prop · H803191 · 2021-04-29 00:00:00 — Regeringen anser därmed, i likhet med kommittén men till skillnad från Förvaltningsrätten i , att det inte bör göras någon prövning av anknytningspersonens vandel. Om det finns skäl att anta att anknytnings- personens uppehållstillstånd kommer att återkallas på grund av brottslighet får den omständigheten beaktas vid bedömningen av om han eller hon har välgrundade utsikter att få ett varaktigt uppehållstillstånd. Bedömningen av om en anknytningsperson har välgrundade utsikter att beviljas varaktigt uppehållstillstånd bör utgå från hur troligt det är att skyddsbehovet kvarstår då flyktingen kan ansöka om ett permanent uppehållstillstånd, dvs. Även möjligheterna att beviljas uppehållstillstånd på en annan grund bör kunna beaktas (jfr MIG 2018:19). Flera remissinstanser påtalar att ”varaktigt uppehållstillstånd” är ett otydligt begrepp och bl.a. Förvaltningsrätten i lyfter att begreppet kan leda till tillämpnings- svårigheter. Som JO uppmärksammar förekommer begreppet ”varaktigt uppehållstillstånd” inte i utlänningslagen. Enligt 2 kap. 4 § UtlL är uppehållstillstånd ett tillstånd att vistas i (tids- begränsat uppehållstillstånd) eller utan tidsbegränsning (permanent uppehållstillstånd). Regeringen anser därför att rekvisitet i stället bör formuleras som att utlänningen ska ha välgrundade utsikter att beviljas uppehållstillstånd . En sådan formulering innebär också att det blir tydligare vilken prövning som ska göras. Några remissinstanser efterfrågar vägledning när det gäller den bedömning som ska göras gällande rekvisitet ”välgrundade utsikter”. Som framgår ovan bör bedömningen av om flyktingen har välgrundade utsikter att beviljas uppehållstillstånd utgå från hur troligt det är att skyddsbehovet kvarstår då flyktingen kan ansöka om ett permanent uppehållstillstånd, dvs. 2020/21:191 kommittén påtalar har en person som beviljas flyktingstatus individuella skyddsskäl som är kopplade till hans eller hennes person. Denna typ av skyddsskäl består vanligen och innebär att det i normalfallet finns välgrundade utsikter att beviljas uppehållstillstånd (jfr prop. 2015/16:174 s. 39 och prop. 2018/19:128 s. 40). En individuell bedömning ska dock göras i varje enskilt fall. En alternativt skyddsbehövande med ett tidsbegränsat uppehållstillstånd ska kunna vara anknytningsperson på samma villkor som en flykting I avsnitt 6.2 föreslås att tidsbegränsade uppehållstillstånd ska vara huvud- regel även för den som beviljas ett uppehållstillstånd som alternativt skyddsbehövande. Familjeåterföreningsdirektivet är inte tillämpligt när anknytningspersonen har tillstånd att vistas i en medlemsstat på grundval av alternativa skyddsformer enligt internationella förpliktelser, nationell lagstiftning eller praxis i medlemsstaterna. Direktivet är alltså inte tillämpligt på alternativt skyddsbehövande. Även och Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna har dock betydelse för rätten till familjeåterförening. Enligt artikel 8 i har var och en rätt till respekt för sitt privat- och familjeliv, sitt hem och sin korrespondens. Offentlig myndighet får inte inskränka åtnjutandet av denna rättighet annat än med stöd av lag och om det i ett demokratiskt samhälle är nödvändigt med hänsyn till statens säkerhet, den allmänna säkerheten, landets ekonomiska välstånd eller till förebyggande av oordning eller brott eller till skydd för hälsa eller moral eller för andra personers fri- och rättigheter. Av praxis följer att artikel 8 inte medför en övergripande skyldighet för en stat att respektera immigranters val av bosättningsland och att tillåta familjeåter- förening på sina territorier (se bl.a. dom i målet Mugenzi mot ). Omfattningen av en stats skyldig- heter varierar beroende på den berörda personens särskilda situation och på allmänintresset. I artikel 14 i finns som utgångs- punkt ett förbud mot diskriminering när det gäller åtnjutande av fri- och rättigheter enligt