prop · H803189 · 2021-05-04 00:00:00 — Bestämmelserna i 3 a § innehåller befogenheterna som anges i artikel 14.4 a, b, e och j i EU:s marknadskontrollförordning Dessa befogenheter motsvarar i huvudsak de befogenheter som följer av artikel 19.1 andra stycket i förordning (EG) nr 765/2008. Ändringen innebär att en marknadskontrollmyndighet får förena ett beslut om åtgärd enligt artikel 14.4 a, b, e och j med vite. Bestämmelsen ska i övrigt tillämpas på samma sätt som tidigare (se prop. 2017/18:227 Kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om energi- och däckmärkning, s. 24 och 36). Dessutom görs redaktionella ändringar. Övervägandena finns i avsnitt 5.2. Paragrafen anger vilka beslut av en marknadskontrollmyndighet som kan gälla . 2020/21:189 Paragrafen ändras på så sätt att hänvisningen till beslut enligt förordning (EG) nr 765/2008 ersätts med en hänvisning till 3 a §. Bestämmelserna i 3 a § innehåller befogenheterna som anges i artikel 14.4 a, b, e och j i EU:s marknadskontrollförordning. Dessa befogenheter motsvarar i huvudsak de befogenheter som följer av artikel 19.1 andra stycket i förordning (EG) nr 765/2008. Ändringen innebär att en marknadskontrollmyndighet får bestämma att ett beslut om åtgärd enligt artikel 14.4 a, b, e och j ska gälla . Bestämmelsen ska i övrigt tillämpas på samma sätt som tidigare (se prop. 2017/18:227 s. 24 och 36). Dessutom görs redaktionella ändringar. Övervägandena finns i avsnitt 5.2. Paragrafen reglerar under vilka förutsättningar en marknadskontroll- myndighet har möjlighet att begära hjälp av för att vidta åtgärder för marknadskontroll. Paragrafen ändras på så sätt att hänvisningen till artikel 19 i förordning (EG) nr 765/2008 ersätts med en hänvisning till 3 a §. Bestämmelserna i 3 a § innehåller befogenheterna som anges i artikel 14.4 a, b, e och j i EU:s marknadskontrollförordning. Dessa befogenheter motsvarar i huvudsak de befogenheter som följer av artikel 19.1 andra stycket i förordning (EG) nr 765/2008. Ändringen innebär att en marknadskontrollmyndighet får begära hjälp av när den vidtar åtgärder enligt artikel 14.4a, b, e och j. Bestämmelsen ska i övrigt tillämpas på samma sätt som tidigare (se prop. 2017/18:227 s. 25 och 36). Övervägandena finns i avsnitt 5.2. Enligt ikraftträdandebestämmelsen träder lagen i kraft . Några övergångsbestämmelser ges inte. Övervägandena finns i avsnitt 6. 8.9Förslaget till lag om ändring i lagen (2018:1178) med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om gasanordningar Paragrafens andra stycke ändras på så sätt att det anges att bestämmelser om marknadskontroll finns i EU:s marknadskontrollförordning. Hänvisningen till EU:s marknadskontrollförordning är dynamisk. Övervägandena finns i avsnitt 5.3. Paragrafen är ny och reglerar vilka befogenheter en marknadskontroll- myndighet har vid kontroll av produkter. I första stycket anges att en marknadskontrollmyndighet i enlighet med artikel 14.4 a, b, e och j i EU:s marknadskontrollförordning har befogenhet att besluta om att kräva handlingar, specifikationer, data eller uppgifter, att få tillträde till lokaler, mark och transportmedel samt att införskaffa, inspektera och demontera varuprover. Artikel 14.4 a omfattar befogenhet att kräva att ekonomiska aktörer tillhandahåller relevanta handlingar, tekniska specifikationer, data eller uppgifter om överensstämmelse och produktens tekniska aspekter i den mån sådan tillgång är nödvändig i syfte att bedöma produktens överensstämmelse med den tillämpliga harmoniserade unions- lagstiftningen. Artikel 14.4 b omfattar befogenhet att kräva att ekonomiska aktörer tillhandahåller relevanta uppgifter om leveranskedjan, om distributionsnätets utformning, om antalet produkter på marknaden och om andra produktmodeller som har samma tekniska egenskaper som den berörda produkten, om detta är relevant för överensstämmelse med de gällande kraven enligt harmoniserad unionslagstiftning. En marknads- kontrollmyndighet har inte befogenhet