prop · H803197 · 2021-05-17 00:00:00 — 2.Varje stat ska vidta de åtgärder som är nödvändiga för att det samtycke och, i förekommande fall, det avstående som avses i punkt 1 fastställs under sådana förhållanden att det framgår att personen har lämnat dem frivilligt och fullt medveten om följderna av detta. Den eftersökte ska i detta syfte ha rätt till ett juridiskt ombud. 3.Det samtycke och, i förekommande fall, det avstående som anges i punkt 1 ska protokollföras i enlighet med det förfarande som föreskrivs i den verkställande statens inhemska lagstiftning. EU/UK/TCA/DEL 3/sv 100 4.Samtycket ska i princip vara oåterkalleligt. Varje stat får föreskriva att det samtycke och, i förekommande fall, det avstående som avses i punkt 1 i denna artikel får återkallas i enlighet med deras inhemska regler. I ett sådant fall ska den tid som förflyter mellan dagen för samtycke och dagen för återkallelse inte beaktas vid fastställande av de tidsfrister som anges i artikel 621. , liksom unionen på någon av sina medlemsstaters vägnar får var och en till den specialiserade kommittén för samarbete inom brottsbekämpning och rättsliga frågor anmäla att de vill använda sig av denna möjlighet och ange de förfaranden genom vilka samtycket kan återkallas samt alla ändringar av dessa förfaranden. Hörande av den eftersökte En person som gripits och som inte samtycker till överlämnande enligt artikel 611 ska ha rätt att höras av den verkställande rättsliga myndigheten i enlighet med den verkställande statens lagstiftning. EU/UK/TCA/DEL 3/sv 101 1.Den verkställande rättsliga myndigheten ska, inom de tidsfrister och enligt de villkor som anges i denna avdelning, särskilt proportionalitetsprincipen i artikel 597, besluta om personen ska överlämnas. 2.Om den verkställande rättsliga myndigheten anser att de uppgifter som den utfärdande medlemsstaten har meddelat inte är tillräckliga för att myndigheten ska kunna besluta om överlämnandet, ska den begära att skyndsamt få nödvändiga kompletterande uppgifter, i synnerhet sådana som rör artiklarna 597, 600 602, 604 och 606, och får fastställa en tidsfrist inom vilken de ska inkomma, med beaktande av nödvändigheten att iaktta de tidsfrister som anges i artikel 615. 3.Den utfärdande rättsliga myndigheten får när som helst vidarebefordra all ytterligare användbar information till den verkställande rättsliga myndigheten. EU/UK/TCA/DEL 3/sv 102 Beslut vid flera framställningar 1.Om två eller flera stater har utfärdat en europeisk arresteringsorder eller en arresteringsorder för samma person, ska beslutet om vilken av framställningarna som ska verkställas fattas av den verkställande rättsliga myndigheten, som ska ta vederbörlig hänsyn till alla omständigheter, särskilt brottens relativa svårhetsgrad och platsen för deras förövande, de respektive datumen för arresteringsorderna eller de europeiska arresteringsorderna och huruvida de har utfärdats för lagföring eller för verkställighet av ett fängelsestraff eller en annan frihetsberövande åtgärd samt medlemsstaters skyldigheter som följer av unionsrätten, särskilt vad gäller principerna om fri rörlighet och icke-diskriminering på grund av nationalitet. 2.Den verkställande rättsliga myndigheten i en medlemsstat får fråga Eurojust om råd inför ett sådant beslut som avses i punkt 1. 3.Vid en konflikt mellan en arresteringsorder och en framställning om utlämning som givits in av ett tredjeland ska beslutet om huruvida arresteringsordern eller framställningen om utlämning ska ges företräde fattas av den behöriga myndigheten i den verkställande staten medvederbörlig hänsyn till alla omständigheter, särskilt de som anges i punkt 1 och de som anges i den tillämpliga konventionen. 4.Denna artikel påverkar inte staters skyldigheter enligt stadgan för . EU/UK/TCA/DEL 3/sv 103 Tidsfrister och förfaranden för beslutet om verkställighet av arresteringsordern 1.En arresteringsorder ska behandlas och verkställas med skyndsamhet. 