prop · H9039 · 2021-09-21 00:00:00 — nämns i avsnitt 5.4.1 bör en vägsäkerhetsbedömning av de mycket korta sträckorna också kunna hanteras utan några större konsekvenser. Författningsförslagen berör även Konsortiet som är väghållare för den enskilda vägen , vilken ingår i TEN-T- I praktiken bedöms dock författningsförslagen få mycket små konsekvenser för Konsortiet eftersom är en förhållandevis ny och kort väg med en hög säkerhetsnivå. Regionala planupprättare kommer enligt förslagen att få ta del av säkerhetsdokumentation om den avser andra statliga vägar Eftersom de regionala planupprättarna inte är väghållare ställer inte ändringsdirektivet några krav på dem, men det underlag som de kommer att motta bör kunna tjäna som ett underlag i planeringen av 7.4 Konsekvenser för enskilda och företag Regeringens bedömning: Förslagen syftar till att bidra till högre vägsäkerhet. För enskilda har förslagen därmed endast positiva konsekvenser. Företag som arbetar med att utveckla och underhålla väginfrastruktur kan komma att påverkas indirekt av förslagen men detta är svårbedömt. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna yttrar sig inte särskilt i denna del. Skälen för regeringens bedömning: Förslagen i denna proposition har inga ekonomiska konsekvenser för enskilda. Indirekt väntas förslagen däremot bidra till färre och mindre allvarliga trafikolyckor, vilket är positivt för både enskilda och företag. De företag som är verksamma i utvecklingen och underhållet av väginfrastrukturen kan även komma att påverkas indirekt av förslagen, då väghållarnas utökade krav på säkerhetsprocedurer sannolikt kommer att leda till vissa utökade krav och beställningar till de entreprenörer som utför vägåtgärder. Det är dock svårt att närmare uppskatta denna påverkan. 7.5 Konsekvenser för trafiksäkerheten Regeringens bedömning: Förslagen att utvidga lagens tillämpningsområde och skärpa vissa vägsäkerhetsprocedurer bidrar till färre och mindre allvarliga olyckor i trafiken. Detta innebär i sin tur ett bidrag till etappmål för trafiksäkerheten till 2030. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna: Region uttalar sig positivt om promemorians bedömning avseende konsekvenserna för trafiksäkerheten. 2021/22:9 och Transportstyrelsen uttalar sig generellt positivt om promemorians förslag. Skälen för regeringens bedömning: Utvärderingen av effekterna av genomförandet av grunddirektivet har visat att förfarandena har bidragit till att minska antalet omkomna och allvarligt skadade, såväl på det obligatoriska TEN-T-vägnätet som på de nationella vägar där medlemsstaterna på frivillig basis har tillämpat dess principer för förvaltning av vägars säkerhet. Inför uppdateringen av grunddirektivet genomfördes en konsekvensbedömning som pekade på konkreta konsekvenser i termer av minskat antal döda och allvarligt skadade i trafiken. Dessa uppgifter kan dock inte användas för att bedöma effekterna av de nu aktuella förslagen, eftersom effekterna är beräknade för hela EU och eftersom grunddirektivet i sin slutliga version ser annorlunda ut jämfört med det förslag från kommissionen som konsekvensbedömningen utgick ifrån. Bedömningen är dock att utökningen av reglernas tillämpningsområde och skärpningen av vissa procedurer bidrar till färre och mindre allvarliga olyckor i trafiken, vilket i sin tur innebär ett bidrag till etappmål för trafiksäkerheten till 2030. Det utökade och förstärkta ansvaret för den statliga väghållaren som författningsförslagen innebär bidrar också till att stärka synen att trafiksäkerheten är ett delat ansvar mellan dem som använder systemet, dvs. trafikanterna, och dem som utformar det, dvs. Denna delning av ansvaret är en bärande del i nollvisionen, se propositionen Nollvisionen och det trafiksäkra samhället (prop. 1996/97:137 s. 16). Regeringens bedömning: Förslagen bedöms inte ha några konsekvenser i övrigt. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna yttrar sig inte särskilt i denna del. Skälen för regeringens bedömning: Författningsförslagen bedöms inte påverka jämställdheten mellan kvinnor och män, brottsligheten, det brottsförebyggande arbetet, sysselsättningen och den offentliga servicen i olika delar av landet eller möjligheten att nå de integrationspolitiska målen. Författningsförslagen bedöms inte heller påverka miljö eller klimat. 8.1Förslaget till lag om ändring i vägsäkerhetslagen (2010:1362) 2 § I denna lag betyder –TEN-T-vägnätet: det vägnät som definieras i artikel 2 i och rådets förordning (EU) nr 1315/2013 av om unionens riktlinjer för utbyggnad av det transeuropeiska transportnätet och om upphävande av beslut nr 661/2010/EU och som illustreras med hjälp av kartor eller beskrivs i bilaga I, avsnitt 1.4, till förordningen, 1.i fråga om allmän väg, den som enligt väglagen (1971:948) ansvarar för väghållningen, 2.i fråga om gata som inte är allmän väg, den som enligt (2010:900) ansvarar för gatuhållningen, 3.i fråga om väg som är gemensamhetsanläggning enligt anläggningslagen (1973:1149), samfälligheten, och 4.i fråga om annan väg, vägens ägare, –vägprojekt: ett projekt som omfattar nyanläggning av väg eller betydande förändring av befintlig väg som påverkar trafikflödet, –trafiksäkerhetsanalys: en strategisk, jämförande analys av de effekter ett vägprojekt har på vägnätets säkerhet, –trafiksäkerhetsgranskning: en oberoende, ingående, systematisk och teknisk säkerhetskontroll av utformningen av ett vägprojekt. Paragrafen innehåller definitioner av termer som används i lagen. Ändringen av definitionen av TEN-T-vägnätet innebär att det fort- sättningsvis definieras med hänvisning till förordning (EU) nr 1315/2013. Detta innebär ingen ändring i sak. Ändringen genomför artikel 2.1 i direktivet i dess lydelse enligt och rådets direktiv (EU) 2019/1936 av om ändring av direktiv /96/EG om förvaltning av vägars säkerhet. I övrigt ändras paragrafen endast språkligt. Övervägandena finns i avsnitt 5.2. 3 § Denna lag gäller vägar eller vägprojekt som 1.ingår i TEN-T-vägnätet i , 2.ingår i det nationella stamvägnätet, eller 3.är eller avser en motorväg. Lagen gäller också vägar eller vägprojekt som färdigställs med ekonomiskt bidrag från Europeiska unionen, om vägen i fråga är belägen utanför tättbebyggt område och inte huvudsakligen betjänar fastigheter i direkt anslutning till den. En väg omfattas dock endast om den är avsedd och öppen för allmän trafik med motorfordon. Lagen gäller inte vägtunnlar som omfattas av lagen (2006:418) om säkerhet i vägtunnlar. genomförs artiklarna 1.2, 1.3 och 1.5 i direktivet i dess lydelse enligt direktiv (EU) 2019/1936. stycket 1 definieras i stamvägnätet i första stycket 2 bestäms av . genom beslut lagt fast vilka statliga vägar som ska ingå i det nationella stamvägnätet (prop. 1992/93:176, bet. 1992/93:TU35, rskr. 1992/93:446). Beslutet innebär att närmare ett tjugotal i huvudsak Europavägar samt vissa riksvägar pekas ut som stamvägar. med vägförbindelsen mellan norska gränsen och beslutades 2008/09:TU2, rskr. 2008/09:145). Med motorväg i första stycket 3 förstås en väg som har förklarats som motorväg och är utmärkt med vägmärke för motorväg. Innebörden är densamma som i 10 kap. 7 § trafikförordningen (1998:1276). I andra stycket anges förutsättningarna för att lagen ska gälla för vägar eller vägprojekt som färdigställs med ekonomiskt stöd från EU. i fråga ska vara belägen utanför tättbebyggt område utesluter t.ex. gator. Att vägen inte i huvudsak betjänar fastigheter i direkt anslutning till den innebär att dess huvudsyfte ska vara genomfartstrafik. är uppfylld även om vägen i begränsad utsträckning används för trafik till och från fastigheter som ligger i anslutning till vägen. öppen för allmän trafik med motorfordon förstås att vägen är öppen för trafik med sådana fordon som definieras som motorfordon i 2 § lagen (2001:559) om vägtrafikdefinitioner, nämligen bilar, motorcyklar och En lastbil definieras