, ska även tiden för det förfarandet räknas in i den tid som ska bedömas enligt artikel 6.1 (t.ex. mot samt Erkner och Hofauer mot ). Den föreslagna regleringen avser krav på deltagande i ett informationssamtal innan en domstol kan pröva yrkanden som rör vårdnad, boende och umgänge om föräldrarna inte är ense i någon av dessa frågor. För att säkerställa att relevant information når fram till föräldrar, och kan anpassas efter behov, bör deltagandet i ett samtal i princip vara obligatoriskt för att en förälder ska kunna väcka talan. Regleringen är försedd med en ventil för det fall det finns särskilda skäl. Syftet med informationssamtalen är att skona barn från föräldrars tvister och att föräldrarna i ett tidigt skede ska hitta den lösning som är bäst för barnet. Det måste anses vara ett legitimt syfte och kravet på deltagande i samtal kan inte anses oproportionerligt med beaktande av detta syfte (jfr Momčilović mot ). Den föreslagna ordningen påverkar inte heller på något sätt domstolsprocessen i sak. Regeringen instämmer därmed i utredningens bedömning att en skyldighet att delta i informationssamtal är förenlig med regleringen i och rätten till domstolsprövning. Hovrätten över och anför att det finns skäl att närmare analysera förslagets förenlighet med krav på prövning inom skälig tid. Enligt förslaget ska informationssamtal som huvudregel genomföras och senast från begäran. Om det finns ett särskilt behov av ett skyndsamt beslut av domstolen, finns vidare ett utrymme att tillämpa undantaget för särskilda skäl. Regeringen anser att också i detta hänseende är utformningen av förslaget förenlig med och rätten till en rättegång inom skälig tid. Regeringens förslag: Kommunen ska ansvara för att informationssamtal under sakkunnig ledning kan hållas med föräldrar som överväger att inleda en tvist om vårdnad, boende eller umgänge. Den kommun där barnet är folkbokfört ansvarar för att informationssamtal kan hållas. Om barnet inte är folkbokfört i landet, ska den kommun där någon av föräldrarna är folkbokförd ansvara för sådana samtal. Om en förälder begär informationssamtal, ska socialnämnden erbjuda föräldrarna samtal. Informationssamtal ska hållas så snart det är möjligt och senast från begäran. Om det finns särskilda skäl, får socialnämnden erbjuda en senare tid för samtalet. ska utfärda ett samtalsintyg till en förälder som har deltagit i ett informationssamtal. Uppgifter om föräldrarna, vem som har deltagit i samtalet och när det ägde rum ska framgå av intyget. Utredningens förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. Utredningen föreslår att även den kommun där någon av föräldrarna är folkbokförd ska ansvara för att samtal kan hållas, om betydande kostnader eller olägenheter skulle uppkomma för den som ska delta i samtalet på grund av att han eller hon måste infinna sig i barnets Remissinstanserna: De flesta remissinstanser tillstyrker förslagen eller har inga invändningar mot dem. Bland annat Kvinnofronten avstyrker förslaget att kommunen ska ansvara för samtalen och menar att socialnämnden saknar kompetens och kunskap att göra riskbedömningar. Några remissinstanser, däribland och Myndigheten för familjerätt och föräldraskapsstöd (MFoF), menar att förslaget kommer att kräva ytterligare utbildning av befintlig personal i bl.a. konflikthantering. Några remissinstanser, bl.a. , framhåller att det är viktigt att socialnämnden screenar för våld inför anser även att det alltid bör vara tydligt i inbjudan till informationssamtal att det är möjligt att boka om det gemensamma samtalet till ett enskilt samtal. Kommuner och Regioner (SKR) och kommun understryker vikten av att föräldrar erbjuds enskilda informationssamtal om någon av dem uppger att han eller hon utsatts för våld eller annat övergrepp av den andra Flera remissinstanser, bl.a. , kommun och Juridiska fakultetsstyrelsen