prop · H803188 · 2021-04-29 00:00:00 — Regeringen måste därför ta ställning till om den paragrafen ska gälla i fråga om de aktuella besluten. Ett beslut som får överklagas inom får enligt 35 § första stycket verkställas när överklagandetiden har gått ut, om beslutet inte har överklagats. Ett beslut får emellertid enligt 35 § andra stycket alltid verkställas om beslutet gäller anställning av någon, om det gäller endast tillfälligt eller om kretsen av dem som har rätt att överklaga är så vid eller obestämd att det inte går att avgöra när överklagandetiden går ut. En myndighet får enligt 35 § tredje stycket även verkställa ett beslut om ett väsentligt allmänt eller enskilt intresse kräver det. När bör ett koncessionsbeslut eller ett medgivande gälla ? I propositionen finns förslag som ska säkerställa att beslut om nätkoncession eller medgivande får laga kraft inom en överskådlig tid, om ingen överklagar (avsnitt 15). Frågan om när överklagandetiden går ut har alltså inte någon särskild betydelse för de fortsatta övervägandena. Regeringen bedömer att ett beslut i de fall som är i fråga bör kunna gälla även om det inte krävs med hänsyn till ett väsentligt allmänt eller enskilt intresse. Bedömningen i det enskilda fallet bör inte främst ta sikte på hur angeläget det är att anläggningen byggs och tas i drift utan på vilken inverkan byggandet eller driften har på motstående intressen. Ett beslut bör kunna gälla , om byggandet och driften av anläggningen har liten betydelse för sådana intressen. Mot denna bakgrund bedömer regeringen att förutsättningar för omedelbar verkställighet enligt 35 § andra och tredje styckena förvaltningslagen ofta kommer att saknas när det gäller koncessionsbeslut och medgivanden. Frågan bör i stället regleras särskilt i ellagen. En sådan avvikande bestämmelse har enligt 4 § förvaltningslagen företräde framför den lagen. och föreslår att möjligheten bör gälla även för beslut om ändring av en nätkoncession (se avsnitt 9). Sådana beslut har dock inte samma angelägenhetsgrad när det gäller utbyggnaden av elnätet. Regeringen bedömer att det inte är motiverat med någon särskild reglering när det gäller dessa besluts giltighet. bör få besluta om omedelbar giltighet Mot bakgrund av det som har sagts bör prövningsmyndigheten få besluta att en nätkoncession för linje eller ett medgivande att bygga eller använda en anläggning innan en nätkoncession har beviljats ska gälla , om byggandet och driften av anläggningen har liten betydelse för motstående intressen. Risken för skada minimeras även genom möjligheten att vid överklagande begära inhibition. 6.1Regionnätsverksamhet med stöd av nätkoncession för område Regeringens förslag: En lägsta tillåtna spänning för ledningsnätet ska få anges i ett beslut om nätkoncession för område, om sökanden begär det. När en spänning bestäms ska särskild hänsyn tas till konsekvenserna för berörda nätkoncessionshavare. En nätkoncession för område ska få beviljas endast om området inte till någon del sammanfaller både geografiskt och i fråga om spänningen med ett annat koncessionsområde. Utredningens förslag överensstämmer i sak med regeringens förslag. Utredningen föreslår dock några nya termer. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget eller har inga invändningar mot det. , Länsstyrelserna i och , Sala kommun, , och Södra skogsägarna ekonomisk förening avstyrker förslaget med hänvisning till att det inte är lämpligt att befria fler ledningar från miljöprövning. Ytterligare invändningar som framförs är att prövningen av teknikval och ledningens allmänna lämplighet uteblir och att konsekvenserna för markägare är otydliga. Försvarsmakten avstyrker förslaget och anför att den föreslagna ordningen skulle försvåra för Försvarsmakten att säkerställa skyddet av riksintressena för totalförsvarets militära del, särskilt riksintressen som omfattas av sekretess. bedömer att förslaget skulle kunna korta ledtiderna betydligt men anser att konsekvenserna inte är