prop · H9031d11 · 2021-09-20 00:00:00 — Av första stycket första meningen framgår att 48 och 49 §§ inte gäller, om den försäkrades vård eller rehabilitering har försenats på grund av effekter av sjukdomen covid-19 och övervägande skäl talar för att han eller hon kan förväntas återgå i sitt 2021/22:1 Utgiftsområde 10 vanliga arbete i samma omfattning som före sjukfallet när vården eller rehabiliteringen har slutförts. Med rehabilitering avses såväl medicinsk som arbetslivsinriktad rehabilitering. Med ”försenats på grund av effekter av sjukdomen covid-19” avses dels att den försäkrades vård eller rehabilitering har skjutits upp på grund av den belastning som covid-19 har inneburit för hälso- och sjukvården (den s.k. vårdskulden), dels att vård eller rehabilitering har skjutits upp på grund av att den försäkrade själv har drabbats av sjukdomen covid-19. Vad gäller beviskravet övervägande skäl, se 2020/21:78 s. 21. Enligt andra meningen i första stycket ska för en försäkrad som är arbetstagare annat tillgängligt arbete hos arbetsgivaren likställas med den försäkrades vanliga arbete. Bestämmelsen innebär att bedömningen av huruvida den försäkrade kan förväntas återgå i arbete när vården eller rehabiliteringen har slutförts ska göras i förhållande till sådant arbete som avses i 46 och 47 §§. Av andra stycket följer att undantaget enligt första stycket inte längre gäller när vården eller rehabiliteringen har slutförts. Tredje stycket innehåller en presumtionsbestämmelse för handläggning. Bestämmelsen innebär att en försening av vård eller rehabilitering ska anses vara orsakad av effekter av sjukdomen covid-19, om inte utredningen i ärendet visar något annat. Övervägandena finns i avsnitt 3.11.3. 49 b § För en behovsanställd försäkrad ska arbetsförmågan bedömas mot sådant arbete som avses i 46 § första stycket. Från och med den tidpunkt då den behovsanställde har haft nedsatt arbetsförmåga ska det dessutom beaktas om den behovsanställde har sådan förmåga att han eller hon kan försörja sig själv genom 1.sådant förvärvsarbete som är normalt förekommande på arbetsmarknaden, eller 2.annat lämpligt arbete som är tillgängligt för honom eller henne. Vid bedömningen tillämpas 47 § andra stycket. Paragrafen är ny och reglerar hur arbetsförmågan ska bedömas i sjukpenningärenden för behovsanställda. Vad som avses med behovsanställd regleras i 16 a § första stycket. Se vidare kommentarerna till 16 a § och 49 c §. Enligt första stycket ska den behovsanställdes arbetsförmåga bedömas mot sådant arbete som avses i 46 § första stycket. Det innebär att den behovsanställdes arbetsförmåga ska prövas mot hans eller hennes vanliga arbete (dvs. behovsanställningen) eller annat lämpligt arbete som arbetsgivaren i behovsanställningen tillfälligt erbjuder honom eller henne. Om exempelvis ”arbetsgivaren” i en s.k. SMS-anställning tillfälligt erbjuder den behovsanställde annat lämpligt arbete ska således arbetsförmågan bedömas mot de erbjudna arbetsuppgifterna. En bedömning av den behovsanställdes arbetsförmåga mot arbete som avses i 46 § första stycket i sjukperioden förutsätter att det kan antas att den försäkrade skulle ha förvärvsarbetat om han eller hon inte hade varit sjuk (se 16 a § andra stycket). Av andra stycket framgår att den behovsanställdes arbetsförmåga ska bedömas mot sådant förvärvsarbete som är normalt förekommande på arbetsmarknaden eller mot annat lämpligt arbete som är tillgängligt för honom eller henne (jfr regleringen för anställda i 48 och 49 §§). Enligt tredje stycket tillämpas 47 § andra stycket vid bedömningen. Bestämmelsen motsvarar 48 § andra stycket och 49 § andra stycket. Av 47 § andra stycket framgår att bedömningen av arbetsförmågans nedsättning ska göras i förhållande till högst ett 2021/22:1 Utgiftsområde 10 Bestämmelsen i tredje stycket innebär att bedömningen av den behovsanställdes arbetsförmåga mot sådant förvärvsarbete som är normalt förekommande på arbetsmarknaden eller mot annat lämpligt arbete som är tillgängligt för honom eller henne ska göras på samma sätt som görs för anställda enligt 48 och 49 §§. Övervägandena finns i avsnitt 3.11.3. 