vid , anser att det bör belysas hur socialnämnden ska hantera situationer då tidsfristen inte kan hållas. anför att det kan vara svårt för en våldsutsatt förälder att ta initiativ till informationssamtal. Skälen för regeringens förslag Kommunerna ska ansvara för samtalen Utredningen föreslår att kommunerna ska ansvara för informations- samtalen inom ramen för verksamhet. nämndernas uppgifter hör redan att ansvara för stöd och hjälp till enskilda. Det handlar bl.a. om att erbjuda samarbetssamtal och familjerådgivning. Socialnämnderna ansvarar också för att våldsutsatta personer får den hjälp och det stöd de behöver. I familjerättshandläggares arbetsuppgifter ingår alltså vanligen redan att bemöta personer som befinner sig i kris och att hantera konfliktfyllda situationer. anser att det vore rimligt att i stället lägga uppgiften Enligt regeringen framstår det emellertid som ett sämre För att domstolarnas arbete ska ha hög kvalitet och för att åstadkomma en snabb och effektiv domstolshandläggning samt god service bör deras verksamhet i möjligaste mån renodlas till dömande Domstolarna kan inte heller erbjuda de stöd- och hjälpinsatser som socialnämnden kan. Regeringen delar inte heller Kvinnofrontens uppfattning att socialnämnden inte har kompetens och kunskap nog att göra riskbedömningar i samband med att informationssamtal ska hållas. Enligt regeringen är socialnämnden väl lämpad för uppdraget och för att se till att samtalen ordnas på ett tryggt sätt. Uppgiften att hålla i samtalen bör därför ligga på kommunerna. Det är socialnämnden i den kommun där barnet är folkbokfört som prövar om ett avtal om vårdnad, boende eller umgänge mellan föräldrar ska godkännas (6 kap. 17 a § andra stycket ). Informations- samtal kan i förlängningen leda till att föräldrar träffar ett sådant avtal. Folkbokföringskommunen är dessutom i de flesta fall den kommun där barnet och minst en av föräldrarna är bosatt. Regeringen instämmer därför i utredningens förslag att det bör vara barnets folkbokföringskommun som ska ansvara för att informationssamtal kan hållas. Det kan dock undantagsvis inträffa att ett barn inte är folkbokfört i men att talan om vårdnad, boende eller umgänge trots det kan föras i svensk domstol. I de fallen bör ansvarig kommun för informationssamtalet vara den kommun där någon av föräldrarna är folkbokförd. Vilken kommun som är ansvarig när barnet och föräldrarna har skyddade personuppgifter behandlas i avsnitt 11.2. Det finns enligt regeringen inte tillräckliga skäl för att ytterligare reglera vilka kommuner som ansvarar för informationssamtalen. Kommunen bör inte vara skyldig att erbjuda informationssamtal inom sin egen organisation. I stället bör det överlämnas till varje kommun att, liksom när det gäller samarbetssamtal, inom ramen för sina resurser avgöra hur skyldigheten ska fullgöras – om det ska ske inom den egna verksamheten, genom att två eller flera kommuner samarbetar eller genom att kommunen på annat sätt förmedlar samtalsledare (jfr prop. 1990/91:8 s. 28 f. och 70). En bestämmelse om att kommunen ska sörja för att informationssamtal kan erbjudas föräldrar som överväger att inleda en tvist i domstol om barn bör införas i socialtjänstlagen. Regleringen av vilken kommun som ska ansvara för att sådana samtal kan hållas bör placeras i samma lag som regleringen av förfarandet med informationssamtal hos socialnämnden (lagen om informationssamtal). Informationssamtalen bör vara avgiftsfria En domstolsprocess är avgiftsbelagd. Med beaktande av det och att deltagande i informationssamtal som regel är en förutsättning för att få ett tvistigt yrkande om vårdnad, boende eller umgänge prövat bör samtalen vara avgiftsfria för föräldrarna. Informationssamtal bör initieras av en förälder Regeringen anser, liksom utredningen, att informationssamtal bör initieras av en förälder. påpekar att