prop · H803190 · 2021-04-29 00:00:00 — 22 § En polisman eller en kustbevakningstjänsteman får vid kontroll Bilaga 5 enligt 21 § medge att vattenskotern förs till närmaste lämpliga upptagningsplats, trots att föraren inte har rätt att framföra vattenskotern. Ett medgivande får bara lämnas om det kan ske utan att det uppstår någon risk för sjösäkerheten. 23 § Vid en kontroll enligt 21 § ska ett förarbevis som inte har utfärdats i elektronisk form omhändertas av en polisman eller en kustbevakningstjänsteman om förarbeviset har återkallats. 24 § Den myndighet som regeringen bestämmer ska föra ett elektroniskt förarbevisregister. Myndigheten är personuppgiftsansvarig för registret. 25 § Personuppgifter får behandlas i förarbevisregistret om det är nödvändigt för att hantera anmälningar om genomförd utbildning och ärenden om utfärdande av förarbevis och återkallelse av förarbevis. Personuppgifter som avses i första stycket får även behandlas i registret om det är nödvändigt för att tillhandahålla information som behövs 1.vid och kontroll av vattenskoterförare enligt 21 §, och 2.i och verksamhet i övrigt för att förebygga, förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet, utreda eller lagföra brott eller upprätthålla allmän ordning och säkerhet. 26 § Regeringen kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela föreskrifter om vilka personuppgifter som ska registreras i förarbevisregistret, om gallring av dessa uppgifter och om direktåtkomst till förarbevisregistret. 27 § Den som uppsåtligen framför en vattenskoter utan att vara berättigad till det ska dömas för olovligt förande av vattenskoter till böter. 28 § Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet tillåter någon att framföra vattenskoter utan att denna är berättigad till det ska dömas till böter. 29 § Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot 6 eller 13 § ska dömas till penningböter. Om förarens identitet genast har kunnat fastställas, ska det inte dömas till straff i fråga om identitetshandlingen. 30 § Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet inte överlämnar ett ogiltigt förarbevis enligt 10 § ska dömas till penningböter. 2020/21:190 Bilaga 5 31 § Beslut enligt 5, 7, 9, 14, 15, 17 och 20 §§ får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Andra beslut enligt denna lag får inte överklagas. 32 § Ett beslut som rör en fysisk person överklagas till den förvaltningsrätt inom vars domkrets klaganden är folkbokförd eller, om denne inte är folkbokförd i , till den förvaltningsrätt inom vars domkrets klaganden vistas. Ett beslut som rör en juridisk person överklagas till den förvaltningsrätt inom vars domkrets företagets eller verksamhetens ledning finns. Beslut i andra fall än de som avses i första och andra styckena överklagas till den förvaltningsrätt inom vars domkrets beslutet meddelades. 33 § Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. 34 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela ytterligare föreskrifter om 1.tillstånd och villkor för att bedriva utbildning för att få ett förarbevis, 2.utbildningens mål, innehåll och genomförande, Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om 1.avgifter för tillsyn och ärendehandläggning enligt denna lag och enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen, 2.att den som har beviljats tillstånd att bedriva utbildning enligt denna lag ska lämna uppgifter till den myndighet som för förarbevisregistret. 1.Denna lag träder i kraft i fråga om 1, 2, 5, 14–20, 24– 26 och 31–34 §§ och i övrigt . 2.Ett förarintyg för fritidsbåt, ett manöverintyg för högfartsbåt eller ett kustskepparintyg som är utfärdat av och ett intyg om utbildning för fartygsbefälsbehörighet enligt 2 kap. 2 § förordningen (2011:1533) om behörigheter för sjöpersonal som är utfärdat före ger rätt att framföra en vattenskoter till och med . En förutsättning är dock att ett sådant intyg medförs ombord tillsammans med en giltig identitetshandling och på begäran visas upp för en polisman eller en kustbevakningstjänsteman. 