prop · H90311 · 2021-09-28 00:00:00 — EU:s förordning om hållbarhetsrelaterade upplysningar är tillämplig även på finansiella rådgivare, vilket bl.a. innebär att den gäller för försäkringsförmedlare som tillhandahåller försäkringsrådgivning avseende försäkringsbaserade investeringsprodukter och värdepappersföretag som tillhandahåller investeringsrådgivning (artiklarna 1 och 2.11). Enligt ett undantag är den dock inte tillämplig på sådana försäkringsförmedlare eller värdepappersföretag som har färre än tre anställda (artikel 17.1). Medlemsstaterna får dock besluta att tillämpa förordningen på sådana försäkringsförmedlare eller sådana värdepappersföretag (artikel 17.2). För del har möjligheten utnyttjats att tillämpa EU-förordningen även på rådgivningsverksamhet som bedrivs av försäkringsförmedlare och värdepappersbolag med färre än tre anställda (jfr prop. s.47–49). Bestämmelser om detta har införts i lagen om värdepappersmarknaden (1 kap. 2 b §) och i lagen (2018:1219) om försäkringsdistribution (6 kap. 1 b §). 2021/22:11 I promemorian görs bedömningen att detta ställningstagande innebär att försäkringsförmedlare och värdepappersbolag som tillhandahåller investeringsrådgivning och har färre än tre anställda även ska tillämpa EU:s gröna taxonomiförordning. Mot bakgrund av initiativ som kommissionen tagit har ny reglering införts som innebär att försäkringsförmedlare och värdepappersbolag ska beakta EU:s gröna taxonomiförordning när det gäller att bedöma och tillgodose kundens hållbarhetspreferenser i den lämplighetsbedömning som ingår i rådgivningen (se kommissionens delegerade förordning (EU) 2021/1253 av om ändring av delegerad förordning (EU) 2017/565 vad gäller integreringen av hållbarhetsfaktorer, hållbarhetsrisker och hållbarhetspreferenser i vissa organisatoriska krav och villkor för verksamheten för värdepappersföretag och kommissionens delegerade förordning (EU) 2021/1257 av om ändring av delegerad förordning (EU) 2017/2358 och delegerad förordning (EU) 2017/2359 vad gäller integrering av hållbarhetsfaktorer, hållbarhetsrisker och hållbarhetspreferenser i produkttillsyns- och styrningskraven för försäkringsföretag och försäkringsdistributörer samt i uppföranderegler och investeringsrådgivning för försäkringsbaserade investeringsprodukter). Bestämmelserna i artiklarna 5–7 i EU:s gröna taxonomiförordning är dock inte direkt tillämpliga på finansiella rådgivare som t.ex. försäkringsförmedlare som tillhandahåller försäkringsrådgivning avseende försäkringsbaserade investeringsprodukter eller värdepappersföretag som tillhandahåller investeringsrådgivning. Eftersom dessa bestämmelser i inte ska tillämpas av finansiella rådgivare, bör det inte göras några sådana tillägg som föreslås i promemorian i lagen om försäkringsdistribution och lagen om värdepappersmarknaden om försäkringsförmedlare och värdepappersbolag som tillhandahåller investeringsrådgivning och har färre än tre anställda. Den upplysningsbestämmelse om EU:s förordning om hållbarhetsrelaterade upplysningar som tagits in i lagen om värdepappersmarknaden (1 kap. 2 a §) har inte bara relevans för den som tillhandahåller investeringsrådgivning utan även för finansmarknadsaktörer som tillhandahåller portföljförvaltning. Den bör därför kompletteras med en upplysning om att det också finns bestämmelser i artiklarna 5–7 i EU:s gröna taxonomiförordning. Den motsvarande upplysningsbestämmelse som tagits in i lagen om försäkringsdistribution (6 kap. 1 a §) avser däremot bara rådgivning om försäkringsbaserade investeringsprodukter. Eftersom den inte är relevant för finansmarknadsaktörer, som alltså inte driver verksamhet med rådgivning, bör den inte kompletteras med en hänvisning till EU:s gröna taxonomiförordning. Informationskrav för att få ingå fondavtal med Regeringens förslag: En av förutsättningarna för att Pensions- myndigheten ska bifalla en ansökan om att få ingå fondavtal ska vara att fondförvaltaren lämnar och åtar sig att lämna även sådan information som avses i artiklarna 5–7 i EU:s gröna taxonomiförordning. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. Inspektionen för socialförsäkringen (ISF) noterar att tillägget i socialförsäkringsbalken avser det nuvarande fondtorget, som förvaltar, och att det finns ett förslag om att detta ska ersättas av ett upphandlat fondtorg, som ska förvaltas av en ny nämndmyndighet och regleras i ny lagstiftning. och anser att kravet på att lämna information enligt EU-förordningen även bör omfatta Sjunde AP- fonden. är positiv till att det anges att hållbarhetsinformationen bör tillgängliggöras för spararna, men anser att det ytterligare kan förtydligas att den information som ska lämnas enligt EU-reg- leringen om hållbarhetsupplysningar också bör komma pensionssparare till del. Föreningen anser att det är viktigt att hållbarhetsinformation presenteras på samma sätt både för fonder på fondtorget och för fonder vars andelar säljs genom andra kanaler. Föreningen anför att de lagändringar som gjorts i fråga om EU:s förordning om hållbarhetsrelaterade upplysningar inte medfört någon ändring av den information som lämnas på fondtorget om fondernas hållbarhetsnivå. Skälen för regeringens förslag: En förutsättning för att ska få bifalla en fondförvaltares ansökan om att ingå fondavtal som avser att få erbjuda en fond på fondtorget för premiepension är att fondförvaltaren lämnar och åtar sig att lämna sådan information som avses i EU:s förordning om hållbarhetsrelaterade upplysningar (64 kap. 17c § socialförsäkringsbalken). I en tidigare lydelse av bestämmelsen avsågs nationella krav på information om hållbarhet på fondområdet som har tagits bort (jfr prop. 2020/21:66). Kravet på att lämna information om hållbarhet till infördes eftersom det är viktigt att pensionssparare kan göra hållbara fondval. Hållbarhetsinformationen bör därför tillgängliggöras på fondtorget. innebär ingen skyldighet för (svenska och utländska) fondförvaltare att lämna hållbarhetsinformation till . För att komma till rätta med den bristen infördes ett krav på fondförvaltare att lämna och åta sig att lämna hållbarhetsinformation för att få ingå fondavtal (prop. 2017/18:247 s. 40). Som regeringen konstaterat är dessa skäl fortfarande aktuella (jfr prop. 2020/21:66 s. 49). När EU:s gröna taxonomiförordning börjar tillämpas ska fondförvaltare i informationsbroschyrer och årsrapporter lämna upplysningar enligt förordningen (artiklarna 5–7), som kompletterar dem som ska lämnas enligt EU:s förordning om hållbarhetsrelaterade upplysningar (se avsnitt 6.1). En fondförvaltare bör även lämna sådan kompletterande information till så att informationen i förlängningen kan komma pensionsspararna till del. Ett tillägg av den innebörden bör därför göras i den ovan nämnda bestämmelsen i socialförsäkringsbalken om att fondförvaltaren ska lämna och åta sig att lämna hållbarhetsinformation. Det kan förtydligas, vilket efterlyser, att syftet är att informationen ska göras tillgänglig för pensionsspararna. Regeringen har dock inte för avsikt att detaljreglera hur informationen ska presenteras eftersom bör ha utrymme att vid behov anpassa stödet till pensionsspararna så att de får så pedagogisk och lättillgänglig 2021/22:11 information som möjligt. Det centrala innehållet enligt EU-regleringen bör dock presenteras så att sparare som har ett intresse av hållbarhetsfrågor kan få stöd i att kunna bedöma olika fonders hållbarhetsprofil. Om innehållet inte presenteras i sin helhet, bör den information som fondförvaltaren lämnar till myndigheten vara tillgänglig för spararna, t.ex. via en länk. Som ISF noterar pågår, mot bakgrund av den pensionsöverenskommelse som träffades 2017 och förslagen från Utredningen om ett upphandlat fondtorg för premiepension i betänkandet Ett bättre premiepensionssystem (SOU 2019:44), ett arbete med att införa ett upphandlat fondtorg. Det finns dock inte skäl att vänta med de nu föreslagna ändringarna i