prop · H803181 · 2021-04-20 00:00:00 — •Teknikansvarig – En myndighet som ansvarar för den digitala lösningen samt samordning mellan de berörda myndigheterna •Informationsansvariga – De myndigheter som vägleder inom de tillståndsprocesser som artikel 16 omfattar •Verksamhetsansvariga – De myndigheter som prövar och ger tillstånd som artikel 16 omfattar. Ansvarar även för att svara på frågor om specifika ärenden. Exakt hur den digitala lösningen för kontaktpunkten ska utformas behöver bestämmas i samråd mellan de myndigheter som pekas ut som ansvariga. En myndighet som är lämplig att utse som teknikansvarig är . är ansvarig för kontaktpunkten för tjänstedirektivet () och de har därför god erfarenhet både av att ansvara för en sådan webbplats och samordna berörda myndigheter. pågår en utveckling av där målet är att webbplatsen ska bli den naturliga webbplatsen för mötet mellan myndigheter och företag. Det kan därför vara lämpligt att även kontaktpunkten för förnybardirektivet blev en del av det utvecklade . Ett annat alternativ är . Myndigheten har liknande webbplatser med vägledning som riktar sig mot både privatpersoner och företag, och har från den verksamheten erfarenhet av att samordna information från ett stort antal myndigheter. Informationsansvariga är de myndigheter som vägleder inom de tillståndsprocesser som omfattas av artikel 16 samt i egenskap av förvaltningsmyndighet för frågor om tillförsel av energi i samhället. Verksamhetsansvariga är de myndigheter som prövar de tillstånd (och anmälningar) som omfattas av artikel 16. Dessa myndigheter kommer också fortsatt svara på frågor i specifika ärenden. Regelförändringar som behövs för att leva upp till artikel 16 Inrättandet av kontaktpunkten medför behov av nya regler bedömning är att det är nödvändigt att ta fram en ny reglering för att svensk rätt ska stå i överensstämmelse med vad direktivet föreskriver om skyldigheten att inrätta en kontaktpunkt och om vägled- 2020/21:181 Bilaga 2 ning, informationsansvar och samarbete mellan myndigheter med anledning av kontaktpunkten. Det bör införas bestämmelser som tydligt pekar ut ansvaret för teknikansvarig respektive informationsansvariga myndigheter, för att klargöra ansvaret och för att säkra att aktuell och riktig information förmedlas via kontaktpunkten. bedömer att det inte är nödvändigt att göra några regeländringar vad avser verksamhetsansvaret eftersom kontaktpunkten inte påverkar själva prövningsprocessen. Krav på möjlighet att lämna in tillståndsansökan digitalt medför behov av ändringar av vissa regler I artikel 16 anges att sökanden ska ha rätt att lämna in relevanta handlingar i digital form. Vad som ska förstås med ”relevanta handlingar” är inte närmare definierat i direktivet. En ordagrann tolkning skulle kunna leda till slutsatsen att kravet inte omfattar samtliga handlingar som ges in utan endast vissa sådana handlingar. Det är dock tveksamt om det är meningsfullt att skilja på olika typer av handlingar som lämnas av de sökande i detta sammanhang. Inte heller är ”digital form” definierat i direktivet. Medlemsstaterna borde därför ha ett visst tolkningsutrymme vid genomförande av direktivet i denna del. De förfaranden som avses i artikel 16 sker inom ramen för vad som kan betraktas som offentlig förvaltning i den mening som avses i regeringsformen. Det finns i förvaltningslagen inget hinder mot att framställningar görs i en sådan digital form som förutses kunna ske enligt artikel 16 i direktivet. I lagen (2010:921) om mark- och miljödomstolar, , naturgasförordningen (2006:1043) samt elförordningen (2013:208) finns däremot sådana formkrav som kan vara ett hinder mot att lämna in handlingar i digital form. I dessa lagrum finns bestämmelser som innebär krav på dels att fullmakt och ansökan ska vara egenhändigt undertecknad, dels att skriftlig fullmakt ska visas upp i original och tas in i akten i original eller bestyrkt kopia, dels att förteckningar över ägare av berörda fastigheter ska vara bestyrkt. Tidsfrister