som en bil enligt samma paragraf. med annan trafik, till exempel transporter med traktorer eller motorredskap, utgör inte motorfordonstrafik och faller därmed utanför den aktuella paragrafens tillämpningsområde. Detsamma gäller vägar till eller från industrianläggningar och liknande, eftersom sådana vägar inte kan anses som avsedda för allmän trafik med motorfordon – även om de i och för sig är öppna för sådan trafik. Även cykelbanor och vägar där trafik med motorfordon är förbjuden på annan grund, t.ex. enligt lokala trafikföreskrifter, utesluts från tillämpningsområdet. Bestämmelsen i andra stycket första meningen gäller både vägar och När det gäller vägprojekt så är det den väg som projektet avser som ska vara belägen utanför tättbebyggt område och inte huvudsakligen betjäna fastigheter i direkt anslutning till den. Undantaget i första stycket andra meningen gäller endast i fråga om vägar. Undantaget i tredje stycket är i sak oförändrat i förhållande till paragrafens hittillsvarande lydelse. De tunnlar som omfattas av lagen om säkerhet i vägtunnlar är tunnlar som är längre än . Övervägandena finns i avsnitt 5.2. 8 § Väghållaren ska genom regelbundna vägsäkerhetsinspektioner undersöka behovet av underhåll, reparationer eller andra åtgärder för att kunna upprätthålla säkerheten i sitt vägnät. Dessutom ska vägsäkerhetsinspektioner genomföras minst på de sträckor i vägnätet som gränsar till en tunnel som omfattas av lagen (2006:418) om säkerhet i vägtunnlar. Sådana inspektioner ska genomföras gemensamt av väghållaren och tunnelhållaren. I paragrafen regleras vägsäkerhetsinspektioner. Paragrafen genomför artiklarna 6.1 och 6.3 i direktivet i dess lydelse enligt direktiv (EU) 2019/1936. Definitionen i direktiv (EU) 2019/1936 av regelbunden vägsäkerhetsinspektion överensstämmer i allt väsentligt med definitionen av termen säkerhetsinspektion i grunddirektivet och har tyngdpunkt i en undersökning av behovet av underhåll. Med vägsäkerhetsinspektion ska därmed förstås den typen av kontroll som syftar till att upptäcka brister som behöver åtgärdas inom ramen för vad som i väglagen (1971:948) benämns drift av väg. Det handlar alltså om sådant löpande underhåll som sker med stöd av 26 § väglagen. I paragrafen används därför samma begrepp. En vägsäkerhetsinspektion kan därmed resultera i underhåll, reparationer eller andra åtgärder för att säkerheten ska kunna upprätthållas. Enligt paragrafens hittillsvarande lydelse ska väghållaren, utöver själva inspektionen, upprätta en plan för åtgärder som bör vidtas för att öka säkerheten på vägarna. Det kravet har ingen motsvarighet i grunddirektivet. Kravet infördes eftersom det är angeläget att väghållaren kan visa att den har förslag på hur den ska komma till rätta med konstaterade brister (prop. 2009/10:230 s. 38). Artikel 6a.6 i direktivet i dess lydelse enligt direktiv (EU) 2019/1936 innehåller dock ett i huvudsak motsvarande krav på att utarbeta och regelbundet uppdatera en riskbaserad plan för prioriterade åtgärder i syfte att följa upp genomförandet av identifierade avhjälpande åtgärder. Den artikeln genomförs i 9 §, och därmed utgår motsvarande krav i den hittillsvarande lydelsen av 8 §. Andra stycket är nytt och ställer krav på regelbundenheten av vägsäkerhetsinspektioner (minst ) i anslutning till sådana vägtunnlar som omfattas av lagen om säkerhet i vägtunnlar. Inspektionerna ska genomföras gemensamt av väghållaren och den tunnelhållare som ansvarar för tunneln, jfr 5 § lagen om säkerhet i vägtunnlar. Tunnelhållarens skyldighet att genomföra inspektioner kan dock fullgöras av en sådan särskild kontrollenhet som utför kontroller enligt den lagen. Vilken sträcka som gränsar till en tunnel får vid inspektionen bedömas med utgångspunkt från tunnelns och vägens storlek, linjeföring och andra faktorer som har betydelse för den särskilda olycksrisk som finns just i anslutning till en vägtunnel. Närmare föreskrifter om förfarandet vid vägsäkerhetsinspektioner kan meddelas med stöd av bemyndigandet i 16 § 6. Övervägandena finns i avsnitt 5.3 och 5.6. 