konventionen. I stadgan om de grundläggande rättig- heterna finns bestämmelser om respekt för privatlivet och familjelivet i artikel 7. Även artikel 3 i , som anger att vid alla åtgärder som rör barn ska i första hand beaktas vad som bedöms vara barnets bästa, aktualiseras i dessa ärenden (jfr MIG 2018:20). Vid förlängningen av den tillfälliga lagen bedömde regeringen att fortsatta begränsningar av möjligheten för alternativt skyddsbehövande att återförenas med sin familj riskerar att strida mot i fler fall än tidigare (prop. 2018/19:128 s. 42). Eftersom regeringen ansåg det angeläget att möjliggöra familjeåterförening i fler fall ändrades den tillfälliga lagen så att en alternativt skyddsbehövande som beviljats ett tidsbegränsat uppehållstillstånd fick möjlighet till familjeåterförening under samma förutsättningar som en flykting. Regeringen instämmer i kommitténs bedömning att även alternativt skyddsbehövande måste ha rätt till familjeåterförening för att regelverket ska vara långsiktigt hållbart och uppfylla konventionsåtaganden. Regeringen anser, i likhet med bl.a. och Svenska Röda Korset, att det i en permanent ordning med tidsbegränsade uppehålls- tillstånd som huvudregel är rimligt att den som har beviljats ett tidsbegränsat uppehållstillstånd som alternativt skyddsbehövande ges möjlighet till anhöriginvandring på samma villkor som flyktingar. Det är den ordning som gäller enligt den tillfälliga lagen och som framgår av betänkandet är det också den ordning som gäller i många andra EU-länder. Precis som för flyktingar bör det inte krävas att alternativt skydds- behövande ska uppfylla kraven för permanent uppehållstillstånd för att vara anknytningsperson. I likhet med vad som föreslås för flyktingar bör det därför vara tillräckligt att en alternativt skyddsbehövande med tidsbegränsat uppehållstillstånd har välgrundade utsikter att beviljas uppehållstillstånd för att han eller hon ska kunna vara anknytningsperson. Några remissinstanser, bl.a. Asylrättscentrum och Svenska Röda Korset efterfrågar förtydliganden om hur bedömningen av rekvisitet ”välgrundade utsikter” ska göras för alternativt skyddsbehövande och anser att det bör framgå att det i normalfallet finns sådana välgrundade utsikter som krävs. Migrationsöverdomstolen har i rättsfallet MIG 2018:19 gett vägledning för hur bedömningen av rekvisitet ”välgrundade utsikter att beviljas ett permanent uppehållstillstånd” som finns i 6 § den tillfälliga lagen ska göras för alternativt skyddsbehövande och konstaterat att det får bedömas utifrån hur troligt det är att skyddsbehovet kvarstår när utlänningens nuvarande tillstånd löper ut, där både de individuella skyddsskälen och aktuell landinformation måste beaktas. I det aktuella fallet ansåg domstolen att det fanns mycket som talade för att anknytnings- personen fortfarande skulle ha behov av skydd när tiden för hans nuvarande tillstånd gått ut och att han vid en förlängningsansökan kunde beviljas permanent uppehållstillstånd eller i vart fall ett förlängt uppehålls- tillstånd. Som framgår ovan markerar rekvisitet ”välgrundade utsikter att beviljas uppehållstillstånd ” att det inte ska göras någon bedömning av anknytningspersonens utsikter att uppfylla kraven för permanent uppehållstillstånd. I övrigt skiljer sig inte bedömningen av vad som utgör ”välgrundade utsikter” från vad som gäller enligt 6 § den tillfälliga lagen. Om den alternativt skyddsbehövande har välgrundade utsikter att beviljas uppehållstillstånd får därför bedömas utifrån hur troligt det är att skyddsbehovet kvarstår då han eller hon kan ansöka om ett permanent uppehållstillstånd, dvs. tidigast , där både de individuella skyddsskälen och aktuell landinformation måste beaktas. Till skillnad från Svenska Röda Korset anser regeringen att en individuell bedömning av om rekvisitet är uppfyllt måste göras i varje enskilt fall. Även vissa andra personer med tidsbegränsade uppehållstillstånd ska kunna vara