prop · H90365 · 2021-11-30 00:00:00 — Regeringens proposition 2021/22:65 En ytterligare förlängning av anståndstiden för att möjliggöra avbetalning av tillfälliga anstånd Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen föreslås vissa ändringar i lagen (2009:99) om anstånd med inbetalning av skatt i vissa fall. Det föreslås bl.a. att efter ansökan får förlänga anståndstiden med ytterligare som längst 15 månader efter att den tidigare maximala anståndstiden har upphört. En sådan förlängning förutsätter dock bl.a. att beviljar en avbetalningsplan, enligt vilken anståndsbeloppet ska vara avbetalt senast den förfallodag som infaller närmast efter det att denna ytterligare förlängda anståndstid upphör. Det föreslås även att får återkalla ett anstånd helt eller delvis om ett underskott på skattekontot har lämnats till för indrivning efter att en sådan förlängd anståndstid som avses har beslutats. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Förslag till riksdagsbeslut ................................................................. Förslag till lag om ändring i lagen (2009:99) om anstånd med inbetalning av skatt i vissa fall .......................................................... Ärendet och dess beredning .............................................................. Tillfälliga anstånd med inbetalning av skatt ..................................... En möjlighet till avbetalning under en ytterligare förlängd anståndstid ska införas ...................................................................... Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser................................... Befintliga regler samt förslag ........................................... Syfte och alternativa lösningar ......................................... Kapitalkostnad, kostnadsränta och Samlad offentligfinansiell effekt ..................... Effekter för företag........................................................... 7.5Effekter för myndigheter och allmänna Effekter för den ekonomiska jämställdheten .................... Förslagets förenlighet med .............................. Förteckning över remissinstanserna ................................. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2009:99) om anstånd med inbetalning av skatt i vissa fall. Anstånd enligt 1 eller 1 a § ska beviljas om inte särskilda skäl talar emot det. Detsamma gäller förlängning av anståndstiden enligt 1 § tredje stycket, 1 a § tredje stycket eller 1 c §. Förslag till lag om ändring i lagen (2009:99) om anstånd med inbetalning av skatt i vissa fall Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2009:99) om anstånd med inbetal- ning av skatt i vissa fall dels att 2, 3, 5 och 9 §§ ska ha följande lydelse, dels att det ska införas en ny paragraf, 1 c §, av följande lydelse. längst 15 månader efter att den maximala anståndstiden enligt 1 § tredje stycket har upphört. sådan förlängning förutsätter dock anståndsbeloppet ska vara avbetalt 9 § första stycket förfarandelagen (2011:1244) som infaller närmast efter det att Ansökan ska ha kommit in till senast dagen före den förfallodag enligt 62 kap. 9 § första infaller närmast efter det att den maximala anståndstiden enligt 1 § tredje stycket har upphört. Anstånd enligt 1 eller 1 a § ska beviljas om inte särskilda skäl talar emot det. Detsamma gäller förlängning av anståndstiden enligt 1 § tredje stycket eller 1 a § tredje stycket. 