prop · H803205 · 2021-06-03 00:00:00 — Om inte anordnaren själv informerar den assistansberättigade om att tillståndet dragits in måste kommunen göra det, i syfte att kunna stoppa utbetalning av ersättning för personlig assistans och ge den assistansberättigade möjlighet att byta anordnare eller anställa sina egna assistenter. Detta innebär en inskränkning i den kommunala självstyrelsen. Att den assistansberättigade informeras om att hans eller hennes anordnare förlorat sitt tillstånd är av stor vikt för att den assistansberättigade ska få möjlighet att byta anordnare. Eftersom det är kommunen som är ansvarig för insatsen personlig assistans enligt LSS, och har ansvar för att den assistansberättigades behov tillgodoses, är regeringens bedömning att kommunen bör åläggas att informera de assistansberättigade, efter att kommunen i sin tur fått information från . Regeringen bedömer därmed att den inskränkning i den kommunala självstyrelsen som förslaget innebär är proportionerlig. Kommunens arbetsinsats för att informera de assistansberättigade bedöms i promemorian vara liten, i de flesta fall kan informationen ges per telefon. Förslaget kan därmed vara förknippat med något ökade handläggningskostnader för kommunerna men dessa bedöms i promemorian bli försumbara. I promemorian anförs att antalet anordnare som får sina tillstånd indragna är relativt lågt och det kan antas att flera av dessa troligen skulle upphöra med sin verksamhet även med nuvarande regler. Uppskattningsvis berörs i genomsnitt ca 40 assistansberättigade med kommunalt beviljad assistans av att deras anordnare får sitt tillstånd indraget. Flera kommuner instämmer i sina remissvar att kostnaderna för kommunen kan anses vara försumbara och att det finns beredskap för de beskrivna konsekvenser som förslaget för med sig. skriver att även om konsekvenserna för kommunkollektivet kan bli försumbara kan de bli större för enskilda små kommuner. Regeringen delar den bedömning som görs i promemorian att kostnaderna för kommunerna bör bli försumbara och att risken för större konsekvenser för enskilda kommuner i enskilda fall är mycket liten. Därmed bör förslaget inte föranleda någon ekonomisk reglering enligt den kommunala finansieringsprincipen. 2020/21:205 6.3 6.3.1Konsekvenser för statens finanser Regeringen bedömer att förslaget inte innebär några ökade kostnader för den statliga assistansersättningen. Förslaget innebär att , efter att ha fått information från om att ett tillstånd har dragits in, ska informera den assistansberättigade om detta. Förslaget innebär vidare en anmälningsplikt till för om det finns anledning att tro att assistans anordnas av en enskild som saknar tillstånd att bedriva verksamhet för personlig assistans. anför att förslagen kommer att medföra ökade kostnader om de innebär att ska skicka ut underrättelser i varje enskilt ärende när fattar beslut eller beslutet ändras av domstol, bedöma hur länge utbetalning kan ske i varje ärende, bedöma eventuella särskilda skäl och vara part i domstol när beslut enligt den nya paragrafen i 51 kap. SFB överklagas. anger att kostnaderna är svåra att uppskatta eftersom sådana ärenden inte förekommer . Regeringen delar bedömning att förslaget kan medföra något ökade kostnader för myndigheten. ser tekniska svårigheter med att ersättning ska betalas ut för assistans som har utförts innan den assistansberättigade har underrättats då det kommer att innebära att assistansersättning kommer att kunna betalas ut för olika assistansberättigade trots att de har samma anordnare. En handläggning innebär ofta både längre handläggningstid och risk för att misstag görs. Regeringen delar bedömning men anser att detta är motiverat i syfte att undvika risken för stora negativa konsekvenser för den assistansberättigade. Sammantaget är regeringens bedömning att propositionens förslag kan medföra något ökade kostnader för men att dessa kan hanteras inom nuvarande anslag. påtalar att promemorians förslag om att åläggs att informera och