att kräva handlingar, specifikationer, data eller uppgifter från någon som inte är en ekonomisk aktör, till exempel en konsument. Ekonomisk aktör definieras i artikel 3.13 i EU:s marknadskontrollförordning. Harmoniserad unionslagstiftning omfattar bland annat och rådets förordning (EU) 2016/426 av om anordningar för förbränning av gasformiga bränslen och om upphävande av direktiv /142/EG. Detta innebär att en marknadskontrollmyndighet har befogenhet att kräva att en ekonomisk aktör tillhandahåller till exempel handlingar för att bedöma om en gasapparat uppfyller gällande krav. Befogenheten i artikel 14.4 e innebär att en marknadskontrollmyndighet har befogenhet att få tillträde till lokaler, mark eller transportmedel som den berörda ekonomiska aktören använder för ändamål som har samband med den ekonomiska aktörens näringsverksamhet, affärsverksamhet, hantverk eller yrke. Enligt artikeln är en förutsättning för tillträde att utrymmet har samband med en ekonomisk aktörs verksamhet. Det kan till exempel handla om en butik, en kontorslokal eller ett lager. Ytterligare en förutsättning för tillträdesrätten är att tillträdet sker i syfte att identifiera bristande överensstämmelse och erhålla bevis. Med bristande överensstämmelse avses enligt definitionen i artikel 3.7 i EU:s marknadskontrollförordning en brist i överensstämmelsen med kraven i harmoniserad unionslagstiftning eller med kraven i EU:s marknads- kontrollförordning. I artikel 14.4 j anges att en marknadskontrollmyndighet ska ha befogenhet att införskaffa varuprover, att inspektera varuproverna och att demontera dem i syfte att identifiera bristande överensstämmelse och erhålla bevis. Artikeln ger stöd för att ett införskaffande av varuprover även får göras under dold identitet. Andra stycket innehåller bestämmelser om i vilka fall en marknads- kontrollmyndighet får införskaffa ett varuprov under dold identitet. En marknadskontrollmyndighet får endast införskaffa ett varuprov under dold identitet om det är nödvändigt för att uppnå syftet med kontrollen. Att införskaffa ett varuprov under dold identitet kan till exempel vara nödvändigt om marknadskontrollmyndigheten annars inte har möjlighet att få tillgång till ett varuprov, eller annars inte får tillgång till ett varuprov som är representativt för de produkter som den ekonomiska aktören tillhandahåller. Vidare anges i andra stycket att efter införskaffandet ska myndigheten underrätta den ekonomiska aktören om det, så snart det går 2020/21:189 utan att åtgärden förlorar i betydelse. I vissa situationer kan det finnas skäl att skjuta upp underrättelsen för att syftet med införskaffandet under dold identitet inte ska gå förlorat. Det kan till exempel finnas anledning att vänta med att underrätta den ekonomiska aktören till dess att leverans av en produkt har skett och marknadskontrollmyndigheten har haft möjlighet att kontrollera produkten. Befogenheten att införskaffa varuprover under dold identitet är tillämplig både vid köp i fysiska butiker och vid digitala köp. Om myndigheten agerar i eget namn är det inte fråga om att den agerar med dold identitet. I en fysisk butik kan ett införskaffande av varuprover under dold identitet till exempel gå till så att myndighetsföreträdaren inte klargör att införskaffandet sker för marknadskontrollmyndighetens räkning. Myndighetsföreträdaren uppträder som en vanlig kund och talar inte om att införskaffandet görs inom ramen för myndighetens kontrollverksamhet. Vid digitala köp kan en myndighetsföreträdare till exempel använda sig av påhittade namn och kontaktuppgifter för att införskaffa varuprover. En beställning kan exempelvis ske med leverans till en boxadress eller ett centrallager. I det senare fallet kan marknads- kontrollmyndigheten sedan göra en separat beställning från centrallagret till myndighetens egen adress och på så sätt undvika att tillverkaren eller distributören får kännedom om vart produkten slutligen levereras. Hänvisningen till EU:s