prop · H90363 · 2021-12-20 00:00:00 — Granskningen har omfattat regeringen och Försvarsmakten och har fokuserat på inriktningsperioden –2020 och tiden strax . Granskningen har omfattat ett stort område, och fokus har lagts på en bredare måluppfyllelsedel samt på att klarlägga orsaker till olika brister och komma fram till relevanta rekommendationer för att åtgärda dessa. I granskningen har vi utgått från att orsakerna till stor del kan härledas till regeringens styrning och/eller Försvarsmaktens interna arbete. 7Fö2015/00953/MFI, s. 11. 8Se bland annat Ds 2019:8, s. 145 f., SOU 2016:63, s. 14, SOU 2018:7, s. 46 f. och prop. 2019/20:1, s. 25. 9SVT Nyheter, ”Arméchefen erkänner: Kommer att missa brigadmålet”, hämtad . R I K S R E V I S I O N E N A T T B Y G G A N A T I O N E L L F Ö R S V A R S F Ö R M Å G A Granskningen har utgått ifrån följande delfrågor: I vilken utsträckning har målen nåtts och inriktningarna följts avseende arméstridskrafterna? Denna delfråga syftar till att undersöka hur den operativa förmågan i arméstridskrafterna har utvecklats och om utvecklingen har skett i linje med skrivningen i den försvarspolitiska inriktningspropositionen.10 Med operativ förmåga avses såväl krigsförbandens krigsduglighet som Försvarsmaktens förmåga att leda dessa förband och lösa uppgifter på högre nivå. Vi har utgått från den lista över förband som beslutades av 2015 och som har en tydlig koppling till arméstridskrafterna och brigaderna. Har regeringens styrning av Försvarsmakten med avseende på arméstridskrafternas utveckling varit ändamålsenlig? Denna delfråga handlar om huruvida regeringen har gett en tydlig och relevant inriktning för Försvarsmaktens arbete med att uppnå ökad operativ förmåga i arméstridskrafterna, samt om styrningen har varit realistisk utifrån ett ekonomiskt och tidsmässigt perspektiv. Har Försvarsmaktens arbete med att stärka arméstridskrafternas operativa förmåga varit effektivt? Denna delfråga handlar om att undersöka om Försvarsmakten har skapat förutsättningar för tillväxt och en ökad operativ förmåga i arméstridskrafterna. I likhet med delfråga 2 handlar denna delfråga om huruvida Försvarsmaktens interna styrning har gett en tydlig och relevant inriktning för arbetet med att uppnå ökad operativ förmåga i arméstridskrafterna. Därutöver undersöks huruvida Försvarsmaktens utvecklingsarbete har varit effektivt. Försvarsberedningen har konstaterat att operativ förmåga utgörs av krigsförbandens krigsduglighet och Försvarsmaktens förmåga att använda krigsförbanden på ett ändamålsenligt sätt.11 Den operativa förmågan utgörs även av krigsförbandens sammantagna förmåga att lösa sina uppgifter vid höjd beredskap.12 Bedömningen av huruvida den operativa förmågan har ökat (delfråga 1) utgår i linje med denna definition dels från hur krigsförbandens krigsduglighet har utvecklats , dels från hur 2014/15:109. 11Ds 2019:8, s. 144 och 160. 12Ibid., s. 327. 10 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N Försvarsmaktens förmåga att leda krigsförbanden för att lösa uppgifter på högre nivå har utvecklats. Våra bedömningar vilar på Försvarsmaktens egna utvärderingar, som tar hänsyn till materiel, personal och anläggningar när förbandens krigsduglighet fastställs, samt våra intervjuer. Därutöver har vi undersökt om •förbanden har tydligt definierade och relevanta uppgifter •försvarsmaktsgemensamma lednings- och logistikresurser finns tillgängliga i arméstridskrafterna •myndighetens självskattningar är rimliga (det kan till exempel gälla om en viktig förutsättning saknas i ett förband som försvårar eller omöjliggör att en uppgift löses och därmed utgör ett hinder för att uppnå en hög KDU). När det gäller arméstridskrafterna är som beskrivits ovan brigadförmågan en viktig förutsättning för krigsförbandens förmåga i väpnad strid. Denna är inte bara summan av de ingående förbandens förmåga utan handlar också om de synergieffekter som strid i brigad innebär. Brigaden