kommunerna om när ett tillstånd har dragits in innebär en utökad arbetsinsats, att handläggningstiden blir längre och innebär utökade kostnader för då anordnare av assistans kan ha avtal med ett stort antal kommuner och saknar digitala system och informationskanaler mot kommunerna. Regeringen delar IVO:s bedömning att det innebär en viss ökad arbetsinsats att informera och kommunerna om när ett tillstånd har dragits in, men att denna ökning dels bör vara liten med hänsyn till att antalet indragna tillstånd är få, dels att det bör anses vara inom myndighetens uppdrag att informera berörda myndigheter och kommuner om denna typ av beslut. anför också att förslaget att och kommuner ska Prop. 2020/21:205 anmäla verksamheter utan tillstånd till innebär att antalet tillsyns- ärenden kommer att öka och därmed innebära ekonomiska konsekvenser för . Regeringen delar bilden att antalet tillsynsärenden kan öka något men bedömer att denna ökning blir liten och ryms inom myndighetens befintliga anslag. Sammantaget bedömer regeringen att propositionens förslag kan medföra något ökade kostnader för men att dessa kan hanteras inom myndighetens befintliga anslag. Kammarrätten i framhåller att även en begränsad ökning av antalet mål kan leda till en ökning av arbetsbelastningen hos förvaltningsdomstolarna. Regeringen bedömer att förslaget sannolikt kommer att innebära en viss ökning av antalet mål i de allmänna förvaltningsdomstolarna. har –2019 återkallat mellan fyra och sexton tillstånd för verksamheter som bedrev personlig assistans. Storleken på de anordnare vars tillstånd återkallats har varierat. Det finns inga uppgifter på exakt antal enskilda som berörs av att deras anordnare får sitt tillstånd återkallat och det finns heller inga uppgifter på hur många av dessa som fortsätter att anlita anordnaren även efter att tillståndet återkallats. Regeringen bedömer sammantaget att de ökade kostnaderna för Domstolar är marginella och bör kunna hanteras inom befintliga ekonomiska ramar. Förslaget om att assistansersättning eller ekonomiskt stöd till personlig assistans inte ska kunna betalas ut till den assistansberättigade om han eller hon anlitar en anordnare som saknar tillstånd är ett förtydligande att en enskild inte får bedriva verksamhet med personlig assistans utan tillstånd. Syftet med förslaget är att göra det svårare för företag att bedriva verksamhet utan tillstånd vilket enigt promemorian bedöms minska konkurrensen från oseriösa aktörer, stärka tilliten till assistansanordnare och därmed gynna de seriösa aktörerna inom personlig assistans. Regeringen delar denna bedömning. Regeringens bedömning är att förslaget inte har några konsekvenser för jämställdheten mellan flickor och pojkar eller kvinnor och män. Pojkar och män har assistansersättning i högre grad än flickor och kvinnor. var av de som hade assistansersättning flickor eller kvinnor och var pojkar eller män. 2020/21:205 6.6 Av de drygt 14 000 personer som var beviljade assistansersättning var 1 133 flickor 0–och 1 547 pojkar 0–. Regeringens bedömning är att förslaget inte påverkar barn annorlunda än vuxna. 6.7Konsekvenser för personliga assistenter Regeringens bedömning är att förslaget gynnar personliga assistenter genom att motverka att olämpliga anordnare bedriver verksamhet inom personlig assistans. 7.1Förslaget till lag om ändring i lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade Som kostnad för personlig assistans enligt 9 § 2 anses inte ersättning för assistans som utförs av någon 1.som inte har fyllt , 2.som är bosatt utanför Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, 3.som till följd av sjukdom, ålderdom eller liknande orsak saknar förmåga att utföra arbete som personlig assistent, eller 4.på arbetstid som överstiger den tid som anges i 2–4 §§ lagen (1970:943) om arbetstid m.m. i husligt arbete, 5–10 b §§ arbetstidslagen (1982:673) eller kollektivavtal som uppfyller kraven i 3 § arbetstidslagen. Kostnad för personlig assistans som har utförts i en