3.Den myndighet som utfärdar förarbevis får efter ansökan som kommit in , utan att kravet i 5 § 2 är uppfyllt, utfärda förarbevis till den som har ett intyg som avses i 2. 4.Trots 6 § första stycket får en förare till och med medföra ett utbildningsintyg i stället för ett förarbevis ombord om föraren har genomfört utbildning enligt 5 § första stycket 2 med godkänt resultat och förarbeviset ännu inte har utfärdats och lämnats ut. 5.Instruktörer, lärare eller liknande hos den som har tillstånd att bedriva utbildning för att få ett förarbevis får inom ramen för utbildnings- verksamheten framföra en vattenskoter utan förarbevis till och med . 2020/21:190 Bilaga 5 2020/21:190 Bilaga 5 Förslag till lag om ändring i kustbevakningslagen (2019:32) Härigenom föreskrivs att 3 kap. 2 § kustbevakningslagen (2019:32) ska ha följande lydelse. direkta brottsbekämpning omfattar brott som rör a)lagen (2004:487) om sjöfartsskydd, b)skyddslagen (2010:305), och c)lagen (2016:319) om skydd för geografisk information, 2. sjötrafik och sjösäkerhet i a)lagen (1983:293) om inrättande, utvidgning och avlysning av allmän farled och allmän hamn, b)lagen (1983:294) om inrättande, utvidgning och avlysning av allmän flottled, c)mönstringslagen (1983:929), d)sjölagen (1994:1009), e)lagen (1994:1776) om skatt på energi, f)lagen (1998:958) om vilotid för sjömän, g)fartygssäkerhetslagen (2003:364), h) lagen (2006:263) om transport h) lagen (2006:263) om transport av farligt gods, och av farligt gods, (2009:1165), (2009:1165), och förarbevis för vattenskoter, 3. vattenförorening och miljö i a)10 kap. 1 § lagen (1980:424) om åtgärder mot förorening från fartyg, b)29 kap. 1 § första stycket 1 i fråga om utsläpp från fritidsfartyg, samt 29 kap. 2–2 b §§, 4 § första stycket 1 j i fråga om otillåten hantering av ammunition som innehåller bly, 4 a § och 8 § första stycket 12 och 13 samma balk, 4. överträdelser av fiske- och jaktlagstiftning i a)jaktlagen (1987:259), b)fiskelagen (1993:787), c)lagen (1994:1709) om EU:s förordningar om den gemensamma fiskeripolitiken, och d)vapenlagen (1996:67), 5.fornminnen och vrak i a) 2 kap. kulturmiljölagen (1988:950), och b) lagen (1995:732) om skydd för gravfriden vid vraket efter passagerarfartyget , och a) lagen (1966:314) om kontinentalsockeln, och b) lagen (1992:1140) om ekonomiska zon. Brott som har begåtts i maritima zoner omfattas alltid av den direkta brottsbekämpningen. Regeringen får meddela föreskrifter om att ytterligare brott med endast böter i straffskalan ska ingå i den direkta brottsbekämpningen. Denna lag träder i kraft . 2020/21:190 Bilaga 5 2020/21:190 Bilaga 6 Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: F.d. justitierådet samt justitieråden Per och Enligt en lagrådsremiss har regeringen (Infrastrukturdepartementet) beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 1.lag om förarbevis för vattenskoter, 2.lag om ändring i kustbevakningslagen (2019:32). Förslagen har inför Lagrådet föredragits av ämnesrådet Per . Förslagen föranleder följande yttrande. Användningen av vattenskoter regleras framför allt i förordningen (1993:1053) om användning av vattenskoter. Förordningen innehåller en definition av vattenskoter som inte helt överensstämmer med den definition som föreslås i lagen (definitionen i förordningen är begränsad till farkoster med förbränningsmotorer). Den innehåller även bestämmelser om var vattenskotrar får användas. Vidare anges i förordningen att en vattenskoter får framföras endast av den som har fyllt . Transportstyrelsen kan dock under vissa villkor ge dispens för deltagande i tävling och träning inför tävling. Den föreslagna lagen innehåller inte någon motsvarande dispensmöjlighet. Därutöver framgår det av förordningen bl.a. att den som framför en vattenskoter ska anpassa färdväg, hastighet och färdsätt så att människor och djur inte störs i onödan. Den som bryter mot den bestämmelsen kan dömas till penningböter. Det är oklart vad som kommer att hända med förordningen