prop · H9038 · 2021-09-21 00:00:00 — Det innebär att ett värdepappersföretag, när det tillhandahåller investeringsrådgivning eller portföljförvaltning som innebär byte av finansiella instrument, ska samla in nödvändig information om kundens investeringar och analysera kostnaderna och nyttan med bytet. När värdepappersföretaget tillhanda- håller investeringsrådgivning ska det informera kunden om huruvida nyttan med bytet är större än kostnaderna. De särskilda krav som i MiFID II ställs på ett värdepappersföretag när det tillhandahåller investeringsrådgivning eller portföljförvaltning har genomförts i svensk rätt genom en motsvarande bestämmelse i lagen om värdepappersmarknaden (9 kap. 23 §). De ovan redovisade krav som har införts i direktivet och som ska tillämpas i samband med byte av finansiella instrument bör införas i lagen i anslutning till denna bestämmelse. Regeringens förslag: Kraven på ett värdepappersinstitut att förse kunder med information om alla kostnader och avgifter förknippade med investeringstjänster och sidotjänster ska inte tillämpas när investeringstjänster tillhandahålls en professionell kund, utom vid tillhandahållande av investeringsrådgivning och portföljförvaltning. Kraven på ett värdepappersinstitut att hämta in nödvändiga uppgifter och informera kunden vid byte av finansiella instrument och att lämna rapportering till en kund om utförda tjänster ska inte tillämpas när tjänster tillhandahålls en professionell kund, om inte kunden begär det. En sådan begäran ska dokumenteras av värdepappersinstitutet. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot Skälen för regeringens förslag: I MiFID II finns regler om ett värde- pappersföretags skyldigheter när det gäller information till kunder (artikel 24). De innebär att kunder ska tillhandahållas information om samtliga kostnader och tillhörande avgifter, inklusive information avse- ende både investerings- och sidotjänsterna, inbegripet eventuell kostnad för rådgivning, kostnaden för det finansiella instrument som rekommen- deras eller marknadsförs till kunden och hur kunden får betala för det, inklusive eventuella tredjepartsbetalningar (artikel 24.4 första stycket c). Ett värdepappersföretag ska också på ett varaktigt medium lämna tillfreds- ställande rapporter till kunder om de tjänster företaget tillhandahållit. Rapporterna ska inkludera regelbundna meddelanden till kunder, med beaktande av typen av och komplexiteten hos de aktuella finansiella instrumenten och arten av den tjänst som tillhandahålls kunden och ska i förekommande fall innehålla uppgifter om kostnaderna för de transak- tioner och tjänster som utförts för kundens räkning (artikel 26.6 första stycket). Genom ändringsdirektivet har det införts vissa lättnader i fråga om kraven på information till professionella kunder (artikel 1.8 i ändrings- direktivet, artikel 29a.1 i MiFID II). Kravet att ett värdepappersföretag ska förse kunder med information om alla kostnader och avgifter förknippade med investeringstjänster och sidotjänster ska inte tillämpas när investe- Prop. 2021/22:8 ringstjänster tillhandahålls en professionell kund, utom vid tillhanda- hållande av investeringsrådgivning och portföljförvaltning (artikel 29a.1 i MiFID II). Det har även införts lättnader i fråga om kraven på att ett värde- pappersföretag, i samband med byte av finansiella instrument, ska samla in nödvändig information, analysera kostnaderna och nyttan med bytet och informera kunden om huruvida nyttan med bytet är större än kostnaderna (se avsnitt 6.5.3) och i fråga om kraven på rapportering om de tjänster som företaget har utfört. Dessa krav ska inte tillämpas i fråga om tjänster som tillhandahålls en professionell kund, om inte kunden antingen i elektron- iskt format eller på papper informerar företaget om att den vill dra nytta av de rättigheterna (artikel 29a.2). Värdepappersföretaget ska dokumentera denna kommunikation (artikel 29a.3). Kraven i MiFID II på information