prop · H803172 · 2021-04-19 00:00:00 — Det bör nämnas att det sannolikt finns ett stort antal prestandastudier som faller utanför regleringen i artikel 58.1. Av artikel 62.3 i MDR-förordningen framgår att kliniska prövningar ska vara föremål för både vetenskaplig och etisk granskning. Den etiska granskningen ska genomföras av en etikkommitté i enlighet med nationell rätt. Medlemsstaterna ska säkerställa att förfarandena för etikkommittéer- nas granskning är förenliga med de förfaranden som anges i MDR-förord- ningen för bedömningen av ansökningar om godkännande av en klinisk prövning. Vidare anges det i artikel 62.4 b i MDR-förordningen att en klinisk prövning endast får genomföras om en etikkommitté inte har avgett ett negativt yttrande avseende den kliniska prövningen. Liknande bestämmelser gällande prestandastudier finns i artiklarna 58.3 och 58.5 b i IVDR-förordningen. Av skäl 65 i ingressen till MDR-förordningen och av skäl 67 i ingressen till IVDR-förordningen framgår att det är den medlemsstat där en klinisk prövning respektive prestandastudie genomförs som får fastställa vilken myndighet som lämpligen bör delta i bedömningen av en ansökan om att få genomföra kliniska prövningar eller prestandastudier. Av dessa skäl och av artikel 62.3 i MDR-förordningen och artikel 58.3 i IVDR-förordningen framgår även att det är medlemsstaten som får organisera etikkommittéers 2020/21:172 medverkan vid bedömningen av dessa ansökningar inom de tidsfrister som anges i respektive förordning. Samordnat bedömningsförfarande enligt MDR- och IVDR- förordningarna Iartikel 78 i MDR-förordningen och artikel 74 i IVDR-förordningen finns bestämmelser om ett samordnat bedömningsförfarande för kliniska pröv- ningar respektive prestandastudier. Genom detta förfarande så krävs det endast en enda ansökan av sponsorn för att ansöka om att genomföra en prövning eller studie i flera medlemsstater. Ansökan ska lämnas in via det elektroniska systemet i artikel 73 i MDR-förordningen respektive artikel 69 i IVDR-förordningen och samtliga berörda medlemsstater får samordna sin beslutsprocess i enlighet med artikel 78 i MDR-förordningen och artikel 74 i IVDR-förordningen. Efter det att medlemsstaterna har bedömt ansökan ska varje medlems- stat, via det elektroniska systemet, underrätta sponsorn om den kliniska prövningen eller prestandastudien har beviljats tillstånd, om den har be- viljats tillstånd på vissa villkor eller om ansökan om tillstånd har avslagits. Underrättelsen ska ske genom ett enda beslut från respektive medlemsstat. Därmed kan inte och meddela var sitt beslut, som de gör , utan det svenska beslutsför- farandet måste anpassas. Fram till och med (ändrat genom rättelse i Europeiska unionens officiella tidning 117 av ) är det frivilligt för medlemsstaterna att delta i den samordnade bedömningen gällande kliniska prövningar. Efter är alla medlemsstater skyldiga att delta i den samordnade bedömningen. Detsamma gäller för prestanda- studier, men där är deltagandet frivilligt fram till och med . Närmare om det samordnade bedömningsförfarandet Sedan ansökan lämnats in beslutar de berörda medlemsstaterna vilken stat som ska vara den samordnande medlemsstaten. Denna medlemsstat ska därefter samordna bedömningen av ansökan. Den samordnande medlems- staten ska, med beaktande av överväganden som berörda medlemsstater gett in, bedöma om den kliniska prövningen eller prestandastudien om- fattas av någon av EU-förordningarna och om ansökan är fullständig. Under ledning av den samordnande medlemsstaten ska de berörda med- lemsstaterna därefter samordna sin bedömning av ansökan. Viss doku- mentation ska dock bedömas separat av varje berörd medlemsstat. Det gäller bland annat dokumentationen om informerat samtycke och ersätt- ningsgarantin för försökspersonerna. Om den samordnande medlemsstatens slutsats är att prövningen eller studien inte är godtagbar, så gäller den slutsatsen i alla berörda