prop · H803187 · 2021-05-04 00:00:00 — I ansökan om stöd ska lantbrukaren redovisa ett antal uppgifter som ligger till grund för bedömningen av i vilken omfattning stöd ska beviljas. Lantbrukaren ska bl.a. uppge hur stor del av lantbrukarens jordbruksmark som är certifierad och vilka djur som är certifierade för ekologisk produk- tion. Organ som betalar ut EU-stöd ska få information om kontroller Enligt artikel 43.6 i den nya EU-förordningen om ekologisk produktion ska de behöriga myndigheterna vidta lämpliga åtgärder och fastställa dokumenterade förfaranden för att säkerställa att det organ som betalar ut EU-stöd för ekologisk produktion får tillgång till information om resultaten från kontrollorganens kontroller av de ekologiska aktörerna. Uppgiftslämnandet är ett led i att effektivt skydda unionens ekonomiska intressen och bl.a. säkerställa effektivt skydd mot bedrägeri och se till att de insatser som finansieras genom EU:s fonder är lagliga och genomförs korrekt (artikel 58 i och rådets förordning (EU) nr 1306/2013 av om finansiering, förvaltning och övervakning av den gemensamma jordbrukspolitiken och om upphävande av rådets förordningar (EEG) nr 352/78, (EG) nr 165/94, (EG) nr 2799/98, (EG) nr 814/2000, (EG) nr 1290/2005 och (EG) nr 485/2008 och de akter som antagits på grundval av artikeln). Artikel 43.6 innebär för del att i egenskap av utbetalande myndighet ska få tillgång till uppgifter om resultaten av kontrollerna av de ekologiska aktörerna. För att det ska kunna säkerställas att utbetalningar av stöd inte görs på felaktiga grunder anser regeringen att kontrollorganen på begäran även ska vara skyldiga att lämna andra uppgifter som är nödvändiga för stödhanteringen. För att kontrollera att en aktör är certifierad för ekologisk produktion krävs tillgång till aktörens certifikat. Den senaste versionen av en aktörs certifikat ingår i den förteckning över aktörer som är offentlig. I vissa fall kan dock en äldre Prop. 2020/21:187 upplaga av ett certifikat behövas för bedömningen av en tidigare stödperiod, vilka inte alltid finns allmänt tillgängliga. Dessutom finns inte alltid all nödvändig information i aktörens certifikat. Av certifikaten framgår visserligen vilken växtodling och djurhållning som certifieringen omfattar men uppgifterna är inte så exakta när det gäller djurslag och skiften som behövs för bedömning av en ansökan om stöd. Regeringen anser även att inte bara utan också läns- styrelserna behöver få tillgång till uppgifterna för att kunna göra en korrekt handläggning och prövning av ärendena. Om länsstyrelserna inte har möjlighet att kontrollera de uppgifterna som lantbrukaren lämnar i sin ansökan måste dessa godtas utan närmare kontroll, vilket inte kan anses förenligt med ambitionen att skydda EU:s ekonomiska intressen. Läns- styrelserna får det underlag de behöver genom att antingen vända sig direkt till lantbrukaren eller kontakta de kontrollorgan som kontrollerar primärproduktion. Kontrollorgan förser således i viss omfatt- ning länsstyrelserna med uppgifter som behövs i stödhandläggningen. Ordningen bygger dock på att kontrollorganen frivilligt bistår länsstyrel- serna, vilket inte garanterar att länsstyrelserna får nödvändiga uppgifter. För att EU-lagstiftningen ska få avsedd effekt bör därför även länsstyrel- serna ha rätt att få tillgång till uppgifterna. Den närmare regleringen av kontrollorganens uppgiftsskyldighet bör göras i förordning. Det bör därför i lagen om EU:s förordningar om strukturstöd och stöd till utveckling av landsbygden införas ett bemyndig- ande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om skyldighet för ett kontrollorgan att lämna de uppgifter som en myndighet behöver för handläggning av EU-stöd. När uppgifter hanteras ska bestämmelser om vad som gäller vid behand- ling av personuppgifter beaktas. Dessa finns i EU:s dataskyddsförordning, som i svensk rätt kompletteras av bl.a. dataskyddslagen och förordningen med kompletterande bestämmelser till EU:s