1 Senaste lydelse 2021:52. Anståndsavgiften tas ut på beviljat anståndsbelopp per kalendermånad från och med månaden efter att anstånd beviljats till och med den månad då anståndsbeloppet ska betalas enligt 1 § tredje stycket respektive 1 a § tredje stycket eller enligt en avbetalningsplan som anges i 1 c §. Om anståndet har återkallats enligt 3 §, ska anståndsavgiften sättas ned i motsvarande mån. ska återkalla anståndet helt eller delvis om den skattskyl- dige begär det. Om de skatter och avgifter som anståndet avser har satts ned, får återkalla anståndet i motsvarande mån. får även återkalla anståndet helt eller delvis om 1. den skattskyldige har näringsförbud eller är försatt i konkurs, 2. beslutet om anstånd är felak- 2. beslutet om anstånd är felak- tigt och felaktigheten beror på att tigt och felaktigheten beror på att den skattskyldige har lämnat orik- den skattskyldige har lämnat orik- tiga eller vilseledande uppgifter, tiga eller vilseledande uppgifter, 3.det finns synnerliga skäl. Om anståndet har återkallats enligt första eller andra stycket, ska anståndsbeloppet betalas senast den förfallodag enligt 62 kap. 9 § första stycket skatteförfarandelagen (2011:1244) som infaller närmast efter det att har gått från den dag då beslutet om återkallelse fattades. 3.ett underskott på ett sådant skattekonto som avses i 61 kap. 1 § skatteförfarandelagen (2011:1244) har lämnats till för indrivning efter att en förlängd anståndstid enligt 1 c § har beslutats, eller 4.det finns synnerliga skäl. Om anståndet har återkallats enligt första eller andra stycket, ska anståndsbeloppet betalas senast den förfallodag enligt 62 kap. 9 § första stycket skatteförfarandelagen som infaller närmast efter det att har gått från den dag då beslutet om återkallelse fattades. Utöver ränta enligt 4 § ska den som har beviljats anstånd enligt 1 eller 1 a § betala en avgift (anståndsavgift). Anståndsavgiften tas ut på beviljat anståndsbelopp per kalendermånad från och med månaden efter att anstånd beviljats till och med den månad då anståndsbeloppet ska betalas enligt 1 § tredje stycket respektive 1 a § tredje stycket. Om anståndet har återkallats enligt 3 §, ska anståndsavgiften sättas ned i motsvarande mån. Senaste lydelse 2020:377. Senaste lydelse 2021:297. senast den förfallodag som avses i senast den förfallodag som avses i 1 § tredje stycket respektive 1 a § 1 § tredje stycket respektive 1 a § tredje stycket eller senast de återkallats enligt 3 §, ska anstånds- förfallodagar som följer av en avgiften betalas senast den förfallo- avbetalningsplan enligt 1 c §. dag som avses i den bestämmelsen. anståndet har återkallats enligt 3 §, ska anståndsavgiften betalas senast den förfallodag som avses i den Anståndsavgiften ska vid tillämpning av inkomstskattelagen (1999:1229) behandlas som ränta enligt 65 kap. 7 § skatteförfarandelagen (2011:1244). beslut enligt denna lag omprövas och överklagas enligt bestämmelserna i 66 och 67 kap. skatteförfarandelagen (2011:1244). beslut som avser avbetalningsplan får dock inte överklagas. Denna lag träder i kraft . 4Senaste lydelse 2020:161. Ärendet och dess beredning I budgetpropositionen (prop. 2021/22:1 Förslag till statens budget, finansplan och skattefrågor, avsnitt 11.23) aviserade regeringen att den avser att återkomma med ett förslag om en möjlighet till avbetalningsplan för anstånd som beviljats enligt lagen (2009:99) om anstånd med inbetalning av skatt i vissa fall, s.k. tillfälliga anstånd. I har promemorian En ytterligare förlängning av anståndstiden för att möjliggöra avbetalning av tillfälliga anstånd tagits fram. En sammanfattning av promemorian finns i bilaga 1. Promemorians lagförslag finns i bilaga 2. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 3. Remissvaren finns tillgängliga i (Fi2021/02865). I denna proposition behandlar regeringen promemorians förslag. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över ett lagförslag som överensstämmer med lagförslaget i denna proposition. Lagrådets yttrande finns i bilaga 4. Lagrådet har lämnat förslaget utan erinran. 