för tillståndsförfaranden för anläggningar för elproduktion behöver regleras i svensk författning I artikel 16 anges tidsfrister för vissa av de tillståndsförfaranden som artikel 16 omfattar. Tillståndsförfarande får vara högst när det gäller kraftverk. För anläggningar med en elproduktionskapacitet under 150 kW får tillståndsförfarandet vara högst . Uppgradering av befintliga anläggningar för förnybar energi ska underlättas genom att säkerställa ett förenklat och snabbt tillståndsförfarande. Det förfarandet ska inte vara . När det är vederbörligen motiverat på grund av exceptionella omständigheter kan dessa tidsfrister förlängas med upp till . gör följande tolkningar av formuleringarna i artikel 16: •Tidsfristerna omfattar enbart anläggningar som producerar elektricitet. •Kravet på tidsfrister träffar olika typer av tillstånds- och anmälningsförfaranden i olika sektorslagstiftningar. •Kravet på tidsfrister omfattar inte överklaganden eller tillståndsprocesser som avgörs i domstol i första instans. •Kravet på tidsfrister omfattar regeringens tillåtlighetsprövning i vissa fall. •Tidsfristerna ska gälla utan att det påverkar skyldigheter i tillämplig unionsrätt. •Tidsfristerna bör räknas för varje tillståndsprövning separat. •Tidsfristen bör räknas från att en komplett ansökan inkommit prövningsmyndigheten till dess att ett beslut fattats. För ett korrekt genomförande av artikel 16 behövs bestämmelser med tidsfrister för behörig myndighets handläggning av tillståndsärenden och andra administrativa förfaranden som berör anläggningar för produktion av förnybar energi. Direktivets krav på ett förenklat anmälningsförfarande för vissa uppgraderingsprojekt uppfylls i Sist i artikel 16 anges att ”medlemsstaterna får inrätta ett förfarande för nätanslutning efter enkel anmälan för uppgraderingsprojekt som avses i artikel 17.1”, alltså små anläggningar för produktion av förnybar energi. Punkt 8 bedöms endast beröra anslutningar till elnätet och inte till andra nät, eftersom det hänvisas till punkt 17 punkt 1 som gäller el. har uppgett att de i sitt regeringsuppdrag gör bedömningen att dagens system för nätanslutning uppfyller de krav som följer av artikel 17 och att det även gäller uppgradering. bedömer vidare att det inte är nödvändigt med ett förenklat anmälningsförfarande för att få tillstånd till uppgradering av själva anläggningen. De små anläggningar som berörs av definitionen i artikel 17 torde främst vara solcellspaneler och eventuellt små vindkraftverk. Solcellspaneler och små vindkraftverk kräver bygglov och bygganmälan alternativt enbart bygganmälan, enligt och plan- och byggförordningen. gör bedömningen att en ny bygganmälan eller ansökan om bygglov till redan är ett enkelt förfarande med korta tidsfrister. 2020/21:181 Bilaga 2 Utformning av regelförändringar med anledning av artikel 16 Såsom beskrivs ovan kommer kontaktpunktens verksamhet omfatta en rad olika typer av tillstånd och anmälningar. ningstiderna kan variera kraftigt för de olika ärendetyperna. bakgrund kan det vara lämpligt att i horisontell sektorsövergripande lag- stiftning (lag och förordning) ange både omfattningen av kontaktpunktens verksamhet, ansvaret för kontaktpunkten och de generella tider som enligt artikel 16 ska gälla för samtliga aktuella ärenden för anläggningar för produktion av förnybar energi. Genom en inledande bestämmelse i den föreslagna lagen bör det komma till uttryck att det ska upprättas en eller flera kontaktpunkter med syftet att underlätta tillståndsförfaranden för uppförande, uppgradering och drift av anläggningar för produktion av förnybar energi samt tillgångar som krävs för anslutning av dessa till nät. En sådan lagreglering tydliggör för använ- dare av kontaktpunkten att det finns en plats de kan vända sig till för att få 2020/21:181 Bilaga 2 stöd i tillståndsprocessen och klargör den ansvariga myndighetens uppgift att underlätta tillståndsförfaranden. Närmare föreskrifter om kontaktpunkten och om ansvaret med anledning av