medlems- stater. Om den samordnande medlemsstaten i stället finner att ansökan är godtagbar eller godtagbar under förutsättning att särskilda villkor uppfylls, så ska den slutsatsen betraktas som samtliga berörda medlemsstaters slutsats. En berörd medlemsstat kan endast invända mot den samordnande medlemsstatens slutsats gällande de delar som är föremål för samordnad bedömning på någon av följande grunder: a) Om den anser att deltagande i den kliniska prövningen eller pre- Prop. 2020/21:172 standastudien skulle leda till att en försöksperson får sämre behandling än den personen skulle fått om man följt normal klinisk praxis i den berörda medlemsstaten, b)vid överträdelse av nationell rätt, och c)överväganden avseende försökspersonernas säkerhet och tillför- litligheten och robustheten hos data som lämnats i samband med det samordnade bedömningsförfarandet. En berörd medlemsstat ska avslå en ansökan om tillstånd om medlems- staten anser att de aspekter som bedöms separat av varje berörd medlems- stat inte är uppfyllda, eller om en etikkommitté har avgett ett negativt yttr- ande avseende den kliniska prövningen eller prestandastudien. Ett avslags- beslut ska kunna överklagas. I artikel 78 i MDR-förordningen respektive artikel 74 i IVDR-förordningen anges också inom vilka tidsramar varje bedömning ska ske och med hur många dagar som fristerna kan utökas. Krav på tillstånd enligt MDR- och IVDR-förordningarna Närmare reglering om hur en ansökan om klinisk prövning respektive pre- standastudie ska prövas finns i artikel 70 i MDR-förordningen respektive Ansökan om klinisk prövning respektive pre- standastudie ska lämnas in via det elektroniska system som anges i artikel 73i MDR-förordningen respektive artikel 69 i IVDR-förordningen. All relevant kommunikation ska därefter ske via det elektroniska systemet. Berörda medlemsstater ska senast efter det att de fått ansökan meddela sponsorn om ansökan omfattas av relevant EU-förordning och om ansökan är fullständig. Sponsorn kan på begäran komplettera ansökan. Bedömningen om att den kliniska prövningen eller prestandastudien om- fattas av EU-förordningarna och att ansökan är fullständig kallas valider- ing. Den dag som sponsorn underrättas om detta beslut kallas för valider- ingsdatum. Om sponsorn inte underrättas är valideringsdatumet den dag som behörig myndighet skulle ha underrättat sponsorn om sitt ställnings- tagande (jfr artikel 70.5 i MDR-förordningen och artikel 66.5 i IVDR-för- ordningen). Av artikel 70.7 b i MDR-förordningen och artikel 66.7 b i IVDR-förord- ningen framgår att prövningar och prestandastudier får påbörjas efter det att den berörda medlemsstaten har godkänt ansökan. Detta förutsätter att etikkommittén inte avgett ett negativt yttrande. Ett godkännande ska ges efter det att ansökan bedömts omfattas av EU-förordningen och vara fullständig, dvs. efter utgången av validerings- datumet. 10.1Prövningar av en ansökan om klinisk prövning eller prestandastudie Regeringens förslag: Den myndighet som regeringen bestämmer ska pröva frågor om tillstånd att genomföra en klinisk prövning eller pre- Regeringens bedömning: bör i förordning utses till den myndighet som ska pröva frågor om tillstånd att genomföra en 2020/21:172 klinisk prövning eller prestandastudie. Vidare bör det i förordning anges att ska skicka ansökan och anmälan om klin- iska prövningar eller prestandastudier till . Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag och bedömning. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna är positiva till eller har inte lämnat synpunkter på promemorians förslag. Vetenskapsråd- et anser att ett så enhetligt system som möjligt bör användas för Etikpröv- ningsmyndighetens yttrande och man bör därmed se över den möjlighet som ges i bilaga XV till MDR-förordningen om att sökanden lämnar in yttrandet från etikprövningskommittén. ser positivt på att ett samordnat bedömningsförfarande införs där det endast krävs en ansökan av sponsor för att ansöka om att genomföra en prövning eller en studie i flera medlemsstater. pekar på att det är av stor vikt att ansökningssystemet är på plats och att berörda myndigheter hinner anpassa sig till det nya systemet innan detta beslutsförfarande träder i kraft. (), som tidigare hette Datainspektion- en, noterar att en ansökan om klinisk prövning eller prestandastudie där behandlingen av personuppgifter inte uppfyller kraven i EU:s dataskydds- förordning kan avslås. Hur en sådan bedömning av dataskyddet ska ske i praktiken anges dock inte i promemorian och anser att en sådan ordning kan få konsekvenser som varken är avsedda eller önskvärda. Region anser att begreppet ”prestandastudier” inte ska användas eftersom det är onödigt och ingår i den kliniska prövningen. Vidare önskar Region att begreppen klinisk prövning, klinisk utvärdering och prestandastudier endast används när en produkts egenskaper och nytta ska dokumenteras innan den CE-märks eller vid förändrad CE-märkning. Frågor om tillstånd för kliniska prövningar eller prestandastudier bör en- ligt Kommuner och Regioner (SKR) begränsas till att bara gälla när syftet är att produkterna ska CE-märkas enligt EU-förordningarna. anger att det föredrar att ordet ”forskningsperson” används i den svensk lagstiftningen i stället för begreppet ”försöksperson” som används i EU-förordningarna. Skälen för regeringens förslag och bedömning För att genomföra en klinisk prövning i krävs det att en an- mälan har gjorts till och att prövningen har godkänts av i de fall som det krävs. Av 8 § lagen (1993:584) om medicintekniska produkter och 10 § föreskrifter (LVFS 2003:11) om medicintekniska produkter framgår det att det krävs att tillverkaren eller dennes auktoriserade representant anmäler den kliniska prövningen till . Tillverkaren får påbörja den kliniska prövningen efter anmälan till Läkemedels- verket om inte före dessa har beslutat att pröv- ningen inte får utföras med hänsyn till folkhälsan och den allmänna ord- ningen. får dock ge en tillverkare tillstånd att påbörja en klinisk prövning innan tidsfristen har löpt ut, om den etik- prövningsnämnd som berörs har granskat och tillstyrkt den aktuella pröv- Prop. 2020/21:172 ningsplanen. Det är som utför denna Myndigheten gör denna granskning i de fall en prövning eller studie innebär ett fysiskt ingrepp på en forskningsperson eller utförs enligt en metod som syftar till att påverka forskningspersonen fysiskt eller psyk- iskt eller som innebär en uppenbar risk att skada forskningspersonen fysiskt eller psykiskt. Detta framgår av 6 § lagen (2003:460) om etikpröv- ning av forskning som avser människor (etikprövningslagen). Som anges i det inledande avsnittet ska kliniska prövningar och prestanda- studier vara föremål för både en vetenskaplig och en etisk granskning. Det är den medlemsstat där en klinisk prövning respektive prestandastudie genomförs som ska fastställa vilken myndighet som lämpligen bör delta i bedömningen av en ansökan om att få genomföra kliniska prövningar eller prestandastudier. Vidare får varje medlemsstat organisera sina etikkom- mittéers medverkan vid bedömningen av dessa ansökningar och se till att deras medverkan görs inom de tidsfrister som anges i respektive förord- ning. I bör det även fortsättningsvis vara som utför den vetenskapliga granskningen av en ansökan och Etikprövnings- myndigheten som utför den etiska granskningen. ska vara ett av världens främsta forsknings- och innovations- länder. För att ska vara ett attraktivt land för nu aktuella prövning- ar och studier är det önskvärt att deltar i detta samordnade bedöm- ningsförfarande så snart det går. Därför bör svensk rätt anpassas till nämnda beslutsförfaranden. För samtliga tillståndsförfaranden som be- handlas i detta avsnitt blir en utgångspunkt därmed att slutsatserna av den vetenskapliga och den etiska granskningen ska meddelas i ett enda beslut. Ett liknande förfarande