prop · H803120 · 2021-03-16 00:00:00 — Uppehållskort och permanent uppehållskort En EES-medborgares familjemedlem som inte själv är EES-medborgare och som har uppehållsrätt är skyldig att ansöka om uppehållskort hos senast efter det att familjemedlemmen kom till . Detta gäller dock inte för en utlänning som har ett giltigt uppehållstillstånd eller som från ankomsten till har ansökt om ett sådant tillstånd (3 a kap. 10 § UtlL). Om det kan antas att familjemedlemmen är skyldig att ansöka om uppehållskort får förelägga honom eller henne att fullgöra denna skyldighet samt att lämna in sådana handlingar som är nödvändiga för att uppehållskort ska kunna utfärdas. Ett sådant föreläggande får förenas med vite (3 a kap. 11 och 12 §§ UtlL). En ansökan om permanent uppehållskort ska lämnas in till innan giltigheten av ett uppehållskort löper ut (3 a kap. 7 b § UtlF). utfärdar uppehållskort och permanent uppehållskort (3 a kap. 12 a § 2 och 3 UtlL). Uppehållskort och permanent uppehållskort ska utfärdas senast efter ansökan om ett sådant kort och i samband med utfärdandet får kräva att sökanden visar upp vissa handlingar till styrkande av att villkoren är uppfyllda (3 a kap. Prop. 2020/21:120 9 och 10 §§ UtlF). utfärdar även intyg om inlämnad ansökan om uppehållskort till en utlänning som har ansökt om sådant kort. Ett sådant intyg ska utfärdas (3 a kap. 7 § UtlF). Ett uppehållskort ska gälla för utfärdandet eller under den beräknade vistelsetiden för den person som uppehållsrätten härleds från om denna inte överstiger . Uppehållskortet förlorar sin giltighet om innehavaren vistas utanför och om det inte finns särskilda skäl för detta, t.ex. graviditet och förlossning eller allvarlig sjukdom (3 a kap. 7 a § UtlF). Ett permanent uppehållskort ska förnyas av utan särskild ansökan om det. Ett permanent uppehållskort förlorar sin giltighet om innehavaren vistas utanför under två på varandra följande år (3 a kap. 7 b § UtlF). Uppehållskort och permanenta uppehållskort utfärdas i samma format som bevis om uppehållstillstånd (s.k. uppehållstillståndskort), dvs. i det format som följer av förordning (EG) nr 1030/2002. Det innebär bl.a. att korten innehåller ett lagringsmedium med innehavarens fotografi. Till skillnad mot uppehållstillståndskort innehåller lagringsmediet dock inte två fingeravtryck av innehavaren. 5.3.2Regler om nationella identitetskort Det svenska nationella identitetskortet är inte lagreglerat. Bestämmelserna finns i stället i förordningen om nationellt identitetskort, som kompletteras av vissa föreskrifter från och . Det nationella identitetskortet är en identitetshandling som kan utfärdas till svenska medborgare efter ansökan. Kortet erbjuds som en serviceåtgärd. Något krav på att ha ett nationellt identitetskort finns inte och till skillnad från vad som gäller för pass finns det inte heller någon skyldighet att ha med identitetskortet vid resor till eller från . Det nationella identitetskortet utfärdas av de myndigheter som är passmyndigheter enligt passlagen. Det betyder att utfärdar kortet i och att vissa svenska ambassader och konsulat utfärdar kortet utomlands (1 § förordningen om nationellt identitetskort och 2 § passlagen). Den som vill ansöka om ett nationellt identitetskort ska inställa sig personligen hos passmyndigheten. Undantag kan medges när ansökan görs vid en ambassad eller ett konsulat (2 § förordningen om nationellt identitetskort). En viss ansökningsavgift ska betalas. Sökanden är skyldig att låta passmyndigheten ta hans eller hennes ansiktsbild. Sökanden ska också styrka sin identitet, sitt svenska medborgarskap och övriga personuppgifter. Är sökanden under ska dessutom ett skriftligt medgivande från vårdnadshavarna lämnas in (3 §). Den ansiktsbild som tas vid ansökan sparas i ett lagringsmedium i kortet (4 §). En kopia av bilden sparas också i det register över nationella identitetskort som för (16 §). Till skillnad från vad som gäller för pass tas inte fingeravtryck i ärenden om nationellt identitetskort. 