den föreslås att regleras i en horisontell förordning. Gemensamt för de formkrav som hindrar att lämna in handlingar digitalt är att de framstår vara väl motiverade av rättssäkerhetsskäl och syftar till att säkerställa behörigheten hos sökanden, ombud samt berörda parter i allmänhet inom ramen för prövningen hos myndigheterna. föreslår därför att undantag införs i de författningar som innehåller hinder, och att dessa undantag utformas så att de begränsas till vad som är nödvändigt utifrån ett genomförande av direktivets bestämmelser. I författningsförslaget regleras tillämpningsområdet för tidsfristerna och förslaget avgränsar vilka typer av anmälningar och ansökningar som omfattas av tidsfristerna. Vidare regleras hur tidsfristerna ska räknas. Vid en avvägning mellan för- och nackdelar med olika detaljnivåer av regleringen bedömer att det lämpligaste är att införa direktivets tidsfrister genom en mindre detaljerad reglering som överlämnar huvuddelen av tillämpningsfrågorna till prövningsmyndigheterna. Detta särskilt med beaktande av att det annars skulle läggas en inte obetydlig administrativ börda på prövningsmyndigheterna och att en sådan reglering kan antas vara bättre anpassad till de många olika tillstånds- och anmälningsförfaranden som omfattas. Den myndighet som pekas ut som teknikansvarig kommer behöva ytterligare resurser för utveckling av webbplats, samordning av ansvariga inom kontaktpunkten samt för att kunna hantera frågor som ställs till kontaktpunkten. Resurser behövs alltså både i utvecklingsskedet och löpande i driften av kontaktpunkten. kan det tänkas att kontaktpunktens verksamhet leder till bättre ansökningar och enklare hantering för prövningsmyndigheterna. Kontaktpunkten kan ge bra svar i tidigare skeden, eller så hittar sökanden svar på webbplats utan att ställa fråga till någon myndighet (vägledande eller prövande). För myndigheter som är informationsansvariga kommer konsekvensen av att bli utpekad vara som störst under uppbyggnaden av kontaktpunkten. När kontaktpunkten är etablerad kommer arbetet för informationsansvariga inte skilja sig särskilt från då dessa myndigheter redan vägleder inom de tillståndsförfaranden som omfattas. För de sökande är det framförallt mindre aktörer som kommer påverkas positivt av att det finns en kontaktpunkt. Större aktörer, som inrättar större anläggningar, har resurser för att ta fram omfattande ansökningar antingen via sin egen verksamhet eller via miljökonsulter. För mindre aktörer kan det tänkas att kontaktpunktens verksamhet kan leda till att det blir fler ansökningar . förslag till lag om tillståndsförfaranden för produktion av förnybar energi Härigenom föreskrivs följande. 2020/21:181 Bilaga 3 1 § Denna lag innehåller bestämmelser avseende tillståndsförfaranden som omfattas av och rådets direktiv /2001 av om främjande av användningen av energi från förnybara energikällor och bestämmelser som syftar till att genomföra direktivet (omarbetat). 2 § I denna lag avses med anläggning för förnybar energi: anläggning för produktion av energi från förnybara energikällor samt de ledningar som krävs för att ansluta dessa till befintligt elnät eller nät för gas prövningsmyndighet: en statlig eller myndighet eller annat organ som prövar de ansökningar om tillstånd och dispens samt de anmälningar som behövs för uppförande, uppgradering och drift av anläggningar för produktion av energi från förnybara energikällor. uppgradering: uppgradering av anläggning som producerar förnybar energi, inklusive helt eller delvis utbyte av anläggningar eller driftsystem och driftsutrustning, i syfte att ersätta kapacitet eller att öka anläggningens effektivitet eller kapacitet. 3 § Regeringen får meddela föreskrifter om den tid inom vilken en prövningsmyndighet ska fatta beslut i ärenden som gäller tillstånd för uppförande, drift och uppgradering av anläggning för förnybar energi. 