finns för kliniska läkemedelsprövningar när EU- förordningen om dessa prövningar börjar tillämpas. behöver således en effektiv samordning mellan berörda mynd- igheter för att den nationella beslutsprocessen ska vara effektiv och upp- fylla kraven på det internationellt samordnade beslutsförfarandet. Reger- ingen har därför gett och i uppdrag att gemensamt ta fram strukturer och samarbetsformer för att säkerställa att beslut om tillstånd till kliniska prövningar och prestanda- studier ska kunna fattas i enlighet med de förfaranden som anges i EU- förordningarna (S2016/03981). För att anpassa svensk rätt till EU-förordningarna, och då speciellt till dessa förordningars bestämmelser om samordnade beslutsförfaranden, bör och inte fatta var sitt eget beslut gällande kliniska prövningar eller prestandastudier. I bör en ansökan om att genomföra en klinisk prövning eller prestandastudie enligt EU-förordningarna beslutas av . är en central förvaltningsmyndighet för kontroll och tillsyn av medicintekni- ska produkter. Myndigheten har bland annat som uppgift att bedöma och genomföra tillsyn över kliniska prövningar och prestandastudier, och myndigheten har även utfärdat föreskrifter på området. Genom att Läke- medelsverket utses till att meddela tillstånd till kliniska prövningar och prestandastudier anpassas beslutsprocessen i till det samordnade 2020/21:172 förfarande som anges i artikel 78 i MDR-förordningen och artikel 74 i IVDR-förordningen. Den vetenskapliga granskningen ska således utföras av , som också fattar beslut i ärendet, och den etiska granskningen bör utföras av . andet gällande kliniska prövningar och prestandastudier bör vara att Etik- prövningsmyndigheten lämnar ett yttrande över den etiska granskningen Detta yttrande ska därefter ligga till grund för Läke- Regleringar när det gäller den etiska granskningen behandlas i avsnitt 10.2–10.4. EU-förordningarna innehåller flera bestämmelser om handläggningen av dessa ärenden. Det är ofta korta tidsfrister inom vilka kompletterande uppgifter får begäras in, validering ska ske och beslut ska fattas. arbetet mellan myndigheterna måste därför fungera effektivt och smidigt. anser att ett så enhetligt system som möjligt bör an- vändas för yttrande och rådet föreslår därför att man ser över den möjlighet som ges i punkt 4.2, kapitel II i bilaga XV Regeringen noterar att en liknande bestämmelse finns i punkt 4.2, kapitel I i bilaga XIV till IVDR-förordningen. bestämmelser anges det att om det krävs enligt nationell rätt så ska en kopia av den eller de berörda etikkommittéernas yttrande eller yttranden Regeringen förstår bestämmelsen som att sponsorn måste ansöka om etisk granskning innan denne lämnar in ansökan enligt EU- En sådan ordning skulle kunna innebära en särlösning för svenska prövningar och studier i förhållande till andra länder. även innebära mer byråkrati och en längre handläggningstid för sponsorn än om en ansökan prövas av de bägge myndigheterna. negativt för sponsorn men även för som skulle framstå som ett mindre attraktivt land att ansöka om att genomföra prövningar och studier En sådan ordning bedöms därför inte bra för konkurrenskraft. Regeringen föreslår därför inte en sådan ordning. En annan ordning enligt punkt 4.2, kapitel II i bilaga XV till MDR-för- ordningen är att en kopia av etikkommitténs eller etikkommittéernas ytt- rande eller yttranden lämnas in så snart detta eller dessa finns tillgängliga. Regeringen bedömer att även en sådan ordning måste vara anpassad till vad som anges i artikel 62.3 i MDR-förordningen och artikel 58.3 i IVDR- förordningen, dvs. att etikkommittéernas granskning ska vara förenlig med de förfaranden som anges i EU-förordningarna. I detta fall kan det vara så att sponsorn får ansöka separat om etisk granskning till , men ansökan måste vara förenlig med EU-förordningarna och måste hålla tidsfristerna. Även detta beslutsförfarande framstår som mer byråkratiskt för sponsorn