yrkesmässig enskild verksamhet utan tillstånd enligt 23 § ger inte rätt till ekonomiskt stöd enligt 9 § 2. Även om assistansen har utförts utan tillstånd lämnas ekonomiskt stöd enligt 9 § 2 om 1.verksamheten har haft tillstånd och assistansen har utförts senast efter den dag då den assistansberättigade underrättades om att tillståndet har upphört att gälla, eller 2.det finns särskilda skäl. I paragrafen anges vissa krav för att kostnad för assistans ska berättiga till ekonomiskt stöd enligt 9 § 2. Andra och tredje styckena är nya och är formulerade på samma sätt som den nya paragrafen 51 kap. 16 b § socialförsäkringsbalken. Andra stycket innebär att kostnad för personlig assistans som har utförts i en yrkesmässig enskild verksamhet utan tillstånd enligt 23 § inte berättigar till ekonomiskt stöd enligt 9 § 2. I tredje stycket finns undantag från huvudregeln att ekonomiskt stöd inte lämnas för assistans som har utförts i en verksamhet utan tillstånd. Undantaget i tredje stycket första punkten, som har utformats utifrån Lagrådets förslag, avser fall där verksamheten har haft tillstånd att utföra personlig assistans, men där tillståndet har återkallats eller på annat sätt har upphört att gälla . Ekonomiskt stöd enligt 9 § 2 lämnas då för assistans som har utförts senast efter den dag då Prop. 2020/21:205 den assistansberättigade underrättades om att tillståndet har upphört att Det finns inte några särskilda krav på hur underrättelsen ska gå till. Den närmare bedömningen av vilka krav som ska ställas på en godtagbar underrättelse får lämnas till rättstillämpningen. Tidsfristen är avsedd att ge den assistansberättigade en rimlig tid att byta assistansanordnare. Tidsfristen begränsar inte kommunens s.k. basansvar. Kommunen ska alltid stå beredd att ombesörja tillhandahållande av personlig assistans (se prop. 1992/93:159 s. 73). Enligt tredje stycket andra punkten får ekonomiskt stöd enligt 9 § 2 även lämnas för assistans som har utförts i en verksamhet utan tillstånd om det finns särskilda skäl. Med särskilda skäl avses här omständigheter som innebär att det kan få allvarliga negativa följder för den assistansberättigade om den personliga assistans som tillhandahålls genom verksamheten skulle upphöra eller direkt efter att tvåveckorsfristen har löpt ut. Den assistansberättigade kan exempelvis ha speciella behov som kräver assistenter med viss kompetens eller erfarenhet. Ekonomiskt stöd enligt 9 § 2 kan då lämnas om den assistansberättigades behov annars inte kan tillgodoses. Särskilda skäl kan finnas oavsett om första punkten är tillämplig eller inte, men i de allra flesta fall bör negativa följder för den assistansberättigade kunna begränsas i tillräcklig utsträckning genom fristen i första punkten. Har en tvåveckorsfrist löpt ut bör bestämmelsen om särskilda skäl inte kunna medföra annat än en kort förlängning av denna. Om de allvarliga negativa följderna för den assistansberättigade inte bedöms möjliga att undvika genom en kort förlängning av tvåveckorsfristen, eller genom att ekonomiskt stöd lämnas under en kortare övergångsperiod till den som inte omfattas av fristen i första punkten, bör förutsättningarna för att medge undantag på grund av särskilda skäl inte anses uppfyllda. Därmed bör undantag från huvudregeln på grund av sådana särskilda skäl som avses i andra punkten endast vara möjligt . Förslaget behandlas i avsnitt 4.2. Till kommunens uppgifter hör att 1.fortlöpande följa upp vilka som omfattas av lagen och vilka deras behov av stöd och service är, 2.verka för att personer som anges i 1 § får sina behov tillgodosedda, 3.informera om mål och medel för verksamheten enligt denna lag, 4.medverka till att personer som anges i 1 § får tillgång till arbete eller studier, 5.verka för att det allmänna fritids- och kulturutbudet blir tillgängligt för personer som anges i 1 §, 6.anmäla till överförmyndaren dels när en person som omfattas av 1 § kan antas behöva förmyndare, förvaltare eller god man, dels när ett förmynderskap, förvaltarskap