prop · H90311 · 2021-09-28 00:00:00 — riksbank anser att EU:s gröna taxonomiförordning kan förväntas bli ett viktigt verktyg för att styra investeringar mot hållbara projekt och verksamheter och förbättra den miljömässiga integriteten. anser även att förordningen bör kunna bli positiv för de finansiella marknadernas funktionssätt och för den finansiella stabiliteten eftersom bättre informationstillgång är en förutsättning för att aktörer i det finan- 2021/22:11 siella systemet ska kunna mäta, prissätta och hantera sina exponeringar mot klimatrelaterade risker. vill dock betona vikten av att bestämmelserna justeras i takt med teknisk utveckling och ny forskning för att minska risken för en alltför stelbent reglering. Skälen för regeringens bedömning Regeringens förslag föranleds av EU:s gröna taxonomiförordning och överensstämmer med de skyldigheter som följer av anslutning till Europeiska unionen. EU-förordningen har beslutats som ett led i för hållbar tillväxt . Den syftar till att styra kapital till hållbara investeringar som bidrar till att nå unionens mål för hållbar tillväxt (skäl 11 i förordningen). Förordningen syftar även till att förbättra den inre marknadens funktionssätt genom att göra det lättare att jämföra investeringar mot harmoniserade kriterier för miljömässig hållbarhet (skäl 12). EU-förordningen innehåller ett nytt regelverk som ska tillämpas i de delar som gäller förordningens klimatrelaterade miljömål och i övrigt . Det nya regelverket innehåller vissa kompletterande krav på hållbarhetsrelaterade upplysningar och på rapportering om hållbarhet. Det medför i sig olika konsekvenser för de aktörer som berörs av förordningen. Eftersom dessa konsekvenser till stor del följer direkt av förordningen hänvisas i den delen till kommissionens konsekvensanalys beträffande handlingsplanen för en hållbar finansmarknad, där förslaget till förordning ingår (Commission staff working document, Impact assessment, SWD (2018) 264 final av ). I propositionen lämnas förslag till lagstiftningsåtgärder som direkt föranleds av att EU:s gröna taxonomiförordning ska börja tillämpas. Förslagen innebär i huvudsak att vissa upplysningar införs i relevanta lagar samt vissa ändringar i fråga om årliga avgifter och om skyldighet för fondförvaltare att lämna information till . Det är lämpligt att det i några lagar på fondområdet anges att får ta ut årliga avgifter för inspektionens verksamhet enligt EU-förordningen. verksamhet enligt olika EU- förordningar finansieras genom årliga avgifter som tas ut av företag som står under tillsyn av inspektionen. Det bedöms inte finnas något rimligt alternativ till denna ordning när det gäller den nu aktuella EU-förord- ningen. FAR efterlyser ett förtydligande i denna del av vilka företag som berörs och om det är såväl avgifter som kommer att tas ut som sanktioner som kommer att kunna beslutas. I denna del motiveras förslaget, liksom den ändring som tidigare gjorts till följd av EU:s förordning om hållbarhetsrelaterade upplysningar (prop. 2020/21:66 s. 44 f.), av att nationella bestämmelser om hållbarhetsupplysningar ersätts av direktverkande EU-reglering. På fondområdet behövs lagstiftningsåtgärder för att fondförvaltare även fortsättningsvis ska betala avgifter för Finans- inspektionens verksamhet i fråga om hållbarhetsupplysningar. Förslagen berör i denna del inte sanktioner. När det gäller de upplysningsbestämmelser som föreslås så har de till syfte att förtydliga vad som gäller. Det framstår inte som ett rimligt alternativ att avstå från sådana förtydliganden. Propositionens förslag om att fondförvaltare ska lämna information till är en följd av beslutet att upphäva den nationella regleringen om hållbarhetsinformation på fondområdet och att denna ersätts med att fondförvaltare ska lämna hållbarhetsrelaterade upplysningar enligt EU:s förordning om hållbarhetsrelaterade upplysningar (samma prop. s. 35 f. och 49 f.). Propositionens förslag innebär att de kompletterande upplysningar