och bör innebära att inte kommer att ses som ett attraktivt land att utföra den nämnda forskningen i. anser att inte heller denna ordning ska råda. Det beslutsförfarande som ska gälla i är att sponsorn lämnar in en ansökan i enlighet med EU-förordningarna och att och granskar ansökan utifrån sina respektive skickar ett yttrande till Läke- medelsverket och fattar beslut om tillstånd. beslutsförfarande ska gälla i från det att den nya lagen med kom- pletterande bestämmelser till EU:s förordningarna om medicintekniska produkter börjar tillämpas. Med andra ord ska detta beslutsförfarande användas även om andra länder inte valt att delta i det samordnade förfar- andet enligt artikel 78 i MDR-förordningen och artikel 74 i IVDR-förord- ningen. Beslutsförfarandet ska även tillämpas i ärenden som avser sådana kliniska prövningar och prestandastudier som endast ska genomföras i . Detta förfarande kommer att underlätta för forskare som endast behöver göra en ansökan som leder till ett samordnat beslut. ser positivt på ett samordnat bedömningsförfarande där det endast krävs en ansökan av sponsorn för att ansöka om att genomföra en prövning eller en studie i flera medlemsstater. pekar på att det är av stor vikt att ansökningssystemet är på plats och att berörda myndigheter hinner anpassa sig till det nya systemet innan bestäm- melserna träder i kraft. pekar även på att det är av vikt att det finns ett effektivt samarbete mellan myndigheterna i så att de administrativa processerna och rutinerna i blir så effektiva som möjligt och att granskningen kan ske med hög kvalitet. För att säkerställa den administrativa processen och rutinerna kring beslut om kliniska pröv- ningar och prestandastudier har regeringen gett och ett regeringsuppdrag om att ta fram strukturer och samarbetsformer så att beslut om tillstånd till kliniska prövningar och prestandastudier ska kunna fattas i enlighet med vad som anges i EU-för- ordningarna (S2016/03981). Regeringsuppdraget är pågående. Det kan även nämnas att samma beslutsförfarande finns vid bedömning av en ansökan om tillstånd att genomföra kliniska läkemedelsprövningar enligt förordning (EU) nr 536/2014 av om kliniska prövningar av humanläkemedel och om upphävande av direktiv /20/EG. Den EU-förordningen har dock inte börjat tillämpas . Som nämnts i avsnitt 5.8kommer den EU-förordningen att börja tillämpas efter det att kommissionen offentliggjort ett meddelande om att en EU-portal och en EU-databas bedömts vara fullt funktionsdugliga. Så har ännu inte skett. Reglering i svensk rätt av tillståndsgivningen I den nya lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter ska det anges att frågor om tillstånd att genomföra en klinisk prövning eller prestandastudie enligt MDR- och IVDR-förordningarna ska prövas av den myndighet som regeringen be- stämmer. I förordning bör pekas ut som denna myndig- het. Beslut om tillstånd fattas i enlighet med artiklarna 62.4 a och 78.11 i MDR-förordningen och artiklarna 58.5 a och 74.11 i IVDR-förordningen. Region anser att begreppet ”prestandastudier” inte ska användas i den svenska lagstiftningen eftersom det begreppet ingår i begreppet ”klinisk prövning”. Som Region även framhåller i sitt remissvar så är prestandastudier ett begrepp som tidigare endast avsåg produkter för in vitro-diagnostik (IVD-produkter). Så är det även enligt EU-förordning- arna, jämför artikel 2.42 i IVDR-förordningen. Eftersom nu aktuella lag- förslag avser att anpassa svensk rätt även till IVDR-förordningen behöver begreppet ”prestandastudie” användas i svensk lagstiftning. Region önskar även att begreppen klinisk prövning, klinisk utvärdering och prestandastudier endast används när en produkts egen- skaper och nytta ska dokumenteras innan den CE-märks eller vid föränd- 2020/21:172 rad CE-märkning. Även SKR anser att frågor om tillstånd för kliniska prövningar eller prestandastudier bör begränsas till att bara gälla när syftet är att