4 § För att underlätta tillståndsförfaranden för uppförande, drift och uppgradering av anläggningar för produktion av förnybar energi samt tillgångar som krävs för anslutning av dessa till elnätet ska en eller flera gemensamma kontaktpunkter upprättas. Regeringen kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela föreskrifter om kontaktpunkterna. 2020/21:181 Bilaga 3 MILJÖBALK (1998:808) - 22 KAP. 2 § Ansökningshandlingarna skall ges in i det antal exemplar som mark- och miljödomstolen finner behövligt. Har ansökningshandlingarna inte getts in i tillräckligt antal exemplar eller finner mark- och miljödomstolen att ansökan ärofullständig skall domstolen förelägga sökanden att avhjälpa bristen . Följer sökanden inte ett föreläggande, får domstolen besluta att bristen skall avhjälpas på sökandens bekostnad eller, om bristen är så väsentlig att ansökan inte kan ligga till grund för prövning av målet, avvisa ansökan. 2 § Ansökningshandlingarna ska ges in i det antal exemplar som mark- och miljödomstolen finner behövligt. Ansökningshandlingarna får ges in elektroniskt i mål som om omfattas av [lagen om tillståndsförfaranden för produktion av förnybar energi]. Har ansökningshandlingarna inte getts in i tillräckligt antal exemplar eller finner mark- och miljödomstolen att ansökan ärofullständig ska domstolen förelägga sökanden att avhjälpa bristen . Följer sökanden inte ett föreläggande, får domstolen besluta att bristen ska avhjälpas på sökandens bekostnad eller, om bristen är så väsentlig att ansökan inte kan ligga till grund för prövning av målet, avvisa ansökan. Förslag till ny paragraf i 22 kap. I lagen (2010:921) om mark- och miljödomstolar finns vissa bestämmelser om handläggningen av mål och ärenden där mark- och miljödomstol är första instans. Enligt 4 kap. 3 § den lagen tillämpas inte bestämmelsen i 12 kap. 8 § att skriftlig fullmakt ska vara egenhändigt undertecknad av parten i mål som rör sådant tillståndsförfarande som omfattas av [lagen om tillståndsförfaranden för produktion av förnybar energi]. LAG (2010:921) OM MARK- OCH MILJÖDOMSTOLAR Förslag till ny paragraf i 4 kap. I mål som rör sådant tillståndsförfarande som omfattas av [lagen om tillståndsförfaranden för produktion av förnybar energi] tillämpas inte bestämmelsen i 12 kap. 8 § att skriftlig fullmakt ska vara egenhändigt undertecknad av parten. I sådana mål tillämpas inte heller 12 kap. 9 § eller bestämmelsen i 42 kap. 2 § tredje stycket . Trots vad som anges i första stycket ska skriftlig fullmakt vara egenhändigt undertecknad av parten om rätten anser att det behövs. Förslag till lag om tidsfrister för vissa ärenden som rör produktion av förnybar el och om inrättande av en kontaktpunkt Härigenom föreskrivs1 följande. 1 § Denna lag innehåller bestämmelser om tidsfrister för vissa ärenden som rör produktion av förnybar el och om inrättande av en kontaktpunkt för ärenden som rör produktion av förnybar energi. 2 § I denna lag betyder biomassa: den biologiskt nedbrytbara delen av produkter, avfall och restprodukter av biologiskt ursprung från jordbruk, skogsbruk och därmed förknippad industri inklusive fiske och vattenbruk, liksom den biologiskt nedbrytbara delen av industriavfall och kommunalt avfall av biologiskt ursprung, förnybar el: el som produceras genom användning av förnybara energikällor, förnybar energi: energi som produceras genom användning av förnybara energikällor, förnybara energikällor: förnybara, icke-fossila energikällor, dvs. vindenergi, solenergi och geotermisk energi, omgivningsenergi, tidvattensenergi, vågenergi och annan havsenergi, vattenkraft, biomassa, deponigas, gas från avloppsreningsverk samt biogas, och uppgradering: helt eller delvist utbyte av utrustning i syfte att i anläggningar för produktion av förnybar el ersätta eller öka kapaciteten eller öka anläggningens effektivitet. 3 § Regeringen får meddela föreskrifter om tidsfrister för kommuners prövningar av ärenden som gäller tillstånd, anmälningar eller dispenser för uppförande, uppgradering och drift av anläggningar för produktion av förnybar el samt utrustning för anslutning av sådana anläggningar till elnätet. 