dataskyddsförordning. En personuppgift är enligt EU:s dataskyddsförordning varje upplysning som avser en identifierad eller identifierbar fysisk person. De uppgifter om de ekologiska aktörerna som myndigheterna enligt förslaget ska kunna få från kontrollorganen kan komma att innehålla sådana upplysningar. Det rör sig framförallt om uppgifter om namn och kontaktuppgifter som kan framgå av aktörers certifikat och uppgifter om SE-nummer som kan framgå genom upplysningar om skiften. De uppgifter som hanteras bedöms inte vara s.k. känsliga personuppgifter och innefattar heller inte personuppgifter som rör fällande domar eller överträdelser (artikel 9 och 10). och länsstyrelserna behandlar personupp- gifter i samband med ansökningar om EU-stöd. I förordningen om stöd för landsbygdsutvecklingsåtgärder finns närmare bestämmelser om hanter- ingen av uppgifter i stödverksamheten. Av förordningen framgår att det hos ska finnas it-system för behandling av uppgifter av ärenden om stöd enligt förordningen (1 kap. 44 § första stycket). bruksverket och länsstyrelserna ska lämna de uppgifter till it-systemen 2020/21:187 som behövs för att pröva ett ärende om stöd (1 kap. 44 § andra stycket). Uppgifterna som länsstyrelserna lämnar till it-systemen ska på begäran lämnas ut till (1 kap. 45 §). direktåtkomst till de uppgifter som länsstyrelserna har lämnat till it- systemen (1 kap. 46 §). När det gäller de uppgifter som myndigheterna enligt förslaget ska kunna få från kontrollorganen så är det i stor utsträck- ning samma personuppgifter som behandlas i stödhand- Eftersom kontrollorganen enligt förslaget endast ska vara skyldiga att lämna de uppgifter som en myndighet behöver för handläggning av EU-stöd kan det förutsättas att samtliga uppgifter som härrör från kontrollorganen framöver kommer att lagras i det it-system för elektronisk behandling som hanterar. Det är alltså fråga om sådan automatisk behandling av personuppgifter som gör att EU:s dataskyddsförordning är tillämplig (artikel 2.1). För att en behandling av personuppgifter ska vara laglig krävs enligt EU:s dataskyddsförordning att den vilar på en rättslig grund. rättslig grund är t.ex. att behandlingen av personuppgifter är nödvändig för att utföra en uppgift av allmänt intresse (artikel 6.1 e). och länsstyrelsernas behandling av personuppgifter sker denna i samband med att myndigheterna handlägger och kontrollerar ärenden om stöd för ekologisk produktion. Hanteringen av uppgifterna är alltså ett led i utförandet av myndigheternas uppdrag att pröva och betala Behandlingen av personuppgifter är därför helt nödvändigt för att myndigheterna ska kunna fullgöra sina uppdrag. allmänt intresse eftersom myndigheterna annars inte hade ålagts att utföra dem (jfr prop. 2017/18:105 s. 56–57). Rättslig grund för behandlingen finns alltså i artikel 6.1 e i EU:s dataskyddsförordning, artikel 43.6 i den nya EU-förordningen om ekologisk produktion och lagen om EU:s förordningar om strukturstöd och stöd till utveckling av landsbygden. Grunden för behandlingen är fastställd genom artikel 43.6 i den nya EU- förordningen och lagen om EU:s förordningar om strukturstöd och stöd till utveckling av landsbygden. De uppgifter som behandlas ligger till grund för bedömningen av om EU-stöd ska betalas ut. Det är alltså fråga om en behandling av uppgifter i samband med att den som uppgifterna gäller har ansökt om en förmån. Myndigheterna måste ha tillgång till relevanta uppgifter i sin handläggning och kontroll för att stöd inte ska betalas ut på oriktiga grunder. om att gemensamma medel inte används för att felaktigt gynna en enskild ligger i allmänhetens intresse. Eftersom myndigheterna har att pröva om den sökande uppfyller kraven för att beviljas stöd är det helt avgörande att kunna koppla nödvändiga uppgifter till en specifik person. inte möjligt att avidentifiera uppgifterna. behandlingen av personuppgifter innebär för de ekologiska aktörerna är enligt regeringens mening mot denna bakgrund