marknadskontrollförordning är statisk. Övervägandena finns i avsnitt 5.1. Paragrafen reglerar under vilka förutsättningar en marknadskontrollmyndighet har möjlighet att begära hjälp av för att vidta åtgärder för marknadskontroll. Paragrafen ändras på så sätt att hänvisningen till artikel 19 i förordning (EG) nr 765/2008 ersätts med en hänvisning till 2 a §. Bestämmelserna i 2 a § innehåller befogenheterna som anges i artikel 14.4 a, b, e och j i EU:s marknadskontrollförordning. Dessa befogenheter motsvarar i huvudsak de befogenheter som följer av artikel 19.1 andra stycket i förordning (EG) nr 765/2008. Ändringen innebär att en marknadskontrollmyndighet får begära hjälp av när den vidtar åtgärder enligt artikel 14.4a, b, e och j. Bestämmelsen ska i övrigt tillämpas på samma sätt som tidigare (se prop. 2017/18:178 Kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om gasanordningar, s. 23–24 och 41). Övervägandena finns i avsnitt 5.2. Paragrafen reglerar under vilka förutsättningar vissa beslut ska förenas Paragrafen ändras på så sätt att hänvisningen till förordning (EG) nr 765/2008 ersätts med en hänvisning till 2 a §. Bestämmelserna i 2 a § innehåller befogenheterna som anges i artikel 14.4 a, b, e och j i EU:s Dessa befogenheter motsvarar i huvudsak de befogenheter som följer av artikel 19.1 andra stycket i förordning (EG) nr 765/2008. Ändringen innebär att en marknadskontrollmyndighet ska förena ett beslut om åtgärd enligt artikel 14.4 a, b, e och j med vite, om det inte av särskilda skäl är obehövligt. Bestämmelsen ska i övrigt tillämpas på samma sätt som tidigare (se prop. 2017/18:178 s. 24–26 och 41–42). Dessutom görs redaktionella ändringar. Övervägandena finns i avsnitt 5.2. Paragrafen anger vilka beslut av en marknadskontrollmyndighet som kan gälla . Paragrafen ändras på så sätt att hänvisningen till beslut enligt förordning (EG) nr 765/2008 ersätts med en hänvisning till 2 a §. Bestämmelserna i 2 a § innehåller befogenheterna som anges i artikel 14.4 a, b, e och j i EU:s marknadskontrollförordning. Dessa befogenheter motsvarar i huvudsak de befogenheter som följer av artikel 19.1 andra stycket i förordning (EG) nr 765/2008. Ändringen innebär att en marknadskontrollmyndighet får bestämma att ett beslut om åtgärd enligt artikel 14.4 a, b, e och j ska gälla . Bestämmelsen ska i övrigt tillämpas på samma sätt som tidigare (se prop. 2017/18:178 s. 24–26 och 42). Dessutom görs redaktionella ändringar. Övervägandena finns i avsnitt 5.2. Paragrafen reglerar vilka beslut av en marknadskontrollmyndighet som får överklagas samt anger att prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Paragrafens första stycke ändras så att det framgår att en marknadskontrollmyndighets beslut om åtgärd enligt artikel 14.4 a, b, e och j i EU:s marknadskontrollförordning får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Möjligheten att överklaga ett beslut omfattar även frågan om det funnits förutsättningar enligt 2 a § andra stycket för en marknadskontrollmyndighet att införskaffa ett varuprov under dold identitet. Bestämmelsen ska i övrigt tillämpas på samma sätt som tidigare (se prop. 2017/18:178 s. 35–36 och 44). Övervägandena finns i avsnitt 5.2. Enligt ikraftträdandebestämmelsen träder lagen i kraft . Några övergångsbestämmelser ges inte. Övervägandena finns i avsnitt 6. Europeiska unionens officiella tidning L 169/1 OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) 2019/1020 om marknadskontroll och överensstämmelse för produkter och om ändring av direktiv 2004/42/EG och förordningarna (EG) nr 765/2008 och (EU) nr 305/2011 (Text av betydelse för EES) OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 33 och 114, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten, med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1), i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (2), och av följande skäl: (1)I syfte att säkerställa den fria rörligheten för produkter inom unionen är det