prop · H803124 · 2021-03-11 00:00:00 — personskador som drabbat en enskild till följd av en olycka. om en enskild som varit inblandad i en trafikolycka behandlas i en stor krets kan innebära risker för den personliga integriteten. att ett flertal personer får kännedom om de personskador som den enskilde drabbas av till följd av olyckan. Det kan heller inte uteslutas att den som Prop. 2020/21:124 varit inblandad i en olycka i vissa fall kan uppfattas som klandervärd. att begränsa de risker som finns kan det inledningsvis konstateras att den föreslagna regleringen innehåller bestämmelser om för vilka ändamål uppgifterna i Strada får behandlas. De angivna ändamålen är alla trafiksäkerhetsanknutna, vilket anger ramen för vilken behandling som är tillåten. För att uppnå de trafiksäkerhetsrelaterade mål för vilka uppgifter från Strada används krävs i normalfallet inte att den enskilde kan identifieras. Uppgifterna i databasen behandlas därför så att personnummer eller motsvarande identitetsbeteckningar, liksom fordons registreringsnummer, plockas bort och ersätts med ett slumpvis utvalt löpnummer. Inte heller namn eller adressuppgifter som kan identifiera en enskild behandlas i databasen. Enligt vad som föreslås i avsnitt 6.11 får Transportstyrelsen endast i vissa särskilt angivna fall behandla uppgifterna så att de åter kan kopplas till en enskild. Sannolikheten för att en enskild identifieras på grundval av de uppgifter som finns tillgängliga i databasen är därmed låg. När det gäller de hälsouppgifter som behandlas i databasen utgörs dessa av en kod som klassificerar den trafikskada som uppstått till följd av en olycka. Uppgifterna avser alltså inte den registrerades hälsotillstånd i övrigt. De uppgifter som behandlas i databasen har därmed begränsats så att enbart uppgifter som verkligen behövs för ändamålen hanteras. Den föreslagna regleringen innehåller vidare bestämmelser som syftar till att begränsa tillgången till uppgifterna till vad var och en behöver för att kunna fullgöra sina arbetsuppgifter. Slutligen kan det konstateras att uppgifterna hos Transportstyrelsen eller andra aktörer till vilka myndigheten lämnar ut uppgifterna inte används för att vidta åtgärder som riktar sig mot någon enskild registrerad. Inte heller om uppgifterna skulle spridas till andra bedöms de kunna medföra myndighetsåtgärder eller beslut som är negativa för den enskilda registrerade. Mot bakgrund av att åtgärder som syftar till att skydda den enskildes integritet vidtas får de risker som finns för den enskilde anses som relativt begränsade. Sammantaget bedöms syftet att minska antalet döda och allvarligt skadade i trafiken tillsammans med de skyddsåtgärder som införs uppväga de nackdelar som kan uppstå för den enskilde genom behandlingen av personuppgifter i databasen. Mot denna bakgrund anser regeringen att den föreslagna regleringen är proportionell mot de mål som eftersträvas. Regeringens förslag: Lagen ska gälla vid behandling av personuppgifter i databasen. Lagen ska även gälla vid behandling av uppgifter i databasen som gäller avlidna personer. Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. promemorian föreslås att lagen ska gälla vid behandling av person- uppgifter i databasen om behandlingen är helt eller delvis automatiserad. dataskyddsförordningen gäller för behandling av personuppgifter som företas på automatisk väg samt på behandling som inte är automatisk, om i eller kommer att ingå i ett register. 