2020/21:120 Ett nationellt identitetskort är som huvudregel giltigt (5 §). Kortet kan återkallas bl.a. om innehavaren har förlorat eller efter ansökan befriats från sitt svenska medborgarskap (9 §). Den som har ett nationellt identitetskort får enligt 5 § passlagen resa från till andra EU-länder utan att ha med sig pass. 6Anpassningen i fråga om uppehållskort och permanenta uppehållskort 6.1Insamling av fotografi och fingeravtryck Regeringens förslag: En utlänning ska vara skyldig att, i ett ärende om utfärdande av uppehållskort eller permanent uppehållskort, låta fotografera honom eller henne och ta hans eller hennes fingeravtryck. Skyldigheten att låta ta fingeravtryck ska inte gälla om utlänningen är eller om det är fysiskt omöjligt för utlänningen att lämna fingeravtryck. Regeringens bedömning: Det bör inte införas krav på fingeravtryck från EES-medborgare som ansöker om intyg om permanent uppehållsrätt. Promemorians förslag och bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna har inte några invändningar mot förslagen eller bedömningen. Skälen för regeringens förslag och bedömning EU-förordningen kräver fotografi och fingeravtryck Av EU-förordningen följer att de enhetligt utformade uppehållskorten och permanenta uppehållskorten ska innefatta ett lagringsmedium som innehåller en ansiktsbild och två fingeravtrycksbilder av innehavaren. Fingeravtryck ska tas från och med ålder och personer för vilka fingeravtryckstagning är fysiskt omöjlig ska undantas från kravet att lämna fingeravtryck (artikel 7). Vissa grundläggande fri- och rättigheter Av 2 kap. 6 § första stycket regeringsformen framgår att var och en är skyddad mot påtvingade kroppsliga ingrepp från det allmännas sida. Fotografering räknas inte som ett kroppsligt ingrepp (prop. 2017/18:35 s. 12). Det gör däremot fingeravtryckstagning. Var och en har alltså ett skydd mot påtvingad fingeravtryckstagning. Skyddet mot påtvingade kroppsliga ingrepp är inte absolut utan får i vissa fall begränsas genom lag (2 kap. 20 § regeringsformen). Begränsningar får göras endast för att tillgodose ändamål som är godtagbara i ett demokratiskt samhälle och får aldrig gå utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till det ändamål som har föranlett dem. andra villkor ska vara uppfyllda (2 kap. 21 § regeringsformen). För den som inte är svensk medborgare får skyddet mot påtvingade kroppsliga ingrepp begränsas genom lag utan att de förutsättningar som anges i 2 kap. 21 § regeringsformen är uppfyllda (2 kap. 25 § regeringsformen). Ett skydd mot integritetsintrång av olika slag följer även av den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, nedan . Enligt artikel 8 i har var och en rätt till respekt för sitt privat- och familjeliv. Det inbegriper i vissa fall en rätt till skydd mot att bli fotograferad (, Mänskliga rättigheter i europeisk praxis, 5 uppl., 2015, s. 377). Likaså får det antas att fingeravtryckstagning omfattas av skyddet (prop. 2014/15:32 s. 26). Inskränkningar i skyddet godtas bara om de har stöd i lag och i ett demokratiskt samhälle är nödvändiga med hänsyn till vissa uppräknade ändamål, däribland statens säkerhet, den allmänna säkerheten eller förebyggande av oordning eller brott. gäller som lag i . Enligt 2 kap. 19 § regeringsformen gäller vidare att lagar eller andra föreskrifter inte får meddelas i strid med åtaganden på grund av konventionen. En bestämmelse om rätt till respekt för privatlivet finns även i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, nedan stadgan. Möjligheten till begränsningar påminner om de som följer av regeringsformen och . I sammanhanget bör även konvention om barnets rättigheter, nedan , nämnas. inkorporerades i svensk rätt , se lagen (2018:1197) om konvention om barnets rättigheter. Av konventionen följer bl.a. att en bedömning av barnets bästa är det som i första hand ska beaktas vid alla åtgärder som rör barn och att barn ska skyddas från godtyckliga eller olagliga