4 § Regeringen får meddela föreskrifter om kommuners medverkan i arbetet med den kontaktpunkt som inrättas för att vägleda sökande i ärenden som gäller tillstånd, anmälningar eller dispenser för uppförande, uppgradering och drift av anläggningar för produktion av förnybar energi samt utrustning för anslutning av sådana anläggningar till nätet. Denna lag träder i kraft . 1Jfr och rådets direktiv (EU) 2018/2001 av om främjande av användningen av energi från förnybara energikällor. 2020/21:181 Bilaga 4 2020/21:181 Bilaga 5 Förteckning över remissinstanserna (promemorians lagförslag) Följande remissinstanser har yttrat sig: , , , Försvarsmakten, Havs- och , , , , , , i , i , i län, i , i län, i , i län, i , i , i , i län, i , kommun, , kommun, , , , , , Statskontoret, kommun, , Svensk Solenergi, Svensk Vindenergi, geologiska undersökning (SGU), Kommuner och Regioner (SKR), Säters kommun och . Följande remissinstanser har avstått från att yttra sig eller inte hört av sig: Avfall , kommun, kommun, , kommun, Energiföretagen , Energigas , Fastighetsägarna , , Kommun, kommun, , Hjo kommun, , kommun, , , kommun, kommun, , kommun, , , ombudsmän (), , Skogen och Stålet (SKGS), Skogsindustrierna, , , , , , , Allmännytta, Sveriges Energiföreningars , Kommun, juridiska institutionen, , kommun och . Yttranden har också kommit in från , och . Hemställan om ändringar i EMC-lagen och förordning 2017:1040 hemställer härmed om följande ändringar i lag (1992:1512) om elektromagnetisk kompatibilitet (EMC-lagen) och förordning (2017:1040) om elberedskapsavgift, nätövervakningsavgift och elsäkerhetsavgift. verksamhet ska enligt budgetproposition 2019/20:1 i huvudsak finansieras av elsäkerhetsavgiften. Vidare framgår det av myndighetens regleringsbrev för att anslaget ska finansiera myndighetens förvaltningskostnader. Enligt förordning (2007:1121) med instruktion för är de övergripande målen för verksamheten att: •förebygga skador orsakade av elektricitet på person och egendom samt störningar på radiokommunikation och näringsverksamhet inom området elektromagnetisk kompatibilitet (EMC). •svara för att bygga upp, upprätthålla och utveckla en god säkerhetsnivå för elektriska anläggningar och elektrisk materiel samt medverka till en tillfredsställande elektromagnetisk kompatibilitet. Enligt förordning om elberedskapsavgift, nätövervakningsavgift och elsäkerhetsavgift ska elsäkerhetsavgiften finansiera verksamhet vid enligt elsäkerhetslagen (2016:732). Det innebär att de uppgifter myndigheten har enligt EMC-lagen inte kan finansieras med elsäkerhetsavgiften. ska redovisa full kostnadstäckning för elsäkerhetsavgiften. Det innebär att kostnaderna för myndighetens arbete med elsäkerhetsfrågor ska motsvara elsäkerhetsavgiften och att regering och riksdag skulle behöva besluta om ett förvaltningsanslag för myndigheten som överstiger avgiftsintäkterna, för att myndigheten ska kunna fortsätta att arbeta med EMC-frågor. Som framgår ovan har i uppdrag att förebygga stör- ningar på radiokommunikation och näringsverksamhet samt bidra till en 2020/21:181 Bilaga 6 tillfredsställande elektromagnetisk kompatibilitet. är ansvarig tillsynsmyndighet enligt förordning (2016:363) om elektromagnetisk kompatibilitet och arbetar därmed med tillsyn rörande EMC både vad avser användning och tillhandahållande på marknaden av fasta anläggningar och elektriska produkter. Myndigheten är också engagerad inom det internationella och europeiska standardiseringsarbetet rörande området EMC och deltar också inom olika nationella samverkansforum. Behovet av att arbeta med såväl tillsyn av anläggningar, marknadskontroll av produkter, samverkan, standardisering och informationsgivning på EMC området bedöms öka mot bakgrund av energiomställningen. Detta då nya typer av elinstallationer som exempelvis solceller, fordonsladdning och energilager uppvisar fler utmaningar med EMC än vad traditionella anläggningar gör. Exempel på aktiviteter vi önskar genomföra för att