2.I de fall då den eftersökte samtycker till överlämnandet ska det slutliga beslutet om verkställighet av arresteringsordern fattas efter det att samtycket har givits. 3.I övriga fall ska det slutliga beslutet om verkställighet av arresteringsordern fattas inom 60dagar efter det att den eftersökte har gripits. 4.Om arresteringsordern i specifika fall inte kan verkställas inom de tidsfrister som anges i punkt 2 eller 3 ska den verkställande rättsliga myndigheten underrätta den utfärdande rättsliga myndigheten och ange skälen till detta. I ett sådant fall får tidsfristerna förlängas med . 5.Så länge något slutligt beslut om verkställighet av arresteringsordern inte har fattats av den verkställande rättsliga myndigheten ska denna säkerställa att de nödvändiga materiella villkoren för ett faktiskt överlämnande av personen är uppfyllda. 6.Varje vägran att verkställa en arresteringsorder ska motiveras. EU/UK/TCA/DEL 3/sv 104 Situation i avvaktan på beslut 1.Om arresteringsordern har utfärdats för lagföring ska den verkställande rättsliga myndigheten antingen a)godta att den eftersökte hörs i enlighet med artikel 617, eller b)godta tillfällig överföring av den eftersökte. 2.Villkoren för tillfällig överföring och dess varaktighet ska fastställas i samförstånd mellan den utfärdande och den verkställande rättsliga myndigheten. 3.Vid tillfällig överföring måste personen kunna återvända till den verkställande staten för att närvara vid förhandlingar som rör vederbörande inom ramen för förfarandet för överlämnande. Hörande av personen i avvaktan på beslut 1.Hörandet av den eftersökte ska genomföras av en rättslig myndighet. För detta ändamål ska den eftersökta personen ha rätt att biträdas av ett juridiskt ombud i enlighet med den utfärdande statens lagstiftning. EU/UK/TCA/DEL 3/sv 105 2.Hörandet av den eftersökte ska verkställas i enlighet med den verkställande statens lagstiftning och på de villkor som fastställs i samförstånd mellan den utfärdande och den verkställande rättsliga myndigheten. 3.Den behöriga verkställande rättsliga myndigheten får ge en annan rättslig myndighet i den egna staten i uppdrag att delta vid hörandet av den eftersökte för att säkerställa att denna artikel tillämpas på ett korrekt sätt. 1.Om den eftersökte har rätt till privilegier eller immunitet avseende rättsliga förfaranden eller verkställighet i den verkställande staten ska tidsfristerna enligt artikel 615 inte börja löpa förrän, eller om, den verkställande rättsliga myndigheten har informerats om att dessa privilegier eller denna immunitet har upphävts. 2.Den verkställande staten ska säkerställa att de nödvändiga materiella villkoren för ett faktiskt överlämnande är uppfyllda om den eftersökte inte längre har rätt till sådana privilegier eller sådan immunitet. EU/UK/TCA/DEL 3/sv 106 3.Om befogenheten att upphäva privilegier eller immunitet tillkommer en myndighet i den verkställande staten ska den verkställande rättsliga myndigheten begära att den myndigheten utövar denna befogenhet utan dröjsmål. Om befogenheten att upphäva privilegier eller immunitet tillkommer en myndighet i en annan stat, i ett tredjeland eller inom en internationell organisation, ska den utfärdande rättsliga myndigheten begära att den myndigheten utövar befogenheten. 1.Detta avtal påverkar inte den verkställande statens åtaganden om den eftersökte har utlämnats till denna stat från ett tredjeland och den eftersökte är skyddad genom bestämmelser med avseende på specialitetsregeln i den ordning enligt vilken han eller hon utlämnades. Den verkställande medlemsstaten ska vidta alla åtgärder som krävs för att utan dröjsmål begära samtycke från den stat som den eftersökte utlämnades ifrån, så att han eller hon kan överlämnas till den utfärdande medlemsstaten. De tidsfrister som avses i artikel 615 börjar inte löpa förrän från och med den dag då specialitetregeln upphör att vara tillämplig. 