ingripanden i sitt privat- och familjeliv (artiklarna 3 och 16). Slutligen kan nämnas att det bl.a. följer av EU-förordningen att om problem uppstår vid insamlingen av biometriska kännetecken ska medlemsstaterna säkerställa att det finns lämpliga förfaranden för att respektera den berörda personens värdighet (artikel 10.2). I skälen till EU- förordningen anges även att medlemsstaterna i detta sammanhang bör ta särskild hänsyn till kön och de särskilda behoven hos barn och utsatta personer (skäl 27). Myndigheters möjlighet att ta fotografier och fingeravtryck av utlänningar regleras bl.a. i 9 kap. UtlL. Av bestämmelser i det kapitlet följer bl.a. att eller under vissa förutsättningar får fotografera en utlänning och, om utlänningen har fyllt , ta hans eller hennes fingeravtryck. Detta gäller om utlänningen inte kan styrka sin identitet när han eller hon kommer till , om utlänningen ansöker om uppehållstillstånd som flykting eller annan skyddsbehövande eller om det finns grund för förvar (8 §). Av 9 kap. UtlL följer vidare att en utlänning som ansöker om uppehållstillstånd är skyldig att låta , en utlandsmyndighet eller fotografera honom eller henne och ta hans eller hennes fingeravtryck. skyldigheten att låta en myndighet ta fingeravtryck gäller vissa undantag, bl.a. om utlänningen är eller om det är fysiskt omöjligt för utlänningen att lämna fingeravtryck (8 a §). Bestämmelsen i 9 kap. 8 a § UtlL infördes i samband med anpassningen av det svenska regelverket till förordning (EG) nr 1030/2002. gäller även enligt 9 kap. 8 e § UtlL att en utlänning är skyldig att låta fotografera honom eller henne och ta hans eller hennes fingeravtryck om utlänningen ansöker om uppehållsstatus, ett bevis om uppehållsstatus eller ett bevis för gränsarbetare. De undantag från skyldigheten att lämna fingeravtryck som följer av 9 kap. 8 a § UtlL gäller även i dessa ärenden. Nya nationella föreskrifter om fotografi och fingeravtryck Bestämmelserna i gäller som lag i . Det skulle därför kunna hävdas att det inte behövs några nationella föreskrifter om fotografering och tagande av fingeravtryck för utfärdande av de enhetligt utformade uppehållskorten och permanenta uppehållskorten. Vid anpassningen av det svenska regelverket till förordning (EG) nr 1030/2002, som bl.a. införde krav på att innehavarens fotografi och fingeravtryck ska lagras i ett uppehållstillståndskort, gjordes bedömningen att det fanns behov av kompletterande nationella föreskrifter om fotografering och tagande av fingeravtryck. Detta eftersom bestämmelserna i förordning (EG) nr 1030/2002 bedömdes vara ganska allmänt utformade (9 kap. 8 a § UtlL och prop. 2010/11:123 s. 13). Den nu aktuella EU-förordningen hänvisar till förordning (EG) nr 1030/2002 och innehåller motsvarande krav på utformning samt tagande av fotografi och fingeravtryck när det gäller uppehållskort och permanenta uppehållskort. För tydlighets skull och för att skapa enhetlighet i det nationella regelverket bör därför motsvarande nationella reglering som gäller för uppehållstillståndskort även finnas när det gäller uppehållskort och permanenta uppehållskort. De bestämmelser i utlänningslagen som behandlar de fall där bl.a. får fotografera en utlänning och ta hans eller hennes fingeravtryck omfattar inte den nu aktuella situationen. En ny bestämmelse bör därför införas i utlänningslagen som innebär att en utlänning är skyldig att, i ett ärende om utfärdande av uppehållskort eller permanent uppehållskort, låta fotografera honom eller henne och ta hans eller hennes fingeravtryck. Undantag från kravet att lämna fingeravtryck Det följer av EU-förordningen att fingeravtryck ska tas av personer som har fyllt och att personer för vilka fingeravtryckstagning är fysiskt omöjlig ska undantas från kravet att lämna fingeravtryck. Av den nya bestämmelsen i utlänningslagen bör det därför framgå att skyldigheten att låta ta fingeravtryck inte gäller om utlänningen är eller om det är fysiskt omöjligt för utlänningen att