prop · H803217 · 2021-07-27 00:00:00 — Regeringens proposition 2020/21:217 Skärpta straff för våld och andra kränkningar i Regeringen överlämnar denna proposition till . Våld och andra kränkningar i nära relationer är ett allvarligt samhällsproblem. För att bättre återspegla brottslighetens allvar föreslår regeringen följande straffskärpningar: •Minimistraffet för grov fridskränkning och grov kvinnofridskränkning höjs från fängelse till fängelse . •Straffet för överträdelse av kontaktförbud skärps så att böter tas bort från straffskalan. •Mindre allvarliga överträdelser av kontaktförbud ska inte längre vara fria från straff utan i stället straffas med böter. Det behövs också ytterligare åtgärder för att förebygga och bekämpa våld och andra kränkningar samt skydda dem som utsätts. Regeringen föreslår därför följande: •Förtal och grovt förtal ska kunna ingå som ett led i dels grov fridskränkning och grov kvinnofridskränkning, dels olaga förföljelse. •Ett utvidgat kontaktförbud ska kunna förenas med villkor om elektronisk övervakning som en förstahandsåtgärd. •Det s.k. väsentlighetskravet för kontaktförbud avseende en gemensam bostad och för särskilt utvidgat kontaktförbud tas bort. Lagändringarna föreslås träda i kraft . 2020/21:217 Innehållsförteckning Förslag till riksdagsbeslut ................................................................. Förslag till lag om ändring i ........................... 2.2Förslag till lag om ändring i lagen (1988:688) om Ärendet och dess beredning .............................................................. Behovet av ytterligare åtgärder mot våld och andra kränkningar i nära relationer ............................................................. Grov fridskränkning och grov kvinnofridskränkning ..................... En höjning av minimistraffet............................................ 5.3Förtal och grovt förtal ska omfattas av fridskränkningsbrotten och olaga förföljelse .................... Lagen om kontaktförbud ................................. Rekommendationer från Grevio ...................... 6.2Utvidgat kontaktförbud med elektronisk övervakning som en förstahandsåtgärd ............................ Straffet för överträdelse av kontaktförbud skärps ............ Kontaktförbud avseende en gemensam bostad................. Särskilt utvidgat kontaktförbud ........................................ 6.6Förslagens förhållande till grundläggande fri- och Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser................................... Konsekvenser av förslagen ............................................................. Förslaget till lag om ändring i ...................... 9.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1988:688) om Utdrag ur sammanfattningen av betänkandet Ett särskilt hedersbrott (SOU 2020:57).................................. Utdrag ur lagförslaget i betänkandet ................................ Förteckning över remissinstanserna ................................. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ........... 1.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i . 2.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1988:688) om kontaktförbud. 2020/21:217 2 Regeringen har följande förslag till lagtext. 2.1Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs att 4 kap. 4 a och 4 b §§ ska ha följande lydelse. gärningar enligt 3, 4, 6 eller 12 kap. enligt 3 eller 4 eller enligt 24 § lagen (1988:688) 5 kap. 1 eller 2 §, 6 eller 12 kap. eller enligt 24 § lagen (1988:688) närstående eller tidigare närstående person, döms, om var och en av närstående eller tidigare närstående gärningarna utgjort led i en person, döms, om var och en av upprepad kränkning av personens gärningarna utgjort led i en fridskränkning till fängelse i lägst fridskränkning till fängelse i lägst ett och högst . Har gärningar som anges i första stycket begåtts av en man mot en kvinna som han är eller har varit gift med eller som han bor eller har bott tillsammans med