till kunder om kostnader och avgifter och på rapportering till kunder om de tjänster som ett värdepappersföretag har utfört har i svensk rätt genomförts genom bestämmelser i lagen om värdepappersmarknaden (9 kap. 15 § första stycket 4 och 27 §). Med anledning av de ändringar som har gjorts i direktivet bör dessa bestäm- melser i lagen ändras på motsvarande sätt så att kraven på information om kostnader och avgifter inte ska tillämpas när investeringstjänster tillhanda- hålls en professionell kund, utom vid tillhandahållande av investerings- rådgivning och portföljförvaltning, och att kraven på att lämna rapport- ering till en kund om utförda tjänster inte ska tillämpas i fråga om tjänster som tillhandahålls en professionell kund, om inte kunden begär det. Det bör också i bestämmelsen om byte av finansiella instrument som föreslås i avsnitt 6.5.3 anges att kraven att hämta in nödvändiga uppgifter och infor- mera kunden vid byte av finansiella instrument inte ska tillämpas i fråga om tjänster som tillhandahålls en professionell kund, om inte kunden begär det. Slutligen bör det i lagen införas bestämmelser om att en begäran från en professionell kund om att ovan nämnda bestämmelser ska tillämpas ska dokumenteras av värdepappersinstitutet. Regeringens förslag: Ett värdepappersinstitut som har tillstånd för mottagande och vidarebefordran av order i fråga om ett eller flera finansiella instrument, utförande av order på kunders uppdrag och handel för egen räkning får i sådan verksamhet medverka till eller inleda transaktioner med jämbördiga motparter utan att tillämpa kraven på att förse kunder med information om institutet, dess tjänster och kostnader och avgifter för investeringstjänster och sidotjänster och kravet på att lämna rapportering till en kund om utförda tjänster. En felaktig hänvisning i en upplysningsbestämmelse om jämbördiga motparter ska rättas. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot 2021/22:8 Skälen för regeringens förslag: I MiFID II finns, såsom redovisas i avsnitt 6.5.4, regler om ett värdepappersföretags skyldigheter när det gäller information till kunder (artikel 24). I MiFID II finns även vissa särskilda regler om att vissa krav i direktivet inte behöver tillämpas i förhållande till godtagbara motparter (artikel 30). Där anges att värdepappersföretag som har tillstånd att utföra order för kunds räkning, att handla för egen räkning eller att ta emot och vidare- befordra order kan medverka till eller inleda transaktioner med godtagbara motparter utan att vara skyldiga att uppfylla ett antal krav enligt direktivet för sådana transaktioner eller för någon form av sidotjänst som är direkt knuten till sådana transaktioner (artikel 30.1 första stycket). Dessa undan- tag ska dock inte tillämpas när godtagbara motparter tillhandahålls investeringsrådgivning eller portföljförvaltning. Kraven på information om kostnader och avgifter och på rapportering om utförda tjänster har enligt MiFID II hört till de krav som ett värdepappersföretag är skyldigt att uppfylla även vid transaktioner med godtagbara motparter, men genom ändringsdirektivet har det införts lättnader i direktivet i fråga om kraven på information till sådana mot- parter. Kravet att ett värdepappersföretag ska förse kunder med informa- tion om alla kostnader och avgifter förknippade med investeringstjänster och sidotjänster och med rapportering om de tjänster som företaget har utfört ska inte tillämpas när ett värdepappersföretag som har tillstånd att utföra order för kunds räkning, att handla för egen räkning eller att ta emot och vidarebefordra order medverkar till eller inleder transaktioner med en godtagbar motpart (artikel 1.9 i ändringsdirektivet, artikel 30.1 första stycket i MiFID II). I svensk rätt används benämningen jämbördiga motparter för sådana kunder som i MiFID II benämns godtagbara motparter (se prop. 2006/07:115 s. 298). Reglerna i direktivet om att ett värdepappersföretag som har tillstånd