socialförsäkringsbalken till följd av det arbetet. och anser att kravet på att lämna information enligt EU-förordningen även bör omfatta Sjunde AP- fonden. I enlighet med det som tidigare uttalats (prop. 2020/21:66 s. 51), avser regeringen att överväga hur Sjunde AP-fonden bör lämna hållbarhetsinformation i det lagstiftningsärende som rör förvalsalternativet inom premiepensionen (Fi2020/00584). Regeringens förslag: Företag som står under tillsyn enligt lagen om värdepappersfonder och lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder ska betala årliga avgifter för att bekosta verksamhet enligt EU:s gröna taxonomiförordning. Regeringens bedömning: Det behövs i detta sammanhang inte några ytterligare lagstiftningsåtgärder när det gäller avgifter till . Promemorians förslag och bedömning överensstämmer med regeringens förslag och bedömning. Remissinstanserna tillstyrker förslaget och bedömningen eller har inget att invända mot dem. Skälen för regeringens förslag och bedömning: ska ha tillsyn över att bestämmelserna i gröna taxonomiförordning följs när det gäller de krav som kompletterar EU:s förordning om hållbarhetsrelaterade upplysningar. EU:s gröna taxonomiförordning innehåller inte några bestämmelser som medför att kommer att behöva pröva ansökningar, anmälningar eller underrättelser enligt förordningen. Däremot bör inspektionen kunna ta ut årliga avgifter. Regeringen har konstaterat att det i sektorslagstiftningarna på värdepappersmarknadsområdet och försäkringsområdet finns bestämmelser som ger möjlighet att ta ut de årliga avgifter som behövs när det gäller EU:s förordning om hållbarhetsrelaterade upplysningar (prop. 2020/21:66 s. 46). En sådan bestämmelse finns i lagen om värdepappersmarknaden (23 kap. 12 §). På försäkringsområdet finns bestämmelser om sådana avgifter i försäkringsrörelselagen (17 kap. 29 §) och lagen om tjänste- pensionsföretag (14 kap. 17 §). Regeringen får meddela föreskrifter om Prop. 2021/22:11 sådana avgifter (17 kap. 30 § försäkringsrörelselagen och 14 kap. 18 § lagen om tjänstepensionsföretag). Regeringen får även föreskriva att vissa utländska försäkringsgivare ska betala årliga avgifter till enligt lagen om utländska försäkringsgivares och tjänstepensionsinstituts verksamhet i (10 kap. 9 §). Dessa bestämmelser kan användas som rättslig grund för att ta ut årliga avgifter även när det gäller tillsynen över de kompletterande kraven i EU:s gröna taxonomiförordning. Någon lagstiftningsåtgärd är därför inte nödvändig i denna del. På fondområdet har det gjorts vissa lagändringar som innebär att företag som står under tillsyn enligt lagen om värdepappersfonder och lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder ska betala årliga avgifter för att bekosta inspektionens verksamhet även enligt EU:s förordning om hållbarhetsrelaterade upplysningar (jfr samma prop. s. 45). Ändringarna har gjorts genom tillägg i de bestämmelser som ger möjlighet att ta ut årliga avgifter i lagen om värdepappersfonder (10 kap. 11 §) och i lagen om förvaltare och alternativa investeringsfonder (13 kap. 15 §). På motsvarande sätt bör den rättsliga grunden för att ta ut årliga avgifter kompletteras även när det gäller verksamhet enligt EU:s gröna taxonomiförordning. Upplysning om krav på Regeringens förslag: En upplysningsbestämmelse ska införas i års- redovisningslagen om att det i artikel 8 i EU:s gröna taxonomi- förordning finns ytterligare bestämmelser som gäller för innehållet i en hållbarhetsrapport för ett företag som ska upprätta en sådan rapport enligt nuvarande bestämmelser i denna lag och som dessutom 1. är ett företag av allmänt intresse enligt EU:s redovisningsdirektiv, 2. under det senaste räkenskapsåret i genomsnitt har haft En motsvarande bestämmelse ska införas i fråga om koncern- redovisning med den skillnaden att upplysningen ska gälla innehållet i hållbarhetsrapporten för ett moderföretag och villkoret om antalet an- ställda ska gälla moderföretagets koncern. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. företag som är skyldiga att lämna hållbarhetsrapport enligt årsredo- visningslagen (1995:1554), förkortad ÅRL, i viss mån skiljer sig från definitionen av stora företag i EU:s redovisningsdirektiv. Näringsliv anser dock att det är osannolikt att det i praktiken uppstår en situation där denna skillnad får betydelse för skyldigheten att lämna upp- lysningar enligt EU:s gröna taxonomiförordning och anser därför att upp- lysningsbestämmelsen bör utformas i enlighet med promemorians förslag. FAR anser att det behöver förtydligas vad som gäller i de fall ett företag omfattas av EU-förordningen men inte uppfyller gränsvärdena för att upprätta en hållbarhetsrapport enligt årsredovisningslagen. även att det bör förtydligas om kravet på omsättning och balansomslutning ska vara uppfyllt för att rapporteringskraven ska gälla. rapportering anser att det bör tydliggöras att ett företag kan utgå från de gränsvärden som följer av årsredovisningslagen när det gör bedömningen av om företaget uppfyller definitionen av stora företag. rapportering anser även att det behövs en analys av vad den ökade om- fattningen av icke-finansiell information innebär för årsredovisningens format, presentation och överskådlighet. Skälen för regeringens förslag: Som anges i avsnitt 4.4 innebär EU:s gröna taxonomiförordning utökade krav på icke-finansiell rapporte- ring om hållbarhet för vissa stora företag (artikel 8). för finansiella och icke-finansiella företag. Det utvidgade kravet innebär att berörda företag ska inkludera infor- mation om hur och i vilken utsträckning företagets verksamheter är för- knippade med ekonomiska verksamheter som ska anses vara miljömässigt hållbara (artikel 8.1). ska särskilt lämna upplys- ningar om a) den andel av deras omsättning som härrör från produkter eller tjänster som är förknippade med ekonomiska verksamheter som anses vara miljömässigt hållbara, och b) den andel av deras kapitalutgifter och den andel av deras driftsutgifter som avser tillgångar eller processer som är förknippade med ekonomiska verksamheter som anses vara miljömässigt hållbara (artikel 8.2). Rapporteringskravet i EU:s gröna taxonomiförordning utgör ett komple- ment till de bestämmelser i årsredovisningslagen som innebär att företag av en viss storlek och moderföretag i koncerner av en viss storlek ska upp- rätta en hållbarhetsrapport (6 kap. 10–14 §§ och 7 kap. 31 a–31 c §§). Dessa bestämmelser gäller även för de företag som omfattas av lagen (1995:1559) om årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersföretag (6 kap. 1 § och 7 kap. 2 §) och lagen (1995:1560) om årsredovisning i försäkringsföretag (6 kap. 1 § och 7 kap. 2 §). Lagbestämmelserna genomför bestämmelser om hållbarhetsrappor- tering i EU:s redovisningsdirektiv som införts genom ändringsdirektivet (se avsnitt 4.4). För svensk del har dock ett större tillämpningsområde valts för hållbarhetsrapporteringen än det som krävs enligt EU:s direktiv (prop. 2015/16:193 s. 40–44). Att låta fler företag omfattas av kravet på att upp- rätta en hållbarhetsrapport (se 6 kap. 10 § och 7 kap. 31 a § ÅRL) är tillåtet enligt ändringsdirektivet (jfr skäl 14). En hållbarhetsrapport ska enligt årsredovisningslagen innehålla bl.a. de hållbarhetsupplysningar som behövs för förståelsen av företagets utveck- ling, ställning och resultat och konsekvenserna av verksamheten, där- ibland upplysningar i frågor som rör miljö, sociala förhållanden, personal, respekt för mänskliga rättigheter och motverkande av korruption (6 kap. 12 §). När EU:s gröna taxonomiförordning ska börja tillämpas finns det en risk att vissa företag inte uppmärksammar de ytterligare krav på innehållet i hållbarhetsrapporten som gäller enligt artikel 8 i EU-förordningen. Det bör därför införas upplysningsbestämmelser i årsredovisningslagen om att ytterligare bestämmelser som gäller för innehållet i en hållbarhetsrapport finns i artikel 8 i EU:s gröna