49 c § Om den behovsanställde omfattas av en överenskommelse om att utföra arbete under en särskilt angiven tid gäller för bestämmelserna om bedömning av arbetsförmåga i 46–49 §§ i stället för vad som anges i 49 b §. Paragrafen är ny. Bestämmelsen upplyser om att 49 b § inte gäller om den behovsanställde omfattas av en överenskommelse om att utföra arbete under en särskilt angiven tid. behandlas den försäkrade i stället som en anställd, vilket innebär att arbetsförmågan bedöms enligt bestämmelserna i 46–49 §§. Arbetsförmågan för tid som omfattas av en överenskommelse av aktuellt slag kan därmed inte bedömas mot sådant förvärvsarbete som är normalt förekommande på arbetsmarknaden förrän efter dag 180 i sjukperioden (se 48 §). Med behovsanställd avses en försäkrad som vid behov kallas in för att arbeta i en tidsbegränsad anställning eller som är anställd för att arbeta vid behov (se 16 a § första stycket och kommentaren till den bestämmelsen). En försäkrad som vid behov kallas in för att arbeta i en tidsbegränsad anställning är rent faktiskt anställd för en sådan tidsbegränsad anställning (t.ex. arbetspass som bokas in och accepteras av den behovsanställde). Den tidsbegränsade anställning i vilken den behovsanställde arbetar efter en inkallelse är per definition en överenskommelse om att utföra arbete under en särskilt angiven tid. En behovsanställning där den försäkrade är anställd för att arbeta vid behov saknar fastlagt arbetstidsmått. I stället står den behovsanställde till arbetsgivarens förfogande enligt avtalet. Endast om arbetsgivaren har begärt att den försäkrade ska utföra arbete under en viss specificerad tid kan det anses finnas en överenskommelse om att utföra arbete under en särskilt angiven tid i den mening som avses i bestämmelsen. omfattas således den försäkrade av 49 b § i egenskap av behovsanställd trots att det finns ett bindande anställningsavtal i grunden. Det innebär att arbetsförmågan efter dag 90 i sjukperioden i dessa fall ska bedömas mot sådant förvärvsarbete som är normalt förekommande på arbetsmarknaden (se 49 b § andra stycket). Övervägandena finns i avsnitt 3.11.3. 49 d § Bestämmelserna i 48 och 49 §§ gäller inte för en försäkrad som har ett förvärvsarbete och som har uppnått den ålder då inkomstgrundad ålderspension tidigast kan lämnas. För en försäkrad som avses i första stycket gäller bestämmelserna om bedömning av arbetsförmåga i 46 och Från och med den tidpunkt då den försäkrade har haft nedsatt arbetsförmåga ska det vid bedömningen dessutom beaktas om den försäkrade har sådan förmåga att han eller hon kan försörja sig själv genom annat lämpligt arbete som är tillgängligt för honom eller henne. Sjukpenning med stöd av andra stycket kan som längst lämnas fram till den tidpunkt då den försäkrade tidigast kan ta ut garantipension. Paragrafen är ny och innehåller undantag från bestämmelserna om bedömning av arbetsförmåga i 48 och 49 §§ för försäkrade som har rätt till inkomstgrundad ålderspension. Av första stycket framgår att bestämmelserna om bedömning av arbetsförmåga i 48 och 49 §§ inte gäller för en försäkrad som har ett förvärvsarbete och har uppnått den ålder då inkomstgrundad ålderspension tidigast kan lämnas. Den som är arbetslös ska 2021/22:1 Utgiftsområde 10 således inte undantas enligt första stycket. Med förvärvsarbete avses såväl anställning som arbete i eget företag. Enligt 56 kap. 3 § lämnas inkomstgrundad ålderspension tidigast från och med den månad då den försäkrade fyller . En försäkrad som avses i första stycket ska inte få sin arbetsförmåga bedömd enligt 48 eller 49 § mot sådant förvärvsarbete som är normalt förekommande på arbetsmarknaden. I stället följer av andra stycket att arbetsförmågan ska bedömas enligt 46 och 47 §§ samt, efter dag 180 i sjukperioden, mot annat lämpligt arbete som är tillgängligt för den försäkrade (se 48 § första stycket 2, prop. 1996/97:28 s. 16 samt prop. 2007/08:136 s. 67 f. och s. 101 vad gäller detta begrepp). Hänvisningen till 47 § innebär att bedömningen enligt den paragrafen ska göras från och med den tidpunkt då den försäkrade har haft nedsatt arbetsförmåga . Av tredje stycket följer att sjukpenning med stöd av andra stycket som längst kan lämnas fram till den tidpunkt då den försäkrade tidigast kan ta ut garantipension. 