det kan vara svårt för en våldsutsatt förälder att ta initiativ till informationssamtal och framhåller att det kan finnas fördelar med en ordning där även socialnämnden kan ta initiativ till sådana samtal. För att få ändring i frågor om vårdnad, boende eller umgänge när parterna inte är överens är det redan nu så att det i flertalet fall är en förälder som tar initiativ och väcker talan i domstol. Att en förälder också Prop. 2020/21:150 ska vara tvungen att på något sätt kontakta få till stånd ett informationssamtal framstår i detta sammanhang inte som allt för betungande. Det kan också förutses att en våldsutsatt förälder inte sällan redan har haft kontakt med socialnämnden som kan uppmärksamma ett önskemål om samtal. Att socialnämnden utan en förälders medverkan och samtycke skulle kalla föräldrarna till informationssamtal framstår däremot inte som lämpligt. hantering av en begäran om informationssamtal När socialnämnden tagit emot en begäran om informationssamtal ska föräldrarna erbjudas ett sådant samtal. Utgångspunkten är, som framgår ovan, att samtalet ska vara gemensamt för föräldrarna. Enskilda samtal får dock hållas om det finns särskilda skäl, och en förälder som begär ett enskilt samtal har alltid rätt till det. Ett gemensamt samtal torde dock i de allra flesta fall ge de bästa förutsättningarna för föräldrarna att tillgodogöra sig informationen och underlätta för dem att i ett tidigt skede hitta den lösning som är bäst för barnet. Som huvudregel bör socialnämnden därför verka för och framhålla fördelarna med att föräldrarna deltar gemensamt. bör emellertid på lämpligt sätt, exempelvis i kallelsen såsom föreslår, informera föräldrarna om att det finns en möjlighet till enskilda samtal. bör vidare avgöra när och hur personalen i nämndens verksamheter ska ställa frågor om våld för att kunna identifiera våldsutsatta och barn som bevittnat våld som behöver stöd och hjälp (se föreskrifter och allmänna råd Våld i nära relationer, SOSFS 2014:4). Det framstår däremot inte som rimligt att socialnämnden inför varje gemensamt samtal ska utreda om våld förekommit mellan föräldrarna, såsom riksföreningen anför. Det är viktigt att socialnämnden är lyhörd för föräldrarnas eventuella synpunkter inför samtalet. En förälder som inte vill delta i samtalet tillsammans med den andra föräldern ska inte behöva känna sig pressad till det av rädsla för att han eller hon ska anses sätta det egna intresset före barnets (jfr prop. 1990/91:8 s. 30 f.). Om en förälder vid kontakt med socialnämnden uppger att hon eller han varit utsatt för våld eller andra övergrepp av den andra föräldern, bör socialnämnden erbjuda ett enskilt samtal, såsom kommun och SKR anför. Även uppgifter om hedersrelaterat förtryck kan motivera att socialnämnden erbjuder en förälder ett enskilt samtal. Det är också angeläget att socialnämnden har rutiner för att ordna samtalen så att en våldsutsatt förälder kan känna sig trygg i samband med dem. Lagrådet ifrågasätter om det inte bör övervägas att införa en möjlighet för socialnämnderna att under vissa förutsättningar neka samtal, främst för situationen att en obstruerande förälder gång på gång begär samtal. En sådan begäran medför dock inte något krav på den andra föräldern att medverka och utgör därför inte ett medel för att kunna trakassera honom eller henne. Utredningen behandlar inte frågan och inte heller lyfter någon remissinstans en sådan farhåga. Enligt regeringen framstår risken som liten för att praktiska problem i detta avseende skulle uppkomma och någon särskild reglering bedöms därför inte nödvändig. Informationssamtal ska erbjudas så snart det är möjligt och senast efter en förälders begäran Inte minst ur barnets perspektiv är det angeläget att frågor om vårdnad, boende och umgänge får sin lösning . Det är därför av vikt att informationssamtalen inte innebär att de mål