eller godmanskap bör kunna upphöra, 7.samverka med organisationer som företräder människor med omfattande funktionshinder, 8.anmäla till när någon som har ansökt om biträde av personlig assistent eller ekonomiskt stöd till sådan assistans enligt 9 § 2 kan antas ha rätt till assistansersättning enligt 51 kap. socialförsäkringsbalken, 2020/21:205 9. underrätta när någon som får assistansersättning enligt 51 kap. socialförsäkringsbalken beviljas boende med särskild service, daglig verksamhet, barnomsorg eller någon annan insats som kan påverka behovet av personlig assistans, 10.anmäla till om det finns anledning att anta att assistansersättning enligt 51 kap. socialförsäkringsbalken används för annat än köp av personlig assistans eller kostnader för personliga assistenter, och 11.anmäla till Inspektionen för vård och omsorg om det finns anledning att anta att en enskild bedriver yrkesmässig verksamhet med personlig assistans utan tillstånd enligt 23 § eller att en tillståndshavares lämplighet för att bedriva sådan verksamhet kan ifrågasättas. Paragrafen innehåller vissa uppgifter för kommunen inom området för stöd och service till vissa funktionshindrade. I paragrafen ändras punkten 11 på så sätt att kommuner även får i uppgift att anmäla till Inspektionen för vård och omsorg om det finns anledning att anta att någon som saknar tillstånd enligt 23 § bedriver yrkesmässig verksamhet med personlig assistans. I övrigt har en redaktionell ändring gjorts. Förslaget behandlas i avsnitt 4.6. Den som bedriver verksamhet som står under tillsyn enligt denna lag är skyldig att på begäran av Inspektionen för vård och omsorg lämna –handlingar och annat material som rör verksamheten, –de upplysningar om verksamheten som inspektionen behöver för sin tillsyn, –de upplysningar som inspektionen behöver för att lämna underrättelse om beslut i ett tillsynsärende. Inspektionen för vård och omsorg får förelägga den som bedriver verksamheten att lämna vad som begärs enligt första stycket. Ett beslut om föreläggande får förenas med vite. Paragrafen innehåller en skyldighet för den som bedriver verksamhet som står under tillsyn av Inspektionen för vård och omsorg att på begäran lämna upplysningar, handlingar och annat material till inspektionen. I paragrafens första stycke utvidgas skyldigheten att lämna upplysningar till att även omfatta de uppgifter som inspektionen behöver för att kunna lämna underrättelser om beslut i ett tillsynsärende till dem som inspektionen ska underrätta. I övrigt har redaktionella ändringar gjorts. Förslaget behandlas i avsnitt 4.5 7.2 Förslaget till lag om ändring i socialförsäkringsbalken 51 kap. 16 b § Assistansersättning enligt 14 § betalas inte ut för assistans som har utförts i en yrkesmässig enskild verksamhet utan tillstånd enligt 23 § lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade. Även om assistansen har utförts utan tillstånd betalas assistansersättning ut om 1. verksamheten har haft tillstånd och assistansen har utförts senast efter den dag då den försäkrade underrättades om att tillståndet har upphört att gälla, eller 2. det finns särskilda skäl. I paragrafen, som är ny, anges när en utbetalning av assistansersättning till en försäkrad kan nekas på grund av att assistansen utförts i en yrkesmässig enskild verksamhet utan tillstånd enligt 23 § lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade. Paragrafen är formulerad på samma sätt som de nya andra och tredje styckena i 9 d § lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade. Av paragrafens första stycke följer att assistansersättning inte betalas ut för personlig assistans som har utförts i en yrkesmässig enskild verksamhet utan tillstånd att utföra sådan assistans enligt lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade. I paragrafens andra stycke finns undantag från huvudregeln att assistansersättning inte betalas ut för assistans som har utförts i en verksamhet utan tillstånd. Andra stycket första punkten har utformats