när den föreslagna lagen träder i kraft. I lagrådsremissen anges att förordningen bl.a. innehåller bestämmelser som är relevanta av miljöskäl och att dessa bestämmelser inte nödvändigtvis påverkas av ett behörighetskrav. Vid föredragningen har det upplysts att det i pågår arbete med att ta fram utredningsdirektiv till en översyn av förordningen. Förordningen och den nu föreslagna lagen innehåller bestämmelser som reglerar i vissa delar helt olika frågor, i vissa delar frågor som tangerar varandra och i vissa delar samma frågor. Även om det finns en normhierarki är det en klar brist att det inte har tydliggjorts i vilka delar förordningen ska fortsätta att gälla efter det att lagen har trätt i kraft, hur regelverken ska förhålla sig till varandra samt hur eventuella konflikter mellan bestämmelser i de olika författningarna ska hanteras, t.ex. möjligheten för den under att få dispens. Detta bör bli föremål för ytterligare överväganden i den fortsatta beredningen. Förslaget till lag om förarbevis för vattenskoter 7–9 §§ I 7 § föreskrivs att förarbeviset ska återkallas om innehavaren – efter genomförd utbildning med godkänt resultat – begår vissa i paragrafen angivna brott, t.ex. sjöfylleri enligt 20 kap. 4 § sjölagen (1994:1009). Ett beslut om återkallelse gäller och en spärrtid om lägst en månad och högst ska bestämmas (8 och 9 §§). Det remitterade förslagets reglering om återkallelse av ett förarbevis förutsätter att det finns ett lagakraftvunnet avgörande avseende de i 7 § angivna brotten. Någon möjlighet till att interimistiskt återkalla och omhänderta förarbevis motsvarande de regler som gäller enligt körkortslagen (1998:488) för t.ex. förarbevis för snöskoter (5 kap. 2, 5 och 7 §§ körkortslagen), finns inte enligt förslaget. Mot bakgrund av en remissynpunkt uttalas i remissen att även om det finns goda skäl för en lösning med interimistisk återkallelse saknas beredningsunderlag för att införa sådana regler. Enligt Lagrådets mening talar samma skäl som motiverat reglerna om interimistisk återkallelse och omhändertagande av de förarbevis som regleras i körkortslagen för att den föreslagna regleringen om återkallelse av förarbevis för vattenskoter kompletteras med regler om interimistisk återkallelse och omhändertagande. Avsaknaden av sådana framstår som en brist. Under den fortsatta beredningen bör därför frågan om att komplettera det föreslagna regelverket övervägas vidare. I paragrafen regleras skyldigheten att överlämna ett återkallat förarbevis till den myndighet som regeringen bestämmer. Skyldigheten är straffsanktionerad (30 §). Det bör i författningskommentaren uttryckligen anges att det endast är fysiska förarbevis som ska överlämnas. I paragrafen ges tillsynsmyndigheten rätt att besluta om de förelägganden som behövs för att genomföra tillsyn och för att tillståndshavaren ska fullgöra sina skyldigheter enligt lagen eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen. Det föreslås emellertid inte någon möjlighet för myndigheten att förena ett sådant föreläggande med vite. Detta riskerar att leda till att föreläggandet blir verkningslöst. Enligt Lagrådets mening bör paragrafen kompletteras med en bestämmelse med innebörd att ett föreläggande får förenas med vite. 2020/21:190 Bilaga 6 2020/21:190 Bilaga 6 I paragrafen föreskrivs straff för den som inte överlämnar ett ogiltigt förarbevis enligt 10 §. Ordet ”ogiltigt” bör bytas ut mot ”återkallat”, för att svara mot formuleringen i 10 §. Paragrafen innehåller en uppräkning av vilka beslut enligt lagen som får överklagas. Bland de uppräknade paragraferna ingår 14 och 15 §§. Vad som avses är beslut som rör tillstånd att bedriva utbildning och villkor i ett tillstånd. Detta regleras i 15 §. Hänvisningen till 14 § kan utgå. Lagrådet lämnar förslaget utan erinran. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsminister , ordförande, och statsråden , , , , , , Shekarabi, Ygeman, , , , , , , , , , , , , Regeringen beslutar proposition 2020/21:190 Förarbevis för vattenskoter