anknytningspersoner Regeringen föreslår i denna proposition att tidsbegränsade uppehålls- tillstånd ska vara huvudregel också för den som beviljas uppehållstillstånd på grund av synnerligen eller särskilt ömmande omständigheter enligt 5 kap. 6 § UtlL eller uppehållstillstånd på grund av verkställighetshinder enligt 12 kap. 18 § UtlL (se avsnitt 9.2 och 10.1). I den tillfälliga lagen finns inte någon särskild reglering för dessa anknytningssituationer i de fall då anknytningspersonen har beviljats ett uppehållstillstånd som 2020/21:191 tidsbegränsats enligt den tillfälliga lagen, förutom ventilen i 13 § som stadgar att om uppehållstillstånd på grund av anknytning inte kan ges på någon annan grund, ska ett sådant tillstånd beviljas en utlänning som inte befinner sig i om ett beslut att neka uppehållstillstånd skulle strida mot ett svenskt konventionsåtagande. Enligt familjeåterföreningsdirektivet ska en tredjelandsmedborgare ha rätt till familjeåterförening om han eller hon har ett uppehållstillstånd som är giltigt och har välgrundade utsikter att beviljas ett varaktigt uppehållstillstånd. Regeringen föreslår ovan att det för att en flykting eller alternativt skyddsbehövande med tidsbegränsat uppehållstillstånd ska kunna vara anknytningsperson ska krävas att han eller hon har välgrundade utsikter att beviljas uppehållstillstånd . För att uppnå en enhetlig reglering anser regeringen att den som beviljas ett tidsbegränsat uppehållstillstånd på grund av synnerligen eller särskilt ömmande omständigheter enligt 5 kap. 6 § eller på grund av verkställighetshinder enligt 12 kap. 18 § UtlL bör kunna vara anknytningsperson enligt samma förutsättningar som flyktingar och alternativt skyddsbehövande. Även om prövningen, som påpekar, i vissa fall kan bli komplicerad anser regeringen att det är rimligt att samma krav ställs på den som beviljas ett tidsbegränsat uppehållstillstånd enligt 5 kap. 6 § eller 12 kap. 18 § UtlL som på den som beviljas ett sådant uppehållstillstånd som flykting eller alternativt skyddsbehövande. Till skillnad mot vad som är fallet när det gäller flyktingar och alternativt skyddsbehövande har de personer som är aktuella ingen skyddsstatus som kan ligga till grund för bedömningen av om det finns välgrundade utsikter att beviljas uppehållstillstånd . Bedömningen får i stället göras utifrån hur troligt det är att det fortsatt finns en grund för uppehållstillstånd då personen kan ansöka om ett permanent uppehållstillstånd, dvs. Några remiss- instanser efterfrågar mer vägledning gällande hur denna bedömning ska göras, bl.a. Asylrättscentrum och Svenska Röda Korset som anser att det bör framgå att det i normalfallet finns sådana välgrundade utsikter som krävs även för dessa kategorier. Omständigheterna som ligger till grund för uppehållstillstånd som beviljas med stöd av 5 kap. 6 § och 12 kap. 18 § UtlL kan dock skilja sig mycket åt och en individuell bedömning av om rekvisitet är uppfyllt måste göras i varje enskilt fall. efterfrågar vägledning kring hur bedömningen ska göras när det finns verkställighetshinder som inte är bestående eller om utlänningen har ett lagakraftvunnet avvisnings- eller utvisningsbeslut. Den som har beviljats ett tidsbegränsat uppehållstillstånd på grund av verkställighetshinder som inte är bestående kan normalt inte anses ha välgrundade utsikter att beviljas uppehållstillstånd . Som framgår i avsnitt 10.1 kan ett sådant uppehållstillstånd inte heller ligga till grund för ett permanent uppehållstillstånd. Vilken betydelse som ska tillmätas att anknytningspersonen har ett lagakraftvunnet avvisnings- eller utvisnings- beslut får bedömas med beaktande av grunden för uppehållstillståndet och utifrån omständigheterna i det enskilda fallet. Vid bedömningen kan också beaktas att ett lagakraftvunnet avvisnings- eller utvisningsbeslut som inte har meddelats av allmän domstol upphör att gälla om en person beviljas permanent uppehållstillstånd (jfr 12 kap. 22 § tredje stycket UtlL). Svenska Röda Korset anser att det finns behov av en ventil för att bevilja uppehållstillstånd i de undantagsfall där det skulle kunna strida mot ett svenskt konventionsåtagande att en person som har tidsbegränsat uppehållstillstånd som anhörig inte kan vara anknytningsperson. Det finns enligt 5 kap. 3 a § tredje stycket 3 UtlL en möjlighet att bevilja uppehålls- tillstånd till en utlänning som har särskild anknytning till om det föreligger synnerliga skäl. Regeringen anser att den ventilen är tillräcklig och anser inte att det finns behov av ytterligare ändringar än de ovan nämnda när det gäller vem som ska kunna vara anknytningsperson som en följd av den föreslagna övergången från permanenta till tidsbegränsade uppehållstillstånd som huvudregel. Uppehållstillstånd på grund av anknytning för personer som tillhör kärnfamiljen De personer som har rätt till uppehållstillstånd på grund av anknytning enligt 5 kap. 3 § UtlL och som inte omfattas av begränsningarna i den tillfälliga lagen är anknytningspersonens make eller sambo, ogifta barn till anknytningspersonen eller till anknytningspersonens make eller sambo (5 kap. 3 § första stycket 1 och 2 UtlL). Det följer av familjeåterförenings- direktivet att dessa personer ska kunna återförenas med anknytnings- personen. För att säkerställa att de svenska bestämmelserna om anhörig- invandring lever upp till kraven i familjeåterföreningsdirektivet även med en ordning där tidsbegränsade uppehållstillstånd är huvudregel bör en möjlighet införas för dessa personkategorier att kunna beviljas uppehålls- tillstånd på grund av anknytning när anknytningspersonen har beviljats ett tidsbegränsat uppehållstillstånd som skyddsbehövande enligt 5 kap. 1 eller på grund av synnerligen eller särskilt ömmande omständigheter enligt 5 kap. 6 § eller på grund av verkställighetshinder enligt 12 kap. 18 § UtlL och har välgrundade utsikter att beviljas uppehållstillstånd . Uttrycken make och sambo gäller såväl olikkönade som samkönade par. Med sambor avses två personer som stadigvarande bor tillsammans i ett parförhållande och har gemensamt hushåll. Vid prövningen av om ett samboförhållande har förelegat ska en helhetsbedömning göras utifrån omständigheterna i det enskilda fallet. Att paret t.ex. haft tillgång till två olika bostäder utesluter inte att de kan vara sambor (jfr NJA 1994 s. 256). Som bl.a. påpekar prövas enligt gällande praxis ogifta par som bara har sammanbott i inte enligt bestämmelsen i 5 kap. 3 § första stycket 1 UtlL utan enligt bestämmelsen i 5 kap. 3 a § första stycket 1 UtlL, dvs. som personer som har för avsikt att inleda ett samboförhållande. Den föreslagna övergången från permanenta uppehålls- tillstånd till tidsbegränsade uppehållstillstånd som huvudregel innebär att personer kommer att vistas i med tidsbegränsade uppehålls- tillstånd . I vilken mån denna övergång kan komma att påverka vilken bestämmelse som ska tillämpas då ogifta par endast har sammanbott i är en fråga som får utmejslas i rättspraxis. Regeringen anser inte att det finns behov av att ändra i de befintliga bestämmelsernas anhörigkrets med anledning av den föreslagna över- gången. Regeringen anser inte heller, till skillnad från bl.a. Asylrätts- centrum och , att det med 2020/21:191 anledning av nu aktuella förslag finns skäl att införa särskilda bestämmelser som anger som en utlänning ska vara underårig för att betraktas som barn i ärenden som gäller anhörig- invandring. Det är liksom tidigare en fråga för rättstillämparen att ta ställning till, bl.a. med beaktande av praxis från . Det kan avslutningsvis noteras att det finns andra bestämmelser i 5 kap. 3 § UtlL där möjligheten till uppehållstillstånd inte påverkas av den föreslagna övergången till tidsbegränsade uppehållstillstånd som huvud- regel. För det första har föräldrar till ett barn som är flykting eller annan skyddsbehövande rätt till uppehållstillstånd (5 kap. 3 § första stycket 