4Tillfälliga anstånd med inbetalning av skatt Under finanskrisen –09 infördes tillfälliga anståndsbestämmelser genom lagen (2009:99) om anstånd med inbetalning av skatt i vissa fall (prop. 2008/09:113, bet. 2008/09:SkU27, rskr. 2008/09:175). Möjligheten att bevilja anstånd enligt den lagen var tidsbegränsad men lagen som sådan var inte tillfällig. Regeringen har med anledning av spridningen av sjukdomen covid-19 och dess konsekvenser föreslagit ändringar i lagen om anstånd med inbetalning av skatt i vissa fall i tre extra ändringsbudgetar och i två extra ändringsbudgetar . Nedan beskrivs relevanta delar i den lagen, med beaktande av de ändringar som trädde i kraft (prop. 2019/20:132, bet. 2019/20:FiU53, rskr. 2019/20:194), (prop. 2019/20:151, bet. 2019/20:FiU55, rskr. 2019/20:204), (prop. 2019/20:166, bet. 2019/20:FiU59, rskr. 2019/20:276), (prop. 2020/21:77, bet. 2020/21:FiU40, rskr. 2020/21:175) och (prop. 2020/21:166, bet. 2020/21:FiU49, rskr. 2020/21:248). Av 1 § framgår bl.a. att efter ansökan får bevilja anstånd med inbetalning av dels avdragen preliminär skatt och arbetsgivaravgifter, dels mervärdesskatt som redovisas eller kvartalsvis, och som gäller för redovisningsperioder som infaller –. Anstånd får beviljas för högst sju redovisningsperioder för avdragen preliminär skatt och arbetsgivaravgifter och för högst sex redovisnings- 2021/22:65 perioder för mervärdesskatt som redovisas . För mervärdesskatt som redovisas kvartalsvis får anstånd beviljas för högst två redovisningsperioder. Anståndstiden får bestämmas till längst , dock längst till och med . Anståndstiden får efter ansökan förlängas med som längst . Anståndsbeloppet ska betalas senast den förfallodag enligt en viss bestämmelse i skatteförfarandelagen (2011:1244), förkortad SFL, som infaller närmast efter det att anståndstiden upphör. I 1 a § finns en motsvarande möjlighet för den som redovisar mervärdesskatt helårsvis att få anstånd med inbetalning av mervärdesskatt som ska redovisas –. Anståndsmöjligheten gäller för en redovisningsperiod, dvs. Anståndstiden får bestämmas till längst , dock längst till och med den Anståndstiden får efter ansökan förlängas med som längst . Enligt 2 § ska anstånd beviljas om inte särskilda skäl talar emot det. Detsamma gäller förlängning av anståndstiden. Av 3 § framgår att ska återkalla anståndet helt eller delvis om den skattskyldige begär det. Om de skatter och avgifter som anståndet avser har satts ned, får återkalla anståndet i motsvarande mån. får även återkalla anståndet helt eller delvis om den skattskyldige har näringsförbud eller är försatt i konkurs, om beslutet om anstånd är felaktigt och felaktigheten beror på att den skattskyldige har lämnat oriktiga eller vilseledande uppgifter eller om det finns synnerliga skäl. Om anståndet har återkallats ska anståndsbeloppet betalas senast den förfallodag enligt en viss bestämmelse i skatteförfarandelagen som infaller närmast efter det att har gått från den dag då beslutet om återkallelse fattades. Enligt 4 § ska den som har beviljats anstånd betala den kostnadsränta som enligt 65 kap. 7 § första stycket första meningen och tredje stycket SFL gäller vid anstånd. Detta innebär att kostnadsränta beräknas fr.o.m. dagen efter beloppets ursprungliga förfallodag t.o.m. den dag då anståndsbeloppet senast ska vara inbetalt. Av 5 § följer vidare bl.a. att den som har beviljats anstånd även ska betala en anståndsavgift, utöver kostnadsränta. Anståndsavgiften tas ut på beviljat anståndsbelopp per kalendermånad fr.o.m. månaden efter att anstånd beviljats t.o.m. den månad då anståndsbeloppet ska betalas. Om anståndet har återkallats enligt 3 §, ska anståndsavgiften sättas ned i motsvarande mån. Anståndsavgiften ska betalas senast den dag då anståndsbeloppet ska vara inbetalt. I 9 § anges slutligen att beslut omprövas och överklagas enligt bestämmelserna i 66 och 67 kap. SFL. Av detta följer bl.a. att beslut om anstånd får överklagas till förvaltningsrätten. En möjlighet till avbetalning under en ytterligare förlängd anståndstid ska Regeringens förslag: får efter ansökan förlänga anstånds- tiden med ytterligare som längst 15 månader efter att den tidigare maxi- mala anståndstiden har upphört. En sådan förlängning förutsätter att det inte finns särskilda skäl som talar emot det och att sam- tidigt beviljar en avbetalningsplan, enligt vilken anståndsbeloppet ska vara avbetalt senast den förfallodag som