att utföra order för kunds räkning, att handla för egen räkning eller att ta emot och vidarebefordra order får medverka till eller inleda transaktioner med jämbördiga motparter utan att tillämpa vissa krav att tillvarata kundens intressen har genomförts i svensk rätt genom en bestämmelse i lagen om värdepappersmarknaden (9 kap. 8 §). I den bestämmelsen bör det göras ett tillägg så att inte heller kraven på infor- mation om kostnader och avgifter och på rapportering om utförda tjänster ska tillämpas i samband med sådana transaktioner. I 9 kap. 3 § tredje stycket lagen om värdepappersmarknaden finns en upplysningsbestämmelse om att det i 6 och 7 §§ finns bestämmelser om kunder som får behandlas som jämbördiga motparter. Bestämmelserna om jämbördiga motparter finns emellertid i 7 och 8 §§. Felet uppstod när det tidigare gjordes ändring av beteckningen på flera bestämmelser i lagen (se prop. 2016/17:162 s. 19, 71–75 och 680 f. och SFS 2017:679). Hänvis- ningen bör rättas. Rapporter om bästa orderutförande Regeringens förslag: Bestämmelserna i lagen om värdepappers- marknaden om att varje företag som driver en handelsplats och varje systematisk internhandlare, marknadsgarant och annan tillhandahållare av likviditet för handel med finansiella instrument minst en gång kostnadsfritt ska offentliggöra data om kvaliteten på utförandet av transaktioner ska upphävas. Bestämmelserna ska därefter återinföras och börja tillämpas igen . Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot anser att även ett permanent upphävande bör diskuteras. Svensk Värdepappersmarknad noterar att ändringsdirektivet är otydligt när det gäller tidpunkten då undantaget ska börja tillämpas, eftersom det å ena sidan framgår av artikel 1.6 att kravet inte ska gälla fram till , medan det å andra sidan framgår av artikel 4.1 att medlemsstaterna ska anta nödvändig lagstiftning för att genomföra direktivet . Föreningen anser vidare att både reglerna om rapportering av bästa orderutförande och om de fem mest använda handelsplatserna har stora brister och att i vart fall rapporten om bästa orderutförande bör tas bort. Skälen för regeringens förslag: Enligt MiFID II ska varje handelsplats, systematisk internhandlare och annan utförandeplats för handel med finansiella instrument minst en gång kostnadsfritt offentliggöra data om kvaliteten på utförandet av transaktioner på den platsen, s.k. rapporter om bästa orderutförande (artikel 27.3). De regelbundna rapporterna ska inbegripa detaljerade uppgifter om pris, kostnader, hastighet och sannolikhet för utförande för enskilda finansiella instrument. Genom ändringsdirektivet har det gjorts en ändring så att kravet i MiFID II på att offentliggöra rapporter om bästa orderutförande inte ska tillämpas förrän fr.o.m. (artikel 1.6 i ändrings- direktivet, artikel 27.3 andra stycket i MiFID II). Kommissionen ska genomföra en utförlig översyn av de aktuella rapporteringskraven och överlämna en rapport till och rådet . Reglerna i MiFID II om rapporter om bästa orderutförande har i svensk rätt genomförts i bestämmelser i lagen om värdepappersmarknaden, dels med avseende på värdepappersinstitut som är systematiska internhandlare, marknadsgaranter och andra tillhandahållare av likviditet (8 kap. 33 §), dels avseende börser (13 kap. 9 §). Kravet gäller även för värdepappers- institut som driver en handelsplattform (11 kap. 1 a §). I enlighet med den ändring i MiFID II som har gjorts i ändringsdirektivet bör bestämmelserna i lagen om krav på att offentliggöra rapporter om bästa orderutförande upphävas. Eftersom lättnaden är tillfällig bör bestämmelserna därefter återinföras. Enligt direktivet ska kraven tillämpas igen fr.o.m. . Bestämmelserna i lagen bör därför återinföras och börja tillämpas igen det datumet. Med anledning av synpunkterna från och Svensk Värdepappersmarknad konstaterar regeringen att frågorna om ett permanent upphävande av kravet att offentliggöra data om kvaliteten på utförandet