ger också möjlighet till självständigt agerande som inte kan uppnås av krigsförband på lägre nivåer. För att kunna ha brigadförmåga krävs en effektiv organisation och förmåga att leda krigsförbanden på taktisk nivå/försvarsgrensnivå. Vi har därför även undersökt om Försvarsmakten har en förmåga att använda krigsförbanden på ett ändamålsenligt sätt. För att regeringens styrning av Försvarsmakten ska bedömas som ändamålsenlig (delfråga 2) krävs följande: •en tydlig behovsanalys och inriktning avseende arméstridskrafternas förmåga •realistiska och uppnåbara mål som underlättar en effektiv förmågeuppbyggnad •adekvat uppföljning och återrapportering av arbetet. För att Försvarsmaktens interna arbete ska bedömas som effektivt (delfråga 3) ska det finnas: •en återrapportering till regeringen med tydliga konsekvensbedömningar av olika beslut •en tydlig myndighetsintern inriktning och styrning avseende arméstridskrafternas förmåga •en uppdaterad och relevant planering och kravställning för förbanden •ett sammanhållet arbete för att öka den operativa förmågan i arméstridskrafterna •prioritering av resurstilldelningen för att skapa förmågetillväxt •en effektiv ansvars- och resursfördelning i förhållande till behovet av personal, materiel och anläggningar R I K S R E V I S I O N E N A T T B Y G G A N A T I O N E L L F Ö R S V A R S F Ö R M Å G A •en tydlig lednings- och lydnadsstruktur •kontroll och överblick över Försvarsmaktens resurser i form av personal, materiel och anläggningar •en adekvat uppföljning av arbetet och åtgärder av större brister •en konstruktiv incitamentsstruktur och arbetskultur. För att svara på delfrågorna har dokumentstudier och intervjuer genomförts. Relevanta dokument för att svara på delfråga 1 utgörs av i första hand: •krigsorganisationsvärdering (bestående av krigsförbandsvärderingar, arméchefens taktiska värdering och Försvarsmaktens operativa värdering): denna visar huruvida arméförbandens krigsduglighet har utvecklats som det varit tänkt och om dessa tillsammans har utvecklat en godtagbar operativ förmåga på lokal, taktisk och operativ nivå •utvärderingar och sammanställningar av deltagande i relevanta övningar: dessa visar vilka förband som har övat och hur ofta samt om lärdomar har omhändertagits på ett ändamålsenligt sätt. Syftet med dokumentstudierna är dels att ta del av hur förbandens förmågeutveckling beskrivs av Försvarsmakten, dels att undersöka om dessa beskrivningar är rimliga vid en jämförelse med intervjuanteckningar från regements- och krigsförbandsbesök. Relevanta dokument för att svara på delfråga 2 har i första hand utgjorts av inriktningsbeslut, instruktion, regleringsbrev, budgetpropositioner och andra regeringsbeslut. Dessa jämförs med den återrapportering som skett från Försvarsmakten i form av budgetunderlag, ÖB:s avvägningsbeslut, årsredovisningar med krigsorganisationsvärderingar och andra relevanta underlag. Granskningen har tagit del av information som delats vid beredningar mellan Försvarsmakten och Försvarsdepartementet. Syftet med dokumentstudierna är att kartlägga vad regeringen har gett för styrsignaler, huruvida styrningen och återrapporteringen har varit sammanhängande under den nuvarande inriktningsperioden samt vad regeringen har rapporterat till . 12 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N Syftet med dokumentstudierna kopplat till delfråga 3 är att undersöka om arbetet med att skapa förutsättningar för ökad förmåga och tillväxt är sammanhängande och ändamålsenligt. Relevanta dokument för att svara på delfråga 3 utgörs av: •avvägningsbeslut: syftet är bland annat att ta reda på hur ÖB och Försvarsmakten har resonerat när arméstridskrafternas förmåga har vägts mot andra försvarsgrenar såväl som olika satsningar inom arméstridskrafterna •krigsförbandsmålsättningar och krigsförbandsspecifikationer: syftet har varit att ta reda på om de målsättningar som satts för förbanden samt för armén i sin helhet är