2020/21:124 anser att bestämmelsen om den föreslagna lagens tillämpningsområde bör ändras eller tas bort. Övriga remissinstanser lämnar inte några synpunkter på förslaget. Skälen för regeringens förslag: Den föreslagna lagen ska gälla för behandling av personuppgifter i den databas över olyckor och personskador i trafiken som förs av Transportstyrelsen. Med databasen avses den samling av uppgifter om sådana olyckor i transportsystemet som framgår av avsnitt 6.5.1 och om de personer som varit involverade i sådana olyckor. EU:s dataskyddsförordning ska enligt artikel 2.1 tillämpas på helt eller delvis automatiserad behandling av personuppgifter och på annan behandling av personuppgifter som ingår i eller kommer att ingå i ett register. Förordningen hindrar dock inte att medlemsstaterna fritt bestämmer tillämpningsområdet för nationell lagstiftning. Det innebär att den nationella registerlagstiftningen för den verksamhet som regleras kan ha ett vidare eller snävare tillämpningsområde än dataskyddsförordningen i fråga om vilken typ av behandling som omfattas. Lagen bör gälla för behandling av personuppgifter i databasen, oavsett på vilket sätt – automatiserat eller manuellt – som behandlingen görs. I linje med synpunkt anser regeringen att det saknas skäl att avgränsa lagens tillämpningsområde till att enbart avse behandling som är helt eller delvis automatiserad. Strada innehåller även uppgifter om avlidna personer. Av skäl 27 i dataskyddsförordningen framgår att uppgifter om avlidna personer inte omfattas av förordningens bestämmelser. Medlemsstaterna får dock fastställa bestämmelser för behandlingen av personuppgifter som rör avlidna personer. För en anhörig till en avliden person som finns registrerad i Strada kan det upplevas som känsligt utifrån integritetssynpunkt att uppgifter om den avlidne behandlas i databasen. Det finns därför skäl att tillämpa bestämmelserna om personuppgiftsbehandling i den föreslagna lagen även vid behandling av uppgifter om avlidna personer. Däremot blir inte dataskyddsförordningens bestämmelser som sådana tillämpliga på behandlingen av uppgifter om avlidna. 6.3Förhållandet till annan reglering Regeringens förslag: Lagen ska innehålla en bestämmelse som tydliggör att lagen kompletterar EU:s dataskyddsförordning. Lagen ska vidare ange att dataskyddslagen och föreskrifter som har meddelats i anslutning till dataskyddslagen gäller vid behandling av personuppgifter i databasen, om inte annat följer av lagen eller föreskrifter som har meddelats i anslutning till den. Promemorians förslag överensstämmer delvis med regeringens. Promemorians förslag har en annan lagteknisk utformning och innehåller inte någon bestämmelse som klargör förhållandet till dataskyddslagen. Remissinstanserna: anser att det tydligt bör framgå att bestämmelserna kompletterar EU:s dataskyddsförordning och i tillämpliga fall annan nationell lagstiftning. Skälen för regeringens förslag: EU:s dataskyddsförordning är direkt Prop. 2020/21:124 tillämplig och ska inte genomföras i svensk rätt. oavsett om det införs en bestämmelse som hänvisar till förordningen eller inte i den föreslagna lagen. För att undvika att ge bilden av att den huvudsakliga dataskyddsregleringen finns i den föreslagna lagen anser regeringen, liksom , att det i lagen bör införas en bestämmelse som upplyser om att lagen innehåller kompletterande bestämmelser till EU:s dataskyddsförordning. Hänvisningar till EU-rättsakter kan göras antingen statiska eller dynamiska. Den föreslagna lagen innehåller bestämmelser om att lagen kompletterar EU:s dataskyddsförordning, om att termer och uttryck har samma betydelse som i förordningen och om i vilken utsträckning särskilda kategorier av personuppgifter (känsliga personuppgifter) enligt artikel 9 i förordningen får behandlas i databasen. Hänvisningarna bör enligt regeringens uppfattning vara dynamiska, dvs. avse förordningen i den gällande lydelsen. På så sätt säkerställs att den direkt tillämpliga förordningen får genomslag. I lagen (2018:218) med kompletterande bestämmelser till EU:s dataskyddsförordning, i det följande kallad dataskyddslagen, och i förordningen (2018:219) med kompletterande bestämmelser till EU:s dataskyddsförordning finns bestämmelser som på generell nivå kompletterar EU:s dataskyddsförordning. I 1 kap. 6 § dataskyddslagen anges att om en annan lag eller förordning innehåller någon bestämmelse som avviker från den lagen, tillämpas den bestämmelsen. Dataskyddslagen är alltså subsidiär och dess bestämmelser kommer att gälla för personuppgiftsbehandlingen i databasen om inte den föreslagna lagen anger något annat. En bestämmelse som tydliggör att den föreslagna lagen inte utgör en uttömmande nationell reglering under EU:s dataskyddsförordning har ett pedagogiskt värde och en sådan bestämmelse bör därför föras in i lagen. 