som fondförvaltare ska lämna även enligt EU:s gröna taxonomiförordning ska lämnas också till , så att myndigheten kan tillgängliggöra informationen till sparare på fondtorget på ett ändamålsenligt sätt. Det framstår inte som ett lämpligt alternativ att sådan information inte skulle lämnas och i förlängningen inte heller komma sparare till del. I denna del påpekar att det finns en risk för att hållbarhetsinformationen inte hinner presenteras för pensionsspararna på myndighetens webbplats redan till årsskiftet. Informationen får i så fall presenteras så snart det kan ske. Det kan i sammanhanget nämnas att berörda fondförvaltare givetvis inte kan lämna mer omfattande information än vad som är möjligt när lagen träder i kraft. Det kan förväntas att informationen förbättras och blir mer komplett över tiden. Konsekvenser för företag och enskilda En rad aktörer får genom EU:s gröna taxonomiförordning nya krav på att lämna vissa kompletterande hållbarhetsrelaterade upplysningar (se avsnitt 4). Vissa stora företag får även kompletterande krav på hållbarhetsredovisning, vilket är en direkt följd av EU-förordningen. I kommissionens konsekvensanalys anges att taxonomin är ett viktigt steg för att ge större klarhet kring vad som utgör en hållbar ekonomisk aktivitet. Dess påverkan på olika intressenter kommer att bero på den närmare utformningen av taxonomin i delegerade akter som kommissionen antar med stöd av bemyndiganden i förordningen. När det gäller upplysningskrav anges bl.a. att kostnader kan uppstå men att dessa inte bedöms bli påtagligt höga och att aktörernas renommé kan gynnas av att lämna hållbarhetsupplysningar. Vidare får investerare lägre kostnader för att hitta finansiella produkter och tjänster som motsvarar deras preferenser när det gäller hållbarhet (SWD (2018) 264 final s. 106–108). EU:s gröna taxonomiförordning ska tillämpas av ett stort antal finansmarknadsaktörer. Dessa varierar i storlek när det gäller såväl antal anställda som omsättning. Det är inte möjligt att inom ramen för detta lagstiftningsärende närmare redovisa antalet aktörer som direkt omfattas av förordningen eller deras storlek. Vissa ytterligare administrativa kostnader kan uppkomma som en följd av de kompletterande upplysningskrav i EU:s gröna taxonomiförordning som direkt anknyter till EU:s förordning om hållbarhetsrelaterade upplysningar. Administrativa kostnader kan även uppstå för de stora företag som ska komplettera sin hållbarhetsrapportering med redovisning av hur och i vilken utsträckning verksamheten är förknippad med sådan verksamhet 2021/22:11 som anses miljömässigt hållbar enligt EU:s gröna taxonomiförordning. Hur stor denna kostnad blir får antas variera beroende på aktörens verksamhet och eventuella tidigare hållbarhetsarbete. FAR gör bedömningen att kostnader kan uppstå som inte är oväsentliga. Det finns inte anledning att ifrågasätta att så kan vara fallet för vissa stora företag. saknar en mer samlad konsekvensanalys av effekterna för t.ex. onoterade kreditinstitut. Det är förenat med svårigheter att tillhandahålla en sådan analys inom ramen för detta lagstiftningsärende, inte minst då EU-regleringen om hållbarhet på finansmarknadsområdet fortfararande är under utveckling. Effekterna för mindre företag begränsas såtillvida att rapporteringskraven enligt artikel 8 i EU-förordningen bara omfattar vissa företag som är skyldiga att upprätta en hållbarhetsrapport, vilket bl.a. innebär en avgränsning till stora företag enligt EU:s redovisningsdirektiv. De krav som EU:s gröna taxonomiförordning ställer på hållbarhetsinformation och enhetliga kriterier för miljömässig hållbarhet kan förväntas ge positiva effekter för investerare som eftersträvar ett hållbart fondsparande, sparande i försäkringsprodukter eller andra hållbara produkter på finansmarknaden eftersom dessa får bättre möjlighet att välja en lämplig produkt. När det gäller de specifika förslag som lämnas i denna proposition bedömer regeringen att det kan uppstå