4). Denna rätt påverkas inte av att barnet beviljas ett tidsbegränsat uppehållstillstånd. Detsamma gäller en utlänning som är förälder till ett ogift utländskt barn som är flykting eller alternativt skyddsbehövande, eller en annan vuxen person som får anses ha trätt i föräldrarnas ställe, om utlänningen befinner sig i och beslutet om hans eller hennes asylansökan fattas i samband med beslutet om barnets asylansökan (jfr 5 kap. 3 § första stycket 5 UtlL). Bestämmelsen syftar till familjesamman- hållning och inte till familjeåterförening och har sin grund i det omarbetade skyddsgrundsdirektivet. Uppehållstillstånd på grund av anknytning för vissa personer som har för avsikt att ingå äktenskap eller inleda samboförhållande med en person med tidsbegränsat uppehållstillstånd I 5 kap. 3 a § UtlL finns bestämmelser om uppehållstillstånd på grund av anknytning som inte har sin grund i familjeåterföreningsdirektivet. Enligt 5 kap. 3 a § UtlL får uppehållstillstånd bl.a. beviljas när en utlänning har för avsikt att ingå äktenskap eller inleda ett sambo- förhållande med en person som är bosatt i (5 kap. 3 a § första stycket 1 UtlL). Det krävs då att förhållandet framstår som seriöst och att inte särskilda skäl talar emot att tillstånd ges. Regeringen delar kommitténs bedömning att det inte bör införas en generell möjlighet att beviljas uppehållstillstånd med stöd av den bestämmelsen i de fall anknytnings- personen har ett tidsbegränsat uppehållstillstånd. för homosexuellas, bisexuellas, transpersoners, queeras och intersex- personers rättigheter (RFSL) påpekar, och som även har påtalats i samband med förlängningen av den tillfälliga lagen, förekommer det dock att t.ex. samkönade par inte har möjlighet att sammanbo i sina hemländer. Detsamma kan gälla för olikkönade par vars förhållande inte accepteras i den kultur de levt i. Enligt den ordning som gäller enligt utlänningslagen finns en möjlighet för dessa personer att beviljas uppehållstillstånd på grund av anknytning med stöd av 5 kap. 3 a § första stycket 1 UtlL. Om en sådan möjlighet inte finns i de fall anknytningspersonen har ett tidsbegränsat uppehållstillstånd kan den föreslagna ordningen med tids- begränsade uppehållstillstånd som huvudregel, där permanent uppehålls- tillstånd kan beviljas tidigast , innebära att t.ex. personer i en etablerad relation som inte har kunnat leva tillsammans i sitt hemland på grund av att deras förhållande inte är accepterat där, utestängs från möjligheten att leva tillsammans . För att den nya ordningen med tidsbegränsade uppehållstillstånd som huvudregel inte ska leda till orimliga konsekvenser och för att säkerställa att de svenska reglerna om anhöriginvandring är långsiktigt hållbara och i alla delar förenliga med konventionsåtaganden görs i promemorian bedömningen att det bör införas en möjlighet att beviljas uppehållstillstånd även för personer som har etablerat en relation i hemlandet och som har för avsikt att ingå äktenskap eller inleda ett samboförhållande. Regeringen delar den bedömning som görs i promemorian. I likhet med vad som föreslås gällande uppehållstillstånd på grund av anknytning för personer som tillhör kärnfamiljen bör det krävas att anknytningspersonen har beviljats ett tidsbegränsat uppehållstillstånd som skyddsbehövande eller på grund av synnerligen eller särskilt ömmande omständigheter eller på grund av verkställighetshinder enligt 12 kap. 18 § UtlL och har välgrundade utsikter att beviljas uppehållstillstånd . En förutsättning för att uppehållstillstånd ska kunna beviljas en utlänning som har för avsikt att ingå äktenskap eller inleda sambo- förhållande med en sådan person bör vidare vara att det anknytnings- grundande förhållandet har etablerats redan i hemlandet. Flera remiss- instanser, bl.a. och Förvaltningsrätten i , efter- frågar ytterligare vägledning för tillämpningen av detta rekvisit. Bedömningen av om ett förhållande är etablerat får göras utifrån omständigheterna