8 a § Väghållaren ska på grundval av varje vägs tekniska egenskaper och antalet allvarliga olyckor som inträffat på den göra en nätverksövergripande vägsäkerhetsbedömning av sitt vägnät. I vägsäkerhetsbedömningen ska risken för sådana olyckor och risken för allvarliga kollisioner utvärderas. Resultatet ska ligga till grund för en säkerhetsklassning, där alla sträckor i vägnätet klassificeras i kategorier utifrån deras säkerhetsnivå. En nätverksövergripande vägsäkerhetsbedömning ska göras tillräckligt ofta för att säkerhetsnivån i vägnätet ska kunna säkerställas. Bedömningen ska dock göras minst . Väghållaren ska rapportera säkerhetsklassningen till den myndighet som regeringen bestämmer. Paragrafen är ny och handlar om nätverksövergripande vägsäkerhetsbedömningar. Genom paragrafen genomförs artikel 5.1 och delar av artiklarna 5.2, 5.6 och 11a.1 i direktivet i dess lydelse enligt direktiv (EU) 2019/1936. I första stycket regleras väghållarens skyldighet att med vissa intervall – minst – göra en nätverksövergripande vägsäkerhetsbedömning av det vägnät som väghållaren ansvarar för. Det innebär att väghållaren ska göra en systematisk bedömning av hela sitt vägnät i syfte att öka trafiksäkerheten. Det innebär att väghållaren ska göra en systematisk bedömning av hela sitt vägnät i syfte att öka trafiksäkerheten. Med vägens tekniska egenskaper menas geometriska egenskaper, sidoområden och säkerhetszoner, fasta hinder vid vägkanten, förekomsten av broar och tunnlar, typ av korsningar m.m. Med allvarliga olyckor menas dödsolyckor och olyckor där någon allvarligt skadats. Bedömningen ska mynna ut i en säkerhetsklassning av alla sträckor i vägnätet. Vad som menas med sträckor i vägnätet är inte givet. Med utgångspunkt i de föreskrifter som meddelas med stöd av bemyndigandet i 16 § får det bli väghållarens sak att dela in vägnätet på ett ändamålsenligt sätt. Likaså får det närmare specificeras i sådana föreskrifter i vilka fall en bedömning behöver göras oftare än . Väghållaren ska enligt andra stycket rapportera sin säkerhetsklassning till den myndighet som regeringen bestämmer. Detta innebär att det blir möjligt att uppfylla den rapporteringsskyldighet som anges i artikel 11a i direktivet i dess lydelse enligt direktiv (EU) 2019/1936, se avsnitt 5.5. Närmare föreskrifter om den nätverksövergripande vägsäkerhetsbedömningen och om rapporteringen av säkerhetsklassningen kan meddelas med stöd av bemyndigandena i 16 § 7 och 8. Övervägandena finns i avsnitt 5.4.1 och 5.5. Uppföljning av nätverksövergripande vägsäkerhetsbedömningar 9 § Väghållaren ska följa upp resultatet av den nätverksövergripande vägsäkerhetsbedömningen genom att 1.identifiera de vägsträckor där säkerheten behöver förbättras, 2.upprätta en plan för åtgärder som bör prioriteras, och 3.systematiskt och fortlöpande vidta de åtgärder som behövs för att förebygga allvarliga personskador till följd av användningen av vägarna. Åtgärder som avhjälper den omedelbara risken för allvarliga personskador ska vidtas först. Skyldigheten att vidta åtgärder enligt första stycket 3 gäller i den utsträckning som kan anses skälig. Vid bedömningen av vad som kan anses skäligt ska det särskilt beaktas om nyttan av åtgärderna uppväger kostnaderna och om risken för skador kan minskas genom andra åtgärder. I paragrafen behandlas uppföljningen av den nätverksövergripande vägsäkerhetsbedömning som avses i 8 a §. Paragrafen genomför delar av artiklarna 6a.1, 6a.4, 6a.5 och 6a.6 i direktivet i dess lydelse enligt direktiv (EU) 2019/1936. Av första stycket framgår att väghållaren, med utgångspunkt i vägsäkerhetsbedömningen, inledningsvis ska identifiera de vägsträckor där säkerheten behöver förbättras, därefter upprätta en plan för vilka åtgärder Prop. 2021/22:9 som bör prioriteras och slutligen systematiskt och fortlöpande vidta de åtgärder som behövs