vissa kostnader för de fondförvaltare som ska lämna upplysningar till . I den mån fondförvaltarna erbjuder berörda fonder även utanför fondtorget för premiepension kan kostnaderna antas vara begränsade eftersom upplysningarna då ändå ska tas fram och lämnas till enskilda sparare. Förslaget bedöms inte ha någon större påverkan på konkurrensförhållandena, vilka efterfrågar en analys av. Det bör dock i viss mån kunna gynna förvaltare av fonder vars medel i större utsträckning placeras i miljömässigt hållbara ekonomiska verksamheter och överlag trovärdigheten på fondtorget när det gäller hållbarhetsaspekter, vilket kan gynna aktiva val. Konsekvenser för myndigheter och domstolar utövar tillsyn över att de aktörer som omfattas av de olika regelverken på finansmarknadsområdet driver sin verksamhet enligt bl.a. lagar och andra författningar som reglerar företagens verksamhet. Till de författningarna läggs nu EU:s gröna taxonomiförordning. Det är också möjligt att t.ex. ansökningar om ändring av fondbestämmelser enligt lagen om värdepappersfonder (4 kap. 9 §) kan komma att beröra frågor med anknytning till EU-förordningen. har kompetens och kapacitet på hållbarhetsområdet. Inspektionens verksamhet med tillståndsärenden finansieras genom avgifter som disponeras av inspektionen och som tas ut av dem som ansöker om tillstånd. Avgifterna regleras i förordningen (2001:911) om avgifter för prövning av ärenden hos . EU:s gröna taxonomiförordning innehåller inte några bestämmelser som medför att inspektionen kommer att behöva pröva ansökningar, anmälningar eller underrättelser enligt den förordningen. Förordningen innebär således inte några ökade kostnader i denna del. övriga verksamhet finansieras via anslag i statens budget. Huvuddelen av kostnaderna, bl.a. kostnaderna för arbetet med regelgivning och tillsyn, täcks av avgifter enligt förordningen (2007:1135) om årliga avgifter för finansiering av verksamhet, som ska uppgå till ett belopp som motsvarar kostnaden för den verksamhet som ska finansieras. Inspektionen redovisar de avgiftsintäkterna mot inkomsttitel på statens budget. bedömer att tillsynen över upplysningskraven i EU:s gröna taxonomiförordning kommer att medföra ett ökat behov av resurser hos myndigheten och att myndigheten bör få ett resurstillskott om . Både och framhåller aspekter som rör tillsynens omfattning och inspektionens kompetens och kapacitet på området. Regeringen konstaterar att EU- regleringen om hållbarhetsupplysningar delvis ersätter nationella regler (jfr prop. 2020/21:66 s. 56 f.), men EU-regleringen är mer detaljerad och omfattar fler aktörer än den nationella regleringen. Som berör finns det en oklarhet när det gäller hur omfattande tillsynen i nu aktuell mening bör vara. Detta beror till stor del på att kompletterande EU-reglering i tekniska standarder för tillsyn ännu inte är beslutad av kommissionen (jfr de bemyndiganden som införts genom artikel 25.2–25.4 i EU:s gröna taxonomiförordning). Om finansmarknadsaktörer enligt kommande tekniska standarder t.ex. ska förlita sig på nyckeltal som rapporteras av företag som de gör investeringar i, torde det minska tillsynens omfattning och behovet av miljökompetens hos tillsynsmyndigheten i denna del. När det gäller hållbarhetsrapportering finns det oklarheter om tillsynens omfattning som kommissionen har för avsikt att hantera i ett lagstiftningsärende som också rör nya krav på extern granskning av företags hållbarhetsrapportering (COM (2021) 189 final). Därtill har det viss betydelse att rapporteringskraven kan komma att fasas in över tiden enligt rättsakter som kommissionen antar (jfr artikel 8.4 i EU- förordningen). Regeringen instämmer i att det är viktigt att syftet med EU:s gröna taxonomiförordning uppfylls och att investerare kan förlita sig på den hållbarhetsinformation som EU-förordningen möjliggör. Regeringen har därför för avsikt att följa de frågor om tillsyn som och tar upp. Regeringen avser att återkomma i frågorna. beslut kan överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Det förväntas inte någon påtaglig ökning av ingripanden från eller överklaganden av beslut om ingripanden. Eventuella merkostnader som kan uppstå för de allmänna förvaltningsdomstolarna med anledning av förslagen kan därför hanteras inom befintliga ekonomiska ramar. får väcka talan i enlighet med marknadsföringslagen (2008:486). Marknadsföringslagen är tillämplig bl.a. då näringsidkare marknadsför eller själva efterfrågar produkter i sin näringsverksamhet. EU:s gröna taxonomiförordning kan få viss betydelse för marknadsföringen av finansiella produkter eftersom den kompletterar upplysningskraven i EU:s förordning om hållbarhetsrelaterade upplysningar. Den förväntas dock inte påverka verksamhet i någon nämnvärd omfattning. Eventuella ökade kostnader kan hanteras inom myndighetens befintliga ekonomiska ramar. kan behöva göra anpassningar av sina informationssystem med anledning av att det nu införs krav på att viss ytterligare 2021/22:11 information ska lämnas enligt EU:s gröna taxonomiförordning. Kostnaderna för detta bedöms kunna hanteras inom myndighetens befintliga ekonomiska ramar. Förslagen medför inte något behov av särskilda informationsinsatser utöver den sedvanliga information om nya regelverk som berörda myndigheter tillhandahåller. Eventuella ökade kostnader kan hanteras inom myndigheternas befintliga ekonomiska ramar. EU:s gröna taxonomiförordning förväntas enligt kommissionens konsekvensanalys underlätta investeringar i hållbara projekt och tillgångar i EU genom att skapa större klarhet kring vilka verksamheter som ska anses miljömässigt hållbara. Detta förväntas bidra till uppfyllelsen av EU:s miljömål, bl.a. att utsläppen av växthusgaser ska minska i linje med . Användningen av taxonomin på produkter och standarder förväntas förbättra den miljömässiga integriteten hos gröna investeringar och därmed minska risken för s.k. grönmålning (eng. green washing) och negativ miljöpåverkan från verksamheter som inte ligger i linje med EU:s miljömål. För att regleringen som helhet ska bli ändamålsenlig krävs dock att kraven på detaljnivå ges rätt utformning, så att den inte ger upphov till negativa effekter, t.ex. på så sätt att en verksamhet på otillräckliga grunder inte anses uppfylla kraven på miljömässig hållbarhet. Risken för att taxonomin försvårar omställningen om den är olämpligt utformad framhålls av 2030-sekretariatet. riksbank anser att EU:s gröna taxonomiförordning kan förväntas bli ett viktigt verktyg för att styra investeringar mot hållbara projekt och verksamheter och förbättra den miljömässiga integriteten. anser även att förordningen bör kunna bli positiv för de finansiella marknadernas funktionssätt och för den finansiella stabiliteten eftersom bättre informationstillgång är en förutsättning för att aktörer i det finansiella systemet ska kunna mäta, prissätta och hantera sina exponeringar mot klimatrelaterade risker. vill dock betona vikten av att bestämmelserna justeras i takt med teknisk utveckling och ny forskning för att minska risken för en alltför stelbent reglering. 10.1Förslaget till lag om ändring i socialförsäkringsbalken 17 c § Ett fondavtal ingås efter ansökan av en fondförvaltare hos . Om ansökan bifalls, är ett avtal ingånget mellan fondförvaltaren och . ska bifalla ansökan, om 1.fondförvaltaren uppfyller krav på verksamhetshistorik, 2.fondförvaltaren lämnar och åtar sig att lämna sådan information som avses i a) och rådets förordning (EU) 2019/2088 av den Prop. 2021/22:11 om hållbarhetsrelaterade upplysningar som ska lämnas inom den finansiella tjänstesektorn, och b)artiklarna 5–7 i och rådets förordning (EU) 2020/852 av om inrättande av en ram för att underlätta hållbara investeringar och om ändring av förordning (EU) 2019/2088, 3. fondförvaltaren åtar sig att på begäran lämna sådana informationshandlingar som avses i 4 kap. 15, 16 a och 18 §§ lagen (2004:46) om värdepappersfonder till pensionssparare som har valt