lämna fingeravtryck (jfr 9 kap. 8 a § UtlL och prop. 2010/11:123 s. 14 f.). EU-förordningen ställer inte upp något krav på att intyg om permanent uppehållsrätt som utfärdas till unionsmedborgare ska utfärdas i ett särskilt format utan innehåller endast krav på att intygen ska innehålla vissa Prop. 2020/21:120 minimiuppgifter. Av EU-förordningen följer att medlemsstaterna får besluta att ta fingeravtryck även i ärenden om intyg om permanent uppehållsrätt. Om en medlemsstat beslutar att ta fingeravtryck ska de undantag från kravet att lämna fingeravtryck som gäller för nationella identitetskort tillämpas (artiklarna 6 och 3.7). Ett intyg om permanent uppehållsrätt skrivs ut på vanligt A4- papper. Det är inte nu aktuellt att ändra formatet på intyget och därmed inte heller aktuellt att införa ett krav på att en EES-medborgare som ansöker om ett sådant intyg ska lämna fingeravtryck. Några lagändringar beträffande dessa intyg krävs därför inte. 6.2Lagring av fotografi och fingeravtryck i uppehållskort och permanenta uppehållskort Regeringens förslag: Ett fotografi och två fingeravtryck ska sparas i ett lagringsmedium i kortet. Fingeravtryck som inte sparats i ett sådant medium och de biometriska data som tas fram ur fingeravtrycken och ur fotografiet ska förstöras när kortet har lämnats ut eller, om kortet inte har lämnats ut, när det har gått från den dag då det utfärdades. Om ärendet har avgjorts utan att ett kort har utfärdats, ska fingeravtrycken och de biometriska data som tas fram ur fingeravtrycken och ur fotografiet förstöras. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna tillstyrker eller har inte några invändningar mot , tidigare Datainspektionen, ser positivt på att det inte inom ramen för detta lagstiftningsärende föreslås att fingeravtryck eller biometriska uppgifter ska få sparas i register eller nationella databaser. Skälen för regeringens förslag EU-förordningens bestämmelser om lagring Av EU-förordningen följer, genom en hänvisning till förordning (EG) nr 1030/2002, att den ansiktsbild och de fingeravtryck som har samlats in ska lagras i ett lagringsmedium i uppehållskortet eller det permanenta uppehållskortet (artikel 7.1). Utom när de krävs för behandling i enlighet med unionsrätten och nationell rätt ska de biometriska kännetecken som lagras för personalisering av uppehållshandlingar förvaras på ett mycket säkert sätt och endast fram till den dag då handlingen hämtas ut, dock aldrig längre än från den dag då handlingen utfärdades. Efter ska de biometriska kännetecknen raderas eller förstöras (artikel 10.3). EU-förordningen utgör inte någon rättslig grund för nationella databaser för lagring av biometriska uppgifter. Detta är en fråga för nationell rätt, som måste vara förenlig med unionsrätten avseende dataskydd (skäl 21). Fingeravtryck och fotografi ska lagras i korten Vid anpassningen av det svenska regelverket till förordning (EG) nr 1030/2002 bedömde regeringen att en bestämmelse skulle införas i utlänningslagen om att ett fotografi och två fingeravtryck ska sparas i ett lagringsmedium i uppehållstillståndskort. Detta i syfte att den svenska regleringen skulle bli sammanhållen och begriplig (prop. 2010/11:123 s. 16). Som framgår ovan hänvisar EU-förordningen till förordning (EG) nr 1030/2002 och innehåller motsvarande krav på bl.a. utformning när det gäller uppehållskort och permanenta uppehållskort. För att skapa enhetlighet i det svenska regelverket bör därför av utlänningslagen även framgå att ett fotografi och två fingeravtryck ska sparas i ett lagringsmedium i uppehållskort och permanenta uppehållskort. Bestämmelsen bör placeras i samma paragraf som den föreslagna bestämmelsen om skyldigheten för utlänningar att låta sig fotograferas och lämna fingeravtryck. Kortens utformning och innehåll i övrigt, vid sidan av att fotografi och fingeravtryck ska lagras i ett lagringsmedium, behandlas inte i propositionen. EU-förordningens bestämmelser i det avseendet behandlas i promemorian