för att förebygga allvarliga personskador till följd av användningen av vägarna. Det sistnämnda kravet gäller redan enligt den hittillsvarande lydelsen. Vad som sägs om ”systematiskt och fortlöpande” och om ”åtgärder” i prop. 2009/10:230 s. 53, gäller fortfarande. Hittillsvarande första stycket andra meningen bryts ut till ett nytt andra stycke och ändras endast språkligt. Tredje stycket utgörs av hittillsvarande andra stycket och ändras på så sätt att det klargörs att skälighetsbedömningen ska avse skyldigheten att vidta åtgärder och inte de krav i övrigt som ställs på väghållaren i första stycket, se vidare prop. 2009/10:230 s. 53 f. Dessutom ändras stycket språkligt. Närmare föreskrifter om uppföljning av nätverksövergripande vägsäkerhetsbedömningar kan meddelas med stöd av bemyndigandet i 16 § 9. Övervägandena finns i avsnitt 5.4.2. 10 § Väghållaren ska upprätta en olycksrapport för varje dödsolycka i trafiken som inträffat på en väg som anges i 3 § första stycket. Paragrafen behandlar kravet på väghållaren att upprätta en olycksrapport för varje dödsolycka i trafiken. Paragrafen genomför artikel 7.1 i direktivet i dess lydelse enligt direktiv (EU) 2019/1936. Kravet i sig är oförändrat, men utökningen av lagens tillämpningsområde innebär att den tidigare hänvisningen till TEN-T-vägnätet ändras till att avse vägar som anges i 3 § första stycket. Där anges, förutom TEN- T-vägnätet, vägar som ingår i stamvägnätet och motorvägar. Vägar som färdigställts med ekonomiskt bidrag från EU, och som i viss utsträckning omfattas av lagen enligt 3 § andra stycket, omfattas däremot inte av kravet på olycksrapporter (jfr artiklarna 1.2, 1.3 och 7.1 i direktivet i dess lydelse enligt (EU) 2019/1936). Närmare föreskrifter om rapportering av dödsolyckor i trafiken kan meddelas med stöd av bemyndigandet i 16 § 10. Övervägandena finns i avsnitt 5.7. 16 § Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om 1.upprättande av och innehållet i en trafiksäkerhetsanalys, 2.genomförande av trafiksäkerhetsgranskning och upprättande av granskningsrapporter, 3.utbildning av trafiksäkerhetsgranskare, 4.godkännande och behörighetsbevis avseende trafiksäkerhetsgranskare, 5.trafiksäkerhetsgranskarnas verksamhet och uppgifter, 6.förfarandet vid vägsäkerhetsinspektioner, 8.rapportering av säkerhetsklassning, 9.uppföljning av nätverksövergripande vägsäkerhetsbedömningar, 10. rapportering av dödsolyckor i trafiken, 11. tillsyn, och 12. avgifter för tillsyn och ärendehandläggning enligt denna lag och enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen. I paragrafen finns bemyndiganden till regeringen att meddela föreskrifter med stöd av lagen. Regeringen får överlåta åt en förvaltningsmyndighet att meddela sådana föreskrifter. Punkterna 1–5 är oförändrade. I punkt 6 ändras den tidigare termen säkerhetsinspektioner till vägsäkerhetsinspektioner, se kommentaren till 8 §. Punkt 7 är ny och innebär att föreskrifter får meddelas om Det kan handla om i vilka fall en bedömning bör göras oftare än eller om de vägledande element som anges i bilaga III till direktiv (EU) 2019/1936. Punkten ansluter till 8 a § första stycket. Punkt 8 är ny och innebär att föreskrifter får meddelas om rapportering av säkerhetsklassning, se avsnitt 5.5. Punkten ansluter till 8 a § andra Punkt 9 är ny och innebär att föreskrifter får meddelas om uppföljning Det kan handla om hur en riktad vägsäkerhetsinspektion ska utföras kopplat till de vägledande elementen i bilaga IIa till direktiv (EU) 2019/1936. Se avsnitt 5.4.2. till 9 §. Punkt 10 motsvarar hittillsvarande punkt 7. Punkterna 11 och 12 motsvarar hittillsvarande punkterna 9 och 10. Övervägandena finns i avsnitt 5.3, 5.4.1, 5.4.2 och 5.5. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Den första nätverksövergripande vägsäkerhetsbedömningen ska genomföras . 