infaller närmast efter det att denna ytterligare förlängda anståndstid upphör. Ansökan ska ha kommit in till senast dagen före den förfallodag som infaller när- mast efter det att den tidigare maximala anståndstiden har upphört. får återkalla ett anstånd helt eller delvis om ett underskott på skattekontot har lämnats till för indrivning efter att en ytterligare förlängd anståndstid har beslutats. avser avbetalningsplan får inte överklagas. Den anståndsavgift som är hänförlig till en viss delpost av anstånds- beloppet ska tas ut t.o.m. den kalendermånad då denna delpost ska beta- las enligt en avbetalningsplan. Avgiften ska betalas senast den förfallo- dag som gäller för delposten. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: , och ser, däribland , , Justitiekanslern, Kammarrätten i , , (juridiska fakulteten) och har inga invändningar mot försla- Förvaltningsrätten i har i huvudsak inga invändningar mot förslaget men lämnar en redaktionell synpunkt när det gäller lagtexten. FAR tillstyrker förslaget men tillägger att det bör finnas en beredskap för ytterligare en förlängning av anståndstiden, om det skulle visa sig fin- nas behov av en sådan åtgärd. slaget men anser att anståndstiden bör kunna förlängas med åtminstone Företagarna framför liknande synpunkter och tillägger att beslut som avser avbetalningsplan av rättssäkerhetsskäl bör kunna överklagas, och att bör kunna behandla ansökningar som på grund av t.ex. mindre fel kommit in . även att konstaterandet i promemorian att uppbördsförlusterna blir större vid längre anstånd står i motsats till konsekvensanalysens beräkningar av uppbördsförluster och varaktig effekt. slaget men anser att en bortre tidsgräns för alla tillfälliga anstånd skulle kunna bestämmas till mitten av 2023. Näringslivets Skattedelegation, till vilken även Föreningen ansluter sig (förkortat NSD m.fl.), anför att det är bra att en möjlighet till förlängning av anståndstiden införs men att en mer rimlig tidshorisont för avbetalning är tre till . NSD m.fl. anser vidare att utgångspunkten bör vara att det är företagen som styr utformningen av avbetalningsplanen och att ett företags förslag endast bör frångås om det finns särskilda skäl för detta. m.fl. inte behovet av den föreslagna grunden för återkallelse av anstånd och avstyrker därför det förslaget. Förslaget brister även i proportionalitet eftersom ett försumbart underskott på skattekontot som överlämnats till kan medföra att anstånd med betydande belopp återkallas. Visita framför liknande synpunkter och tillägger att det bör vara möjligt att bevilja avbetalningsplaner som löper över betydligt än , att en godkänd avbetalningsplan efter ansökan bör kunna ändras samt att det bör tydliggöras att det skatterättsliga företrädaransvaret inte kommer att tillämpas på tillfälliga anstånd. finner sammantaget att konsekvensutredningen uppfyller kraven i 6 och 7 §§ förordningen (2007:1244) om konsekvensutredning vid regelgivning men anser att beskrivningen av förslagets effekter på företagens konkurrensförhållanden är bristfällig. tillstyrker förslaget men anser att det är av synnerlig vikt att det klargörs att förslaget till hur avbetalningsplanen ska utformas ska komma från företagen i samband med ansökan om ytterligare förlängning av anståndstiden. Myndigheten uppfattar också förslaget på så sätt att en utgångspunkt bör vara att större delen av anståndsbeloppet ska betalas tidigt i avbetalningsperioden. anför vidare att det är viktigt att det framgår att en första avbetalning i regel ska ske tidigt i avbetalningsperioden om inte särskilda skäl talar emot det. Det bör även framgå hur stor procentuell andel av betalningarna som bör ske under specificerade tidsintervall. Srf konsulterna ser positivt på förslaget men anser att anståndstiden bör kunna förlängas med som längst 24 månader om särskilda omständigheter föreligger. När det gäller förslaget att ansökan ska ha kommit senast en viss tidpunkt framför Srf konsulterna att det inte