2.I avvaktan på beslutet i det tredjeland varifrån den eftersökte har utlämnats ska den verkställande staten säkerställa att de nödvändiga materiella villkoren för ett faktiskt överlämnande är uppfyllda. EU/UK/TCA/DEL 3/sv 107 Den verkställande rättsliga myndigheten ska underrätta den utfärdande rättsliga myndigheten om sitt beslut med anledning av en arresteringsorder. Tidsfrist för överlämnande av personen 1.Den eftersökte ska överlämnas som de berörda myndigheterna ska komma överens om. 2.Den eftersökte ska överlämnas senast efter det slutliga beslutet om att verkställa arresteringsordern. 3.Om omständigheter som ligger utanför någon av de berörda staternas kontroll hindrar att den eftersökte överlämnas inom den tidsfrist som anges i punkt 2, ska den verkställande och den utfärdande rättsliga myndigheten kontakta varandra och komma överens om ett nytt datum för överlämnandet. I så fall ska överlämnandet äga rum från det nya datum som sålunda överenskommits. EU/UK/TCA/DEL 3/sv 108 4.Överlämnandet får i undantagsfall skjutas upp tillfälligt, av allvarliga humanitära skäl, till exempel om det finns välgrundade skäl att anta att överlämnandet uppenbart skulle innebära en fara för den eftersöktes liv eller hälsa. Verkställigheten av arresteringsordern ska äga rum så snart dessa skäl inte längre föreligger. Den verkställande rättsliga myndigheten ska underrätta den utfärdande rättsliga myndigheten om detta och komma överens om ett nytt datum för överlämnandet. I så fall ska överlämnandet äga rum från det nya datum som sålunda överenskommits. 5.När de tidsfrister som anges i punkterna 2 4 har löpt ut ska personen, om han eller hon fortfarande kvarhålls i häkte, försättas på fri fot. De verkställande och utfärdande rättsliga myndigheterna ska kontakta varandra så snart det framgår att en person ska försättas på fri fot enligt denna punkt och komma överens om formerna för överlämnandet av den personen. Uppskjutet eller villkorligt överlämnande 1.Den verkställande rättsliga myndigheten får, efter att ha fattat beslut om verkställighet av en arresteringsorder, skjuta upp överlämnandet av den eftersökte så att den eftersökte kan lagföras i den verkställande staten eller, om dom redan har fallit, så att den eftersökte på den statens territorium kan avtjäna ett straff som har dömts ut för en annan gärning än den som arresteringsordern avser. EU/UK/TCA/DEL 3/sv 109 2.I stället för att skjuta upp överlämnandet får den verkställande rättsliga myndigheten tillfälligt överlämna den eftersökte till den utfärdande staten på villkor som ska fastställas genom överenskommelse mellan den verkställande och den utfärdande rättsliga myndigheten. Överenskommelsen ska göras skriftligt och villkoren ska vara bindande för alla myndigheter i den utfärdande staten. 1.Varje stat ska tillåta transitering genom sitt territorium av en eftersökt person som håller på att överlämnas, förutsatt att den fått uppgift om a)identitet och nationalitet på den person som är föremål för arresteringsordern, b)att det finns en arresteringsorder, c)brottets beskaffenhet och brottsrubricering, och d)brottets omständigheter, bland annat tidpunkt och plats. 2.Den stat på vars vägnar en anmälan har gjorts i enlighet med artikel 603.2, med innebörden att dess egna medborgare inte kommer att överlämnas eller att överlämnande endast kommer att tillåtas på vissa angivna villkor får, på samma villkor, vägra transitering av sina egna medborgare genom dess territorium eller underkasta den samma villkor. EU/UK/TCA/DEL 3/sv 110 3.Staterna ska utse en myndighet som ska vara ansvarig för att ta emot framställningar om transitering och de dokument som krävs, liksom eventuell övrig officiell skriftväxling avseende framställningar om transitering. 4.Framställningen om transitering samt de uppgifter som avses i punkt 1 får sändas till den myndighet som utsetts enligt punkt 3 på varje sätt som gör det möjligt att få en skriftlig uppteckning. Transiteringsstaten ska meddela sitt beslut på samma sätt. 5.Denna artikel gäller inte om transporten sker med flyg utan planerad mellanlandning. Om en icke planerad landning görs ska emellertid den utfärdande staten förse den myndighet som utsetts enligt punkt 3 med de uppgifter som avses i punkt 1. 