produkterna ska CE-märkas enligt EU-förordningarna och enligt SKR bör detta tydliggöras i regelverket. SKR anför vidare att hälso- och sjukvården av tradition utför egna prestandastudier på medicintekniska produkter som ett led i kvalitetssäkringen av den egna verksamheten. Syftet med dessa studier är inte att CE-märka produkterna, utan att utveckla verksamhetens metoder och därmed säkra kvaliteten. SKR anser att det är viktigt att denna verksamhet inte påverkas. Regeringen noterar att begreppen klinisk prövning, klinisk utvärdering och prestandastudier samtliga är definierade i EU-förordningarna och i vad mån kliniska prövningar och prestandastudier ska genomföras regleras i EU-förordningarna. Som anges i avsnitt 6.1 så är EU-förordningar direkt tillämpliga i alla medlemsstater och de ska därför tillämpas direkt av dom- stolar och myndigheter i medlemsstaterna som gällande rätt och kan åbe- ropas av enskilda. Svensk lagstiftning måste förhålla sig till de regler som finns i EU-förordningarna och kan inte införa andra bestämmelser än de som EU-förordningarna tillåter. Om en klinisk prövning eller prestanda- studie måste genomföras är en fråga om tillämpning av EU-förordningar- nas bestämmelser, och det lämnas till tillämpande aktörer att bedöma detta i aktuella fall. noterar att begreppet ”försöksperson” används i EU-förordningarna för en person som deltar i klinisk prövning eller pre- standastudie och att detta begrepp även används i den föreslagna lagstift- ningen. pekar på att begreppet ”forskningsperson” är det begrepp som används i etikprövningslagen och anser att det begreppet är att föredra. Benämningen ”försöksperson” är de- finierat i artikel 2.50 i MDR-förordningen och artikel 2.47 i IVDR-förord- ningen. Regeringen finner att mot bakgrund av att EU-förordningarna genomgående använder begreppet ”försöksperson” så bör detta begrepp användas i den nya lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter för att underlätta förståelsen. Frågan om hur ska få tillgång till en ansökan om klinisk prövning eller prestandastudie är ännu inte avgjord. Myndig- heten kan komma att få ansökan genom direktåtkomst till databasen . Om inte får direktåtkomst till Eudamed, så får i stället skicka ansökan till Etikprövningsmyndig- heten för den etiska granskningen. För det fall inte får direktåtkomst måste det regleras att ansökan ska skickas till Etik- prövningsmyndigheten. Detta kan ske i förordning. En sådan bestämmelse får sekretessbrytande verkan, jämför avsnitt 12.2. Frågan om Etikpröv- ningsmyndighetens etiska granskning av ansökningar om kliniska pröv- ningar och prestandastudier behandlas i avsnitt 10.2–10.4. Kraven i EU:s dataskyddsförordning Enligt artikel 62.4 h i MDR-förordningen respektive artikel 58.5 h i IVDR-förordningen ska en försökspersons rätt till skydd av de uppgifter som rör honom eller henne i enlighet med personuppgiftsdirektivet säker- ställas. Direktiv /46/EG (dataskyddsdirektivet) ersattes av och rådets förordning (EU) 2016/679 om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv /46/EG (allmän dataskyddsförordning), här kallad EU:s dataskyddsför- ordning. Den förordningen är direkt tillämplig och kompletteras i av lagen (2018:218) med kompletterande bestämmelser till EU:s data- skyddsförordning (dataskyddslagen). Av artikel 94.2 i EU:s dataskydds- förordning framgår att hänvisningar till dataskyddsdirektivet ska anses som hänvisningar till EU:s dataskyddsförordning. Därmed kommer hän- visningen till direktiv /46/EG i EU-förordningarna om medicintekniska produkter att vara en hänvisning till EU:s dataskyddsförordning. Utöver villkoren i artikel 62.4 h i MDR-förordningen respektive artikel 58.5h i IVDR-förordningen så anges det i punkt 3.8 i bilaga XV till MDR- förordningen och punkt 3 i bilaga IV till IVDR-förordningen att uppgifter om datahantering ska finnas med i ansökan om att få genomföra en klinisk prövning eller en prestandastudie.