är rimligt att mindre misstag ska få oproportionerliga effekter. En rimlig åtgärd är att den som lämnar in en ansökan för sent kan påföras en sanktionsavgift. Skälen för regeringens förslag Möjligheten att bevilja anstånd enligt lagen om anstånd med inbetalning av skatt i vissa fall återinfördes . Från och med detta datum har det således varit möjligt för att bevilja s.k. tillfälliga anstånd. Syftet med dessa anstånd är att dämpa tillfälliga likviditetsproblem som kan uppstå för i grunden sunda och livskraftiga företag med anledning av pandemin och åtgärderna för att begränsa smittspridningen. Det bör inledningsvis nämnas att en möjlighet till förlängning av anståndstiden infördes (prop. 2020/21:77, bet. 2020/21:FiU40, rskr. 2020/21:175). Detta innebär bl.a. att anståndstiden kan vara maximalt , i stället som tidigare gällde. Mot bakgrund av detta väntas ett stort antal anstånd upphöra , med början i . I sammanhanget bör det även lyftas fram att det likviditetsstöd som de tillfälliga anstånden innebär har utnyttjats i mycket hög utsträckning. uppgick det totala antalet anståndsbeslut till ca 214 000 avseende ca 51 900 företag. uppgick det sammanlagda anståndsbeloppet till ca och det sammanlagda nettoanståndsbeloppet till ca . Detta kan ställas i relation till att det sammanlagda anståndsbeloppet uppgick till ca 6,8 miljarder kronor när en motsvarande anståndsmöjlighet fanns till Prop. 2021/22:65 januari 2011 i samband med finanskrisen. Med hänsyn till den allvarliga ekonomiska situation som delar av det svenska näringslivet fortfarande befinner sig i görs bedömningen att det finns anledning att överväga ytterligare extraordinära åtgärder. Dessa ska komplettera redan genomförda anpassningar av regelverket om tillfälliga anstånd. Ytterligare förlängning av anståndstiden Ett effektivt och ändamålsenligt sätt att i ännu högre grad underlätta för företagen i den rådande situationen bedöms vara att införa en möjlighet till ytterligare förlängning av anståndstiden, under vilken en avbetalningsplan ska löpa. En sådan åtgärd skulle underlätta för företag vars ekonomiska situation ännu inte är sådan att hela det beviljade anståndsbeloppet kan betalas i samband med att den nuvarande maximala anståndstiden upphör. Vid utformningen av ett sådant förslag måste det dock bl.a. beaktas att uppbördsförlusterna och kostnaderna för skattebetalarna bedöms bli större vid mer omfattande eller längre anstånd. Av 1 § tredje stycket och 1 a § tredje stycket lagen om anstånd med inbetalning av skatt i vissa fall framgår bl.a. att anståndstiden får bestämmas till längst och att anståndstiden därefter får förlängas med som längst . Det föreslås att anståndstiden ska kunna förlängas med ytterligare som längst 15 månader efter att den maximala anståndstiden enligt 1 § tredje stycket respektive 1 a § tredje stycket har upphört. Denna ytterligare förlängningsperiod räknas således från den tidpunkt då den tidigare förlängningsperioden upphör, förutsatt att den nuvarande möjligheten till förlängning då har utnyttjats till fullo. Detta inträffar i regel när har gått från det att anståndsbeslutet ursprungligen fattades. Förslaget bedöms leda till en enhetlig och förutsebar reglering, bl.a. eftersom den ytterligare förlängningsperiodens längd inte avgörs av när fattar beslutet om förlängning. När det gäller just längden på den ytterligare förlängningsperioden bör det inledningsvis nämnas att en bortre tidsgräns av det slag som föreslår bl.a. skulle leda till olika långa ytterligare förlängningsperioder, beroende på när företaget i fråga ursprungligen beviljades anstånd. Sådana effekter är inte önskvärda. Vidare bör det återigen lyftas fram, bl.a. mot bakgrund av vad FAR, NSD m.fl. och Visita framför, att även om syftet med den föreslagna åtgärden är att i ännu högre grad underlätta för företagen, måste det beaktas att uppbördsförlusterna och kostnaderna för skattebetalarna bedöms bli större ju längre anstånd som ges. Det bör även nämnas