utifrån Lagrådets förslag och avser fall där verksamheten har haft tillstånd att utföra personlig assistans men där tillståndet har återkallats, eller på annat sätt upphört att gälla, . Assistansersättning lämnas då för assistans som har utförts senast efter den dag då den försäkrade underrättades om att tillståndet har upphört att gälla. Det finns inte några särskilda krav på hur underrättelsen ska gå till. Den närmare bedömningen av vilka krav som ska ställas på en godtagbar underrättelse får lämnas till rättstillämpningen. Tidsfristen är avsedd att ge den försäkrade en rimlig tid att byta assistansanordnare. Tidsfristen begränsar inte kommunens s.k. basansvar. Kommunen ska alltid stå beredd att ombesörja tillhandahållande av personlig assistans, även i de fall den enskilde erhållit assistansersättning (se prop. 1992/93:159 s. 72, 73). Enligt andra stycket andra punkten får assistansersättning även betalas ut för assistans som har utförts i en verksamhet utan tillstånd om det finns särskilda skäl. Med särskilda skäl avses här omständigheter som innebär att det kan få allvarliga negativa följder för den försäkrade om den personliga assistans som tillhandahålls genom verksamheten skulle upphöra eller direkt efter att tvåveckorsfristen har löpt ut. Den försäkrade kan exempelvis ha speciella behov som kräver assistenter med viss kompetens eller erfarenhet. Assistansersättning kan då betalas ut om den försäkrades behov annars inte kan tillgodoses. Särskilda skäl kan finnas oavsett om första punkten är tillämplig eller inte, men i de allra flesta fall bör negativa följder för den försäkrade kunna begränsas i tillräcklig utsträckning genom fristen i första punkten. Har en tvåveckorsfrist löpt bör bestämmelsen om särskilda skäl inte kunna medföra annat än en kort förlängning av denna. Om de allvarliga negativa följderna för den försäkrade inte bedöms möjliga att undvika genom en kort förlängning av tvåveckorsfristen, eller genom att assistansersättning betalas ut under en kortare övergångsperiod till den som inte omfattas av fristen i första punkten, bör förutsättningarna för att medge undantag på grund av särskilda skäl inte anses uppfyllda. Därmed bör undantag från huvudregeln på grund av sådana särskilda skäl som här avses endast vara möjligt . Förslaget behandlas i avsnitt 4.2. 2020/21:205 110 kap. 42 a § ska anmäla till Inspektionen för vård och omsorg om det finns anledning att anta att en enskild bedriver yrkesmässig verksamhet med personlig assistans utan tillstånd enligt 23 § lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade eller att en tillståndshavares lämplighet för att bedriva sådan verksamhet kan ifrågasättas. Paragrafen innebär att åläggs att lämna information till Inspektionen för vård och omsorg. Paragrafen ändras på så sätt att även ska anmäla till Inspektionen för vård och omsorg om det finns anledning att anta att någon som saknar tillstånd enligt 23 § lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade bedriver verksamhet med personlig assistans. Anmälningsskyldigheten motsvarar vad som föreskrivs för kommunen i 15 § 11 lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade. I övrigt har redaktionella ändringar gjorts. Förslaget behandlas i avsnitt 4.6. Sammanfattning av promemorian Utbetalning av ersättning för personlig assistans endast vid tillstånd 2020/21:205 Bilaga 1 I promemorian föreslås ändringar som ska ge och kommunerna lagstöd för att neka en assistansberättigad utbetalning av ersättning för personlig assistans som utförts inom en yrkesmässig verksamhet utan tillstånd enligt 23 § lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade. Vidare föreslås ändringar som medför skyldighet för och kommunerna att informera Inspektionen för vård och omsorg när en enskild kan antas bedriva verksamhet med personlig assistans utan tillstånd. Inspektionen för vård och omsorg föreslås även få en skyldighet att informera berörda kommuner när ett tillstånd att bedriva personlig assistans