realistiska och relevanta samt om de bidrar till tillväxt och underlättar förmågeökning •Försvarsmaktens strategiska inriktning (FMSI) med tillhörande tillväxtplan: syftet har varit att jämföra Försvarsmaktens interna styrning med regeringens styrning såväl som att undersöka hur inriktningen i FMSI har omhändertagits i avvägningar och i produktionen av krigsförband •inlagor från arméstaben till ledningsstaben: syftet har varit att undersöka vad arméstaben har skrivit avseende brigader och brigadförmåga i arbetet med till exempel avvägningsbeslut samt att utreda hur ledningsstaben har omhändertagit dessa inlagor. Delfråga 1 och 3 På central/strategisk-operativ nivå har vi intervjuat cheferna för lednings-, produktions- och insatsstaben samt delar ur deras personal vid Högkvarteret i . På taktisk nivå har vi intervjuat arméchefen, arméstabschefen och personal vid arméstaben i . På regements- och förbandsnivå har vi intervjuat brigad- och brigadstabscheferna för andra (2. Brigaden) och tredje brigaden (3. Brigaden)13 (i respektive ) samt regements- och förbandschefer vid: (I 19) och Artilleriregementet (A 9) i ; Luftvärnsregementet (Lv 6) i ; (P 4) och Trängregementet (TrängR) i ; Ingenjör regemente (2) i ; Södra skånska regementet (P 7) i Revingehed; samt Ledningsregementet (LedR) i . Vi har även intervjuat personal vid () i . Stridsgruppstaben i Revingehed avvecklades genom försvarsinriktningsbeslut. De två kvarvarande stridsgruppstaberna i respektive bibehöll numrering vid ombildning till 2. respektive 3. Brigadstaben och senare 2. och 3. Någon första brigad har alltså inte funnits –2020. R I K S R E V I S I O N E N A T T B Y G G A N A T I O N E L L F Ö R S V A R S F Ö R M Å G A Syftet med intervjuerna kopplat till delfråga 1 har varit att undersöka vilka övergripande och återkommande problem förbanden har och som leder till brister i förmågan. Vid förbandsbesök har vi tagit del av vittnesmål längst ut i kedjan för att undersöka om förbandens krigsduglighet återspeglar verkligheten (detta gäller såväl personal som materiel och anläggningar) och att undersöka om förbandschefer har kontroll och överblick över sin personal och materiel. Kopplat till delfråga 3 har syftet med intervjuerna på central/strategisk-operativ nivå har varit att undersöka hur Försvarsmakten har tolkat regeringens styrning. På taktisk nivå och regements-/förbandsnivå har vi försökt att skapa oss en bild av om bedömningar och avvägningar är sammanhängande i hela kedjan, från enskilda förband till central ledningsnivå; undersöka hur Försvarsmaktens organisation påverkar tillväxt och förmågeutveckling samt utreda om det finns en gemensam förståelse kring hur arbetet för att öka arméstridskrafternas förmåga ska gå till. Intervjuer vid Försvarsdepartementet har genomförts med personal på enheten för militär förmåga och insatser (MFI). I Försvarsmakten har vi intervjuat personer på Högkvarteret i . Vi har även intervjuat personer som deltagit i Försvarsberedningens arbete. Syftet med intervjuerna är att utreda vilka bedömningar som legat bakom styrningen och inriktningen av Försvarsmakten avseende arméstridskrafterna, samt om det finns samsyn kring hur styrningen gått till och vad den har innehållit. Granskningen har genomförts av en projektgrupp bestående av projektledaren och projektmedarbetaren . Före detta enhetschef har också deltagit i arbetet. och har lämnat synpunkter på granskningsupplägg och på ett utkast till granskningsrapport. Företrädare för (Försvarsdepartementet) och Försvarsmakten har fått tillfälle att faktagranska, sekretessbedöma och i övrigt lämna synpunkter på ett utkast till granskningsrapporten. vill särskilt tacka vår kontaktperson överstelöjtnant samt övrig personal vid LEDS PLANEK Plan på Försvarsmaktens högkvarter för deras värdefulla stöd i arbetet. Vi har granskat Försvarsmakten med avseende på armén. Granskningen av Försvarsmakten har därmed fokuserat på dokument och intervjuer med