nödvändigt att säkerställa att produkterna stämmer överens med harmoniserad unionslagstiftning och därmed uppfyller krav som tillgodoser en hög skyddsnivå för allmänintressen som hälsa och säkerhet i allmänhet, hälsa och säkerhet på arbetsplatsen, konsumentskydd, miljöskydd, allmän säkerhet och skydd av varje annat allmänt intresse som skyddas av den lagstiftningen. En kraftfull tillsyn av dessa krav är en förutsättning för det ordentliga skyddet av dessa intressen och för att skapa förutsättningar för att den rättvisa konkurrensen på unionsmarknaden för varor kan utvecklas. Det behövs därför regler för att säkerställa denna tillsyn, oberoende av om produkterna släpps ut på marknaden på eller utanför internet och oberoende av om de tillverkas i unionen eller inte. (2)Harmoniserad unionslagstiftning omfattar en stor andel av tillverkade produkter. Produkter som inte överensstämmer med kraven och osäkra produkter utsätter medborgarna för risker och kan snedvrida konkurrensen med ekonomiska aktörer som säljer produkter som uppfyller kraven inom unionen. (3)Att stärka den inre marknaden för varor genom att ytterligare öka ansträngningarna så att produkter som inte överensstämmer med kraven inte släpps ut på unionsmarknaden anges som en prioritet i kommissionens meddelande av med titeln den inre marknaden – bättre möjligheter för individer och företag. Detta bör åstadkommas genom stärkt marknadskontroll, tydliga, transparenta och heltäckande regler för de ekonomiska aktörerna, ökade kontroller av överensstämmelse och ett närmare samarbete över gränserna från de tillsynsmyndigheternas sida, bland annat genom samarbete med tullmyndigheterna. (1) EUT C 283, 10.8.2018, s. 19. (2) ståndpunkt av (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets beslut av . L 169/2 Europeiska unionens officiella tidning (4)Det ramverk för marknadskontroll som inrättas genom denna förordning bör komplettera och stärka befintliga bestämmelser i harmoniserad unionslagstiftning om tillhandahållande av information om produkters överensstämmelse och samarbetet med organisationer som representerar de ekonomiska aktörerna eller slutanvändarna, marknadskontrollen av produkter och kontrollen av produkter som förs in på unionsmarknaden. Denna förordning bör emellertid, i enlighet med principen om lex specialis, endast vara tillämplig i den mån det inte finns några specifika bestämmelser med samma syfte, karaktär eller verkan i harmoniserad unionslagstiftning. Motsvarande bestämmelser i denna förordning bör därför inte vara tillämpliga inom de områden som täcks av sådana specifika bestämmelser, till exempel de som anges i och rådets förordningar (EG) nr 1223/2009 (3), (EU) 2017/745 (4) och (EU) 2017/746 (5), inbegripet vad gäller användningen av den europeiska databasen för medicintekniska produkter (Eudamed), och (EU) 2018/858 (6). (5)I och rådets direktiv /95/EG (7) fastställs allmänna säkerhetskrav för alla konsument produkter och särskilda skyldigheter och befogenheter för medlemsstaterna när det gäller farliga produkter samt informationsutbytet avseende dessa genom systemet för snabbt informationsutbyte (Rapex). Marknadskontroll myndigheterna bör ha möjlighet att vidta mer specifika åtgärder som är tillgängliga för dem genom det direktivet. I syfte att uppnå en högre säkerhetsnivå för konsumentprodukter bör mekanismerna för utbyte av information och situationer som kräver ett snabbt ingripande som föreskrivs i direktiv /95/EG göras mer effektiva. (6)Bestämmelserna om marknadskontroll i denna förordning bör omfatta produkter som omfattas av harmoniserad unionslagstiftning som förtecknas i bilaga I för tillverkade produkter, med undantag av livsmedel, foder, humanläkemedel och veterinärmedicinska läkemedel, levande växter och djur, produkter av mänskligt ursprung samt produkter av växter och djur med direkt koppling till deras framtida fortplantning. Detta kommer att säkerställa en enhetlig ram för marknadskontrollen av dessa produkter