6.4Strada utökas till att även innehålla uppgifter om olyckor i fritidssjöfart Regeringens bedömning: Uppgifter om olyckor inom fritidssjöfarten bör rapporteras till databasen. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: De remissinstanser som yttrar sig i denna del, bl.a. , , Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, Kommuner och Regioner (SKR, tidigare Kommuner och Landsting), Trafikanalys och ställer sig positiva till bedömningen. Skälen för regeringens bedömning Det finns brister i det tillgängliga underlaget avseende skadade i fritidssjöfart Det regeringsbeslut som fattades 1996 om att inrätta ett nytt informationssystem omfattade sådana skador och olyckor som uppstått i vägtransportsystemet. Det är därmed i huvudsak sådana uppgifter som rapporteras till Strada. gäller nollvisionen och de trafikpolitiska målen för alla transportslag. Även sjöfartsområdet omfattas alltså av dessa målsättningar. Inom yrkessjöfarten är antalet omkomna få – dödsolyckor inom sjöfarten förekommer främst inom fritidsbåtstrafiken. Mellan av antalet dödsfall på sjöfartsområdet inträffar inom fritidssjöfarten. I fråga om antalet omkomna inom fritidssjöfarten finns bra underlag för statistiken. Däremot saknas tillförlitlig statistik över antalet allvarligt skadade. Denna brist har uppmärksammats . Redan i samband med att nuvarande etappmål för sjötransportområdet beslutades konstaterade regeringen det fanns brister i statistiken avseende fritidsbåtolyckorna och att det för att nå målet med att minska antalet omkomna och allvarligt skadade var av avgörande betydelse att förbättra statistiken på området (prop. 2008/09:93 s. 48). Uppgifter om olyckor med fritidsfartyg bör rapporteras till Strada , och har en skyldighet att underrätta Transportstyrelsen om olyckor med fritidsfartyg enligt 21 § andra och tredje styckena förordningen (1990:717) om undersökning av olyckor. Det saknas dock en fastställd ordning för hur denna rapportering ska gå till. Transportstyrelsen har drivit ett pilotprojekt i och om insamling av data om bl.a. fritidsbåtolyckor. Insamlingen sker från akutsjukhus på samma sätt som gäller vid rapporteringen av olyckor i vägtransportsystemet. Verksamheten har enligt Transportstyrelsen fallit väl ut och uppgifterna om dessa olyckor har lett till nya insikter om vilken typ av olyckor som är vanligast, var de inträffar och vilka skador som blir följderna. Regeringen anser att det även inom området för fritidssjöfart är angeläget att kunna få uppgifter om de olyckor och skador som uppstår, i syfte att uppnå målet med att minska antalet döda och allvarligt skadade på området. Regeringen ser positivt på det pilotprojekt som har bedrivits när det gäller insamling av uppgifter och på att säkerhetshöjande insatser kunnat vidtas baserat på informationen. En begränsad rapportering ger dock inte det underlag som behövs för att nå de transportpolitiska målen. De uppgifter som samlas in når heller inte upp till de krav som förutsätts för att de ska kunna användas till officiell statistik. Regeringen anser därför att det bör säkerställas att det sker en kvalitativ, kontinuerlig och riksomfattande datainsamling avseende olyckor som uppstår i fritidssjöfarten och att denna insamling även bör omfatta uppgifter om vilka typer av skador som uppstår och deras allvarlighetsgrad. Ett antal remissinstanser delar också uppfattningen att datainsamling till Strada bör utökas till att även gälla sådana uppgifter. Mot denna bakgrund bör de uppgiftsskyldigheter som föreslås i avsnitt 6.10 även omfatta olyckor i fritidssjöfart. 