relevans för arbetet med att stärka arméstridskrafternas operativa förmåga, på krigsförbands-, försvarsgrens- och högkvartersnivå. Vi har inte undersökt hur 14 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N arbetet med de andra två försvarsgrenarna, eller med försvarsmaktsgemensamma funktioner, har fortskridit –2020. Granskningen har heller inte omfattat andra myndigheter eller aktörer på försvarsområdet även om deras verksamheter kan ha påverkan på de frågor som berörs i granskningen. De rekommendationer vi lämnar i denna rapport tar därmed inte hänsyn till eventuella brister eller behov hos andra delar av Försvarsmakten eller andra myndigheter eller aktörer på försvarsområdet. Kapitel 2 är ett bakgrundskapitel som beskriver armén, brigadens funktion och struktur samt hur det svenska försvaret hade påverkats av perioden . I kapitel 3 redogör vi för hur arméstridskrafterna utvecklades –2020 och i vilken utsträckning målen har nåtts och inriktningarna följts avseende arméstridskrafterna. I kapitel 4 redogör vi för regeringens styrning av Försvarsmakten med avseende på arméstridskrafterna och om den har varit ändamålsenlig. I kapitel 5 redogör vi för Försvarsmaktens arbete med att stärka arméstridskrafternas operativa förmåga och om det har varit effektivt. I kapitel 6 framgår slutsatser som har dragit inom ramen för granskningen samt de rekommendationer som riktas till regeringen och Försvarsmakten. R I K S R E V I S I O N E N A T T B Y G G A N A T I O N E L L F Ö R S V A R S F Ö R M Å G A 2 Arméns roll i det nationella försvaret I detta kapitel ger vi en övergripande bild av det granskade området. Vi går igenom olika förbandsnivåer samt en beskrivning av tiden före den granskade försvarsinriktningsperioden och hur den påverkade Försvarsmakten. 2.1Det nationella försvaret ställer krav på högre ledningsnivåer i armén Arméförbandens grundläggande uppgift är väpnad strid, både nationellt och internationellt,14 och kan indelas i följande grupperingar/förband, i stigande storleksordning:15 •grupp: 5–10 soldater •pluton: 30–40 soldater •kompani: 150–200 soldater •bataljon: 600–900 soldater •brigad: 4 000–5 000 soldater •fördelning/division: 10 000–20 000 soldater. från varierade antalet fördelningar och brigader. I takt med att försvaret reducerades kraftigt till 2009 minskade inte bara antalet förband och soldater; de högre förbandsnivåerna avskaffades också. Som framgår av tabell 1 nedan reducerades antalet brigader och bataljoner successivt , från 29 brigader och 116 bataljoner till 2 brigadledningar och 7 bataljoner. inleddes en utveckling mot en ökad mekaniseringsgrad, mot bakgrund av infanteriets sårbarhet för moderna mekaniserade förband. Stridsvagnar köptes in från (varav en del monterades i ). Även bepansrade trupptransport- och stridsfordon inköptes, liksom det i utvecklade och producerade . hade arméförbanden således en hög mekaniseringsgrad. Denna mekanisering innebar stora kostnadsökningar jämfört med infanteriförbanden som ledde till att antalet arméförband behövde minska. Detta skedde huvudsakligen i två försvarsbeslut. försvarsbeslut minskades armén . försvarsbeslut reducerades armén med ytterligare 47 procent.16 14Försvarsmakten, , 2016, s. 10. 16ESO, Försvarets förutsättningar, 2011:2, 2011, s. 139. 16 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N Tabell 1 Inriktning i respektive försvarsbeslut för arméns kvalificerade fältförband, hämtad ur . (3(-)) Ingående (stridande) Kvarvarande outputmål i varje försvarsbeslut (bataljoner) (1985 index 100) Periodisk förändring (%) De fasta brigaderna om 4 000–5 000 soldater upphörde i och med försvarsbeslut, och ersattes av bataljoner om 800–1 000 soldater. Detta skulle skapa större flexibilitet. Avskaffandet av brigaderna gjordes även mot bakgrund av att Försvarsmaktens uppdrag fick större tonvikt på att genomföra insatser utomlands, som bidrag i FN-, EU- och NATO-ledda missioner. De internationella insatserna