under äktenskapsliknande förhållanden, ska han i stället dömas för grov kvinnofridskränkning till samma straff. Den som förföljer en person genom brottsliga gärningar som utgör 1. misshandel enligt 3 kap. 5 § eller försök till sådant brott som inte är ringa, 2. olaga tvång enligt 4 kap. 4 § första stycket, 3. olaga hot enligt 4 kap. 5 § första stycket, 4. hemfridsbrott eller olaga intrång enligt 4 kap. 6 §, 5. kränkande fotografering enligt 4 kap. 6 a §, 6. olovlig identitetsanvändning enligt 4 kap. 6 b §, 7. olaga integritetsintrång enligt 4 kap. 6 c §, 8. ofredande enligt 4 kap. 7 §, 9. uppmaning till självmord eller oaktsam uppmaning till självmord enligt 4 kap. 7 a §, Senaste lydelse 2013:367. Senaste lydelse 2021:225. 10. förtal eller grovt förtal enligt Prop. 5 kap. 1 eller 2 §, 6 kap. 10 §, 6 kap. 10 §, 1 § eller försök till sådant brott, 1 § eller försök till sådant brott, 12. ringa skadegörelse 13. ringa skadegörelse 12 kap. 2 §, eller 12 kap. 2 §, eller förbud med elektronisk över- förbud med elektronisk över- kontaktförbud enligt 24 § lagen kontaktförbud enligt 24 § lagen (1988:688) om kontaktförbud (1988:688) om kontaktförbud döms, om var och en av gärningarna har utgjort led i en upprepad kränkning av personens integritet, för olaga förföljelse till fängelse i högst . Denna lag träder i kraft . 2020/21:217 2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1988:688) Härigenom föreskrivs att 1 a, 2 och 24 §§ lagen (1988:688) om kontakt- förbud1 ska ha följande lydelse. Kontaktförbud enligt 1 § får avse också förbud att uppehålla sig i en bostad som brukas gemensamt med annan, om det på grund av särskilda omständigheter finns risk för att den mot vilken förbudet avses gälla kommer att begå brott mot en sammanboendes liv, hälsa, frihet eller frid (kontaktförbud avseende gemensam bostad). Kontaktförbud avseende gemensam bostad får meddelas endast om 1. skälen för ett sådant förbud 1. skälen för ett sådant förbud väger väsentligt tyngre än det väger tyngre än det intrång eller intrång eller men i övrigt som men i övrigt som förbudet innebär förbudet innebär för den mot vilken för den mot vilken förbudet avses förbudet avses gälla, och 2.den som förbudet avses skydda förbinder sig att medverka till att den mot vilken förbudet avses gälla i rimlig utsträckning får tillgång till sina personliga tillhörigheter. Om det kan antas att ett kontakt- Om det kan antas att ett kontakt- förbud enligt 1 § inte är tillräckligt, förbud enligt 1 § inte är tillräckligt, får förbudet utvidgas till att avse får förbudet utvidgas till att avse förbud att uppehålla sig i närheten förbud att uppehålla sig i närheten av en annan persons bostad eller av en annan persons bostad eller arbetsplats eller annat ställe där den arbetsplats eller annat ställe där den personen brukar vistas (utvidgat personen brukar vistas (utvidgat utvidgat kontaktförbud ska förenas utvidgat kontaktförbud får förenas med villkor om elektronisk över- med villkor om elektronisk över- vakning, om den mot vilken Om den mot vilken förbudet avses gälla har överträtt ett förbudet avses gälla har överträtt ett kontaktförbud och det inte finns kontaktförbud, ska beslutet förenas särskilda skäl mot det. med villkor om elektronisk över- vakning, om det inte finns särskilda skäl mot det. Den som har överträtt ett utvidgat kontaktförbud får meddelas förbud att uppehålla sig inom ett större område än som följer av första stycket (särskilt utvidgat kontaktförbud). Förbudet får omfatta ett eller flera områden i anslutning till sådana platser där den andra personen har sin bostad eller arbetsplats eller annars brukar vistas. Det får inte avse ett Senaste lydelse av lagens rubrik 2011:487. Senaste lydelse 2013:974. Senaste lydelse 2018:408. större område än vad som är nödvändigt. Ett beslut om särskilt utvidgat kontaktförbud ska förenas med villkor om elektronisk övervakning, om det inte finns särskilda skäl mot det. får meddelas endast om skälen för får meddelas endast om skälen