eller överväger att välja förvaltarens fond i premiepensionssystemet, 4. fondförvaltaren åtar sig att inte ta ut några avgifter för inlösen av fondandelar, 5. fondförvaltaren åtar sig att, med eller utan prisnedsättning, inte ta ut avgifter iövrigt utöver vad som godtagits av , 6.fondförvaltaren åtar sig att till rapportera dels alla kostnader som har tagits ut ur fonden, uppdelade på olika kostnadsslag, dels de kostnader som belastat fonden redovisade per fondandel, och då ange hur stor del som avser förvaltningskostnader, inklusive kostnader för förvaring av fondtillgångarna, 7.fonden uppfyller krav på avkastningshistorik, 8.fonden uppfyller krav på minsta tillåtna förvaltat kapital utanför premiepensionssystemet, och 9.fondförvaltaren och fonden i övrigt uppfyller de villkor i fondavtalet som bestämmer. Paragrafen innehåller bestämmelser om ansökan om fondavtal hos . Övervägandena finns i avsnitt 6.4. Ändringen i andra stycket 2 är en följd av att och rådets förordning (EU) 2020/852 av om inrättande av en ram för att underlätta hållbara investeringar och om ändring av förordning (EU) 2019/2088, benämnd EU:s gröna taxonomiförordning, ska börja tillämpas och att artiklarna 5–7 i den förordningen innehåller upplysningskrav som kompletterar dem som gäller enligt EU:s förordning om hållbarhetsrelaterade upplysningar. Ändringen medför även att granskning av fondförvaltare enligt 3 § tredje stycket 2 omfattar att fondförvaltare löpande uppfyller kravet att lämna sådan information som avses i EU:s gröna taxonomiförordning. En punktlista införs för de hänvisningar till EU-förordningar som finns i andra stycket 2. På samma sätt som hänvisningen till EU:s förordning om hållbarhetsrelaterade upplysningar är hänvisningen till EU:s gröna taxonomiförordning dynamisk, vilket innebär att hänvisningen avser EU-rättsakten i den gällande lydelsen. 10.2Förslaget till lag om ändring i årsredovisningslagen (1995:1554) 12 a § I artikel 8 i och rådets förordning (EU) 2020/852 av om inrättande av en ram för att underlätta hållbara investeringar och om ändring av förordning (EU) 2019/2088 finns ytterligare bestämmelser om innehållet i hållbarhetsrapporten för ett företag som ska upprätta en hållbarhetsrapport enligt 10 § och som 1. är ett företag av allmänt intresse enligt artikel 2.1 a–c i och rådets direktiv /34/EU av om årsbokslut, koncern- redovisning och rapporter i vissa typer av företag, om ändring av Europa- parlamentets och rådets direktiv /43/EG och om upphävande av rådets direktiv /66/EEG och 83/340/EEG, och 2. under det senaste räkenskapsåret i genomsnitt har haft fler än 500 anställda. Paragrafen, som är ny, behandlar kompletterande krav på innehållet i en Övervägandena finns i avsnitt 7. Paragrafen är en upplysningsbestämmelse om att det i artikel 8 i EU:s gröna taxonomiförordning finns ytterligare bestämmelser som ställer krav på vad en hållbarhetsrapport ska innehålla för de företag som ska upprätta en hållbarhetsrapport enligt 10 § och som dessutom omfattas av villkoren i de båda punkterna. Artikeln i förordningen har ett snävare tillämpningsområde än de bestämmelser om hållbarhetsrapportering som finns i 10–12, 13 och 14 §§ eftersom den bara gäller för företag som om- fattas av en skyldighet att offentliggöra icke-finansiell information enligt artikel 19a i och rådets direktiv /34/EU av den om årsbokslut, koncernredovisning och rapporter i vissa typer av företag, om ändring av och rådets direktiv 2006/43/EG och om upphävande av rådets direktiv /66/EEG och 83/340/EEG, benämnt EU:s redovisningsdirektiv. Det rör sig om företag som är stora företag enligt EU:s redovisningsdirektiv, vilket i relevanta av- seenden överensstämmer med de villkor som gäller enligt svensk rätt i 10 §, och som dessutom är företag av allmänt intresse enligt samma direk- tiv och uppfyller ett villkor i direktivet om ett visst antal anställda. Punkt 1 innehåller en hänvisning till definitionen av företag av allmänt intresse i artikel 2.1 