av transaktioner och om att upphäva andra rapporteringskrav inte behandlas i ändringsdirektivet och därmed inte är föremål för några överväganden i detta lagstiftningsärende. När det gäller tidpunkten för tillämpning av det tidsbegränsade undantag från kravet som föreslås i propositionen har regeringen att förhålla sig ändringsdirektivets orda- 2021/22:8 lydelse. Som Svensk Värdepappersmarknad uppmärksammar har dock i ett uttalande förklarat att myndigheten förväntar sig att nationella behöriga myndigheter inte prioriterar tillsynsåtgärder som rör skyldig- heten att publicera rapporterar om bästa orderutförande fram till det datum då de åtgärder som genomför ändringen i MiFID II i nationell lagstiftning träder i kraft. Regeringen anser att detta uttalande ger uttryck för syftet med det tillfälliga undantaget och välkomnar därför initiativet från för att säkerställa en likartad tillämpning av kravet i alla medlemsstater. Regeringens förslag: eller en AIF-förvaltare som inom ramen för sin fondverksamhet lämnar råd till kunder om fondandelar, ska i den verksamheten tillämpa kravet i lagen om värdepappers- marknaden att, vid tillhandahållande av investeringsrådgivning eller portföljförvaltning som innefattar byte av finansiella instrument, hämta in nödvändiga uppgifter om kundens investeringar, analysera kost- naderna och nyttan av bytet och informera kunden. ett fondbolag som har tillstånd för diskretionär portföljförvaltning och att som sidotjänst lämna investeringsråd. Kravet ska dock inte tillämpas när tjänster tillhandahålls en professionell kund, om inte kunden begär En sådan begäran ska dokumenteras av fondbolaget eller AIF- Regeringens bedömning: Det krävs inte några ytterligare ändringar i lagen om värdepappersfonder eller lagen om förvaltare av alternativa Promemorian behandlar inte frågan. Remissinstanserna: noterar att promemorian inte behandlar konsekvenserna för de fondbolag som bedriver portföljför- valtning eller investeringsrådgivning och som, genom hänvisningar i lagen (2004:46) om värdepappersfonder respektive lagen (2013:561) om för- valtare av alternativa investeringsfonder, kommer att omfattas av de nya Föreningen påpekar vikten av att hänvisningarna blir korrekta även efter ändringarna i lagen om värdepappersmarknaden och nämner att det t.ex. synes som om en hänvisning till 9 kap. 23 a § saknas i nuvarande lydelse av 7 kap. 3 § lagen om värdepappersfonder. Skälen för regeringens förslag och bedömning Fondbolagens verksamhet regleras i lagen (2004:46) om värdepappers- I den lagen genomförs i svensk rätt och rådets direktiv /65/EG av om samordning av lagar och andra författningar som avser företag för kollektiva investeringar i över- låtbara värdepapper (fondföretag), i det följande kallat UCITS-direktivet. Den verksamhet som bedrivs av förvaltare av alternativa investerings- fonder (AIF-förvaltare) regleras i lagen (2013:561) om förvaltare av alter- , som i svensk rätt genomför och rådets direktiv /61/EU av om förvaltare av alter- samt om ändring av direktiv /41/EG och 2009/65/EG och förordningarna (EG) nr 1060/2009 och (EU) nr 1095/2010, i det följande kallat AIFM-direktivet. Fondbolag och AIF-förvaltare får inom ramen för sin fondverksamhet utföra finansiell rådgivning om andelar i fonder. I den verksamheten ska ett antal bestämmelser i lagen om värdepappersmarknaden tillämpas. Enligt lagen om värdepappersfonder (2 kap. §) ska ett fondbolag som i sin verksamhet lämnar råd till kunder om fondandelar, i andra fall än i fråga om investeringsrådgivning avseende finansiella instrument, när det utför sådana tjänster tillämpa bestämmelser i lagen om värdepappers- marknaden som gäller för ett värdepappersinstitut när det utför sådana tjänster (8 kap. 12 och 15 §§ och 9 kap. 3–6, 10, 17, 21, 23 och 27–29 §§). På motsvarande sätt gäller enligt lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder (8 kap. 1 a §) att samma bestämmelser ska tillämpas av en AIF-förvaltare som i