6.När en transitering gäller en person som ska utlämnas från ett tredje land till en stat, ska denna artikel gälla i tilläm Avräkning av tiden för frihetsberövande i den verkställande staten 1.Den utfärdande staten ska avräkna tiden för frihetsberövande som beror på verkställighet av en arresteringsorder från det totala frihetsberövande som ska avtjänas i den utfärdande staten som ett resultat av att ett fängelsestraff eller en annan frihetsberövande åtgärd har dömts ut. EU/UK/TCA/DEL 3/sv 111 2.I detta syfte ska den verkställande rättsliga myndigheten, eller den centralmyndighet som utsetts enligt artikel 605, vid överlämnandet översända alla uppgifter om hur länge den eftersökte varit frihetsberövad på grundval av arresteringsordern till den utfärdande rättsliga myndigheten. Möjligheter till lagföring för andra brott 1.Förenade kungariket, liksom unionen på någon av sina medlemsstaters vägnar får var och en till den specialiserade kommittén för samarbete inom brottsbekämpning och rättsliga frågor anmäla att, i förbindelserna med andra stater på vilka samma anmälan är tillämplig, samtycke ska anses ha givits till lagföring, dom eller frihetsberövande för att verkställa ett fängelsestraff eller en annan frihetsberövande åtgärd för ett annat brott, som begåtts före överlämnandet, än det brott för vilket personen överlämnades, såvida inte den verkställande rättsliga myndigheten i ett enskilt fall uppger något annat i sitt beslut om överlämnande. 2.Utom i de fall som avses i punkterna 1 och 3 får en överlämnad person inte lagföras, dömas eller på annat sätt berövas sin frihet för något annat brott, som begåtts före överlämnandet, än det brott för vilket personen överlämnades. EU/UK/TCA/DEL 3/sv 112 3.Punkt 2 i denna artikel ska inte tillämpas i följande fall: a)Om personen har haft möjlighet att lämna territoriet i den stat som han eller hon överlämnats till men inte har gjort detta efter sitt slutliga frigivande eller har återvänt till det territoriet efter att ha lämnat det. b)Brottet kan inte leda till fängelse eller annan frihetsberövande åtgärd. c)Det straffrättsliga förfarandet föranleder inte tillämpning av en åtgärd som innebär att den personliga friheten inskränks. d)Om personen skulle kunna bli föremål för en påföljd eller en åtgärd som inte innefattar frihetsberövande, särskilt böter eller en åtgärd som träder istället för detta, även om påföljden eller åtgärden kan innebära att personens personliga frihet inskränks. e)Om personen har samtyckt till att bli överlämnad, i förekommande fall som personen avstått från tillämpning av specialitetsregeln i enlighet med artikel 611. f)Om personen efter sitt överlämnande uttryckligen avstått från att utnyttja specialitetsregeln med avseende på specifika gärningar som begåtts före överlämnandet; avståendet ska göras inför de behöriga rättsliga myndigheterna i den utfärdande staten och protokollföras i enlighet med denna stats inhemska lagstiftning; avståendet måste upprättas så att det framgår att personen har samtyckt frivilligt och fullt medveten om följderna; personen ska i detta syfte ha rätt till ett juridiskt ombud. EU/UK/TCA/DEL 3/sv 113 g)Om den verkställande rättsliga myndighet som överlämnat personen ger sitt samtycke i enlighet med punkt 4 i denna artikel. 