utgick från bataljonen som huvudsaklig förbandstyp, vilket bidrog till att bataljonen blev den huvudsakliga organisationsformen även för svenska krigsförband. Armén bestod således 2015 av ett kraftigt reducerat antal förband jämfört med tidigare och det fanns heller inte några brigader. I och med omläggningen av den försvarspolitiska inriktningen som utmynnade i försvarsinriktningsbeslutet aktualiserades dock frågan om brigader och brigadförmåga återigen. Enligt Försvarsmakten är brigaden den optimala organisationsformen för strid på marken. Brigaden beskrivs som en balanserad, allsidigt sammansatt stridsgrupp där manöverförband och understödjande funktioner samverkar för att gemensamt lösa en uppgift. Brigaden är således ett system av system, och det är först på brigadnivån som arméstridskrafterna uppnår kombinerade vapen.17 Brigaden uppges vidare vara en förutsättning för att åstadkomma tillräckliga synergieffekter för att kunna genomföra strid mot en kvalificerad motståndare även vid höga konfliktnivåer.18 19 Brigaden ska självständigt kunna lösa stridsuppgifter med sina egna förmågor, vilket ställer krav på att alla grundläggande förmågor (verkan, rörlighet, skydd, underrättelser, uthållighet och ledning) ingår i brigadens 17Kombinerade vapen är den samlade benämningen på funktioner, förband och system i samverkan. Begreppet omfattar skjutande vapensystem, system som har en mer understödjande uppgift (till exempel fältarbeten) och förband där vapen, annan materiel och personal sammanförts i syfte att åstadkomma en viss förmåga (se Försvarsmakten, Arméreglemente Taktik, 2013, s. 22). 18Försvarsmakten, Arméreglemente Taktik, 2013, s. 12. 19Försvarsmakten, , 2016, s. 10. R I K S R E V I S I O N E N A T T B Y G G A N A T I O N E L L F Ö R S V A R S F Ö R M Å G A En brigad byggs normalt upp av 3–4 manöverbataljoner, en artilleribataljon och en ingenjörbataljon samt spanings-, luftvärns-, lednings- och logistikförband. 2.2Arbetet börjar efter en period av nedskärningar och starkt fokus på internationella insatser Försvarsbesluten baserades på att den ryska militära förmågan och beredskapen bedömdes ha nedgått. Även om det fanns stora osäkerheter kring den framtida utvecklingen i , ansåg många bedömare att situationen i hade stabiliserats i positiv riktning.20 När försvarsbeslutet togs av bedömdes det säkerhetspolitiska läget i vara präglat av lugn, stabilitet och nära samarbete. Ett enskilt väpnat angrepp mot bedömdes därför som osannolikt under överskådlig framtid (minst en tioårsperiod). Enligt Försvarsberedningen innebar detta i sin tur att väpnat angrepp i praktiken avskrevs som dimensioneringsgrund för det militära och civila försvaret och som utgångspunkt för en sammanhållen totalförsvarsplanering.21 Bara , , hade emellertid det ryska agerandet gentemot grannländerna, främst och , inneburit en förändrad och mer negativ syn på . Försvarsberedningen formulerade det så kallade lackmustestet, som angav att skulle komma att bedömas utifrån hur det agerade mot sina grannländer i före detta . sågs som en indikation på detta. Annekteringen av och aggressionen mot 2014 bekräftade slutligen enligt Försvarsberedningen att ”förbehåller sig rätten att styra över andra staters säkerhetspolitiska vägval och är berett att bryta mot folkrätten, ingångna avtal och etablerade europeiska principer för att hävda sina intressen”.22 I försvarsbeslutet var den nationella försvarsdimensionen återigen i fokus. Totalförsvaret skulle enligt beslutet i första hand utformas för att kunna möta ett väpnat angrepp och försvara territorium. 2.2.2 Läget i Försvarsmakten års försvarsinriktningsbeslut För att bedöma regeringens och Försvarsmaktens arbete med att stärka arméstridskrafternas operativa förmåga –2020, är det nödvändigt att förstå och utgå från hur läget såg ut i Försvarsmakten . 20Ds 2019:8, s. 22. 21Ibid., s. 22 ff. 22Ibid., s. 23. 