3.För vägprojekt som avser en väg utanför TEN-T-vägnätet tillämpas 4 och 5 §§ endast om vägprojektet har påbörjats efter ikraftträdandet. Enligt punkt 1 träder lagen i kraft . Nätverksövergripande vägsäkerhetsbedömningar ska enligt 8 a § första stycket göras minst . Direktiv (EU) 2019/1936 kräver dock att den första bedömningen görs . I punkt 2 föreskrivs därför att den första vägsäkerhetsbedömningen enligt 8 a § första stycket ska vara genomförd . Bestämmelsen i punkt 3 innebär att 4 och 5 §§ om trafiksäkerhetsanalys och trafiksäkerhetsgranskning inte ska tillämpas på vägprojekt utanför TEN-T-vägnätet som påbörjats före ikraftträdandet. Övervägandena finns i avsnitt 6. Förslaget till lag om ändring i lagen (2006:418) Prop. om säkerhet i vägtunnlar Regelbundna kontroller och övningar 11 § Tunnelhållaren ska se till att det genomförs regelbundna kontroller av en tunnel som är i drift. Kontroller ska genomföras minst och omfatta alla föreskrivna säkerhetskrav. I 8 § andra stycket vägsäkerhetslagen (2010:1362) finns bestämmelser om inspektioner som ska genomföras på vägsträckor som gränsar till en tunnel. Paragrafen behandlar regelbundna kontroller av tunnlar som är i drift och anknyter till förslaget i 8 § andra stycket vägsäkerhetslagen. Andra stycket är nytt och upplyser om att bestämmelser om inspektioner som ska genomföras på vägsträckor som gränsar till en tunnel finns i 8 § andra stycket vägsäkerhetslagen. Där framgår att inspektionerna ska genomföras gemensamt av väghållaren och tunnelhållaren, minst . Övervägandena finns i avsnitt 5.6. Europeiska unionens officiella tidning L 319/59 OCH RÅDETS DIREKTIV 2008/96/EG om förvaltning av vägars säkerhet OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 71.1 c, med beaktande av kommissionens förslag, med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommit téns yttrande (1), efter att ha hört , i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (2), och av följande skäl: (1)Det transeuropeiska vägnätet, vars omfattning bestämdes i och rådets beslut nr 1692/96/EG av om gemenskapens riktlinjer för utbyggnad av det transeuropeiska transportnätet (3), bi drar på ett avgörande sätt till integration, sammanhåll ning och välstånd i . I synnerhet bör en hög säkerhet garanteras. (2)I sin vitbok av , Den gemensamma transportpolitiken – Vägval , pekade kommissionen på behovet av att genomföra tra fiksäkerhetsmässiga konsekvensanalyser och trafiksäker hetsrevisioner, för att kartlägga och åtgärda vägsträckor med hög olyckstäthet inom gemenskapen. Man satte också upp målet att halvera antalet dödsoffer på vägarna inom Europeiska unionen –2010. (3)I sitt meddelande av , Europeiskt åtgärds program för trafiksäkerhet – Att halvera antalet dödsoffer i trafiken i Europeiska unionen : ett gemensamt (1) EUT C 168, 20.7.2007, s. 71. (2) yttrande av (ännu ej offentlig gjort i EUT) och rådets beslut av . (3) EGT L 228, , s. 1. ansvar, fastslog kommissionen att vägarna utgör den tredje pelaren i trafiksäkerhetspolitiken, som i hög grad bör bidra till att uppnå gemenskapens mål att minska trafikolyckorna. (4)har fordonens utformning förbättrats avse värt (säkerhetsåtgärder har vidtagits och ny teknik har utvecklats och tillämpats), vilket har bidragit till att minska antalet personer som omkommer eller skadas i olyckor på vägarna. Om målet ska kunna upp nås måste insatser också göras på andra områden. I ar betet med att åstadkomma säkrare vägar finns en stor förbättringspotential, som måste utnyttjas på bästa sätt. (5)Att utforma lämpliga metoder är ett avgörande hjälpme del för att åstadkomma säkrare vägar i det transeuro peiska transportnätet. Trafiksäkerhetsmässiga konsekven sanalyser bör på ett strategiskt plan visa de trafiksäker hetsmässiga effekterna av olika alternativa sätt att planera ett vägprojekt och bör spela en viktig roll vid valet mel lan olika vägsträckningar. Resultat från trafiksäkerhets mässiga konsekvensanalyser kan redovisas i en rad olika dokument. Genom trafiksäkerhetsrevisioner bör man dessutom i detalj kartlägga riskmoment i vägprojekt.