på unionsnivå och bidra till att öka konsumenters och andra slutanvändares förtroende för produkter som släpps ut på unionsmarknaden. Om unionen antar ny harmoniserad unionslagstiftning lämnas det åt den lagstiftningen att föreskriva om huruvida denna förordning också ska tillämpas på den. (7)Artiklarna 15–29 i och rådets förordning (EG) nr 765/2008 (8) om fastställande av en gemenskapsram för marknadskontroll och kontroll av produkter som förs in på gemenskapsmarknaden bör utgå och respektive bestämmelser bör ersättas av den här förordningen. Det ramverket omfattar även bestämmelserna om kontroll av produkter som förs in på gemenskapsmarknaden i artiklarna 27, 28, och 29 i förordning (EG) nr 765/2008, vilka är tillämpliga inte bara på produkter som omfattas av det ramverk för marknadskontroll utan på alla produkter såvida inte annan unionsrätt innehåller specifika bestämmelser om hur kontroll av produkter som förs in på unionsmarknaden ska organiseras. Det är därför nödvändigt att tillämpningsområdet för bestämmelserna i den här förordningen om produkter som förs in på unionsmarknaden utvidgas till att omfatta alla produkter. (8)I syfte att rationalisera och förenkla det övergripande rättsliga ramverket som målet om bättre lagstiftning eftersträvas bör reglerna för kontroll av produkter som förs in på unionsmarknaden ses över och integreras i ett enda rättsligt ramverk för kontroll av produkter vid unionens yttre gränser. (9)Ansvaret för att genomdriva harmoniserad unionslagstiftning bör ligga hos medlemsstaterna, och deras marknadskontrollmyndigheter bör vara skyldiga att säkerställa att lagstiftningen respekteras fullt ut. Medlemsstaterna bör därför utforma systematiska tillvägagångssätt för att säkerställa att marknadskontrollen och annan tillsynsverksamhet får verkan. I detta avseende bör metoderna och kriterierna för att bedöma risker vara ytterligare harmoniserade i alla medlemsstater i syfte att säkerställa lika villkor för alla ekonomiska aktörer. (3) och rådets förordning (EG) nr 1223/2009 av om kosmetiska produkter (EUT L 342, 22.12.2009, s. 59). (4) och rådets förordning (EU) 2017/745 av om medicintekniska produkter, om ändring av direktiv /83/EG, förordning (EG) nr 178/2002 och förordning (EG) nr 1223/2009 och om upphävande av rådets direktiv /385/EEG och 93/42/EEG (EUT L 117, , s. 1). (5) och rådets förordning (EU) 2017/746 av om medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik och om upphävande av direktiv /79/EG och kommissionens beslut /227/EU (EUT L 117, , s. 176). (6) och rådets förordning (EU) 2018/858 av om godkännande av och marknadskontroll över motorfordon och släpfordon till dessa fordon samt av system, komponenter och separata tekniska enheter som är avsedda för sådana fordon, om ändring av förordningarna (EG) nr 715/2007 och (EG) nr 595/2009 samt om upphävande av direktiv /46/EG (EUT L 151, , s. 1). (7) och rådets direktiv /95/EG av om allmän produktsäkerhet (EGT L 11, , s. 4). (8) och rådets förordning (EG) nr 765/2008 av om krav för ackreditering och marknadskontroll i samband med saluföring av produkter och upphävande av förordning (EEG) nr 339/93 (EUT L 218, , s. 30). Europeiska unionens officiella tidning L 169/3 (10)För att bistå marknadskontrollmyndigheterna med att stärka enhetligheten i deras verksamhet när det gäller tillämpningen av denna förordning bör ett ändamålsenligt system för referentbedömning inrättas för de marknadskontrollmyndigheter som önskar delta. (11)Vissa definitioner som fastställs i förordning (EG) nr 765/2008 bör anpassas till definitionerna i andra unionsrättsakter och, där så är lämpligt, återspegla strukturen i moderna leveranskedjor. Definitionen av tillverkare i den här förordningen bör inte befria tillverkarna från eventuella skyldigheter de kan ha enligt harmoniserad unionslagstiftning där specifika definitioner av tillverkare tillämpas, vilka kan inbegripa alla fysiska eller juridiska personer som ändrar en produkt som redan