som trots allt går till domstol fördröjs i någon större utsträckning. Också med hänsyn till regleringen i regeringsformen och är det viktigt att samtalen hålls utan längre väntetid. Även om det kommer att handla om förhållandevis få samtal per kommun måste dock socialnämnden ges rimliga förutsättningar att kunna genomföra och administrera dem som praktiska hänsyn måste tas. Enligt regeringen bör samtalen mot denna bakgrund hållas och, som huvudregel, senast från det att en förälder begärt informationssamtal hos socialnämnden. i ljuset av att samtalen förutses leda till att en del föräldrar når en samförståndslösning på ett mycket tidigare stadium än vad som är fallet , och att vissa domstolsprocesser helt kan undvikas, får en fördröjning av påbörjandet av en domstolsprocess med högst anses vara en acceptabel tidsutdräkt. Med en sådan tidsfrist kommer informationssamtalen inte att innebära att handläggningen av målen fördröjs i någon väsentlig mån. Juridiska fakultetsstyrelsen vid efterlyser överväganden som tar sikte på situationer när tidsfristen överskrids på grund av omständigheter som är hänförliga till socialnämnden. Regeringen konstaterar att det, bl.a. med hänsyn till rätten till domstolsprövning inom skälig tid, är viktigt att socialnämnden organiserar sin verksamhet så att samtalen kan genomföras inom den angivna tiden. Det kan dock inte uteslutas att det i undantagsfall kan finnas behov av att hålla samtalet . Regeringen anser därför att samtal bör få erbjudas om det finns särskilda skäl. Endast kortare förlängningar av tidsperioden bör dock komma i fråga. Det torde i de flesta fall ligga i föräldrarnas intresse att vara tillgängliga i kontakten med socialnämnden och att delta i informationssamtal för att därigenom komma vidare, antingen genom att komma fram till en lösning om barnen i samförstånd eller genom att vända sig till domstol. Det kan dock inträffa att socialnämnden inte lyckas nå en förälder eller att samtalet av andra skäl, exempelvis på grund av avbokningar, inte kommer till stånd inom tidsfristen. Bland annat efterlyser förtydliganden avseende vilka ansträngningar socialnämnden bör göra för att få till stånd ett gemensamt informationssamtal i dessa fall. Enligt regeringen måste det vara upp till socialnämnden att i varje enskilt fall avgöra vilka åtgärder som ska vidtas för att försöka åstadkomma gemensamma samtal inom tidsfristen. I de fall det, trots försök från socialnämndens sida, inte går att hålla ett gemensamt samtal inom tidsfristen bör det dock vara lämpligt att socialnämnden i stället håller ett enskilt samtal med den förälder som är beredd att delta. För att den nya ordningen med informationssamtal inte ska tynga tingsrätternas handläggning av mål om vårdnad, boende eller umgänge är det viktigt att domstolen på ett enkelt sätt kan kontrollera att en förälder har deltagit i ett sådant samtal. Utredningen föreslår därför att Prop. 2020/21:150 socialnämnden ska utfärda ett intyg för föräldrar som har deltagit i informationssamtal. Det framstår enligt regeringens mening som ett ändamålsenligt och effektivt sätt för att kunna kontrollera att kravet på deltagande i informationssamtal är uppfyllt. Ett sådant intyg bör utfärdas när båda eller någon av föräldrarna har deltagit i informationssamtal. För att fylla sin funktion bör intyget, förutom uppgifter om föräldrarna, innehålla uppgifter om vem eller vilka som deltagit och när samtalet ägde rum. Regeringen avser att i förordning ge MFoF rätt att meddela föreskrifter om samtalsintygets utformning och närmare innehåll. Informationssamtal under sakkunnig ledning Liksom utredningen anser regeringen att samtalen måste hållas under sakkunnig ledning. Det är alltså viktigt att det finns tillräcklig kompetens inom socialnämnderna för att kunna genomföra informationssamtalen och uppnå så goda resultat som möjligt.