återkallas. Inspektionen för vård och omsorg föreslås få större möjligheter att begära in information i tillsynsärenden. Ändringarna föreslås träda i kraft 2020/21:205 Bilaga 2 Förslag till lag om ändring i socialförsäkringsbalken Härigenom föreskrivs i fråga om socialförsäkringsbalken dels att 110 kap. 42 a § ska ha följande lydelse, dels att det ska införas en ny paragraf, 51 kap. 16 a §, av följande lydelse. Assistansersättning enligt 14 § betalas inte ut för assistans som har utförts i en verksamhet utan tillstånd enligt 23 § lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade. Även om verksamheten saknade tillståndbetalas assistansersättning ut om 1. verksamheten har haft tillstånd och assistansen har utförts innan den försäkrade har underrättats om att tillståndet har upphört att gälla, eller 2. det finns särskilda skäl. till Inspektionen för vård och till Inspektionen för vård och omsorg om det finns anledning att omsorg om det finns anledning att anta att lämpligheten för att anta att lämpligheten för att bedriva verksamhet med personlig bedriva verksamhet med personlig assistans kan ifrågasättas när det assistans kan ifrågasättas när det gäller någon som har tillstånd gäller någon som har tillstånd enligt 23 § lagen (1993:387) om enligt 23 § lagen (1993:387) om stöd och service till vissa stöd och service till vissa gälla om det finns anledning att anta att en enskild bedriver assistans utan tillstånd. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Äldre bestämmelser gäller fortfarande för personlig assistans som har utförts före ikraftträdandet. 2020/21:205 Bilaga 2 2020/21:205 Bilaga 2 Förslag till lag om ändring i lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade Härigenom föreskrivs att 9 d, 15 och 26 c §§ lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade ska ha följande lydelse. Som kostnad för personlig assistans enligt 9 § 2 anses inte ersättning för assistans som utförs av någon som inte har fyllt , som är bosatt utanför Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, 3.som till följd av sjukdom, ålderdom eller liknande orsak saknar förmåga att utföra arbete som personlig assistent, eller 4.på arbetstid som överstiger den tid som anges i 2–4 §§ lagen (1970:943) om arbetstid m.m. i husligt arbete, 5–10 b §§ arbetstidslagen (1982:673) eller kollektivavtal som uppfyller kraven i 3 § arbetstidslagen. Kostnad för personlig assistans som har utförts i en verksamhet utan tillstånd enligt 23 § berättigar inte till ekonomiskt stöd enligt 9 § 2. Även om assistansen har utförts utan tillstånd betalas ekonomiskt stöd ut om 1. verksamheten har haft tillstånd och assistansen har utförts innan den assistansberättigadehar underrättats om att tillståndet har upphört att gälla, eller 2. det finns särskilda skäl. 1 Senaste lydelse 2012:930 11. anmäla till Inspektionen för vård och omsorg om det finns anledning att anta att någonbedriver verksamhet med personlig assistans utan tillståndeller en tillståndshavares lämplighet för att bedriva sådan verksamhet kan ifrågasättas. Till kommunens uppgifter hör att 1.fortlöpande följa upp vilka som omfattas av lagen och vilka deras behov av stöd och service är, 2.verka för att personer som anges i 1 § får sina behov tillgodosedda, 3.informera om mål och medel för verksamheten enligt denna lag, 4.medverka till att personer som anges i 1 § får tillgång till arbete eller studier, 5.verka för att det allmänna fritids- och kulturutbudet blir tillgängligt för personer som anges i 1 §, 6.anmäla till överförmyndaren dels när en person som omfattas av 1 § kan antas behöva förmyndare, förvaltare eller god man, dels när ett förmynderskap, förvaltarskap eller godmanskap bör kunna upphöra, 7.samverka med organisationer som företräder människor med omfattande funktionshinder, 8.anmäla till när någon som har ansökt om biträde av personlig assistent eller ekonomiskt stöd till sådan assistans enligt 9 § 2 kan antas ha rätt till assistansersättning enligt 51 kap. socialförsäkringsbalken,