67 kap. 4 § får garantipension tas ut tidigast från och med den månad då den försäkrade fyller . Övervägandena finns i avsnitt 3.11.3. 49 e § Den som har uppnått den ålder då inkomstgrundad ålderspension tidigast kan lämnas ska omfattas av regleringen i 49 d § även om tidpunkten för uttag av sådan pension därefter skulle senareläggas genom en författningsändring. Paragrafen är ny och reglerar vad som gäller i fråga om sjukpenning enligt 49 d §, om den tidigaste tidpunkten för uttag av inkomstgrundad ålderspension skulle senareläggas genom en författningsändring. Enligt 56 kap. 3 § lämnas inkomstgrundad ålderspension tidigast från och med den månad då den försäkrade fyller . Om en höjning av åldersgränsen skulle genomföras genom en författningsändring innebär bestämmelsen att den som redan har uppnått den ålder då inkomstgrundad ålderspension tidigast kan lämnas även fortsättningsvis ska omfattas av regleringen i 49 d §. Av tredje stycket i den bestämmelsen följer att detta som längst gäller fram till den vid var tid gällande tidigaste tidpunkten för uttag av garantipension. Om åldersgränsen för garantipension skulle höjas genom en författningsändring förlängs således bestämmelsens tillämpning i dessa fall. Övervägandena finns i avsnitt 3.11.3. 11 § Till den del den försäkrade är arbetslös lämnas hel sjukpenning med högst . Detta gäller dock inte sjukpenning som avses i 27 kap. 6 eller 16 a §. Paragrafen reglerar med vilket belopp sjukpenning lämnas till arbetslösa. Enligt bestämmelsen lämnas hel sjukpenning med högst till den del den försäkrade är arbetslös. Beloppet är bestämt så att sjukpenningen inte ska överstiga den högsta dagpenningen inom arbetslöshetsförsäkringen 2002/03:FiU21 s. 57). Begränsningen gäller dock inte när den försäkrade får sjukpenning i förebyggande syfte enligt 27 kap. 6 §. Ändringen av bestämmelsen innebär att det införs ytterligare ett undantag från beloppsbegränsningen. Undantaget gäller sjukpenning till behovsanställda enligt 27 kap. 16 a §, se kommentaren till den bestämmelsen. Övervägandena finns i avsnitt 3.11.3. 2021/22:1 Utgiftsområde 10 18 § Garantinivån för hel sjukersättning från och med den månad då den försäkrade fyller motsvarar för år räknat 2,78 prisbasbelopp. I paragrafen regleras garantinivån för hel sjukersättning från och med den månad som den försäkrade fyller . Ändringen innebär att garantinivån höjs från 2,53 till 2,78 gånger prisbasbeloppet. Övervägandena finns i avsnitt 3.10. 19 § Garantinivån för hel sjukersättning till och med månaden före den månad då den försäkrade fyller samt för hel aktivitetsersättning motsvarar för år räknat –2,48 prisbasbelopp till och med månaden före den månad då den försäkrade fyller , –2,53 prisbasbelopp från och med den månad då den försäkrade fyller till och med månaden före den månad då han eller hon fyller , –2,58 prisbasbelopp från och med den månad då den försäkrade fyller till och med månaden före den månad då han eller hon fyller , –2,63 prisbasbelopp från och med den månad då den försäkrade fyller till och med månaden före den månad då han eller hon fyller , –2,68 prisbasbelopp från och med den månad då den försäkrade fyller till och med månaden före den månad då han eller hon fyller , samt –2,73 prisbasbelopp från och med den månad då den försäkrade fyller till och med månaden före den månad då han eller hon fyller . I paragrafen regleras garantinivåerna för hel aktivitetsersättning och för sjukersättning fram till och med månaden före den månad som den försäkrade fyller . Garantinivån varierar beroende av den försäkrades ålder. Ändringen innebär att samtliga garantinivåer höjs med 0,25 prisbasbelopp. Övervägandena finns i avsnitt 3.10. 