sin verksamhet lämnar råd till investerare om andelar eller aktier i alternativa investeringsfonder i andra fall än i fråga om sådan investeringsrådgivning avseende finansiella instrument som utgör en sidotjänst. Därutöver ska både fondbolag och AIF-förvaltare vid rådgivning om andelar i fonder tillämpa ett antal bestämmelser i den delegerade förordningen till MiFID II och i före- skrifter (FFFS 2017:2) om värdepappersrörelse. Detta följer av Finans- inspektionens föreskrifter (FFFS 2013:9) om värdepappersfonder respek- tive föreskrifter (FFFS 2013:10) om förvaltare av alternativa investeringsfonder. Bland de bestämmelser som både fondbolag och AIF-förvaltare ska tillämpa när de inom ramen för sin fondverksamhet utför finansiell råd- givning om andelar i fonder, finns 9 kap. 23 § lagen om värdepappers- marknaden, som i svensk rätt delvis genomför artikel 25.2 i MiFID II, samt artikel 54 i den delegerade förordningen till MiFID II, som preciserar kraven enligt artikel 25.2 i MiFID II. Som nämns i avsnitt 6.5.3 har det genom ändringsdirektivet förts in ett krav i MiFID II som motsvarar det krav i samband med investeringsrådgivning eller portföljförvaltning som innebär byte av investeringar, som finns artikel 54.11 i den delegerade förordningen till MiFID II (artikel 1.5 i ändringsdirektivet, artikel 25.2 tredje stycket i MiFID II). I det avsnittet föreslås att detta krav ska införas i en ny bestämmelse i lagen om värdepappersmarknaden. I avsnitt 6.5.4 föreslås att det enligt den nya bestämmelsen ska gälla ett undantag som innebär att kravet inte ska tillämpas när tjänster tillhanda- hålls en professionell kund, om inte kunden begär det. En sådan begäran ska dokumenteras. För att direktivets krav, som ska tillämpas i samband med investeringsrådgivning eller portföljförvaltning som innefattar byte av finansiella instrument, ska gälla även för fondbolag och AIF-förvaltare som inom ramen för fondverksamheten utför finansiell rådgivning om andelar i fonder, bör det i lagen om värdepappersfonder och lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder införas hänvisningar till den nya bestämmelsen i lagen om värdepappersmarknaden. eller en AIF-förvaltare som inom ramen för sin fond- verksamhet lämnar råd om andelar i fonder bör i den verksamheten även 2021/22:8 omfattas av de ändringar i lagen om värdepappersmarknaden som föreslås i avsnitt 6.5.4 i fråga om krav på rapportering till kunder om utförda tjänster. Eftersom det förslaget avser en bestämmelse i lagen om värde- pappersmarknaden (9 kap. 27 §) som ingår bland de bestäm- melser i den lagen som räknas upp i lagen om värdepappersfonder (2 kap. §) och lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder (8 kap. 1 a §) krävs inga lagändringar för att ändringarna i den bestämmelsen ska gälla för även fondbolag och AIF-förvaltare. eller en AIF-förvaltare kan även, utanför fondverksamheten, få tillstånd att tillhandahålla portföljförvaltning och att som sidotjänst lämna investeringsråd i fråga om andra finansiella instrument än fond- andelar. eller en AIF-förvaltare får även utföra vissa andra sidotjänster. Enligt lagen om värdepappersfonder (7 kap. 3 §) ska ett fond- bolag när det utför diskretionär portföljförvaltning avseende finansiella instrument eller sidotjänster tillämpa ett stort antal bestämmelser i lagen om värdepappersmarknaden som gäller för ett värdepappersinstitut som utför sådana tjänster (8 kap. 9–12, 14–16 och 22 §§ och 9 kap. 1, 3–6, 9, 10, 12–23, 26–29, 30 a och 40 §§, 41 § första stycket och 43 §). Enligt lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder (3 kap. 2 § tredje stycket) ska även en AIF-förvaltare när den erbjuder och tillhandahåller diskretionär portföljförvaltning eller sidotjänster tillämpa dessa bestäm- melser i lagen om värdepappersmarknaden och dessutom några ytterligare bestämmelser i den lagen (8 kap. 2, 9–12, 14–20 och 22 §§ och 9 kap. 1, 3–10, 12–29, 30 a och 40 §§, 41 § första stycket och 