taxonomiförordning. Upplysningsbestämmelserna bör utformas med beaktande av att förordningens krav på hållbarhetsrapportering bara gäller för företag som omfattas av en skyldighet att offentliggöra icke-finansiell information enligt artikel 19a eller 29a i EU:s redovisningsdirektiv (artikel 8.1 i EU:s gröna taxonomiförordning). De företag som omfattas av skyldighet att rapportera enligt artikel 19a är stora företag som är företag av allmänt intresse och som på balansdagen överskrider kriteriet om att under räkenskapsåret i genomsnitt ha haft 500 anställda. De företag som omfattas av rapporteringsskyldighet enligt artikel 29a är företag av allmänt intresse som är moderföretag i en stor koncern som på balansdagen efter konsolidering överskrider kriteriet att under räkenskapsåret i genomsnitt ha haft 500 anställda. av allmänt intresse, stort företag och stor koncern definieras i EU:s redovisningsdirektiv. Det kan nämnas att företag av allmänt intresse något förenklat är s.k. noterade företag, kreditinstitut och försäkringsföretag (artikel 2.1 a–c). Att det ska vara fråga om ett stort företag respektive en stor koncern överensstämmer med det som gäller (6 kap. 10 § och 7 kap. 31 a § första stycket ÅRL). De övriga villkoren är däremot nya. Det bör därför införas en upplysningsbestämmelse i årsredovisningslagen om att det i EU:s gröna taxonomiförordning finns ytterligare bestämmelser som gäller för innehållet i en hållbarhetsrapport för ett företag som ska upprätta en sådan rapport enligt nuvarande bestämmelser i lagen och som dessutom är ett företag av allmänt intresse enligt EU:s redovisningsdirektiv och under det senaste räkenskapsåret i genomsnitt har haft fler än 500 anställda. Hänvisningen till de nuvarande bestämmelserna i lagen innebär bl.a. en påminnelse om att även villkor om omsättning och balansomslutning är relevanta, vilket FAR efterlyser ett förtydligande om. En motsvarande upplysningsbestämmelse bör införas i fråga om koncernredovisning med den skillnaden att upplysningen bör gälla innehållet i hållbarhetsrapporten för ett moderföretag och villkoret i fråga om antalet anställda bör gälla moderföretagets koncern. FAR och Rådet för finansiell rapportering anser att det bör förtydligas vad som gäller om ett företag omfattas av kraven i EU:s gröna taxonomiförordning men inte uppfyller gränsvärdena för att omfattas av krav på att upprätta en hållbarhetsrapport enligt årsredovisningslagen. I denna del kan det noteras att EU:s redovisningsdirektiv innehåller en reglering om hur relevanta gränsvärden i fråga om räkenskapsår ska tillämpas och om vilken växelkurs som ska användas för medlemsstater som inte har euro som valuta (artikel 3.9 och 3.10). Några allvarligare tillämpningsproblem bör inte kunna förekomma. Regeringen anser att upplysningsbestämmelserna bör utformas enligt promemorians förslag. Som Rådet för finansiell rapportering lyfter fram har kommissionen föreslagit ändringar i EU-regleringen om hållbarhetsrapportering (COM (2021) 189 final). Förslagen gäller bl.a. vilka företag som ska ta fram en hållbarhetsrapport. Det faller utanför ramen för detta lagstiftningsärende att, som Rådet för finansiell rapportering efterfrågar, göra en analys av vad 2021/22:11 en ökad omfattning av hållbarhetsinformationen skulle innebära för årsredovisningens format, presentation och överskådlighet. 8 Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser Regeringens förslag: Lagändringarna ska träda i kraft . Regeringens bedömning: Några särskilda övergångsbestämmelser behövs inte. Promemorians förslag överensstämmer i allt väsentligt med regeringens förslag och bedömning. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. Skälen för regeringens förslag och bedömning: EU:s gröna taxonomiförordning trädde i kraft (se artikel 27). Förordningen ska tillämpas med avseende på förordningens klimatrelaterade miljömål, och när det gäller de övriga miljömålen. Det är lämpligt att lagändringarna träder i kraft den dag förordningen ska börja tillämpas, dvs. (jfr prop. 2020/21:66 s. 53). De föreslagna lagändringarna bedöms inte kräva någon övergångsreglering och någon sådan föreslås därför inte. Regeringens bedömning: Genom förslagen säkerställs att pensions- sparare på fondtorget för premiepension kan få ändamålsenliga hållbar- hetsupplysningar enligt EU:s gröna taxonomiförordning. ställs även att årliga avgifter betalas för verksam- het på fondområdet i fråga om EU-förordningen. Regeringen kommer att noga följa frågor som rör Finansinspek- tionens tillsyn på hållbarhetsområdet. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens bedöm- Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker bedömningen eller har inget att invända mot den. tekniska standarden för upplysningar enligt EU:s gröna taxonomiförord- ning som kommissionen ska anta inte kommer att vara slutligt fastställd förrän och att berörda företag därefter behöver anpassa sin Det finns därför en risk att eventuella ändringar i hållbarhetsinformationen inte hinner presenteras för pensionsspararna på myndighetens webbplats redan till årsskiftet. framhåller vikten av att det finns tillräcklig kompetens och kapacitet hos för att säkerställa att den information som ges verkligen överensstämmer med taxonomins kriterier för vad som är miljömässigt hållbart. Detta kräver enligt myndigheten en i vissa delar avancerad miljökompetens. För miljöfarliga verksamheter finns kompetens hos miljötillsynsmyndigheterna och därför bör ett samarbete mellan länsstyrelserna och ske. Av effektivitetsskäl och för att minimera den administrativa bördan framför allt för mindre verksamhetsutövare bör även en samordning av uppgiftsinsamlingen göras i möjligaste mån. bedömer att tillsynen över upplysningskraven i EU:s gröna taxonomiförordning kommer att medföra ett ökat behov av resurser hos myndigheten och att myndigheten bör få ett resurstillskott om . Därtill anser myndigheten att omfattningen av tillsynsansvaret bör klargöras. Det råder oklarhet om tillsynsansvar också innefattar att granska om de underliggande investeringarna uppfyller de miljömässiga kraven i EU-förordningen. Det vore enligt en olämplig ordning eftersom det är en verksamhet som inte passar ihop med myndighetens uppdrag som finansiell tillsynsmyndighet. Myndigheten har inte den kompetens som den typen av tillsyn skulle kräva och det vore kostsamt och ineffektivt att bygga upp sådan kompetens. Om regeringen ändå anser att tillsynsansvaret inkluderar att granska underliggande investeringar måste det ske genom ett omfattande samarbete med andra myndigheter. De närmare formerna för ett sådant samarbete kommer i så fall att kräva noggranna överväganden. EU- förordningen ställer helt nya upplysningskrav på både finansiella och ickefinansiella företag. Att granska att upplysningskraven är uppfyllda kommer att medföra ett avsevärt ökat behov av resurser och inspektionen måste kunna vägleda företagen för att förordningens syfte ska uppfyllas. De nya kraven innebär att både nya tillsynsområden och nya tillsynsobjekt tillkommer. anser att promemorian inte uppfyller kraven i förordningen (2007:1244) om konsekvensutredning vid regelgivning. anser att konsekvensanalysen har brister när det gäller redovisningen av berörda företag, både utifrån antal och storlek. Även redovisningen av förslagens konsekvenser för berörda företag bedöms vara bristfällig där det framför allt saknas kvantifierade kostnadsuppskattningar och redovisning av konkurrenspåverkan. Även saknar en mer samlad konsekvensanalys av hur lagstiftningsärendet tillsammans med sammanhängande regleringsförslag påverkar t.ex. onoterade kreditinstitut. FAR anför att erfarenheterna från införandet av kravet på hållbarhetsrapportering är att för en stor del av företaget kan kostnader uppstå som inte är oväsentliga. FAR anser även att det krävs ett förtydligande om vilka avgifter som kommer att tas ut och vilka sanktioner som kommer att kunna beslutas.