6.5.1Olyckor som ska rapporteras till Strada Regeringens förslag: I lagen avses med vägtrafikolycka: en plötslig händelse eller serie av händelser som har inträffat helt eller delvis på en väg och involverat ett fordon i rörelse, olycka i trafikmiljö: en plötslig händelse eller serie av händelser som har involverat en trafikant och inträffat –helt eller delvis på en väg, –helt eller delvis på en gångbana som inte ligger invid en väg, –på en buss- eller spårvagnshållplats, eller –ombord på en spårvagn, olycka med terrängmotorfordon: en plötslig händelse eller serie av händelser som har involverat ett terrängmotorfordon i rörelse, och olycka med fritidsfartyg: en plötslig händelse eller serie av händelser som har involverat ett sjösatt fritidsfartyg. Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. I promemorians förslag har olyckor avgränsats till oavsiktliga händelser. Remissinstanserna: Flera remissinstanser, bl.a. Transportstyrelsen, Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, , () och framför synpunkter när det gäller begränsningen till oavsiktliga händelser eftersom det finns behov av att samla uppgifter även om avsiktliga händelser och då det kan vara svårt att avgöra om en olycka är oavsiktlig eller inte. anser vidare att uttrycket skadehändelse bör användas i stället för olycka, att inte bara händelser på allmän väg ska omfattas och att händelser med alla typer av fordon i terräng bör omfattas. anser att även fotgängares singelolyckor ska omfattas av definitionen av vägtrafikolycka och att olycka i trafikmiljö även bör omfatta olyckor som inträffar på en cykelbana. När det gäller definitionen av olycka i trafikmiljö anser Kammarrätten i att det kan uppstå tillämpningssvårigheter när det gäller att avgöra vilka gångbanor som inte ligger invid en väg. Skälen för regeringens förslag lämnar uppgifter om vägtrafikolyckor där personskada eller dödsfall har inträffat. Även olyckor i terräng med terrängskoter rapporteras in om de involverat ett fordon i rörelse och medfört en personskada eller ett dödsfall. De uppgifter som rapporteras från sjukvården avser personer som sökt vård för en skada som uppstått i vägtrafikmiljö eller till följd av en olycka med terrängmotorfordon. Det innebär att vårdgivares rapportering till Strada är vidare än den som gäller för . Därutöver rapporteras olyckor inom fritidssjöfarten. I avsnitt 6.10 föreslås att bestämmelser om skyldighet att rapportera uppgifter till Strada förs in i lagen. För att tydliggöra vilka olyckor som omfattas av uppgiftsskyldigheten bör vissa uttryck som används i lagen definieras. Allmänt om definitionerna av olyckor Samtliga definitioner av olyckor som föreslås i promemorian avser en oavsiktlig plötslig händelse eller serier av händelser. Flera remissinstanser har invändningar mot att avgränsa rapporteringen på detta sätt. Regeringen konstaterar att självmord och andra avsiktliga händelser visserligen inte längre omfattas av det som i den officiella statistiken anges om omkomna i vägtrafikolyckor. påpekar kan det dock vara svårt att avgöra intentionen bakom en olyckshändelse. Såväl Myndigheten för samhällsskydd och beredskap som Transportstyrelsen anför vidare att det finns flera skäl att alltjämt inkludera avsiktliga händelser i rapporteringen till Strada, bl.a. då sådana uppgifter kan användas vid suicidpreventivt arbete. I likhet med remissinstanserna anser regeringen att avgränsningen till oavsiktliga händelser i definitionen riskerar att leda till gränsdragningsproblem och till ett försämrat underlag i databasen. görs heller inte någon sådan avgränsning i fråga om vilka olyckor som rapporteras till Strada. Händelser som efter en särskild kontroll bedöms vara avsiktliga sorteras i stället bort i samband med framställningen av den officiella statistiken. Ordet oavsiktlig bör därför enligt regeringens uppfattning utgå ur definitionerna av olyckor. När det gäller den övriga utformningen av definitionerna föreslår Myndigheten för samhällsskydd och beredskap att uttrycket ”som medfört personskada” bör läggas till för att exkludera olyckor som enbart medfört