få ett bättre underlag är bland annat att testa flera produkter utifrån EMC- aspekter och genomföra flera mätningar i fält. För att kunna omfördela resurser och få effekt redan nu i omställningsskedet är det viktigt att myndigheten kan avsätta resurser för detta arbete. Ett sätt att skapa sådana förutsättningar är att möjliggöra finansiering av myndighetens arbete med EMC-frågor genom elsäkerhetsavgiften. För att så ska kunna ske krävs dock ändringar av både EMC-lagen och förordning om elberedskapsavgift, nätövervakningsavgift och elsäkerhetsavgift. Förslag på tillägg i EMC-lagen och förordning om elberedskapsavgift, nätövervakningsavgift och elsäkerhetsavgift Med anledning av ovanstående föreslår att EMC-lagen bör kompletteras med en bestämmelse om bemyndigande för regeringen att meddela föreskrifter om avgifter för en myndighets verksamhet enligt lagen. föreslår följande ändring av EMC-lagen. •1 § kompletteras med en ny punkt (5): 5. avgifter för en myndighets verksamhet enligt denna lag. För att en avgift ska kunna tas ut krävs också en ändring av förordning om elberedskapsavgift, nätövervakningsavgift och elsäkerhetsavgift som innefattar även myndighetens verksamhet enligt EMC-lagen. föreslår därför följande ändring av förordning om elberedskapsavgift, nätövervakningsavgift och elsäkerhetsavgift. •1 § punkten 3 ändras till 3. verksamhet vid enligt elsäkerhetslagen (2016:732) och lag (1992:1512) om elektromagnetisk kompatibilitet (elsäkerhetsavgift). Komplettering av hemställan om ändringar i EMC-lagen och förordning 2017:1040 önskar lämna följande komplettering av tidigare inlämnad hemställan om ändringar i lag (1992:1512) om elektromagnetisk kompatibilitet (EMC-lagen) och förordning (2017:1040) om elberedskapsavgift, nätövervakningsavgift och elsäkerhetsavgift. Bifogat finns även en konsekvensutredning tillhörande tidigare inlämnade förslag. Genom EMC-lagen ges regeringen, eller den myndighet regeringen bestämmer, bemyndigande att föreskriva de bestämmelser som krävs för att ska implementera och rådets direktiv /30/EU av om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning om elektromagnetisk kompatibilitet. Bemyndigandet omfattar även vissa nationella bestämmelser, som inte utgör en implementering av ovan nämnda direktiv1. ser ett behov av att förtydliga syftet med EMC-lagen. framgår följande av 1 § EMC-lagen: Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får i fråga om kommunikationer eller näringsverksamhet eller skydd för liv, personlig säkerhet eller hälsa, meddela föreskrifter om •krav på egenskaper hos eller användning av utrustning för att den ska kunna fungera tillfredsställande i sin elektromagnetiska omgivning utan att orsaka oacceptabla elektromagnetiska störningar för annan utrustning (elektromagnetisk kompatibilitet), •kontroll och märkning av utrustning med avseende på dess elektromagnetiska kompatibilitet, •information som ska följa med utrustning och som avser uppgifter a)av betydelse för utrustningens elektromagnetiska kompatibilitet, och b)om tillverkaren av utrustningen eller den som fört in utrustningen till ett land som omfattas av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, och •skyldighet att bedriva skadeförebyggande arbete och vidta åtgärder när det finns anledning att anta att utrustning inte överensstämmer med de krav som följer av föreskrifter som meddelats i anslutning till lagen. 1 Se avsnitt 6.1 i prop. 2006/07:67. 2020/21:181 Bilaga 6 bedömer att den ändamålsbeskrivning som återfinns i 1 § är otydlig och därför bör tydliggöras. Dessutom innehåller bestämmelsen ändamål (rörande skydd för liv, personlig säkerhet eller hälsa) som inte kan härledas till syftet med direktiv /30/EU eller de nationella bestämmelserna som införs genom förordning (2016:363) om elektromagnetisk kompatibilitet. Förslag på ändring i EMC-lagen Med anledning av ovanstående föreslår att EMC-lagen bör kompletteras med en tydligare bestämmelse om lagens syfte. föreslår följande ändring av EMC-lagen2.