att förslaget innebär att vissa ytterligare förlängningsperioder kommer att kunna sträcka sig , för de företag som beviljades ursprungligt anstånd i ett relativt sent skede. Sammantaget bedömer regeringen att den föreslagna längden på den ytterligare förlängningsperioden är väl avvägd. Regeringen avser att även fortsättningsvis följa utvecklingen av de tillfälliga anstånden. Företagarnas synpunkt om bl.a. beräkning av uppbördsförluster bemöts i avsnitt 7 och synpunkt om konkurrensförhållanden behandlas i avsnitt 7.4. Det föreslås också att en förutsättning för ytterligare förlängd anståndstid ska vara att beviljar en avbetalningsplan, enligt vilken anståndsbeloppet ska vara avbetalt senast den förfallodag enligt 62 kap. 9 § första stycket skatteförfarandelagen (2011:1244), förkortad SFL, som infaller närmast efter det att denna ytterligare förlängningsperiod upphör. Utöver vad som har nämnts föreslås det ankomma på att i sin egenskap av borgenär för statens fordringar besluta om den närmare utformningen av en sådan avbetalningsplan. I begreppet avbetalningsplan ligger dock att anståndsbeloppet ska betalas i minst två rater, samt att en utgångspunkt bör vara att inte större delen av anståndsbeloppet ska betalas först . Med anledning av vad anför i denna del bör det lyftas fram att det senare inte nödvändigtvis innebär att större delen av anståndsbeloppet ska betalas tidigt i avbetalningsperioden. Avbetalningarna kan i flertalet fall förväntas bli jämnt fördelade . Det finns dock inget som hindrar att en första avbetalning sker tidigt i avbetalningsperioden, om anser att det är lämpligt och ändamålsenligt. Vidare kan det nämnas, mot bakgrund av vad NSD m.fl., och Visita framför, att det inte heller finns något hinder mot att den skattskyldige lämnar ett förslag till utformning av avbetalningsplan i samband med sin ansökan om ytterligare förlängd anståndstid. Det ska dock understrykas att detta inte innebär något annat än det som redan har nämnts, nämligen att det är som beslutar om den närmare utformningen av avbetalningsplanen. Det föreslås vidare att ytterligare förlängd anståndstid ska kunna beviljas enbart efter ansökan av den skattskyldige och om inte särskilda skäl talar emot det, på samma sätt som när det gäller själva anståndet i sig och förlängning av anståndstid enligt nu gällande bestämmelser. Skälet för detta är att den aktuella anståndsregleringen är generellt utformad. Alla företag som så önskar kan ansöka om anstånd. Som redan nämnts är syftet med anståndsmöjligheten att hjälpa företag som i grunden är sunda och livskraftiga över en tillfällig, svår period med akut likviditetsbrist. Anståndsmöjligheten får dock inte innebära att företag som missköter sin ekonomi eller är oseriösa på annat sätt gynnas (prop. 2008/09:113 s. 8 och 9). Det anges därför i 2 § lagen om anstånd med inbetalning av skatt i vissa fall att anstånd ska beviljas om inte särskilda skäl talar emot det. Detsamma gäller alltså förlängning av anståndstiden enligt 1 § tredje stycket respektive 1 a § tredje stycket. Med särskilda skäl för avslag avses bl.a. fall där den skattskyldige har mer än försumbara skulder som är överlämnade till indrivning eller att omständigheter föreligger hos den skattskyldige som skulle kunna medföra återkallelse av godkännande för F-skatt (prop. 2008/09:113 s. 14 och 15). Av 9 kap. 4 § SFL jämförd med 9 kap. 1 § SFL framgår att ska återkalla ett godkännande för F-skatt bl.a. om innehavaren har näringsförbud eller är försatt i konkurs. Det nu aktuella förslaget innebär således att ska pröva en ansökan om ytterligare förlängd anståndstid på samma sätt som en ansökan om anstånd eller om förlängd anståndstid enligt nu gällande bestäm- I detta sammanhang föreslås det även att en ansökan om ytterligare förlängd anståndstid ska ha kommit in till senast dagen före den förfallodag enligt 62 kap. 9 § första stycket SFL som infaller närmast efter det att den nuvarande maximala anståndstiden har upphört.