1.Denna lag träder i kraft i fråga om 10 kap. 11 §, 12 kap. 25, 27 och 30 §§, 33 §, 25 kap. 5 §, 26 kap. 27 och 31 §§, 27 kap. 49 a §, 35 kap. 18 och 19 §§ och i övrigt . 2.De nya bestämmelserna om sjukpenning i 27 och 28 kap. tillämpas även på sjukperioder som har påbörjats före ikraftträdandet. Bestämmelserna tillämpas dock första gången vid prövning av rätt till ersättning för dagar från och med ikraftträdandet. 3.Äldre bestämmelser gäller fortfarande i fråga om förmåner som avser tid före ikraftträdandet. Enligt första punkten träder lagen i kraft i fråga om de bestämmelser som anges i punkten och i övrigt . De bestämmelser som träder i kraft avser höjning av inkomsttaket för sjukpenninggrundande inkomst (10 kap. 11 §, 12 kap. 25, 27 och 30 §§, 13 kap. 33 §, 25 kap. 5 § samt 26 kap. 27 och 31 §§), sjukpenning vid uppskjuten vård eller rehabilitering (27 kap. 49 a §) och höjning av garantinivåerna för aktivitetsersättning och sjukersättning (35 kap. 18 och 19 §§). De bestämmelser som träder i kraft gäller rätten till partiell sjukpenning vid en ojämn förläggning av arbetstiden (27 kap. 46 §), särskilda skäl vid bedömningen av arbetsförmågan i sjukpenningärenden efter dag 180 i sjukperioden 2021/22:1 Utgiftsområde 10 (27 kap. 48 och 49 §§), sjukpenning till behovsanställda (27 kap. 16 a, 49 b och 49 c §§) och sjukpenning till vissa försäkrade som har rätt till inkomstgrundad ålderspension (27 kap. 49 d och 49 e §§). Av andra punkten följer att de nya bestämmelserna om sjukpenning i 27 och 28 kap. inte enbart tillämpas på sjukperioder som inleds efter det att lagändringen har trätt i kraft utan även på sådana perioder som har påbörjats före ikraftträdandet. De nya bestämmelserna tillämpas dock första gången vid prövning av rätt till ersättning för dagar från och med ikraftträdandet. Bestämmelserna tillämpas således inte i fråga om rätt till ersättning för tid före ikraftträdandet (jfr motsvarande övergångsbestämmelser i prop. 2011/12:113, prop. 2020/21:78 och prop. 2020/21:171). Enligt tredje punkten gäller fortfarande äldre bestämmelser i fråga om förmåner som avser tid före ikraftträdandet. Övervägandena finns i avsnitten 3.9, 3.10 och 3.11.4. 3.12.2Förslaget till lag om ändring i socialförsäkringsbalken Lagändringen innebär dels att 27 kap. 49 a § (se ovan) upphör att gälla , dels att den upphävda bestämmelsen fortfarande gäller för sjukpenning som avser tid före utgången av 2022. Övervägandena finns i avsnitten 3.11.3 och 3.11.4. 3.12.3Förslaget till lag om ändring i lagen (1991:1047) om sjuklön 23 § Ersättning enligt 20 § lämnas med skäligt belopp, dock med högst ett belopp som för dag utgör en trehundrasextiofemtedel av av en sjukpenninggrundande inkomst som uppgår till 10,0 prisbasbelopp enligt 2 kap. 6 och 7 §§ socialförsäkringsbalken. Bestämmelsen reglerar ersättning från vid tvist om sjuklön. Ändringen av bestämmelsen innebär en anpassning till det höjda taket för sjukpenninggrundande inkomst i 25 kap. 5 § socialförsäkringsbalken. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Äldre bestämmelser gäller fortfarande i fråga om ersättning som avser tid före ikraftträdandet. I första punkten anges att lagen träder i kraft . I andra punkten anges att äldre bestämmelser fortfarande gäller i fråga om ersättning som avser tid före ikraftträdandet. Övervägandena finns i avsnitt 3.9. 2021/22:1 Utgiftsområde 10 3.13.11:1 Sjukpenning och rehabilitering m.m. Tabell 3.5 Anslagsutveckling 1:1 Sjukpenning och rehabilitering m.m. 1Inklusive beslut om ändringar i statens budget 2021 och förslag till ändringar i samband med denna proposition. 23 658 400 tkr avser beräknad statlig ålderspensionsavgift sedan hänsyn tagits till regleringsbeloppet som uppgick till -8 817 tkr. Anslaget får användas för utgifter för sjukpenning, rehabiliteringspenning, närståendepenning och arbetshjälpmedel enligt socialförsäkringsbalken och lagen (2010:111) om införande av socialförsäkringsbalken. Anslaget får vidare användas för utgifter för boendetillägg och sjukpenning respektive rehabiliteringspenning i särskilda fall enligt socialförsäkringsbalken. Anslaget får dessutom användas för utgifter som kan uppkomma med anledning av vissa bestämmelser i sjuklönesystemet, nämligen den s.k. sjuklönegarantin och det särskilda högriskskyddet enligt lagen (1991:1047) om sjuklön. Anslaget får även användas för utgifter för återbetalningspliktiga studiemedel avseende studerandes sjukperioder enligt studiestödslagen (1999:1395). Därtill får anslaget användas för utgifter för ersättning för skada orsakad av deltagare i arbetslivsinriktad rehabilitering, arbetshjälpmedel m.m. Anslaget får också användas för utgifter för statliga ålderspensionsavgifter enligt lagen (1998:676) om statlig ålderspensionsavgift. Skälen för regeringens förslag Tabell 3.6 Förändringar av anslagsnivån 2022–2024 för 1:1 Sjukpenning och rehabilitering m.m. Beslutade, föreslagna och aviserade reformer – Förlängning av undantag i sjukpenningen pga uppskjuten – Ändrat beviskrav dag 365: Särskilda skäl – Stärkt försäkringsskydd för behovsanställda – Särskilda regler i sjukpenningen för personer – Höjt tak i sjukpenningen – Särskilda regler i sjukersättningen för personer Överföring till/från andra anslag Förslag/beräknat anslag 1Statens budget enligt beslut (bet. 2020/21:FiU10). Beloppet är således exklusive beslut om ändringar i statens budget. 2021/22:1 Utgiftsområde 10 Utgiftsutvecklingen för sjukpenningen styrs dels av antalet ersatta dagar, dels av medelersättningen. Antalet dagar påverkas av förändringar inom regelverk och regelverkets tillämpning och administration. Utöver detta har framför allt demografiska förändringar, utvecklingen på arbetsmarknaden samt frånvaroförändringar på individnivå betydelse för utvecklingen. Medelersättningen påverkas framför allt av ersättningsnivån samt löneutvecklingen. Nedan redogörs för regeringens bedömning av utvecklingen framöver som i sin tur ligger till grund för utgiftsprognoserna. En central bestämningsfaktor för den framtida volymutvecklingen är hur många sjukfall som startar. fram till pandemiutbrottet var trenden svagt minskande vad gäller startade sjukfall. ökade antalet startade sjukfall kraftigt, framför allt till följd av covid-19. De sistnämnda sjukfallen blev i hög utsträckning korta. Pandemin har alltså inneburit en tydlig ökning av det totala antalet startade sjukfall, men ökningen i sjukfallen som blir minst långa har varit begränsad, undantaget den första pandemivågen . Parallellt med ökningen av korta sjukfall har det noterats en svag minskning i den underliggande sjukfrånvaron, med något lägre volymer startade sjukfall i övriga diagnosgrupper. Antalet startade sjukfall som blir minst långa väntas bli lägre jämfört med . antas antalet startade sjukfall öka i samma takt som arbetskraftens storlek. Nivån på det årsvisa antalet startade sjukfall som blir minst långa ligger runt 330 000 . Sjukfall till följd av covid-19 förväntas minska kraftigt i och med stor immunitet via sjukdom och vaccination. beräknas därför den pandemirelaterade utgiftsökningen vara mindre än . Det beror på kombinationen av ökad vaccinationsgrad och mindre smittspridning samt att den övriga sjukfrånvaron minskat något under pandemiutbrottet. kommer med hög sannolikhet sjukfallens varaktighet att öka på grund av införda regeländringar vid bedömning av arbetsförmåga efter 180 dagars sjukfrånvaro, vilket får en höjande påverkan på utgifterna. Sammantaget innebär detta att utgiftsnivån bedöms bli närliggande den som gällde . förväntas effekten från pandemin på ökad sjukfrånvaro upphöra vilket innebär att utgifterna minskar betydligt och återgår till ungefär nivå. För anslaget innebär även utfasningen av särskilda åtgärder som införts med anledning av pandemin (ersättning för karensavdrag, ersättning till egenföretagare samt ersättning till vissa riskgrupper) att anslagsbehovet minskar . Därefter beräknas