för ett sådant förbud väger väsentligt ett sådant förbud väger tyngre än tyngre än den inskränkning i den inskränkning i rörelsefriheten rörelsefriheten som förbudet inne- som förbudet innebär för den mot bär för den mot vilken förbudet vilken förbudet avses gälla. avses att gälla. Den som bryter mot ett kontakt- Den som bryter mot ett kontakt- förbud med villkor om elektronisk förbud med villkor om elektronisk övervakning döms för överträdelse övervakning döms för överträdelse av kontaktförbud med elektronisk av kontaktförbud med elektronisk övervakning till fängelse i högst två övervakning till fängelse i högst två Den som i övrigt bryter mot ett Den som i övrigt bryter mot ett kontaktförbud döms för över- kontaktförbud döms för över- trädelse av kontaktförbud till böter eller fängelse i högst . fängelse i högst . I ringa fall ska det inte dömas till Om ett brott som avses i första stycket är ringa, döms till böter. Denna lag träder i kraft . 4 Senaste lydelse 2018:408. 2020/21:217 3 Ärendet och dess beredning beslutade regeringen att ge en särskild utredare i uppdrag att analysera och ta ställning till om det bör införas en särskild straffbestämmelse, med en egen brottsbeteckning, som uttryckligen tar sikte på hedersrelaterat våld och förtryck (dir. 2019:43). Enligt uppdraget skulle utredaren också analysera om minimistraffet för grov kvinnofridskränkning och grov fridskränkning bör höjas samt lämna förslag på en sådan höjning oavsett ställningstagande i sak. Slutligen skulle utredaren överväga vilka förändringar i lagstiftningen avseende kontaktförbud som bör genomföras med anledning av två tillkännagivanden från , analysera och vid behov föreslå de ytterligare förändringar på detta område som är lämpliga med anledning av den utvärdering av som expertgrupp Grevio genomfört i fråga om artiklarna 52 och 53 i Istanbulkonventionen samt analysera om det geografiska området vid särskilt utvidgat kontaktförbud bör utvidgas. Utredningen, som tog namnet , överlämnade betänkandet Ett särskilt hedersbrott (SOU 2020:57). En sammanfattning av betänkandet och dess lagförslag i nu aktuella delar finns i bilaga 1 respektive bilaga 2. Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 3. Remissyttrandena finns tillgängliga i (Ju2020/03640). I denna proposition behandlas utredningens förslag och bedömningar utom när det gäller frågan om införandet av ett särskilt hedersbrott och straffprocessuella frågor. Utredningens förslag i dessa delar bereds vidare i . har, i fråga om minimistraffet för grov fridskränkning och grov kvinnofridskränkning, tillkännagett för regeringen det som utskottet anför om skärpta straff för grov fridskränkning och grov kvinnofridskränkning (bet. 2020/21:JuU24 punkt 2, rskr. 2020/21:344). Genom det förslag i propositionen som behandlas i avsnitt 5 anser regeringen att tillkännagivande är tillgodosett. Tillkännagivandet är därmed slutbehandlat. har, i fråga om kontaktförbud, tillkännagett för regeringen –det som utskottet anför om att ett utvidgat kontaktförbud med elektronisk övervakning ska kunna beslutas som en förstahandsåtgärd (bet. 2017/18:JuU25 punkt 4, rskr. 2017/18:225), –det som utskottet anför om att straffen för överträdelser av 2018/19:182), och –det som utskottet anför om ökad användning av elektronisk övervakning av kontaktförbud (bet. 2020/21:JuU27 punkt 29, rskr. 2020/21:345). Genom de förslag i propositionen som behandlas i avsnitt 6 anser regeringen att tillkännagivanden om kontaktförbud är tillgodosedda. Tillkännagivandena är därmed slutbehandlade. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över lagförslag som överensstämmer med lagförslagen i denna proposition. Lagrådets yttrande finns i bilaga 4. Lagrådet lämnar förslagen utan Prop. 2020/21:217 erinran. 