proportionerlig i förhåll- ande till syftet med behandlingen. I 2 kap. 6 § andra stycket regeringsformen anges att var och en gentemot det allmänna är skyddad mot betydande intrång i den personliga integri- teten, om det sker utan samtycke och innebär övervakning eller kartlägg- ning av den enskildes personliga förhållanden. skydd får enbart ske genom lag och i enlighet med de förutsättningar som anges i 2 kap. 21–22 §§ regeringsformen. Bedömningen av vad som kan anses utgöra ett betydande intrång i den personliga integriteten bör göras Prop. 2020/21:187 utifrån olika omständigheter, bl.a. uppgifternas karaktär och omfattning och syftet med behandlingen (se prop. 2009/10:80 s. 184). De person- uppgifter som myndigheterna kan komma att hantera bedöms inte vara av känslig natur. Syftet med behandlingen är att säkerställa att EU-stöd inte betalas ut på oriktiga grunder. Den personuppgiftsbehandling som kan bli aktuell för och länsstyrelserna i samband med stödhante- ringen bedöms, med beaktande av uppgifternas karaktär och syftet med behandlingen, inte innebära ett sådant betydande intrång i den personliga integriteten som avses i 2 kap. 6 § andra stycket regeringsformen. och länsstyrelserna ansvarar i egenskap av person- uppgiftsansvariga myndigheter för att säkerställa att varje behandling sker lagligt och i enlighet med de principer som ställs upp i artikel 5 i EU:s dataskyddsförordning. Att behandlingen ska ske i enlighet med dessa principer innebär bl.a. att uppgifterna endast ska behandlas för det ändamål de är avsedda, att uppgifterna ska vara relevanta och inte allt för omfattande i förhållande till de ändamål för vilka de ska behandlas och att uppgifterna ska vara korrekta och nödvändigt uppdaterade. De person- uppgifter som samlas in ska endast användas i syfte att användas i stöd- hanteringen. Uppgiftsinsamlandet ska vara begränsat till de uppgifter som myndigheten behöver för handläggning av EU-stöd. Uppgifterna ska vara korrekta och nödvändigt uppdaterade och inte registreras än vad som är nödvändigt för ändamålen med personuppgiftsbehandlingen. De ska även behandlas på ett sätt som säkerställer lämplig säkerhet för person- uppgifterna. Sekretessbestämmelser utgör inte något hinder mot att uppgifterna överlämnas Uppgifterna som rör lantbrukarna och som lämnas till en länsstyrelse eller till är inkomna och förvarade hos en myndighet och är därför allmänna handlingar. Vid myndigheters och vissa organs hantering av allmänna handlingar är offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), OSL, tillämplig. Enligt lagen gäller sekretess för en statlig myndighets verksamhet som består i bl.a. stödverksamhet, förutsatt att regeringen meddelat föreskrifter om det, för uppgift om en enskilds affärs- eller driftförhållanden, uppfinningar eller forskningsresultat, om det kan antas att den enskilde lider skada om uppgiften röjs, och för uppgift om andra ekonomiska eller personliga förhållanden för den som har trätt i affärs- förbindelse eller liknande förbindelse med den som är föremål för myndighetens verksamhet (30 kap. 23 §). Av offentlighets- och sekretess- förordningen följer att sekretessen gäller för bl.a. stödverksamhet inom jordbrukets område hos och länsstyrelserna, med undantag för vissa beslut som fattas (9 § och p. 24 i bilagan). Sekretessen gäller i myndighetens verksamhet både i förhållande till enskilda och andra myndigheter (8 kap. 1 § OSL). Sekretess hindrar dock inte att en uppgift lämnas vidare till en annan myndighet om uppgiftsskyldigheten följer av lag eller förordning (10 kap. 28 § OSL). De uppgifter från kontrollorganen som länsstyrelserna och Jordbruks- verket enligt förslaget ska hantera i sin stödverksamhet kan innehålla information om en enskild lantbrukares affärs- eller driftförhållanden. 