18 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N Under hade ett starkt fokus på internationella insatser fått genomslag på ett antal för försvar viktiga områden: Fokus på krigsdugliga förband utomlands; på ekonomisk hushållning hemmavid Internationella insatser skiljer sig från uppgifter kopplade till det nationella försvaret på flera sätt. Hotbilden utgörs av en lågteknologisk motståndare och verksamheten utomlands utgår från befästa baser snarare än förband som rör sig kontinuerligt över ett större område. Baserna gör det möjligt att ha ett omfattande logistikstöd, adekvat och modern utrustning och ett välutbyggt lednings- och sjukvårdsstöd. Uppgifterna handlar mer om patrullering och underrättelseinhämtning och mindre om samordnad strid. Samarbete med andra länder är viktigt och kräver viss anpassning av förbanden. Önskan att undvika egna förluster påverkar hur man agerar. När Försvarsmaktens huvudsakliga uppgift var att skicka styrkebidrag utomlands var fokus på att skapa förband med hög förmåga för att kunna delta i olika internationella insatser. En viktig uppgift för de svenska förbanden var att vidmakthålla den förmåga som krävdes för att man skulle kunna skicka trupper utomlands. Förband som inte deltog i internationella insatser hade inga krav på förmåga. Flera av Försvarsmaktens förband bedömdes inte vara funktionella.23 I Perspektivstudien framgick att flera försvarsbeslut inneburit stora förändringar för Försvarsmakten: •en väsentlig kraftig reducering av stridskrafterna •förband och verksamheter hade lokaliserats så att det skulle bli effektivt från ett ekonomiskt perspektiv och inte från ett militärt •försvarslogistiken hade förändrats, men inte med utgångspunkt i operativa krav •chefsroller hade delvis förändrats från förvaltningsmässiga utgångspunkter snarare än militära.24 Sammantaget bedömdes Försvarsmakten ha en stor förmågebredd, men med så få förband fanns begränsningar i relation till de militärstrategiska målsättningarna, i synnerhet i högre konfliktnivåer. Det rådde inte balans mellan förband för underrättelse- och säkerhetstjänst, skydd, uthållighet/logistik, basering och ledning i förhållande till antalet verkansförband. Detta innebar att verkansförbanden inte kunde utnyttjas optimalt. Antalet verkansförband var dessutom lågt. Organisationen beskrevs som strukturerad mer utifrån 23Försvarsmakten, Försvarsmaktens kompletterande underlag om långsiktig ekonomisk balans, 2013, samt intervju med företrädare för ledningsstaben, . 24Försvarsmakten, Slutredovisning av Försvarsmaktens perspektivstudie –2018 Tillväxt för ett starkare försvar, 2018, bilaga 1, s. 14. R I K S R E V I S I O N E N A T T B Y G G A N A T I O N E L L F Ö R S V A R S F Ö R M Å G A kompetensbredd och kompetensbevarande än utifrån att lösa uppgifterna. Detta innebar begränsade förutsättningar att möta ogynnsamma händelseutvecklingar. Likväl hade organisationen, genom att vidmakthålla kompetens, bibehållit handlingsfrihet för tillväxt inom samtliga områden.25 Redundans och logistik hade nedprioriterats och funktioner hade centraliserats Eftersom det inte bedömdes finnas någon risk för ett väpnat angrepp mot , fanns det inte några starka skäl att upprätthålla redundans och logistiskt stöd till förbandens verksamhet kopplat till nationellt försvar. Förband som skulle skickas utomlands utrustades med det de behövde och fick med sig det logistiska stöd de behövde. I övrigt nedprioriterades logistiken, och den gällande fredsrationaliteten innebar att det mest lämpliga var att rent organisatoriskt centralisera ansvaret för logistiken, utan hänsyn till förbandens behov vid ett väpnat angrepp mot . Den bärande tanken var att behålla förmågor på en miniminivå, och rådigheten över materielen hade lagts över på försvarsmaktsgemensamma funktioner. Exempelvis var det chefen för ett ledningsförband som kunde besluta om kommunikationsutrustning i stridsvagnar, inte arméchefen. Perioden av avspänning i närområde fick även genomslag på lagerhållningen.