4Behovet av ytterligare åtgärder mot våld och andra kränkningar i nära relationer Regeringens bedömning: Det finns ett behov av att ytterligare förstärka skyddet mot våld och andra kränkningar i nära relationer. Utredningens bedömning stämmer överens med regeringens. Remissinstanserna yttrar sig inte särskilt i frågan. Skälen för regeringens bedömning: Våld och andra kränkningar i nära relationer, där kvinnor och barn är särskilt utsatta, utgör ett stort samhällsproblem som varit en prioriterad fråga för regeringen. I propositionen Makt att forma samhället och sitt eget liv – nya mål i jämställdhetspolitiken anges att det övergripande målet för jämställdhetspolitiken är att kvinnor och män ska ha samma makt att forma samhället och sina egna liv (se prop. 2005/06:155). Utifrån det övergripande målet arbetar regeringen efter sex delmål där det sjätte delmålet är att mäns våld mot kvinnor ska upphöra samt att kvinnor, män, flickor och pojkar ska ha samma rätt och möjlighet till kroppslig integritet. Delmålet omfattar alla yttringar av fysiskt och psykiskt, inklusive sexuellt, våld och hot om våld som riktas mot kvinnor och flickor. Delmålet omfattar vidare hedersrelaterat våld och förtryck samt prostitution och handel med människor för sexuella ändamål (se samma prop. s. 53). beslutade regeringen om en tioårig nationell strategi för att förebygga och bekämpa mäns våld mot kvinnor som redovisades i skrivelsen Makt, mål och myndighet – feministisk politik för en jämställd framtid (skr. 2016/17:10). Strategin uppmärksammar att ansträngningarna har tenderat att hantera våldets konsekvenser snarare än dess orsaker. Enligt strategin är regeringens ambition att verka för en omorientering, från ett reaktivt till ett proaktivt förhållningssätt, och att främja utvecklingen av effektiva åtgärder för att förhindra både att våld utövas och att våld upprepas. Fokus ska genomgående sättas på den eller dem som utövar våld och på dem som har bäst förutsättningar att stoppa det. För att åstadkomma detta uttrycker regeringen i strategin att det krävs skarpare och mer träffsäkra åtgärder vad gäller skydd och brottsbekämpning. beslutade också regeringen att ge en särskild utredare i uppdrag att lämna ett förslag till en samlad nationell strategi för att förebygga och bekämpa våld mot barn, inklusive hedersrelaterat våld och förtryck (dir. 2021:29). Strategin ska anlägga ett helhetsperspektiv och möjliggöra en sammanhållen inriktning för arbetet med att förebygga och bekämpa våld mot barn . Uppdraget ska redovisas . Skyddet mot trakasserier och förföljelse har stärkts . Det har bl.a. vidtagits lagstiftningsåtgärder som skapat förutsättningar för att 2020/21:217 förena fler kontaktförbud med elektronisk övervakning. Även förutsättningarna för att meddela kontaktförbud avseende en gemensam bostad har förbättrats. (Se prop. 2017/18:81 Elektronisk övervakning av kontaktförbud och prop. 2012/13:186 Ökade möjligheter att förebygga våld i nära relationer.) Det har också vidtagits flera lagstiftningsåtgärder för att höja straffnivån för allvarliga angrepp på någons liv, hälsa eller trygghet till person (se bl.a. prop. 2009/10:147 Skärpta straff för allvarliga våldsbrott 2016/17:108 Straffskalorna för vissa allvarliga våldsbrott). En rad åtgärder har alltså vidtagits men utvecklingen i samhället visar att fler behövs. Våld och andra kränkningar i nära relationer är inte bara en privat angelägenhet utan i hög grad även samhällets ansvar. Det ställs därför stora krav på att samhället tar sitt ansvar och att myndigheterna agerar och vidtar nödvändiga och effektiva åtgärder för att förebygga och förhindra bl.a. våld samt för att skydda dem som utsätts. Mot den bakgrunden bedömer regeringen att det finns ett behov av att ytterligare förstärka skyddet mot våld och andra kränkningar i nära relationer, särskilt mäns våld mot kvinnor och barn. 5Grov fridskränkning och grov kvinnofridskränkning infördes straffbestämmelsen om grov fridskränkning och grov kvinnofridskränkning i 4 kap. 4 a § . Införandet utgjorde ett viktigt led i kvinnofridsreformen och syftade till att ytterligare markera allvaret i sådan brottslighet som riktar sig mot personer i nära relationer och som präglas av att den sammantaget