2020/21:187 Uppgifterna utgör en del av myndigheternas underlag för bedömningen av om stöd ska beviljas. Att uppgifterna används kan alltså medföra att den sökande nekas stöd, vilket innebär att den enskilde lider skada om uppgift- erna röjs för myndigheten. Vissa av de uppgifter som myndigheterna enligt förslaget ska få tillgång till kan således komma att omfattas av sekretess. För att uppgifterna ska kunna överlämnas mellan myndigheterna krävs alltså att uppgiftsskyldigheten regleras. Detta bör göras i förordning. Eftersom samma sekretess gäller i såväl som länsstyr- elsernas stödverksamhet behövs inte någon ytterligare sekretessbestäm- melse. Kontrollorganen är inte myndigheter i tryckfrihetsförordningens (1949:105) mening. Därmed blir inte de handlingar som upprättas av kontrollorganen allmänna. De omfattas inte heller av offentlighets- och sekretesslagens regler. Det finns alltså inte några hinder ur sekretessyn- punkt att uppgifter överlämnas från ett kontrollorgan till en länsstyrelse eller till . Regeringens förslag: Ändringarna föreslås träda i kraft . Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna har inga invändningar mot förslaget. Skälen för regeringens förslag En del av de förslag som lämnas i denna proposition är en följd av den nya EU-förordningen om ekologisk produktion som ska börja tillämpas . Föreslagna lagändringar ska därför träda i kraft samma datum. Regeringens bedömning: Förslagen bedöms inte innebära några ökade kostnader för de ekologiska aktörerna. Förslagen kan medföra vissa ökade kostnader för kontrollorganen. Förslagen bedöms medföra kostnader för och Kostnaderna bedöms kunna hanteras inom myndig- heternas befintliga ekonomiska ramar. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna invänder inte mot promemorians bedömning. Ekologiska lantbrukarna är oroliga för att förslaget om kontrollorganens uppgiftsskyldighet kan innebära kostnader för kontrollorganen vilket i slutändan gör kontrollen dyrare för lantbruk- Förvaltningsrätten i påpekar att förslagen kan leda till en viss ökning av överklagbara beslut. anser att det utveck- lingsarbete som krävs för att myndigheterna ska hantera förteckningen över aktörer inte kan rymmas inom ramen för myndigheternas anslag. Valiguard menar att förslaget att myndigheterna ska sköta förteckningen över aktörer inte medför att den administrativa bördan för kontrollorganen minskar eftersom det med största sannolikhet är de som kommer att få sköta rapporteringen i förteckningen. Skälen för regeringens bedömning Konsekvenser för de ekologiska aktörerna Förslaget att kontrollorganen ska få besluta om saluföringsförbud berör de aktörer som bryter mot regelverket på ett sådant sätt att en sådan åtgärd kan komma ifråga. För dessa aktörer kan förslaget antas medföra minskade administrativa kostnader eftersom det innebär att de uteslutande behöver kommunicera med kontrollorganet, i stället för att som ha kontakt med såväl kontrollorganet som den delegerande myndigheten. väljer att överklaga beslutet om saluföringsförbud kan den föreslagna ordningen dock innebära att det tar innan ärendet är slutligt Detta eftersom kontrollorganens beslut först överklagas till läns- styrelsen innan det når domstol medan beslut som har fattat överklagas direkt till förvaltningsrätten. Om ett kontrollorgan fattar beslutet tar det således innan överklagandet har passerat alla instanser än om beslutet fattas av den delegerande myndigheten. ningen görs dock att aktörernas rätt att få sin sak prövad enligt den föreslagna ordningen är tillgodosedd. Förslaget att kontrollorganen ska få besluta om saluföringsförbud bedöms inte medföra någon ökad arbetsbörda för kontrollorganen jämfört med den ordning som gäller . Det är endast ett begränsat antal företag per år som bryter mot det ekologiska regelverket på ett så pass allvarligt sätt att de riskerar saluföringsförbud. Dessutom måste kontrollorganen redan i dag, när och beslutar om ett sådant förbud, lägga mycket tid på utredning och dokumentation i de ärenden som Förslaget att det ska införas ett bemyndigande som gör det möjligt att meddela föreskrifter om kontrollorganens skyldighet att lämna uppgifter till en myndighet som prövar ärenden om EU-stöd för ekologisk produk- tion får konsekvenser för kontrollorganen. styrelserna i viss omfattning till kontrollorganen för att få tillgång till upp- gifter som underlag i sin handläggning. med stor sannolikhet att öka om kontrollorganen blir skyldiga att tillhanda- Förslaget bedöms därför kunna medföra en ökad arbets- börda för kontrollorganen. Hur stora kostnader detta medför beror på i vilken utsträckning som länsstyrelserna väljer att använda sig av rätten att Förslaget att och ska ansvara för att offentliggöra en fullständig förteckning över de ekologiska aktörerna inne- 2020/21:187 bär att kontrollorganen inte längre kommer vara skyldiga att publicera uppgifter om de aktörer som de kontrollerar på sina webbplatser. Kontroll- organen kommer dock fortsatt vara skyldiga att förse myndigheterna med de uppgifter som ska ingå i förteckningen och arbetsbördan bedöms därför vara den samma som . Konsekvenser för myndigheterna, kommunerna och domstolarna Förslaget att och ska ansvara för att upprätta en förteckning med uppgifter om de ekologiska aktörer som anmält sin verksamhet för kontroll innebär ökade kostnader för myndig- heterna. Upprättandet och underhållet av en förteckning kommer att ta viss arbetskraft i anspråk. Dessutom behövs lämpliga it-system som kan hantera databaser, vilket främst i uppbyggnadsskedet kan komma att innebära ökade kostnader för myndigheterna. Kostnaderna bedöms kunna hanteras inom myndigheternas befintliga ekonomiska ramar. Livsmedels- verket och påverkas även av förslaget att kontrollorganen ska få besluta om saluföringsförbud som inte är provisoriskt. Förslaget innebär att en arbetsuppgift frigörs från myndigheterna. Förslaget att och ska ha rätt att överklaga en länsstyrelses beslut om ändrar ett beslut som har fattats av ett kontrollorgan, kan innebära en ökad arbetsbörda för myndigheterna. Det får även konsekvenser för länsstyrelserna som har att hantera överklagandena. Regeringens bedömning är dock att det endast rör sig om ett mindre antal ärenden där detta blir aktuellt. Det är även ett väldigt begränsat antal av de beslut som fattas av kontrollorgan som domstolsprövas. Förslagen som innebär att och ska föra det allmännas talan i domstolen bedöms därför också få liten påverkan på myndigheternas verksamhet. Förslaget om uppgiftsskyldighet för kontrollorganen bedöms underlätta för länsstyrelserna och vid handläggningen av EU-stöd- ärenden. Länsstyrelserna påverkas även av förslaget att kontrollorganen ska få besluta om saluföringsförbud eftersom kontrollorganens beslut överklagas till länsstyrelserna som första instans. Den ärendehantering som detta innebär för länsstyrelserna bedöms dock som begränsad och kostnaderna för denna därför som marginella och ska hanteras inom myndigheternas befintliga ekonomiska ramar. Förslaget att och ska ha rätt att i vissa fall överklaga beslut kan eventuellt komma att innebära en ökad måltillströmning till domstolarna. Det är dock rimligt att anta att och framför allt kommer att använda sig av klagorätten i sådana fall som gäller principiellt intressanta frågor. Eftersom det rör sig om ett väldigt litet antal mål som når domstol bedöms den eventuellt ökade måltillströmningen vara begränsad. Den ökade arbetsbörda som förslagen eventuellt kan komma att medföra för domstolarna bedöms därför som mycket begränsad. Förslagen som inne- bär att och ska föra det allmännas talan i allmän förvaltningsdomstol, oavsett om beslut har över- klagats av den enskilde eller den delegerande myndigheten, innebär att det blir tydligt för domstolarna hur partsställningen i domstolen ser ut. Förslagen påverkar inte kommunernas arbete med kontroll av om Prop. 2020/21:187 företag ska vara anslutna till kontrollorgan. Konsumenternas förtroende för att de ekologiska produkterna är helt avgörande för marknaden för ekologisk produktion. Förslaget om att en fullständig lista över de ekologiska aktörerna ska offentliggöras på en webbplats kan antas bidra till ökad tydlighet för konsumenterna och därmed ökat förtroende för de ekologiska produkterna. Även förslaget om att kontrollorganens beslut kan få omedelbar verkställighet är positivt för konsumenterna eftersom det förväntas öka deras möjlighet att göra medvetna och trygga val. 10.1Förslaget till lag om ändring i lagen (2013:363) om kontroll av ekologisk produktion 1 § Denna lag kompletterar 1.Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 2018/848 av om ekologisk produktion och märkning av ekologiska produkter och om upphävande av förordning (EG) nr 834/2007, och 2.genomförandeakter och delegerade akter till förordning (EU) 2018/848. Lagen kompletterar även, i de delar de innehåller bestämmelser som rör ekologisk produktion, 1.Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 2017/625 av om offentlig kontroll och annan offentlig verksamhet för att säkerställa tillämpningen av livsmedels- och foderlagstiftningen och av bestämmelser om djurs hälsa och djurskydd, växtskydd och växtskydds- medel samt om ändring av och rådets förordningar (EG) nr 999/2001, (EG) nr 396/2005, (EG) nr 1069/2009, (EG) nr 1107/2009, (EU) nr 1151/2012, (EU) nr 652/2014, (EU) 2016/429 och (EU) 2016/2031, rådets förordningar (EG) nr 1/2005 och (EG) nr 1099/2009 och rådets direktiv /58/EG, 1999/74/EG, 2007/43/EG, 2008/119/EG och 2008/120/EG och om upphävande av Europaparla- mentets och rådets förordningar (EG) nr 854/2004 och (EG) nr 882/2004, rådets direktiv /608/EEG, 89/662/EEG, 90/425/EEG, 91/496/EEG, 96/23/EG, 96/93/EG och 97/78/EG samt rådets beslut 92/438/EEG, och 2.genomförandeakter och delegerade akter till förordning (EU) 2017/625. I paragrafen anges vilka förordningar och bestämmelser i unionsrätten som Paragrafens första stycke ändras så att det framgår att 2020/21:187 lagen kompletterar den nya EU-förordningen om ekologisk produktion och de genomförandeakter och delegerade akter som kompletterar den. Övervägandena finns i avsnitt 6.1. Offentlig kontroll och annan offentlig verksamhet 3 § I förordning (EU) 2017/625 och förordning (EU) 2018/848 finns bestämmelser om att vissa uppgifter som ingår i den offentliga kontrollen och vissa uppgifter i samband med annan offentlig verksamhet får delegeras till ett sådant kontrollorgan som avses i förordningarna. Paragrafen reglerar myndigheternas rätt att delegera uppgifter till kontrollorgan. Överväganden finns i avsnitt 6.2. Den nuvarande bestämmelsen om att och Jordbruks- verket får delegera uppgiften att utöva offentlig kontroll och annan offentlig verksamhet till kontrollorgan ersätts av en upplysning om de bestämmelser om delegering av offentlig kontroll och annan offentlig verksamhet som finns i artiklarna 28–32 i kontrollförordningen och artikel 40i den nya EU-förordningen om ekologisk produktion. Definitionen av kontrollorgan finns i artikel 3.5 i kontrollförordningen och artikel 3.56 i den nya EU-förordningen om ekologisk produktion. När det fortsättnings- vis talas om kontrollorgan i denna lag är det ett sådant kontrollorgan som avses. Bestämmelsen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Det nuvarande andra stycket som föreskriver vilka uppgifter som myndigheterna får lämna över till kontrollorganen upphävs. 7 § Vid kontroll som utförs av ett kontrollorgan ska följande bestäm- melser i förvaltningslagen (2017:900) tillämpas: –5 § om legalitet, objektivitet och proportionalitet, –10 § om partsinsyn, –16–18 §§ om jäv, –23 § om utredningsansvaret, –24 § om när man får lämna uppgifter muntligt, –25 § om kommunikation, –27 § om dokumentation av uppgifter, –31 § om dokumentation av beslut, –32 § om motivering av beslut, –33 och 34 §§ om underrättelse om innehållet i beslut och hur ett överklagande går till, –35 § om när beslut får verkställas, –36 § om rättelse av skrivfel och liknande, och –42 § om vem som får överklaga ett beslut. Paragrafen reglerar vilka bestämmelser i förvaltningslagen som ska tillämpas när kontrollorganen utför kontroll.