materiella skador. Även har en liknande synpunkt. Definitionerna av olyckor bör emellertid enligt regeringens uppfattning ange vilka typer av olyckor som uppgiftsskyldigheten ska omfatta. Att den rapportering som ska ske till Strada ska avse olyckor på vilka det följt en personskada eller ett dödsfall eller där personen sökt vård till följd av olyckan framgår av de bestämmelser om uppgiftsskyldighet som föreslås i avsnitt 6.10. Till skillnad från anser regeringen vidare att ordet ”olycka” är lämpligt för att beskriva den händelse som ska omfattas av rapporteringsskyldighet. I detta avseende kan det också påpekas att det är den inträffade olyckan som ska rapporteras, även om den bakomliggande orsaken till olyckan kan vara ett långsamt eller ständigt pågående skeende, t.ex. en jorderosion. Mot den bakgrunden bör ordet plötslig kvarstå i definitionerna. Några remissinstanser framför att även vissa andra typer av olyckor bör omfattas av rapporteringsskyldigheten. Regeringen ser dock inte skäl att utvidga rapporteringen till att omfatta ytterligare olyckstyper. Enligt den kungörelse som ligger till grund för rapportering ska rapportera vägtrafikolyckor som myndigheten har fått kännedom om och som lett till personskada eller dödsfall. Av kungörelsen framgår emellertid inte närmare vad som avses med vägtrafikolycka. Enligt bestämmelserna får Transportstyrelsen meddela de ytterligare föreskrifter som behövs för rapporteringen. föreskrifter med stöd av bemyndigandet har inte utfärdats men Transportstyrelsen har utarbetat en handledning att användas av vid rapporteringen. Enligt handledningen avses med vägtrafikolycka att händelsen – utöver att den lett till att en person omkommit eller skadats – har inträffat i trafik på väg och att minst ett fordon har varit i rörelse. Handledningen anger vidare att med väg avses sådan väg, gata, torg och annan led eller plats som allmänt används för trafik med motorfordon eller led som är anordnad för cykeltrafik samt gång- och ridbana invid väg. Detta överensstämmer med definitionen av väg i 2 § förordningen (2001:651) om vägtrafikdefinitioner. Utgångspunkten bör vara att alltjämt bör rapportera vägtrafikolyckor, på det sätt som begreppet förstås vid rapporteringen. I promemorian föreslås en vägtrafikolycka definieras som en oavsiktlig, plötslig händelse, eller serie av händelser, som har inträffat i trafik på en väg vari deltagit minst ett fordon i rörelse. Enligt vad som framgår ovan bör ordet oavsiktlig inte ingå i definitionen. Mot bakgrund av att händelsen ska ha inträffat på en väg och involverat minst ett fordon i rörelse bör även ”i trafik” kunna utgå. Med anledning av synpunkten från kan det framhållas att definitionen av väg i förordningen om vägtrafikdefinitioner omfattar såväl allmän som enskild väg. Till skillnad från anser regeringen inte att fotgängares singelolyckor ska omfattas av definitionen, eftersom sällan får kännedom om denna olyckstyp. Sådana olyckor fångas i stället upp av sjukvårdens rapportering. Sammanfattningsvis bör vägtrafikolycka definieras som en plötslig händelse, eller serie av händelser, som har inträffat helt eller delvis på en väg och involverat ett fordon i rörelse. Definitionen av vägtrafikolycka innebär bl.a. att ett fordon ska ha varit involverat. Avsikten med att inhämta uppgifter från sjukvården är att även fånga upp andra typer av olyckor och skador som uppstår i trafiken, t.ex. fallolyckor bland gångtrafikanter. För detta ändamål behövs en definition som är vidare än den som gäller för rapportering. I promemorian föreslås att uttrycket olycka i trafikmiljö används för det ändamålet. Enligt den föreslagna definitionen ska en sådan olycka avse dels en vägtrafikolycka, dels en oavsiktlig plötslig händelse, eller rad av händelser, som har involverat en trafikant om olyckan har inträffat på väg, på en gångbana, på en buss- eller spårvagnshållplats eller ombord på en spårvagn. Som framgår ovan bör ordet oavsiktlig utgå ur definitionen. En olycka