är avsedd att systematiskt kränka den utsatta personen. Brottskonstruktionen innebär att domstolen ska döma för ett fridskränkningsbrott i stället för de brott som de enskilda gärningarna innefattar om gärningarna utgjort led i en upprepad kränkning av personens integritet och varit ägnade att allvarligt skada personens självkänsla. I förarbetena framhålls särskilt att det som utmärker kränkningar av nära anhöriga, till skillnad mot t.ex. grannar eller andra mer ytligt bekanta, är att kränkningarna kan pågå utan att de upptäcks av andra och att de sällan anmäls av den kränkta personen på grund av de känslomässiga bindningar som finns mellan denna och gärningspersonen. Dessutom pågår de inte sällan i hemmet där personen borde kunna känna sig trygg och säker. (Se prop. 1997/98:55 Kvinnofrid s.78–79.) Vid införandet av fridskränkningsbrotten uttalades att straff- bestämmelsen skulle omfatta sådana gärningar som typiskt sett kan ingå i en kränkning av en närstående person. Brott mot liv och hälsa (3 kap. ), brott mot frihet och frid (4 kap.) och sexualbrott (kap. 6) ansågs vara en lämplig avgränsning. Däremot var inte avsikten att grövre brott, såsom grov misshandel eller grövre sexualbrott, skulle ingå eftersom straffskalan generellt sett är strängare för sådana brott än för Prop. 2020/21:217 fridskränkningsbrottet. Domstolen ska således döma särskilt för grövre (Se samma prop. 79–80.) utvidgades brottskatalogen till att även omfatta skadegörelsebrott och överträdelse av kontaktförbud. Vidare höjdes straffminimum från fängelse till fängelse . (Se prop. 2012/13:108 Förstärkt straffrättsligt skydd vid grov fridskränkning och grov kvinnofridskränkning.) Straffbestämmelsens nuvarande lydelse innebär att den som begår brottsliga gärningar enligt 3, 4, 6 eller 12 kap. eller enligt 24 § lagen (1998:688) om kontaktförbud mot en närstående eller tidigare närstående person, döms, om var och en av gärningarna utgjort led i en upprepad kränkning av personens integritet och gärningarna varit ägnade att allvarligt skada personens självkänsla, för grov fridskränkning till fängelse i lägst och högst . Har gärningarna begåtts av en man mot en kvinna som han är eller har varit gift med eller som han bor eller har bott tillsammans med under äktenskapsliknande förhållanden döms i stället för grov kvinnofridskränkning till samma straff. Med upprepad kränkning avses gärningar som tar sikte på den personliga integriteten och som skett vid upprepade tillfällen. Med kravet på att gärningarna ska ha varit ägnade att allvarligt skada offrets självkänsla avses en viss kvalificering av gärningarna. Det förutsätts inte att de enskilda gärningarna varit av visst allvar men däremot att de sammantaget nått upp till en sådan nivå att självkänslan typiskt sett skadas allvarligt. (Se samma prop. har i en hemställan till föreslagit en höjning av minimistraffet för grov fridskränkning och grov kvinnofridskränkning från fängelse till fängelse (Ju2018/04259). Detta dels för att ge polis och åklagare bättre verktyg att kunna samla in nödvändig stödbevisning i form av läkarjournaler och rättsintyg i de fall där målsäganden inte ger sitt samtycke till det, dels då en höjning bättre skulle avspegla brottets allvarliga karaktär. framhåller bl.a. att det vore en markering från samhällets sida att dessa brott tas på stort allvar. Myndigheten pekar särskilt på det faktum att straffskalan för grov misshandel har höjts från fängelse till fängelse och . I regleringsbrevet fick i uppdrag att studera utvecklingen av grov kvinnofridskränkning och analysera orsakerna till det minskade antalet anmälda, uppklarade och lagförda brott samt, i möjligaste mån, analysera om den observerade utvecklingen och orsakerna till utvecklingen även gäller grov fridskränkning. skulle också analysera hur strafftiderna för grov kvinnofridskränkning och grov fridskränkning har utvecklats mot bakgrund av den straffskärpning som trädde i kraft . har redovisat sitt uppdrag genom dels promemorian