tillräckligt utredda. anser att det behöver bli tydligare hur avvägningen mellan den sökandes och andra nätbolags intressen ska viktas. Skälen för regeringens förslag Spänningsgränsen för en nätkoncession för område Nätkoncession för område används för lokalnäten. I koncessionsbeslutet anges bara ett visst område inom vilket nätkoncessionshavaren får anlägga sitt ledningsnät. Däremot anges inte ledningarnas sträckning, utan den frågan får nätkoncessionshavaren själv avgöra med iakttagande av annan relevant lagstiftning. I ett beslut om nätkoncession för område ska en högsta tillåtna spänning för ledningsnätet anges (2 kap. 2 § andra stycket ellagen). Nätföretaget får med stöd av nätkoncessionen bygga ledningar inom spänningsgränsen utan att behöva ansöka om nätkoncession för de enskilda anläggningarna. Innehavaren av en nätkoncession för område ska i princip ha ensamrätt att bygga ledningar och bedriva nätverksamhet inom den för området angivna högsta spänningen. En nätkoncession för linje får endast om det finns särskilda skäl meddelas för en ledning som är avsedd för spänning som inte överstiger högsta tillåtna spänning för de områden med nätkoncession som berörs av ledningen (2 kap. 7 § ellagen). För att bygga en ledning med stöd av en nätkoncession för linje krävs generellt en betydligt mer utdragen tillståndsprocess än för att bygga en ledning med stöd av en nätkoncession för område. Det finns ingen enhetlig gräns för när en mer omfattande prövning sker. Nätkoncessioner för område har under i de flesta fall beviljats med en spänningsgräns på , vilket historiskt sett var den högsta spänning som krävdes för ett typiskt lokalnät. Inom tämligen stora geografiska områden kan nätföretagen emellertid numera bygga ledningar med en spänning på 30–med stöd av nätkoncession för område. På några håll i landet har nätkoncession för område beviljats för spänningsnivåer på . finns det i andra delar av ledningar som kräver nätkoncession för linje, trots spänningsnivåer på eller mindre, eftersom ledningen går in på ett annat nätföretags område. Ett sätt att förkorta projekttiden för utbyggnaden av elnätet är att göra det möjligt att bygga fler ledningar med stöd av nätkoncession för område snarare än nätkoncession för linje. På så sätt går det att minska behovet av tidskrävande koncessionsprocesser för ledningar som behövs för kapacitetsförstärkning, anslutning av nya elanvändare och elproducenter och åtgärder för att minska risken för elavbrott. Med en sådan ordning skulle ledningar på samma spänningsnivå i ökad utsträckning prövas på ett likartat sätt och i förhållande till en nivå på miljöhänsyn som redan är accepterad på flera håll i . Att ingen koncessionsprövning görs i fråga om en enskild ledning medför en ökad arbetsbelastning och längre handläggningstider hos lantmäterimyndigheten i ledningsrättsärenden. Ledningsrättsärenden prövas utifrån ledningsrättslagen (1973:1144). I de fall då ledningsrätt krävs för att nätföretaget ska få åtkomst till mark för ledningen kommer det inte att ha skett någon sammanhållen intresseavvägning, som tar hänsyn till både miljörättsliga och tekniska aspekter, hos den myndighet som prövar frågor om nätkoncession. I stället kommer förrättningslantmätaren att ha det övergripande ansvaret för sådana ställningstaganden, inklusive frågan om ledningens faktiska lokalisering. Ledningsrätt är emellertid inte något generellt krav för att bygga starkströmsledningar. Det är vanligt att nätföretaget och fastighetsägaren hanterar frågan om markåtkomst genom en frivillig överenskommelse. Sådana överenskommelser ingås också ofta i samband med en ledningsrättsförrättning och begränsar lantmäterimyndighetens prövning. Vissa bestämmelser i ledningsrättslagen kan dock inte sättas ur spel med stöd av en överenskommelse, utan enbart med stöd av ett koncessionsbeslut. Om ingen koncessionsprövning krävs, har nätföretaget ett starkare incitament att verka för markåtkomst genom avtal, eftersom det i så fall är ett verksamt sätt att korta ned ledtiderna. Regeringen bedömer att handläggningstiderna hos lantmäterimyndigheterna inte kan antas öka i en sådan omfattning att de väsentligt reducerar den tidsvinst som görs genom att det inte krävs en nätkoncession för linje. Distributionsnätet för el är i uppdelat i två nivåer. Lokalnätet, som ofta har en spänning som inte överstiger (se ovan), byggs och används med stöd av nätkoncessioner för område, medan regionnätet, som Prop. 2020/21:188 kan befinna sig i intervallet 30–, består av ledningar som var och en kräver en nätkoncession för linje. I många fall har lokalnätet och regionnätet i ett geografiskt område olika innehavare, vilket hindrar en höjning av spänningsnivån för lokalnätet. Att tillåta att lokalnätsföretaget med stöd av en nätkoncession för område bygger ut lokalnätet på samma spänningsnivå som det befintliga regionnätet skulle skapa förutsättningar för parallella nät, vilket typiskt sett är olämpligt från ett samhällsekonomiskt perspektiv. Eftersom Energimarknadsinspektionen inte kan göra någon prövning av om nya ledningar i lokalnätet är lämpliga från allmän synpunkt, skulle lokalnätsföretaget kunna bygga ledningar som konkurrerar med ett annat nätföretags regionledningar. Ellagen medger inte heller att ett regionnätsföretag beviljas en nätkoncession för område för spänningsnivåer över den högsta tillåtna spänningen för nätkoncessionen för område. Det skulle underlätta utbyggnaden av elnätet på spänningsnivåer över om det gick att bevilja en nätkoncession för område för olika spänningsintervall inom samma geografiska område. Ett regionnätsföretag skulle då kunna bygga ut sitt nät utan att behöva göra en ansökan om nätkoncession för linje i fall då en särskild koncessionsprövning inte är motiverad. Liknande system med nätkoncession för område eller undantag från koncessionskravet finns i och . Som redan nämnts byggs ledningar med en spänning som överstiger med stöd av nätkoncessioner för område och utan en sådan miljöprövning som krävs för att en nätkoncession för linje ska beviljas (jfr 8 a § ellagen). Flera remissinstanser avstyrker förslaget med hänvisning till att det inte är lämpligt att befria fler ledningar från miljöprövning. När det gäller den högsta tillåtna spänningen innebär förslaget inte någon ändring av det som redan anges i ellagen. Med hänsyn till att förslagets syfte är att göra det möjligt att bygga ut regionnät med stöd av nätkoncession för område finns det dock skäl att behandla frågan närmare. När Energimarknadsinspektionen bestämmer en högsta tillåtna spänning för ledningsnätet i ett beslut om nätkoncession för område ska myndigheten särskilt beakta inverkan på miljön vid en framtida utbyggnad av nätet (2 kap. 2 § andra stycket andra meningen 2 ellagen). Detta utesluter enligt regeringens bedömning som utgångspunkt spänningsnivåer som generellt motiverar en sådan miljöprövning som krävs i ett ärende om att bevilja nätkoncession för linje. Med en högre spänning kan opåverkad mark behöva tas i anspråk i större utsträckning för exempelvis trädsäkring. Övervägandena tar därför i det följande sikte på ledningar med en spänning som understiger . I praktiken är det framför allt ledningar med en spänning i intervallet 40–som är relevanta. Om ledningen kan komma att väsentligt ändra naturmiljön, ska nätföretaget göra en anmälan för samråd enligt 12 kap. 6 § . En anmälan ska, i den utsträckning som behövs i det enskilda fallet, innehålla en miljökonsekvensbeskrivning enligt 6 kap. , se 8 § förordningen (1998:904) om anmälan för samråd. Inom ramen för samrådet kan meddela villkor eller förbjuda att en ledning får en viss lokalisering eller utformning även om en nätkoncession för område har 2020/21:188 beviljats. Miljöaspekterna kommer alltså att beaktas när det gäller en sådan ledning, även om den ska byggas med stöd av en nätkoncession för område. Även andra prövningsförfaranden kan bli aktuella i det enskilda fallet, exempelvis om ledningen på ett betydande sätt kan påverka miljön i ett Natura 2000-område eller kräver tillstånd enligt kulturmiljölagen (1988:950). finns det nätkoncessioner för område som tillåter ledningar i intervallet 40–. Detta gäller även områden med förhållandevis stor geografisk utbredning och med känsliga miljöer. I stora delar av är den högsta tillåtna spänningen och på hela . Utredningen har vid kontakter med i konstaterat att utbyggnaden av elnät fungerar väl ur miljösynpunkt. Regeringen bedömer mot denna bakgrund att en möjlighet att bestämma en lägsta tillåtna spänning för en nätkoncession för område inte är ett hinder för den miljöprövning som bör ske i fråga om enskilda ledningar. Några av de invändningar som förs fram av remissinstanserna tar sikte på prövningen av teknikval och ledningens allmänna lämplighet. Sådana invändningar kan riktas även mot den reglering som finns . En utgångspunkt för förslaget är att prövningen även när det gäller annat än miljöaspekter ska ske på i huvudsak samma sätt som i fråga om en nätkoncession för område utan en lägsta tillåtna spänning. Regeringen bör dock ta ställning till om den prövningen är tillräcklig i ett läge där det blir vanligare att bygga och använda ledningar på en högre spänningsnivå än med stöd av nätkoncessioner för område. En nätkoncession får meddelas endast om anläggningen är lämplig från allmän synpunkt (2 kap. 6 § ellagen). Kravet är i första hand aktuellt när det gäller en nätkoncession för linje. En ansökan om nätkoncession för område kan dock få avslag med hänvisning till att nätet inte är lämpligt från allmän synpunkt. Så kan vara fallet om t.ex. det planerade ledningsnätet är felaktigt uppbyggt från överföringsteknisk synpunkt eller om ansökan avser en spänningsnivå som är olämplig med hänsyn till redan befintliga ledningar som omfattas av nätkoncessioner för linje (prop. 1996/97:136 s. 123). En nätkoncession för område får dessutom meddelas endast om området utgör en med hänsyn till nätverksamheten lämplig enhet (2 kap. 9 §). När Energimarknadsinspektionen bestämmer spänningen för en nätkoncession för område ska inspektionen utöver inverkan på miljön beakta den spänning som kan förutses behövas för att driva ledningsnätet, säkerställandet av en samhällsekonomiskt motiverad utbyggnad av nätet och konsekvenser för berörda kunder (2 kap. 2 § andra stycket ellagen). Regeringen bedömer att den prövning som sker enligt de bestämmelser som har nämnts i huvudsak är tillräcklig för att tillgodose att regionnätet byggs ut på ett lämpligt sätt med stöd av en nätkoncession för område med en lägsta tillåtna spänning. Markägarnas och totalförsvarets intressen kommer att beaktas på samma sätt som vid utbyggnaden av lokalnätet. En områdeskoncession för regionnät bör emellertid inte vara ett hinder för att andra nätföretag bygger regionledningar inom det aktuella spänningsintervallet med stöd av nätkoncessioner för linje. skäl att gå närmare in på frågan om förslaget ökar risken för att olika Prop. 2020/21:188 regionnätsföretag bygger parallella nät. En samhällsekonomiskt motiverad utbyggnad av regionnätet Risken för att regionnätet ska byggas ut på ett sätt som inte är samhällsekonomiskt motiverat minimeras till en början av den lämplighetsprövning som beskrivs ovan. Det bör inte kunna bli aktuellt att bevilja en nätkoncession för område med en lägsta tillåtna spänningsgräns om det inte finns något behov av att bygga ut regionnätet eller om behovet av en utbyggnad inte är större än att det kan tillgodoses av enstaka nya regionledningar. framhåller har avvägningen mellan olika nätföretags intressen betydelse i detta sammanhang. Att det i området finns flera regionnätsföretag med ett intresse av att bygga ut nätet kan tala mot att bevilja en nätkoncession för område med en lägsta tillåtna spänning. Det finns även andra krav enligt ellagen som kan motverka utbyggnaden av ett nät som är större än vad som är samhällsekonomiskt motiverat. Hit hör främst regleringen av nätföretagens intäkter (5 kap.). När ett nätföretags intäktsram bestäms ska hänsyn som regel tas endast till tillgångar som behövs för att bedriva nätverksamheten (5 kap. 7 § andra stycket). Det som har sagts utesluter dock inte att förslaget kan vara förenat med en ökad risk för att ett regionnätsföretag bygger onödiga ledningar. Risken är dock enligt regeringens bedömning begränsad och måste vägas mot de tydliga fördelar förslaget har när det gäller att minska tidsutdräkt och kostnader i samband med utbyggnaden av regionnäten. bör alltså få ange en lägsta tillåtna spänning för ledningsnätet i ett beslut om nätkoncession för område, om sökanden begär det. En utgångspunkt bör fortfarande vara att utbyggnaden av elnätet med stöd av nätkoncessioner för område främst sker på lokalnätsnivå. Ett lokalnätsföretag som har ett intresse av att bygga ut nätet på högre spänningsnivåer bör ha företräde. För att förtydliga detta bör det i lagen anges att ska ta särskild hänsyn till konsekvenserna för berörda nätkoncessionshavare när den bestämmer en spänning för en nätkoncession för område. Det finns ingen anledning att dela in hela i koncessionsområden för regionnät. Som redan framgått bör sådana nätkoncessioner komma i fråga bara i områden där det är förenligt med en samhällsekonomiskt motiverad utbyggnad av elnätet. En lämplig utbyggnad av regionnätet förutsätter inte heller att koncessionsområdet sammanfaller geografiskt med en underliggande nätkoncession för område för lokalnätet. Förslaget syftar till att det ska vara möjligt att ha två nätkoncessioner för område som överlappar med varandra geografiskt men inte när det gäller spänningsintervallet. Lokalnätsföretagets monopol ska alltså i princip inte påverkas. Ett regionnätsföretag med en nätkoncession för område ska visserligen inte ha monopol på regionledningar i området, men risken för att det byggs parallella ledningar ökar om flera nätföretag har en nätkoncession för område inom samma spänningsintervall. 2020/21:188 Sammantaget innebär det anförda att en nätkoncession för område bör få beviljas endast om området inte till någon del sammanfaller både geografiskt och i fråga om spänningen med ett annat koncessionsområde. Ledningar inom ett annat nätföretags Regeringens förslag: Den som bedriver nätverksamhet ska få bygga och använda starkströmsledningar med stöd av en nätkoncession för område som innehas av någon annan, om nätkoncessionshavaren med- ger det och nätkoncessionen inte har någon lägsta tillåtna spänning. Utredningens förslag överensstämmer i sak med regeringens. ningen föreslår dock termen lokalnätsområde. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget eller har inga invändningar mot det. bör tydliggöras hur det ska säkerställas att bara lämpliga nätkonces- sionshavare får bygga ledningar inom andra nätföretags områden. Skälen för regeringens förslag Den som har nätkoncession för område har som utgångspunkt ensamrätt att bygga och använda starkströmsledningar i koncessionsområdet (se Ett annat nätföretag får endast om det finns särskilda skäl bygga ledningar i området under den spänningsgräns som gäller för nät- koncessionen (2 kap. 7 § ellagen). Det har ingen betydelse om lokalnäts- företaget hade kunnat bygga ledningen med stöd av nätkoncessionen för I de fall då det finns särskilda skäl måste det andra nätföretaget ansöka om en nätkoncession för linje för att kunna bygga en ledning. Undantag från monopolet utan koncessionsprövning Ett lokalnätsföretag kan inte samtycka till att ett annat nätföretag bygger en ledning med stöd av nätkoncessionen för område. som gjorde detta möjligt skulle kunna förkorta tiden för byggandet av en- skilda ledningar och spara resurser hos såväl nätföretagen som Energi- marknadsinspektionen, eftersom det inte skulle krävas någon särskild Eftersom lokalnätsföretaget måste lämna sitt samtycke, skulle det fortfa- rande ha kontrollen över att ledningsnätet i området byggs ut och drivs på ett lämpligt sätt. Det framstår också som osannolikt att nätföretagen skulle enas om en ledning som är olämplig från allmän synpunkt. korta sträckningar som kan antas bli aktuella i samband med att ett nät- företag behöver komplettera sitt nät med en ledning på en annan nätkon- En nätkoncession får meddelas endast om nätkoncessionshavaren från allmän synpunkt är lämplig att utöva nätverksamhet (2 kap. 10 § första stycket ellagen). En nätkoncession för område får ges endast till den som Prop. 2020/21:188 dessutom är lämplig att bedriva nätverksamhet inom koncessionsområdet. pekar på att förslaget inte innefattar någon motsvarande lämplighetsprövning när det gäller den som bygger en ledning med stöd av någon annans nätkoncession för område. Regeringen bedömer att regleringen är förenlig med lämplighetskravet utan att en särskild prövning behövs. Som framgår ovan har den som beviljats nätkoncession bedömts vara lämplig att utöva nätverksamhet. Endast den som redan bedriver nätverksamhet bör ha möjlighet att bygga en ledning på ett annat nätföretags område. Den som vill bygga ledningen kommer alltså att ha genomgått en lämplighetsprövning. Nätkoncession för område med en lägsta tillåtna spänning Regeringen föreslår mot denna bakgrund att den som bedriver nätverksamhet ska få bygga och använda starkströmsledningar med stöd av en nätkoncession för område som innehas av någon annan, om nätkoncessionshavaren medger det. Förslaget tar sikte på lokalnät. När det gäller en sådan nätkoncession för område som föreslås i avsnitt 6.1 har nätkoncessionshavaren inte något legalt monopol. Det har inte framkommit någon anledning att tillåta att andra nätföretag bygger ledningar med stöd av en nätkoncession för område med en lägsta tillåtna spänning. 7Säkerhet för kostnader för återställningsåtgärder Regeringens förslag: Frågor om ytterligare säkerhet för kostnaderna för återställningsåtgärder ska prövas av den myndighet som prövar frågan om nätkoncession. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inga invändningar mot Skälen för regeringens förslag: I hittillsvarande 2 kap. 11 a § ellagen regleras en skyldighet för ett nätföretag att ställa säkerhet för kostnaderna för att ta bort en ledning med tillhörande anläggningar och andra återställningsåtgärder. En nätkoncession får för sin giltighet göras beroende av att nätkoncessionshavaren ställer sådan säkerhet. Om det kan antas att den ställda säkerheten är tillräcklig, kan regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, besluta om ytterligare säkerhet. Frågor om nätkoncession ska i de flesta fall prövas av . Det framstår därför som en naturlig utgångspunkt att även prövar frågan om ytterligare säkerhet i de fall då myndigheten även har prövat själva koncessionsfrågan. Regeringen kan enligt den hittillsvarande regleringen delegera prövningen till . Det är dock lämpligt att det anges direkt i lagen att 2020/21:188 frågor om ytterligare säkerhet prövas av den myndighet som prövar frågan om nätkoncession. 8Ändrad giltighetstid för en tidsbegränsad nätkoncession 8.1Begränsningar med anknytning till återstående giltighetstid Regeringens förslag: Giltighetstiden för en nätkoncession för linje som har meddelats för ska få förlängas oavsett hur av giltighetstiden som återstår. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inga invändningar mot Skälen för regeringens förslag: En nätkoncession gäller enligt huvudregeln tills vidare. En nätkoncession för linje får dock begränsas till att gälla för , om sökanden begär det eller om det annars finns särskilda skäl. En nätkoncession för linje som har meddelats får förlängas med upp till i taget efter ansökan av nätkoncessionshavaren (2 kap. 14 § ellagen). Om sökanden begär det, får det beslutas att nätkoncessionen i stället ska gälla tills vidare. En nätkoncessions giltighetstid får förlängas även om giltighetstiden inte har löpt ut, förutsatt att det finns särskilda skäl (2 kap. 14 § fjärde stycket ellagen).