i trafikmiljö kräver alltså, till skillnad från en vägtrafikolycka, inte nödvändigtvis att ett fordon i rörelse varit inblandat. Händelsen ska i stället ha involverat en trafikant. Enligt 2 § förordningen om vägtrafikdefinitioner är en trafikant den som färdas eller annars uppehåller sig på en väg, i ett fordon på en väg eller i terräng samt den som färdas i terräng. Händelsen kan också ha inträffat på andra platser än en väg. Som anges ovan avses med väg sådan väg, gata, torg och annan led eller plats som allmänt används för trafik med motorfordon eller led som är anordnad för cykeltrafik samt gång- och ridbana invid väg. För att även inkludera gångbanor som inte ligger invid en väg anges detta uttryckligen i bestämmelsen. Kammarrätten i menar att en sådan reglering kan Mot bakgrund av att både olyckor som inträffar på gångbanor som ligger intill en väg och olyckor som inträffar på andra gångbanor enligt den föreslagna definitionen ska rapporteras ser dock inte regeringen att det skulle uppstå några tillämpningsproblem. Något tillägg av cykelbana till definitionen, som föreslår, är enligt regeringens bedömning inte nödvändigt, eftersom begreppet väg innefattar såväl en led som allmänt används för trafik med motorfordon som en led som är anordnad för cykeltrafik. Eftersom olyckor på en buss- eller spårvagnshållplats ingår i dagens rapportering från vårdgivarna, bör även dessa olyckor inkluderas i begreppet olycka i trafikmiljö. Med ett terrängmotorfordon avses enligt lagen (2001:559) om vägtrafikdefinitioner ett motordrivet fordon som inte är ett motorfordon och som är inrättat huvudsakligen för att självständigt användas till person- eller godsbefordran i terräng. Terrängmotorfordonen delas in i terrängvagnar och terrängskotrar. En terrängvagn är ett terrängmotorfordon med en tjänstevikt över . En terrängskoter har en tjänstevikt om högst och delas in i snöskotrar och terränghjulingar, som är en annan typ av terrängskoter än en snöskoter. rapporterar olyckor med terrängskoter. Det saknas anledning att exkludera olyckor med terrängvagnar från rapporteringsskyldigheten, varför även sådana olyckor bör rapporteras till Strada. Regeringen föreslår därför att olycka med terrängmotorfordon definieras och att med sådan olycka avses en plötslig händelse, eller serie av händelser, som har inträffat med ett terrängmotorfordon i rörelse. Det saknar betydelse var olyckan inträffat. Den kan med andra ord ha inträffat på väg eller i terräng. I promemorian föreslås att med olycka med fritidsfartyg avses en oavsiktlig, plötslig händelse eller rad av händelser som har inträffat med ett fritidsfartyg. I enlighet med vad som anförs på sidan 26 bör ordet oavsiktlig utgå. I lagrådsremissen anges att ett fritidsfartyg i hamn eller i drift ska ha involverats. Som Lagrådet påpekar är avsikten att olyckor som involverat ett sjösatt fritidsfartyg ska omfattas, oavsett om fartyget anses ha varit i drift eller inte. Händelser som inträffat när fartyget ligger i vatten ska alltså omfattas, vilket innebär att såväl händelser som inträffar när fartyget ligger i hamn som händelser som inträffar när det lämnat hamnen ska rapporteras. Händelser som inträffat med ett fartyg som är uppställt på land ska däremot inte rapporteras. En olycka med fritidsfartyg bör därför definieras som en plötslig händelse eller serie av händelser om har involverat ett sjösatt fritidsfartyg. Beteckningen fritidsfartyg förekommer i ett antal författningar men är inte definierad i dem. Enligt vad som framgår av 1 kap. 2 § sjölagen (1994:1009) omfattar begreppet fartyg såväl skepp som båt. Regeringen instämmer mot denna bakgrund i Lagrådets slutsats att begreppet fritidsfartyg inte kan anses ha en entydig innebörd. I den nu aktuella lagen framstår det dock inte som nödvändigt att genom en definition avgränsa begreppets närmare innebörd. Mer ändamålsenligt för den rapporteringsskyldighet som är i fråga torde vara att ta fasta på fartygets användningsområde vid olyckstillfället.