och de nationella anpassningar som behövs kan göras i förordning. Fingeravtryck och biometriska data bör förstöras Det fotografi som tas i ett ärende om uppehållskort eller permanent uppehållskort sparas, förutom i kortet, i centrala databas, utlänningsdatabasen. När bestämmelser om fotografi och fingeravtryck för utfärdande av uppehållstillståndskort infördes i utlänningslagen bedömde regeringen att fotografiet inte skulle förstöras men att de fingeravtryck som inte sparas i kortet och de biometriska data som tas fram ur fingeravtrycken och ur fotografiet skulle förstöras när kortet lämnats ut eller när ärendet om uppehållstillstånd har avgjorts utan att tillstånd beviljats (prop. 2010/11:123 s. 16 f.). Regeringen har gjort motsvarande bedömning i fråga om fotografi och fingeravtryck för utfärdande av bevis om uppehållsstatus och bevis för gränsarbetare (prop. 2019/20:178 s. 45). Motsvarande bör även gälla beträffande fotografi och fingeravtryck för utfärdande av uppehållskort och permanenta uppehållskort. Det innebär att de fingeravtryck som inte sparas i kortet och de biometriska data som tas fram ur fingeravtrycken och fotografiet i ett ärende om uppehållskort eller permanent uppehållskort, ska förstöras när kortet har lämnats ut eller ärendet har avgjorts utan att ett kort har utfärdats. För att den nationella regleringen ska uppfylla kraven i EU-förordningen bör det av bestämmelsen även framgå att om kortet inte har lämnats ut ska de aktuella uppgifterna alltid förstöras när det har gått från den dag då kortet utfärdades. Några ytterligare bestämmelser om behandlingen av fingeravtrycken och de biometriska data som tas fram ur dessa behövs inte. 6.3Kontroll av uppehållskort och permanenta uppehållskort Regeringens förslag: En utlänning som innehar ett uppehållskort eller ett permanent uppehållskort ska, vid en kontroll enligt 9 kap. 1 eller 9 § utlänningslagen, vara skyldig att låta en polisman, en särskilt förordnad passkontrollant eller en tjänsteman vid , eller fotografera honom eller henne och ta hans eller hennes fingeravtryck, för kontroll av att fotografiet och fingeravtrycken motsvarar det fotografi och de fingeravtryck som finns sparade i kortet. När en kontroll har genomförts, ska det fotografi och de fingeravtryck som tagits för kontrollen förstöras. Detsamma gäller de biometriska data som tagits fram i samband med kontrollen. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna tillstyrker eller har inte några invändningar mot ser positivt på att det inte inom ramen för detta lagstiftningsärende föreslås att fingeravtryck eller biometriska uppgifter ska få sparas i register eller nationella databaser. Skälen för regeringens förslag Biometriska uppgifter som lagrats i lagringsmedium i uppehållskort och permanenta uppehållskort får enligt artikel 11.6 i EU-förordningen bara användas i enlighet med unionsrätten och nationell rätt av vederbörligen bemyndigad personal vid behöriga nationella myndigheter och unionsbyråer i syfte att kontrollera följande: 2.Innehavarens identitet genom direkt tillgängliga jämförbara detaljer, när uppvisande av uppehållshandling krävs enligt lag eller annan författning. Vid passage av EU:s yttre gräns ska alla personer, även de som enligt unionsrätten har rätt till fri rörlighet, underkastas vissa kontroller. Regler om gränspassage för personer och kontroller vid gräns finns i och rådets förordning (EU) 2016/399 av om en unionskodex om gränspassage för personer (kodex om Schengengränserna). Kontrollen omfattar bl.a. personers identitet och nationalitet samt resehandlingens äkthet och giltighet (artikel 8). Nationella bestämmelser som ansluter till gränskodexens regler finns bl.a. i 9 kap. 1 § UtlL. En utlänning som vistas i får även kontrolleras vid en inre utlänningskontroll. Inre utlänningskontroll regleras i 9 kap. 9 § UtlL och syftar till att kontrollera utlänningens rätt att vistas här. Sådan kontroll får endast vidtas om det finns grundad anledning att anta att utlänningen saknar rätt att uppehålla sig här i landet eller om det annars finns särskild anledning till kontroll. 