a–c i EU:s redovisningsdirektiv, som något förenklat innebär att företaget ska vara ett s.k. noterat företag, ett kreditinstitut eller Punkt 2 motsvarar det som anges i artikel 19a i EU:s redovisningsdirektiv om att företaget på balansdagen ska överskrida villkoret att under räkenskapsåret i genomsnitt ha haft 500 anställda. Upplysningsbestämmelsen gäller även för företag som omfattas av lagen (1995:1559) om årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag enligt en hänvisning i 6 kap. 1 § den lagen, och för företag som omfattas av lagen (1995:1560) om årsredovisning i försäkringsföretag enligt en hänvisning i 6 kap. 1 § den lagen. 2 § Ett moderföretag som är dotterföretag behöver inte upprätta koncern- 1. företaget och dess samtliga dotterföretag omfattas av en koncernredovisning som upprättas av ett överordnat moderföretag, och 2. det överordnade moderföretagets koncernredovisning har upprättats och a) lagstiftning som har tillkommit i enlighet med och rådets direktiv /34/EU, i lydelsen enligt och rådets direktiv 2014/102/EU, b) internationella redovisningsstandarder som har antagits enligt förordning (EG) nr 1606/2002 av om tillämpning av internationella redo- visningsstandarder, i lydelsen enligt och rådets förordning (EG) nr 297/2008, eller c) redovisningsstandarder som Europeiska kommissionen har bedömt som Prop. 2021/22:11 likvärdiga med internationella redovisningsstandarder enligt b. Första stycket gäller även om något dotterföretag av skäl som anges i 5 § andra stycket inte omfattas av den upprättade koncernredovisningen. Ett moderföretag som med stöd av första stycket inte självt har upprättat någon koncernredovisning ska ge in det överordnade moderföretagets koncernredovisning och koncernrevisionsberättelse till registreringsmyndigheten enligt 8 kap. 3, 3 a och 3 c §§. ska på det sätt som anges i 8 kap. 4 § kungöra att handlingarna har getts in. Om handlingarna inte är på svenska, får registreringsmyndigheten förelägga moderföretaget att ge in en bestyrkt översättning till svenska. Ett sådant föreläggande ska beslutas om någon begär det. Om moderföretaget, i fall det hade upprättat en koncernredovisning, enligt 8 kap. 3 och 16 §§ inte skulle ha varit skyldigt att ge in denna och koncernrevisionsberättelsen till registreringsmyndigheten, ska det som i nämnda paragrafer sägs om att handlingarna ska hållas tillgängliga i stället tillämpas på det överordnade moderföretagets koncernredovisning och koncernrevisionsberättelse. Första stycket gäller inte, 1.om delägare som har en ägarandel i moderföretaget på senast före räkenskapsårets utgånghos moderföretagets styrelse eller motsvarande ledningsorgan har krävt att en koncernredovisning ska upprättas, eller 2.om andelarna i moderföretaget eller överlåtbara värdepapper som moderföretaget har utfärdat är upptagna till handel på en reglerad marknad. Den som enligt första stycket inte upprättar någon koncernredovisning ska upplysa om detta i en not till årsredovisningen samt lämna uppgift om namn, organisations- eller personnummer och säte för det överordnade moderföretag som upprättar den i stycket nämnda koncernredovisningen. Paragrafen innehåller bestämmelser om undantag från skyldigheten att upprätta koncernredovisning. Övervägandena finns i avsnitt 7. I första stycket 2 a görs en följdändring som innebär att hänvisningen till EU:s redovisningsdirektiv görs med förkortat omnämnande med anledning av att direktivet anges med fullständigt omnämnande i nya 6 kap. 12 a §. I första stycket 2 b görs en rättelse i fråga om benämningen av och rådets förordning (EG) nr 297/2008. 31 c § Hållbarhetsrapporten ska upprättas med tillämpning av 6 kap. 12 och 13 §§. Om förvaltningsberättelsen för koncernen innehåller en sådan uppgift som avses i 6 kap. 11 § andra stycket, tillämpas även 6 kap. 14 §. Det som sägs i 6 kap. 11, 12, 13 och 14 §§ om årsredovisningen ska i stället avse koncernredovisningen och det som sägs om företaget ska i stället avse koncernen.