släppts ut på marknaden på ett sådant sätt att överensstämmelsen med den tillämpliga unionslagstiftningen om harmonisering kan påverkas och släpper ut den på marknaden, eller varje annan fysisk eller juridisk person som släpper ut en produkt på marknaden i eget namn eller under eget varumärke. (12)De ekonomiska aktörerna i hela leveranskedjan bör förväntas agera ansvarsfullt och uppfylla alla tillämpliga rättsliga krav när de släpper ut eller tillhandahåller produkter på marknaden, för att säkerställa överensstämmelse med harmoniserad unionslagstiftning för produkter. Denna förordning bör inte påverka de skyldigheter som motsvarar varje ekonomisk aktörs roll i leverans- och distributionsprocessen enligt specifika bestämmelser i harmoniserad unionslagstiftning, och tillverkaren bör behålla det slutliga ansvaret för att produkten överensstämmer med kraven i harmoniserad unionslagstiftning. (13)Utmaningarna med den globala marknaden och alltmer komplexa leveranskedjor, samt ökningen av produkter som erbjuds till försäljning online till slutanvändare inom unionen, kräver åtgärder för förstärkning och tillsyn för att säkerställa konsumenternas säkerhet. Praktiska erfarenheter av marknadskontroll har dessutom visat att denna leveranskedja ibland omfattar ekonomiska aktörer vars nya utformning innebär att de inte lätt passar in i de traditionella leveranskedjorna enligt det befintliga rättsliga ramverket. Detta gäller särskilt leverantörer av distribu tionstjänster, som utför många av de funktioner som importörer utför men som kanske inte alltid motsvarar den traditionella definitionen av importör i unionsrätten. För att säkerställa att marknadskontrollmyndigheterna kan fullgöra sina uppgifter på ett ändamålsenligt sätt och för att undvika en lucka i systemet för tillsyn är det lämpligt att inkludera leverantörer av distributionstjänster i den förteckning över ekonomiska aktörer mot vilka det är möjligt för marknadskontrollmyndigheter att vidta tillsynsåtgärder. Genom att inkludera leverantörer av distribu tionstjänster i tillämpningsområdet för denna förordning kommer marknadskontrollmyndigheterna att ha bättre förmåga att hantera nya former av ekonomisk verksamhet för att garantera konsumenternas säkerhet och en väl fungerande inre marknad, inbegripet när den ekonomiska aktören agerar både som importör av vissa produkter och som leverantör av distributionstjänster för att uppfylla kraven i fråga om andra produkter. (14)Moderna leveranskedjor omfattar ett brett spektrum av ekonomiska aktörer som alla bör omfattas av tillsyn av harmoniserad unionslagstiftning, som vederbörlig hänsyn tas till deras respektive roller i leveranskedjan, och i vilken utsträckning de bidrar till tillhandahållande av produkter på unionsmarknaden. Det är därför nödvändigt att denna förordning tillämpas på de ekonomiska aktörer som direkt berörs av harmoniserad unionslagstiftning enligt förteckningen i bilaga I till den här förordningen, såsom producenten av en vara och och rådets förordning (EG) nr 1907/2006 (9) och och rådets förordning (EG) nr 1272/2008 (10), installatören enligt 2014/33/EU (11), nr 1222/2009 (12) eller i och rådets förordning (EU) 2017/1369 (13). (9) och rådets förordning (EG) nr 1907/2006 av om registrering, utvärdering, godkännande och begränsning av kemikalier (Reach), inrättande av en europeisk kemikaliemyndighet, ändring av direktiv /45/EG och upphävande av rådets förordning (EEG) nr 793/93 och kommissionens förordning (EG) nr 1488/94 samt rådets direktiv /769/EEG och kommissionens direktiv /155/EEG, 93/67/EEG, 93/105/EG och 2000/21/EG (EUT L 396, 30.12.2006, s. 1). (10) och rådets förordning (EG) nr 1272/2008 av om klassificering, märkning och förpackning av ämnen och blandningar, ändring och upphävande av direktiven /548/EEG och 1999/45/EG samt ändring av förordning (EG) nr 1907/2006 (EUT L 353, 31.12.2008, s. 1). (11) och rådets direktiv /33/EU av om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning om