prop · H803191 · 2021-04-29 00:00:00 — Regeringens förslag bör innebära att antalet förlängnings- ansökningar kommer att öka för denna grupp av anhöriga både i förhållande till utlänningslagen och den tillfälliga lagen. Sammanfattningsvis bedömer regeringen att förslagen kommer att leda till att kostnaderna för prövningen av förstagångsärenden i fråga om anhöriginvandring blir lägre än vid en återgång till utlänningslagen, men att de kan öka något jämfört med den tillfälliga lagen. Däremot antas förslagen medföra att antalet anhöriga som ansöker om förlängt uppehållstillstånd ökar , och därmed även kostnaderna för den prövningen. Förslagen om tidsbegränsade uppehållstillstånd och krav för permanent uppehållstillstånd kan innebära att tiden till dess att personer kan bli svenska medborgare förlängs jämfört med en återgång till vad som gällt enligt utlänningslagen i tiden före den tillfälliga lagen. Därmed kan även tiden för statlig kostnadsersättning komma att förlängas jämfört med en återgång till utlänningslagen. Som framgår ovan under rubriken flera är regeringens bedömning att antalet sökta och beviljade uppehållstillstånd sammantaget kommer att minska till följd av regeringens förslag, jämfört med en återgång till utlänningslagen. Bedömningen är därför att även antalet ansökningar om svenskt medborgarskap och därmed kostnaderna för prövningen av sådana ärenden kommer att minska. Regeringen bedömer att de förslag som lämnas kommer att innebära att antalet personer som är inskrivna i mottagningssystem för asylsökande minskar jämfört med en återgång till utlänningslagen. Därmed bedöms kostnaderna för mottagandet bli lägre än vid en återgång till vad som gällt enligt utlänningslagen i tiden före den tillfälliga lagen, men ungefär desamma som om den tillfälliga lagen skulle fortsätta att gälla. SKR och anser att förslagens effekter på mottagningssystemet bör ses över. Regeringen har anledning att återkomma i denna fråga. En del av kostnaderna för mottagandet av asylsökande ingår i den svenska biståndsramen, vilket motsätter sig. De förslag som lämnas påverkar inte systemet för biståndsavräkning. Däremot instämmer regeringen i bedömning att det lägre asylmottagandet kommer att minska behovet av att ta medel i anspråk från biståndsbudgeten. Kommunmottagande och nyanländas etablering Asylsökande som beviljas uppehållstillstånd (s.k. nyanlända) skrivs ut från mottagningssystem och tas emot i en kommun. Som en följd av ett lägre antal sökta och beviljade uppehållstillstånd, bedömer regeringen att även antalet nyanlända som tas emot i en kommun kommer att bli lägre än vid en återgång till utlänningslagen. Enligt Migrations- verkets prognos skulle kommunerna ta emot cirka 12 000–13 000 nyanlända 2021–2024 om den tillfälliga lagen skulle fortsätta att gälla. Det innebär sammantaget ca 19 000 färre nyanlända än vad som prognostiseras vid en återgång till utlänningslagen. Förslaget om en möjlighet till uppehållstillstånd för vissa vuxna som fått en särskild anknytning till om omständigheterna är särskilt ömmande omstän- digheter kommer enligt regeringens bedömning ha liten effekt på kommunmottagandet, eftersom många av dem som berörs redan har varit i . Totalt sett bedöms förslagen leda till att antalet nyanlända som tas emot i en kommun minskar jämfört med en återgång till utlänningslagen, och att antalet nyanlända framöver fortsätter utvecklas på ungefär motsvarande nivåer som om den tillfälliga lagen skulle fortsätta gälla. Det innebär enligt regeringens mening att den ersättning som staten betalar ut till kommuner och regioner för mottagandet av nyanlända kommer att minska. Utöver utgifter som ersätts av staten i särskild ordning kan andra migrations- och integrationsrelaterade kostnader uppstå i kommuner och Regeringens bedömning är att de förslag som lämnas kommer att leda till att dessa kostnader minskar, eftersom förslagen bedöms leda till ett lägre antal sökta och beviljade uppehållstillstånd. Region och delar. kommun anför att tuffare krav på försörjning och integration bör leda till bättre förutsättningar för kommunerna att långsiktigt hantera flyktingmottagandet eftersom fler kan antas komma i arbete. Flera remissinstanser, t.ex. kommun, Länsstyrelserna i och län samt SKR, anser att regeringens förslag kan leda till en ökad efterfrågan på stöd från kommuner och civilsamhälle, och att en översyn av mottagandesystemet för nyanlända därför behöver göras. Några remissinstanser, bl.a. SKR, i och påpekar särskilt att en ordning med tidsbegränsade uppehållstillstånd som huvudregel kan leda till fler situationer där frågor kan uppkomma om enligt vilket regelverk en person har rätt till ersättning och vilken ersättning kommuner och regioner i sin tur har rätt till från Det kan t.ex. handla om personer som redan är folkbokförda i och inte ansöker om förlängt tillstånd eller att det dröjer innan meddelar beslut om förlängning av det tidigare Regeringen kan instämma i remissinstansernas problembeskrivning, som dock inte är ny. Regeringen gjorde redan i samband med införandet av den tillfälliga lagen en översyn av dessa frågor (se prop. 2016/17:172). Vidare infördes nya regler för nyanländas etablering , varvid hänsyn togs till den tillfälliga lagen, (se prop. 2016/17:175). som regeringen nu lägger fram överensstämmer till största del med den ordning som varit gällande sedan införandet av den tillfälliga lagen. Således borde de insatser som enskilda efterfrågar inte i huvudsak vara väsensskilda mot vad som efterfrågas . Regeringen anser därför inte att det nu är påkallat med en ny större översyn av mottagandet för Regeringen instämmer emellertid i SKR:s bedömning att det är viktigt med tydlig information för att systemet ska fungera. av detta skäl har regeringen gett i uppdrag att utforma en heldags obligatorisk samhällsintroduktion för asylsökande De frågor om följdändringar i andra regelverk, som är nya till följd av regeringens aktuella förslag, behandlas ovan under avsnitt 11. Förslagen i denna proposition om en ordning med tidsbegränsade uppehållstillstånd som huvudregel innebär att det kan förekomma att personer som beviljas uppehållstillstånd på grund av verkställighetshinder eller på grund av anknytning beviljas tillstånd som är kortare än . i och kommun har påtalat att detta initialt skulle kunna medföra visst merarbete för kommuner och regioner, bestående i att besvara frågor om bl.a. folkbokföring, rätt till välfärds- förmåner och tillgång till vård och utbildning. Enligt SKR bör det också säkerställas att de som får uppehållstillstånd som understiger kan folkbokföras och uppbära socialförsäkringsförmåner på samma villkor som andra bosatta. Redan före införandet av den tillfälliga lagen var det enligt utlännings- lagen möjligt att bevilja uppehållstillstånd med kortare giltighetstid än ett Vidare är den ordning som föreslås densamma som gäller enligt den tillfälliga lagen, även om det jämfört med en återgång till utlänningslagen kan bli fler som får korta tillstånd. De frågor som kan uppkomma med anledning av dessa kortare uppehållstillstånd bör därmed inte vara helt nya för kommuner och regioner. Till detta kommer att tillståndstiden för uppehållstillstånd vid verkställighetshinder normalt bestäms , dvs. Den som har uppehållstillstånd i och som kan antas komma att vistas här än , har som utgångspunkt rätt till bosättnings- baserade förmåner enligt socialförsäkringsbalken. Den som har uppehålls- tillstånd i och regelmässigt tillbringar sin dygnsvila här under har som utgångspunkt också rätt till insatser som direkt eller indirekt är kopplade till folkbokföringen, om förutsättningarna i övrigt är uppfyllda. När det gäller förutsättningarna för folkbokföring har uttalat att det inte är en nödvändig förutsättning för folkbokföring att uppehållstillståndet har en giltighetstid om (HFD 2017 ref 32). Om det utifrån omständigheterna kan antas att en person kan komma att regelmässigt tillbringa sin dygnsvila i under kan alltså personen, även om han eller hon har ett uppehållstillstånd som är kortare än , komma att folkbokföras. Detta kan t.ex. gälla anhöriga till skyddsbehövande. En nyanländ kan även få etableringsersättning utbetald av staten. Eftersom förslagen bedöms leda till att antalet nyanlända som tas emot i en kommun minskar jämfört med en återgång till utlänningslagen, bedömer regeringen att även antalet deltagare i etableringsprogrammet och därmed kostnaderna för etableringsersättning kommer att bli lägre. Regeringen bedömer också att statens utgifter för arbetsmarknads- relaterade insatser som exempelvis aktivitetsstöd, arbetsmarknadspolitiska program och insatser samt nystartsjobb kommer att minska till följd av förslagen, jämfört med en återgång till utlänningslagen. Regeringen anser inte att ökade kostnader för tillståndslösa är en effekt av förslagen i propositionen och att det av denna anledning skulle finnas ett sådant behov av en höjning av statsbidraget som Region lyfter. Antalet före detta asylsökande som kommer att vistas i landet bedöms tvärtom minska i och med förslagen. Enligt SKR kan förslagen påverka nyanländas hälsa negativt, vilket även kan få en negativ påverkan på regionernas hälso- och sjukvårds- verksamhet. Det kan inte uteslutas att förslagen kan få till följd att en något större andel nyanlända jämfört med kommer att ha behov av vård. Däremot bedömer regeringen inte att antalet personer som söker vård kommer att bli fler, varför belastningen på landets regioner inte kommer att påverkas i nämnvärd utsträckning. Som påpekats ovan innebär den föreslagna ordningen med tids- begränsade uppehållstillstånd som huvudregel och särskilda krav för permanent uppehållstillstånd att det kommer att dröja längre till dess att personer som invandrar till kan bli svenska medborgare. Därmed förlängs också tiden för statlig kostnadsersättning för vissa kommunala åtgärder. Det kan exempelvis handla om åtgärder enligt lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga. Regeringens bedömning är emellertid att det kommer att röra sig om en marginell påverkan på de statliga utgifterna i denna del. 2020/21:191 Sammantaget framhåller remissinstanserna att förslagens effekter för kommuner, regioner och civilsamhället, exempelvis i fråga om kostnader för integration, etablering, socialtjänst och vård, behöver analyseras ytterligare. Flera remissinstanser anser också att det krävs en översyn av regelverket för statlig ersättning för nyanlända till kommuner och regioner. Regeringens bedömning är att förslagen i denna proposition, utöver vad som anges ovan, inte kommer att påverka de kostnader eller intäkter som asyl- och flyktingmottagande generellt genererar för kommuner, regioner och samhälle jämfört med en återgång till utlänningslagen. Vidare menar regeringen att förslagen inte medför några nya obligatoriska åtaganden av det slag som innebär att den kommunala finansieringsprincipen ska tillämpas. Regeringen har däremot för avsikt att följa utvecklingen av förslagens påverkan på mottagandet och de insatser som nyanlända efterfrågar av kommuner, regioner och samhälle samt vilka eventuella kostnadseffekter detta kan få. Återvändande, verkställighet och utvandring Till följd av att antalet asylsökande förväntas bli lägre med de förslag som lämnas än vid en återgång till utlänningslagen, bedöms också antalet asylsökande som får avslag och ska återvända till hemlandet bli lägre. bedömer att tidsbegränsade uppehållstillstånd skulle kunna leda till fler återvändandeärenden. Regeringens bedömning är att kostnader för åter- vändande blir lägre jämfört med en återgång till utlänningslagen och att kostnaderna kommer att utvecklas på ungefär samma sätt som om den tillfälliga lagen skulle fortsätta att gälla. Förslagens påverkan på Kriminal- vårdens kostnader för att verkställa utresor bedöms som begränsad. Kostnaderna kan dock minska något till följd av regeringens förslag om en möjlighet till uppehållstillstånd för vissa vuxna som fått en särskild anknytning till om omständigheterna är särskilt ömmande. påtalar att förslaget att vissa vuxna som har särskild anknytning till ska kunna beviljas uppehållstillstånd om det finns särskilt ömmande omständigheter kan leda till att asylsökande i mindre utsträckning medverkar till att återvända, i hopp om att kunna omfattas av denna reglering. Syftet med regeringens förslag är inte att ändra utgångs- punkten att den som inte längre har en grund för uppehållstillstånd ska återvända till sitt hemland. Regeringen anser dock att förslaget behövs för att ordningen med tidsbegränsade uppehållstillstånd som huvudregel ska vara långsiktigt hållbar. Sammantaget är regeringens bedömning att kostnaderna för återvändande, verkställighet och utvandring inte kommer att påverkas av förslaget. Som SKR och i anför är det dock viktigt att myndigheter och civilsamhälle även framöver tillförs resurser för att informera asylsökande och nyanlända om vilka regler som gäller och för att förbereda personer som fått avslag på sin ansökan om uppehållstillstånd för återvändandet. Som nämns ovan har regeringen bl.a. för detta ändamål tillfört medel till att införa en heldags samhällsintroduktion för samtliga asylsökande som kommer till . Övriga kostnader och konsekvenser Förslaget i denna proposition om tidsbegränsade uppehållstillstånd som huvudregel medför att t.ex. Arbetsförmedlingen, , och , i likhet med vad Arbetsförmedlingen anfört, kan komma att behöva kontrollera om den enskilde har rätt till vissa förmåner och insatser vid fler tillfällen jämfört med en återgång till utlänningslagen. Detta gäller även för kommunala myndigheter samt för hälso- och sjukvården. En ordning med tidsbegränsade uppehållstillstånd som huvudregel kan också medföra att oftare behöver kontrollera om individer ska fortsätta att vara folkbokförda här. Regeringen bedömer att de merkostnader som kan uppstå till följd av förslagen är begränsade och inte kräver några tillskott av medel. Regeringen instämmer i Arbetsförmedlingens synpunkt att det är viktigt att myndigheterna ges rättsliga förutsättningar att inhämta information för att förhindra felaktiga beslut och utbetalningar. Regeringen har därför tillsatt ett flertal utredningar som bl.a. har till syfte att föreslå åtgärder för att förhindra felaktiga utbetalningar inom välfärdssystemet (se bl.a. betänkandena Samlade åtgärder för korrekta utbetalningar från välfärds- systemen [SOU 2019:59] och Kontroll för ökad tilltro – en ny myndighet för att förebygga, förhindra och upptäcka felaktiga utbetalningar från välfärdssystemen [SOU 2020:35] samt kommittédirektivet Åtgärder för att minska fel i folkbokföringen [Dir 2019:54]. De förslag till ändringar i studiestödslagen som regeringen nu lämnar innebär att kretsen av studiestödsberättigade utlänningar i huvudsak är densamma som . Förslagen bedöms innebära vissa mindre utvecklingskostnader för CSN. anser att det behöver analyseras ytterligare hur förslagen kan påverka pensionssystemet. Regeringens bedömning är att migrationens inverkan på pensionssystemet kommer att minska, eftersom mottagandet av skyddsbehövande bedöms minska jämfört med en åter- gång till vad som gällt enligt utlänningslagen i tiden före den tillfälliga lagen. När det gäller de långsiktiga offentligfinansiella effekterna av förslagen är dessa beroende av ett flertal faktorer. Effekten kan bero på bl.a. i vilken mån förslagen kommer att påverka hur många personer som kommer till , åldersfördelningen bland dessa samt antalet som bidrar till skatteintäkter för kommunerna. Enligt statistik från är cirka hälften av alla som får uppehållstillstånd i arbetsför ålder. kan ett lägre mottagande av skyddsbehövande bidra till minskade välfärdsutgifter för stat, kommuner och regioner. Sammantaget är regeringens bedömning att de långsiktiga effekterna på de offentliga finanserna av förslagen i denna proposition är små, utöver de konsekvenser för kommuner och regioner som nämns ovan. Regeringen bedömer vidare att effekterna är mindre än vid en återgång till utlänningslagen. Regeringens bedömning: Jämfört med en återgång till utlänningslagen kan vissa försämringar uppstå ur ett barnrättsperspektiv, men jämfört med den tillfälliga lagen innebär förslagen förbättringar. Kommitténs och promemorians bedömning överensstämmer i allt väsentligt med regeringens. Kommitténs bedömning av konsekvenserna innefattar dock även ett förslag om språk- och samhällskunskapskrav. Remissinstanserna: Flera remissinstanser har synpunkter på förslagens konsekvenser för barn. Majoriteten av de remissinstanser som yttrar sig i frågan, såsom Asylrättscentrum, , och i ser positivt på återgången till att barn ska kunna beviljas uppehållstillstånd om omständigheterna är särskilt ömmande. Bland andra Asylrättscentrum, och anser att det behövs en mer utförlig barnkonsekvensanalys. Barn- ombudsmannen anser också, liksom , att rättssäkerheten för barn i asylprocessen behöver belysas ytterligare. kommun anser att det utgör avsteg från att barn inte ges permanenta uppehållstillstånd. Några remissinstanser, däribland och Flykting- gruppernas riksråd (FARR), anser att det finns risk att tidsbegränsade uppehållstillstånd skapar otrygghet för barn. i och FARR anser att förslagen om anhöriginvandring inte är förenliga med barnperspektivet. Bland annat Asylrättscentrum och påtalar att förslaget om försörjningskrav vid anhöriginvandring kan leda till att försörjningen endast räcker för att kunna återförenas med vissa, men inte alla, anhöriga. och anser dock att förslaget om en justerad tidpunkt för beräkningen av tremånadersfristen när det gäller undantag från försörjningskravet vid anhöriginvandring för kvotflyktingar är positivt för barn. Vidare framhåller i att det är positivt med ett undantag från försörjningskravet. Skälen för regeringens bedömning: FN:s konvention om barnets rättigheter () gäller som svensk lag. Genom inkorporeringen förtydligas att svenska bestämmelser ska tolkas i ljuset av . Inkorporeringen innebär emellertid i princip inte någon ny uppgift för tillämparna då lagstiftningen ska tolkas fördragskonformt (prop. 2017/18:186 s. 74 och 76). Principen om att barnets bästa ska beaktas är även införlivad i svensk rätt genom portal- paragrafen om barnets bästa i 1 kap. 10 § UtlL. Där framgår att i fall som rör barn ska särskilt beaktas vad hänsynen till barnets hälsa och utveckling samt barnets bästa i övrigt kräver. Vid en bedömning av barnets bästa ska rättigheterna ses utifrån ett helhetsperspektiv där barnets åsikter utgör en väsentlig del. Barnets bästa kan inte definieras en gång för alla utan måste kopplas till det individuella barnet och barnets situation (prop. 2017/18:186 s. 96). Regeringen har i relevanta avsnitt redovisat vilka eventuella konsekvenser som förslagen kan få för barn och unga, men sammanfattar också här dessa konsekvenser. Regeringen anser därmed att remiss- instansernas synpunkter om behovet av en mer utförlig barnkonsekven- sanalys än den som presenterats i betänkandet och promemorian är hörsammade. Kontinuitet är viktigt för barns uppväxt och som bl.a. Barnombuds- mannen, FARR och kommun påtalar kan tidsbegränsade uppehållstillstånd vara mindre gynnsamt för barn än permanenta uppehållstillstånd. Även om tidsbegränsade uppehållstillstånd oftast för- längs kan de upplevas som mer osäkra än permanenta uppehållstillstånd, och kan leda till psykisk ohälsa och sämre möjlighet till integration. Förslaget om undantag från försörjningskravet vid anhöriginvandring för anknytningspersoner som är barn gör det möjligt för barn att återförenas med sina föräldrar. I likhet med vad som gäller enligt den tillfälliga lagen föreslår regeringen att det som utgångspunkt ska gälla ett försörjningskrav för anknytningspersoner i även i de fall där den anhörige är ett barn. Regeringen instämmer i remissinstansernas synpunkter om att detta i vissa fall kan göra det svårare med återförening än vad som skulle vara fallet vid en återgång till utlänningslagen. Eftersom det kan ta tid för nyanlända att etablera sig i och uppfylla försörjningskravet, kan kravet innebära att familjeåterföreningen fördröjs. Bland annat Asylrättscentrum och påtalar också att situationer där anknytningspersonens försörjning endast räcker för att kunna återförenas med vissa, men inte alla, anhöriga kan uppstå. Regeringens anser att de förslag som lämnas om bl.a. tidsbegränsade uppehållstillstånd och krav för anhöriginvandring är nödvändiga för att antalet asylsökande ska kunna hållas på en nivå som inte avviker från den andel som tas emot i andra medlemsstater i EU. Därigenom bedöms också mottagandet av de personer som kommer till kunna bli bättre. En anknytningsperson som har hunnit integreras i samhället, genom att vara egenförsörjande och ha en bostad, bör främja även de nyanlända familje- medlemmarnas integration. Detta kommer att ha positiva effekter även för barn. För att säkerställa att det föreslagna försörjningskravet vid anhörig- invandring inte leder till orimliga konsekvenser i enskilda fall föreslår regeringen också att det ska vara möjligt att göra undantag från kravet när det finns särskilda skäl. Även förslaget om en justerad tidpunkt för beräkningen av tremånadersfristen när det gäller undantaget från försörjningskravet för kvotflyktingar bedömer regeringen som positivt ur ett barnrättsperspektiv, en bedömning som såväl som delar. I samtliga fall som rör barn ska dessutom i första hand beaktas vad som bedöms vara barnets bästa. Regeringen instämmer inte i i och FARR:s bedömning att förslagen om bl.a. anhöriginvandring inte är förenliga med barnperspektivet. Regeringen avser att noga följa konsekvenserna av förslagen. Återgången till utlänningslagens bestämmelse om att barn ska kunna beviljas uppehållstillstånd om omständigheterna är särskilt ömmande bedöms innebära att fler barn kan komma att beviljas uppehållstillstånd jämfört med den tillfälliga lagen. Flera remissinstanser, såsom Asylrätts- centrum och , är också positiva till förslaget och instämmer i regeringens bedömning att detta är en förbättring utifrån ett barnrätts- perspektiv i jämförelse med den tillfälliga lagen. och anser att rättssäkerheten för barn i asylprocessen behöver belysas ytterligare och att en bestämmelse 2020/21:191 om barnspecifika asylskäl bör införas. Regeringen anser inte att det är nödvändigt att införa barnspecifika asylskäl eftersom en bedömning av barnets bästa redan enligt gällande ordning ska göras i samtliga beslut som gäller barn. Regeringens bedömning: Förslagen kan i vissa avseenden komma att påverka jämställdheten negativt jämfört med en återgång till utlänningslagen, men positivt jämfört med den tillfälliga lagen. Kommitténs och promemorians bedömning överensstämmer i allt väsentligt med regeringens. Kommitténs bedömning av konsekvenserna innefattar dock även ett förslag om språk- och samhällskunskapskrav. Remissinstanserna: Flera remissinstanser har synpunkter i denna del och många anser att förslagen i propositionen kan påverka jämställdheten negativt jämfört med en återgång till utlänningslagen. för kvinnojourer och tjejjourer i (Roks) anför dock att förslagen innebär fördelar i relation till den tillfälliga lagen. Bland andra Arbetsförmedlingen, och Roks anser att kraven för anhöriginvandring och permanent uppehållstillstånd, bl.a. i fråga om försörjning, medför att framförallt kvinnors möjlighet till invandring begränsas och att kvinnor kommer att ha svårare att uppfylla anför att bl.a. det förhållandet att uppehålls- tillståndets längd vid anhöriginvandring kopplas till längden på anknyt- ningspersonens uppehållstillstånd kan innebära en inlåsningseffekt för personer i destruktiva förhållanden. missioner anför att framför allt ungdomar som har icke normativ funktionalitet kommer att ha svårt att uppfylla villkoren för permanent Ett flertal remissinstanser, däribland Asylrättscentrum, Diskriminerings- ombudsmannen (DO), , för homosexuellas, bisexuellas, transpersoners, queeras och intersex- personers rättigheter (RFSL) och ser positivt på