i varje enskilt fall, där bl.a. längden på relationen är en av flera faktorer som kan tala för att relationen är etablerat. Liksom tidigare bör det även krävas att förhållandet framstår som seriöst och att inte särskilda skäl talar mot att tillstånd ges. Av naturliga skäl kommer seriositetsprövningen i viss mån att sammanfalla med den prövning som ska göras av om förhållandet har etablerats i hemlandet. Genom seriositetsprövningen finns dock möjlighet att ta hänsyn även till framåtsyftande faktorer. Några remissinstanser förutser att det kan bli svårt för sökanden att lägga fram bevis som t.ex. visar att förhållandet har etablerats redan i hemlandet. Liknande svårigheter finns redan i många utlänningsärenden. I svensk rätt råder principen om fri bevisföring och fri bevisvärdering och regeringen anser därför inte att det är lämpligt att genom förarbetsuttalanden mer detaljerat reglera vilken bevisning som ska krävas eller hur bedömningen i denna del ska gå till. Uppehållstillstånd på grund av anknytning för vissa andra nära anhöriga till en person med tidsbegränsat uppehållstillstånd Enligt 5 kap. 3 a § första stycket 2 UtlL får uppehållstillstånd beviljas den som på annat sätt är nära anhörig till en person som är bosatt eller har beviljats uppehållstillstånd för bosättning i under förutsättning att han eller hon har ingått i samma hushåll som den personen och det finns ett särskilt beroendeförhållande mellan släktingarna som fanns redan i hemlandet. Det kan t.ex. röra sig om hemmavarande ogifta barn eller om föräldrar som i hemlandet har tagits om hand av något barn (prop. 1996/97:25 s. 113). Kommittén har, med utgångspunkt i den praxis som finns från när det gäller skyddet av familjeliv i artikel 8 Europa- konventionen, bedömt att den kategori av personer som omfattas av denna bestämmelse bör ges möjlighet att beviljas uppehållstillstånd på grund av anknytning till en utlänning som har beviljats ett tidsbegränsat uppehålls- tillstånd. Regeringen delar den bedömningen. 2020/21:191 har i en rad avgöranden rörande unga vuxna som ännu inte skapat ett eget familjeliv, accepterat att deras förhållande till sina föräldrar och till andra nära familjemedlemmar också utgör ett familjeliv (se t.ex. dom i målet Maslov mot , se även MIG 2016:13). För att säkerställa att de svenska reglerna om anhöriginvandring är långsiktigt hållbara och i alla delar förenliga med konventionsåtaganden bör det därför införas en möjlighet att bevilja uppehållstillstånd även till en utlänning som på något annat sätt än som anges i 5 kap. 3 eller 3 a § UtlL är nära anhörig till en person med tidsbegränsat uppehållstillstånd om han eller hon har ingått i samma hushåll som den personen och det finns ett särskilt beroende- förhållande mellan släktingarna som fanns redan i hemlandet. I likhet med vad som gäller för kärnfamiljen bör det även i detta fall krävas att anknytningspersonen har beviljats ett tidsbegränsat uppehållstillstånd som skyddsbehövande eller på grund av synnerligen eller särskilt ömmande omständigheter eller på grund av verkställighetshinder enligt 12 kap. 18 § UtlL och har välgrundade utsikter att beviljas uppehållstillstånd . Som t.ex. FARR påtalar kan bestämmelsen i 5 kap. 3 a § första stycket 2 UtlL även komma att aktualiseras i fall där en person har beviljats ett tidsbegränsat uppehållstillstånd som barn, t.ex. på grund av anknytning till en förälder, och som har fyllt . Uppehållstillstånd får enligt 5 kap. 3 a § första stycket 3 UtlL även ges till en utlänning som är förälder till och vårdnadshavare för samt sammanbor med ett barn som är bosatt i . En utlänning som ska utöva umgänge, som inte är av begränsad omfattning, med ett i bosatt barn får beviljas uppehållstillstånd med stöd av 5 kap. 3 a § första stycket 4 UtlL. Om det finns synnerliga skäl får uppehållstillstånd även beviljas till andra anhöriga till en flykting eller annan skyddsbehövande (5 kap. 3 a § tredje stycket 2 UtlL).