2020/21:120 Av utlänningslagen följer att den som innehar ett uppehållstillståndskort är skyldig att vid en gränskontroll låta bl.a. en polisman fotografera honom eller henne och ta hans eller hennes fingeravtryck, för att kontrollera att fotografiet och fingeravtrycken motsvarar det fotografi och de fingeravtryck som finns sparade i uppehållstillståndskortet. Skyldigheten gäller även vid en inre utlänningskontroll (9 kap. 8 b § UtlL). Själva kontrollen görs därefter genom en datorstödd jämförelse (prop. 2010/11:123 s. 19). gäller motsvarande skyldighet för en utlänning som innehar ett bevis om uppehållsstatus eller ett bevis för gränsarbetare (9 kap. 8 b §). Grundläggande fri- och rättigheter ska beaktas Som redogörs för närmare i avsnitt 6.1 ger bl.a. regeringsformen och enskilda ett skydd mot påtvingade kroppsliga ingrepp och andra integritetsintrång. Som framgår i det avsnittet aktualiseras regelverken i olika hänseenden vid fotografering och fingeravtryckstagning. Av regelverken följer att inskränkningar av fri- och rättigheterna bara får ske med stöd av lag. Inskränkningarna får dessutom bara förekomma med hänsyn till vissa intressen och de ska vara proportionerliga. Som framgår i avsnitt 6.1 ska även hänsyn tas till . Av konventionen följer bl.a. att en bedömning av barnets bästa är det som i första hand ska beaktas vid alla åtgärder som rör barn. En kompletterande bestämmelse om kontroll av uppehållskort och permanenta uppehållskort EU-förordningen innehåller inga bestämmelser om tagande av fotografi och fingeravtryck för kontroll av uppgifterna på uppehållskorten eller de permanenta uppehållskorten. EU-förordningen innebär dock inte något hinder mot nationella föreskrifter om fotografi och fingeravtryck för kontroll. Syftet med att skärpa säkerhetskraven på det sätt som EU-förordningen anger är att skapa en mer tillförlitlig koppling mellan innehavaren och kortet. Detta ska i sin tur bidra till att skydda korten mot bedräglig användning och förfalskning. Utan några nationella eller unionsrättsliga föreskrifter om kontroll av uppgifterna i korten blir de skärpta säkerhetskraven omotiverade och onödiga. I likhet med vad som gäller för innehavare av uppehållstillståndskort, bevis om uppehållsstatus och bevis för gränsarbetare bör den som innehar ett uppehållskort eller ett permanent uppehållskort vara skyldig att låta sig fotograferas och lämna fingeravtryck vid en gränskontroll och inre utlänningskontroll. Detta i syfte att möjliggöra en kontroll av att innehavarens fotografi och fingeravtryck motsvarar de uppgifter som finns sparade i lagringsmediet på kortet. Den inskränkning som detta innebär i rätten till skydd för privat- och familjelivet kan inte anses gå utöver vad som i ett demokratiskt samhälle är nödvändigt med hänsyn till bl.a. statens säkerhet och förebyggande av oordning och brott. Den nya bestämmelsen bör placeras i samma paragraf som reglerar kontroll av uppehållstillståndskort (9 kap. 8 b § UtlL). Efter kontrollen bör uppgifterna förstöras Det fotografi och de fingeravtryck som tagits samt de biometriska data som tagits fram i samband med kontrollen av uppehållskort och permanenta uppehållskort bör inte få användas för andra ändamål. med vad som gäller vid motsvarande kontroller av uppehållstillståndskort, bevis om uppehållsstatus eller bevis om gränsarbetare bör därför fotografiet, fingeravtrycken och de biometriska data som tas fram ur dessa förstöras efter kontrollen (jfr 9 kap. 8 b § UtlL). Några ytterligare bestämmelser om behandlingen av fotografiet, fingeravtrycken och de biometriska data som tas fram ur dessa behövs inte. Inga författningsändringar i övrigt Av EU-förordningen följer att fotografi och fingeravtryck i uppehållskort och permanenta uppehållskort endast får användas i enlighet med unionsrätten och nationell rätt av vederbörligen bemyndigad personal vid