4.En framställan om samtycke ska överlämnas till den verkställande rättsliga myndigheten, tillsammans med de uppgifter som anges i artikel 606.1 och en översättning enligt artikel 606.2. Samtycke ska ges om det brott som framställan om samtycke avser i sig ska medföra överlämnande enligt bestämmelserna i denna avdelning. Samtycke ska vägras av de skäl som anges i artikel 600 och får i övrigt vägras endast av de skäl som anges i artikel 601, eller artiklarna 602.2 och 603.2. Beslutet ska fattas senast efter det att framställningen har mottagits. I de situationer som anges i artikel 604 måste de garantier som föreskrivs i den artikeln ges av den utfärdande staten. Överlämnande eller efterföljande utlämning 1.Förenade kungariket, liksom unionen på någon av sina medlemsstaters vägnar, får var och en till den specialiserade kommittén för samarbete inom brottsbekämpning och rättsliga frågor anmäla att, i förbindelserna med andra stater på vilka samma anmälan är tillämplig, samtycket till överlämnande av en person till en annan stat än den verkställande staten enligt en arresteringsorder eller en europeisk arresteringsorder som har utfärdats för ett brott som har begåtts före överlämnandet ska anses ha givits, såvida inte den verkställande rättsliga myndigheten i ett enskilt fall uppger något annat i sitt beslut om överlämnande. EU/UK/TCA/DEL 3/sv 114 2.Under alla förhållanden får en person som har överlämnats till den utfärdande staten enligt en arresteringsorder eller en europeisk arresteringsorder, utan samtycke av den verkställande staten överlämnas till en annan stat än den verkställande staten enligt en arresteringsorder eller en europeisk arresteringsorder som utfärdats före överlämnandet i följande fall: a)Om den eftersökte har haft möjlighet att lämna territoriet i den stat som han eller hon överlämnats till men inte har gjort detta efter sitt slutliga frigivande eller har återvänt till det territoriet efter att ha lämnat det. b)Om den eftersökte samtycker till att överlämnas till en annan stat än den verkställande staten enligt en arresteringsorder eller en europeisk arresteringsorder; samtycke måste lämnas inför de behöriga rättsliga myndigheterna i den utfärdande staten och protokollföras i enlighet med denna stats inhemska lagstiftning; samtycket måste upprättas så att det framgår att personen har samtyckt frivilligt och fullt medveten om följderna; den eftersökte ska i detta syfte ha rätt till ett juridiskt ombud. c)Den eftersökte omfattas inte av specialitetsregeln, i enlighet med artikel 625.3 a, e, f eller g. 3.Den verkställande rättsliga myndigheten ska ge sitt samtycke till överlämnande till en annan stat enligt följande bestämmelser: a)Framställan om samtycke ska ha överlämnats i enlighet med artikel 607 och åtföljas av de uppgifter som anges i artikel 606.1 och en översättning enligt artikel 606.2. EU/UK/TCA/DEL 3/sv 115 b)Samtycke ska ges om det brott som framställan om samtycke avser i sig ska medföra överlämnande enligt bestämmelserna i detta avtal. c)Beslutet ska fattas senast efter det att framställan har mottagits. d)Samtycke ska vägras av de skäl som anges i artikel 600 och får i övrigt vägras endast av de skäl som anges i artiklarna 601, 602.2 och 603.2. 4.I de situationer som anges i artikel 604 ska de garantier som föreskrivs i den artikeln ges av den utfärdande staten. 5.Trots punkt 1 får en person som har överlämnats enligt en arresteringsorder inte utlämnas till ett tredjeland utan samtycke av den behöriga myndigheten i den stat som har överlämnat personen. Sådant samtycke ska ges i enlighet med de konventioner som den staten är bunden av och med den statens inhemska lagstiftning. 1.På begäran av den utfärdande rättsliga myndigheten eller på eget initiativ ska den verkställande rättsliga myndigheten, i enlighet med sin inhemska lagstiftning, beslagta och överlämna egendom som a)kan behöva företes som bevis, eller EU/UK/TCA/DEL 3/sv 116 b)har förvärvats av den eftersökte till följd av brottet. 2.Sådan egendom som avses i punkt 1 ska överlämnas även om arresteringsordern inte kan verkställas på grund av att den eftersökte avlidit eller avvikit. 3.Om den egendom som avses i punkt 1 är föremål för beslag eller förverkande på den verkställande statens territorium, får den staten, om egendomen behövs i samband med pågående straffrättsliga förfaranden, tillfälligt behålla den eller överlämna den till den utfärdande staten på villkor att den återlämnas. 