Effekter av straffskärpningen för fridskränkningsbrott (2018), dels rapporten 2019:8 Grov kvinnofridskränkning – Brottets hantering och utveckling i rättskedjan 1998–2007. Av promemorian framgår bl.a. följande. Efter lagändringen 2013 har en viss uppgång skett av andelen personer som dömts till fängelse som huvudpåföljd men det rör sig om en mindre uppgång. kvinnofridskränkning var det som dömdes till fängelse före lagändringen, jämfört efter. För grov fridskränkning var motsvarande siffra respektive . När det gäller strafftiderna för de gärningspersoner som fått huvud- påföljden fängelse har däremot lagändringen haft en tydlig effekt. andel som dömts till minst nio månaders fängelse för grov kvinnofridskränkning har ökat från . för grov fridskränkning är . strafftiden har också ökat, i genomsnitt med cirka . genomsnittliga strafftiden för grov kvinnofridskränkning har ökat från 10,2 månader (median 10 månader) (median 12 Den genomsnittliga strafftiden för grov fridskränkning har ökat från (median 10 månader) (median 12 Det innebär att höjningen av minimistraffet 2013 har medfört att det blivit vanligare med längre fängelsestraff. Av Brottsförebyggande rådets rapport framgår bl.a. följande. Minskningen av antalet anmälda brott avseende grov kvinnofrids- kränkning bedöms inte bero på minskad faktisk utsatthet eller förändringar i anmälningsbenägenheten utan det har snarare att göra med förändringar i hur brotten registreras vid anmälan, dvs. högre grad som underbrott vid anmälan i stället för som grov Minskningen av personuppklaringen för grov kvinnofridskränkning är en del i en större minskande trend för brott mot person och att personuppklaringen var högre tidigare beror åtminstone till viss del på Överskattningen hänger samman med förändringar i hur åtalsbeslut registrerades i tidigare ärende- Minskningen som skett är således inte så kraftig som den framstår utifrån uppklarningsstatistiken. Det finns dock en kvarstående minskande trend för personuppklaringen för grov kvinnofridskränkning, även med hänsyn taget till överskattningen. synes bero på att bristande personalresurser och hög arbetsbelastning påverkat förutsättningarna att utreda grov kvinnofridskränkning. När det gäller antalet fällande domar, så har andelen fällande domar visserligen minskat, men i relation till antalet väckta åtal har fällandegraden i stället ökat något . En ökande andel av åtalen för grov kvinnofridskränkning leder alltså till fällande dom. tolkas som en anpassning till högre krav på stödbevisning för enskilda brottshändelser och som en förändrad rättslig bedömning där allt fler brott krävs för att en serie brottshändelser ska dömas som grov kvinnofrids- Åtalen kan därmed sägas ha blivit färre men säkrare, utifrån att de i högre grad lever upp till kraven för fällande dom. Utifrån Brottsförebyggande rådets kartläggning tycks det inte ha skett några avgörande förändringar i tillämpningen när det gäller vilken typ av händelser som åtalas och döms som grov kvinnofridskränkning. 2020/21:217 Förekomsten av fysiskt våld bildar utgångspunkt för om grov kvinnofrids- kränkning ska komma i fråga som brottsrubricering och det krävs minst tre brottshändelser av en viss tyngd och allvarlighetsgrad. Andra typer av brott uppfattas komplettera ärendet och kan ”läggas till” men utgör inte själva tillräckligt underlag för att på egen hand utgöra grov kvinnofridskränkning. Misshandel dominerar vid såväl åtal som dom och en allt större andel åtal omfattar tre eller fler misshandelshändelser. En majoritet av de polisanmälda grova fridskränkningsbrotten rör brott mot barn. Anmälningarna har inte minskat i samma grad avseende dessa brott. En höjning av minimistraffet Regeringens förslag: Straffminimum för grov fridskränkning och grov kvinnofridskränkning ska höjas från fängelse till fängelse Utredningens bedömning stämmer inte överens med regeringens Utredningen anser inte att straffminimum bör höjas. uppdraget lämnas dock ett förslag om att straffminimum ska höjas från