43 §). Därutöver ska både fondbolag och AIF-förvaltare som har tillstånd för diskretionär portföljförvaltning och sidotjänster tillämpa ett antal bestämmelser i den delegerade förordningen till MiFID II (se artikel 1.1). På samma sätt som när det gäller rådgivning om andelar i fonder, ska både fondbolag och AIF-förvaltare när de utför portföljförvaltning och investeringsrådgivning i fråga om andra finansiella instrument, tillämpa det krav i samband med investeringsrådgivning eller portföljförvaltning som innebär byte av investeringar som finns i den delegerade förordningen till MiFID II (artikel 54.11). För att detta krav ska fortsätta att gälla för sådan verksamhet bör det i lagen om värdepappersfonder införas en hänvisning till den nya bestämmelsen i lagen om värdepappers- marknaden som föreslås i avsnitt 6.5.3. I denna hänvisning ingår även det undantag från bestämmelsen som föreslås i avsnitt 6.5.4. I lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder ingår den bestämmelsen redan i ett intervall av paragrafer i lagen om värdepappersmarknaden som ska tillämpas av en AIF-förvaltare när den utför portföljförvaltning och sido- tjänster. Det krävs därför ingen lagändring för att kravet ska gälla även för AIF-förvaltare. eller en AIF-förvaltare som har tillstånd för diskretionär portföljförvaltning och sidotjänster bör i den verksamheten även omfattas av de ändringarna i de bestämmelser i lagen om värdepappersmarknaden som handlar om lättnader i kraven på information till kunder om kostnader och avgifter (9 kap. 15 §) och på rapportering till kunder om utförda tjänster (9 kap. 27 §) som föreslås i avsnitt 6.5.4. även omfattas av den ändring i bestämmelsen om jämbördiga motparter Prop. 2021/22:8 som föreslås i avsnitt 6.5.5 och som innebär lättnader i kraven på infor- mation och rapportering till jämbördiga motparter (9 kap. 8 §). Eftersom de ändringarna avser bestämmelser som ingår bland de bestäm- melser som räknas upp i lagen om värdepappersfonder (7 kap. 3 §) och lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder (3 kap. 2 § tredje stycket) krävs inga lagändringar för att ändringarna i lagen om värde- pappersmarknaden ska gälla även för fondbolag och AIF-förvaltare. Därutöver bör ett fondbolag eller en AIF-förvaltare som har tillstånd för diskretionär portföljförvaltning och sidotjänster, i den verksamheten även tillämpa de nya bestämmelser i lagen om värdepappersmarknaden som föreslås i avsitt 6.5.2 och som har samband med dessa tjänster och med de bestämmelser som gäller vid tillhandahållande av tjänsterna. De undantag från produktstyrningskrav som föreslås bör därför tillämpas även av fond- bolag och AIF-förvaltare som tillhandahåller portföljförvaltning och sido- tjänster, i den del de avser undantag från produktstyrningskrav som ska tillämpas. Den nya bestämmelsen i lagen om värdepappersmarknaden om information till kunder i elektroniskt format bör också den tillämpas även i fråga om information som ett fondbolag eller en AIF-förvaltare som har tillstånd för diskretionär portföljförvaltning och sidotjänster ska lämna till kunder inom ramen för den verksamheten. Detsamma bör gälla den bestämmelse i samma lag om information om kostnader och avgifter i efterhand när avtal om att köpa eller sälja ett finansiellt instrument ingås med hjälp av ett medel för distanskommunikation som även den föreslås i avsnitt 6.5.2. Alla dessa nya bestämmelser i lagen om värdepappers- marknaden ingår i de intervall av paragrafer i den lagen som ska tillämpas av fondbolag och AIF-förvaltare när de utför portföljförvaltning och sido- tjänster enligt lagen om värdepappersfonder (7 kap. 3 §) respektive lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder (3 kap. 2 § tredje stycket). Det krävs därför inga lagändringar för att de nya bestämmelserna i lagen om värdepappersmarknaden ska gälla även för fondbolag och AIF-för- valtare. Regeringens bedömning: De nya reglerna om investeringsanalys i