utgifterna utvecklas stabilt , med en svag årlig ökningstakt. Antalet sjukpenningdagar beräknas uppgå till ca 52 miljoner nettodagar och ca 52 miljoner nettodagar 2022. beräknas utgifterna, inklusive statlig ålderspensionsavgift, uppgå till . Utgifterna för sjukpenningen inklusive statlig ålderspensionsavgift beräknas till . beräknas utgifterna till 38 501 respektive . Om en försäkrad person påbörjar en arbetslivsinriktad rehabilitering kan bevilja rehabiliteringspenning. Utgiftsutvecklingen för rehabiliteringspenning styrs till största delen av samma faktorer som sjukpenningutgifterna. Utgiftsutvecklingen påverkas också av i vilken mån bedömer behovet av rehabilitering och påbörjar samordnade 2021/22:1 Utgiftsområde 10 Utgifterna för rehabiliteringspenning har minskat . minskade utgifterna med jämfört med och fortsatte utgifterna att minska i årstakt. blev utgifterna dock lägre än 2019, och ökade utgifterna jämfört med motsvarande halvår 2020. Minskningen beräknas därför upphöra och utgifterna prognostiseras att utvecklas förhållandevis stabilt . Antalet rehabiliteringsdagar beräknas uppgå till ca 1,3 miljoner nettodagar och 1,3 miljoner nettodagar 2022. beräknas utgifterna, inklusive statlig ålderspensionsavgift, uppgå till . Utgifterna för sjukpenningen inklusive statlig ålderspensionsavgift beräknas till . beräknas utgifterna till 922 respektive . har särskilda medel för köp av arbetstekniska hjälpmedel, läkarutlåtanden och läkarundersökningar samt för särskilt bidrag och för ersättning för resor till och från arbetet. har främst använt medlen för köp av arbetstekniska hjälpmedel. I övrigt har medlen använts för bl.a. utgifter för läkarutlåtanden samt för bidrag till resor. beräknas utgifterna uppgå till . Utgifterna för arbetshjälpmedel m.m. beräknas till . beräknas utgifterna till 125 respektive . Sjukpenning respektive rehabiliteringspenning i särskilda fall Förmånerna kan lämnas till en försäkrad som helt eller delvis har fått tidsbegränsad sjukersättning som sådan ersättning kan betalas ut. Ersättningarna kan också lämnas till försäkrade vars rätt till aktivitetsersättning upphör till följd av att de fyller . Sjukpenning respektive rehabiliteringspenning i särskilda fall kan lämnas till en försäkrad person som saknar sjukpenninggrundande inkomst (SGI), eller till en försäkrad som har en låg SGI. Inflödet till sjukpenning i särskilda fall utgörs numera enbart av personer som tidigare haft aktivitetsersättning och fyllt . Utgifterna beräknas uppgå till . Utgifterna för sjukpenning respektive rehabiliteringspenning i särskilda fall beräknas till . beräknas utgifterna till 193 respektive . Boendetillägg kan lämnas till en försäkrad person som fått tidsbegränsad sjukersättning som sådan ersättning kan lämnas, om den personen får sjukpenning, rehabiliteringspenning, sjukpenning i särskilda fall eller rehabiliteringspenning i särskilda fall. Boendetillägg kan också lämnas till en person vars aktivitetsersättning upphör till följd av att han eller hon fyller . Den som har rätt till bostadstillägg har inte rätt till boendetillägg. Utgifterna beräknas uppgå till . Utgifterna för boendetillägg beräknas till . beräknas utgifterna till 261 respektive . 2021/22:1 Utgiftsområde 10 Närståendepenning betalas ut till den som avstår från förvärvsarbete för att vårda en närstående svårt sjuk person. Utgiftsutvecklingen för närståendepenning styrs av antal ersatta dagar samt löneutvecklingen. Utgifterna för närståendepenning uppgick till , vilket är en minskning med jämfört med . Minskningen har fortsatt under det första fem månaderna 2021, där utgifterna blev lägre än 2020. Minskningen i användandet av närståendepenning beror sannolikt till stor del på covid-19-pandemin. I takt med fler vaccinerade samt avklingande pandemi beräknas utgifterna gradvis öka, men utgifterna för bedöms bli lägre än 2020. Antalet dagar beräknas uppgå till 149 000 2022. Utgifterna för närståendepenning inklusive statlig ålderspensionsavgift beräknas uppgå till .