4.Rättigheter som den verkställande staten eller tredje man kan ha förvärvat i den egendom som avses i punkt 1 ska bibehållas. Om sådana rättigheter finns, ska den utfärdande staten återlämna egendomen utan kostnad till den verkställande staten efter det straffrättsliga förfarandet. 1.Utgifter på den verkställande statens territorium för att verkställa en arresteringsorder ska betalas av denna stat. 2.Alla andra utgifter ska betalas av den utfärdande staten. EU/UK/TCA/DEL 3/sv 117 Förhållande till andra rättsliga instrument 1.Bestämmelserna i denna avdelning ska, utan att detta påverkar deras tillämpning i förbindelserna mellan stater och tredjeländer, från och med den dag då detta avtal träder i kraft, ersätta motsvarande bestämmelser i följande konventioner om utlämning i förbindelserna mellan , å ena sidan, och medlemsstater, å andra sidan: a)Europeiska utlämningskonventionen, upprättad i , och tilläggsprotokollen till denna, och b)Europeiska konventionen om bekämpande av terrorism, vad gäller utlämning. 2.I fall då de konventioner som avses i punkt 1 är tillämpliga på staters territorier, eller territorier för vilka en stat ombesörjer de yttre förbindelserna, på vilka denna avdelning inte är tillämplig, ska de konventionerna fortsätta att reglera förbindelserna mellan de territorierna och de övriga staterna. EU/UK/TCA/DEL 3/sv 118 Vid den gemensamma översynen av denna avdelning enligt artikel 691.1 ska parterna överväga behovet av att bibehålla de anmälningar som gjorts enligt artiklarna 599.4, 602.2 och 603.2. Om de anmälningar som avses i artikel 603.2 inte förnyas, upphör de att gälla efter den dag då detta avtal träder i kraft. De anmälningar som avses i artikel 603.2 får endast förnyas eller göras på nytt som föregår femårsdagen av detta avtals ikraftträdande och därefter, förutsatt att villkoren i artikel 603.2 är uppfyllda . Pågående arresteringsorder i fall då tillämpning upphört Trots artiklarna 526, 692 och 693 är bestämmelserna i denna avdelning tillämpliga med avseende på arresteringsorder där den eftersökte greps, i syfte att verkställa en arresteringsorder, före upphörandet av tillämpningen av denna avdelning, oavsett den verkställande rättsliga myndighetens beslut om huruvida den eftersökte ska vara fortsatt frihetsberövad eller tillfälligt försättas på fri fot. EU/UK/TCA/DEL 3/sv 119 Tillämpning på befintliga europeiska arresteringsorder Denna avdelning ska tillämpas på europeiska arresteringsorder som utfärdats av en stat i enlighet med rådets rambeslut /584/RIF1 före övergångsperiodens utgång, om den eftersökte inte har gripits för verkställighet av arresteringsordern före övergångsperiodens utgång. 1.Målet för denna avdelning är att komplettera bestämmelserna och underlätta tillämpningen i medlemsstaterna, å ena sidan, och i , å andra sidan, av a)den europeiska konventionen om inbördes rättshjälp i brottmål, upprättad i , (Europeiska konventionen om ömsesidig rättslig hjälp), 1Rådets rambeslut /584/RIF av om en europeisk arresteringsorder och överlämnande mellan medlemsstaterna (EGT L 190, , s. 1). EU/UK/TCA/DEL 3/sv 120 b)tilläggsprotokollet till Europeiska konventionen om ömsesidig rättslig hjälp, upprättat i , och c)andra tilläggsprotokollet till Europeiska konventionen om ömsesidig rättslig hjälp, upprättat i . 2.Denna avdelning påverkar inte tillämpningen av bestämmelserna i avdelning IX, som har företräde framför denna avdelning. Definition av behörig myndighet I denna avdelning avses med behörig myndighet varje myndighet som är behörig att sända eller ta emot ansökningar om ömsesidig rättslig hjälp i enlighet med bestämmelserna i konventionen om ömsesidig rättslig hjälp och dess protokoll och enligt staternas definitioner i deras respektive förklaringar ställda till generalsekreterare. Behörig myndighet inkluderar även unionsorgan som anmälts i enlighet med artikel 690 d; med avseende på sådana unionsorgan ska bestämmelserna i denna avdelning tillämpas på motsvarande sätt. EU/UK/TCA/DEL 3/sv 121 Formulär för en ansökan om ömsesidig rättslig hjälp