prop · H803188 · 2021-04-29 00:00:00 — Det skulle skapa större flexibilitet och framförhållning för nätföretagen när det gäller att planera och utforma nätet, om kravet på färdigställande inom togs bort eller det annars blev enklare att få en förlängning av tiden. Hänsyn måste emellertid tas till andra intressen. En nätkoncession medför en olägenhet för exempelvis fastighetsägare. Nätkoncessionen kan utgöra ett hinder för fastighetsägaren att nyttja marken, även om ledningen inte har byggts, och skapa osäkerhet om den framtida användningen. Koncessionen är vidare ett hinder mot att andra nätföretag bygger en ledning med samma eller delvis samma sträckning. Kravet på ett färdigställande inom bör alltså finnas kvar. framhåller att det bör finnas en sådan bortre gräns för färdigställande av elledningar som reglerar hur en förlängd färdigställandetid kan sökas. kommun anser att det skulle motverka syftet att korta ledtiderna för utbyggnad av elnätet att ta bort kravet på särskilda skäl. 2020/21:188 De skäl som talar för att det bör finnas ett krav på färdigställande inom talar också för att det inte ska vara möjligt för en nätkoncessionshavare att vid upprepade tillfällen få tiden för färdigställande förlängd utan att det finns beaktansvärda skäl för en förlängning. Vid en avvägning mellan de motstående intressen som beskrivs ovan bör det emellertid finnas utrymme för att, på det sätt som utredningen föreslår, ta bort kravet på särskilda skäl för att förlänga färdigställandetiden den första gången som nätkoncessionshavaren ansöker om förlängning. 13Återkallelse av en nätkoncession som inte längre behövs Regeringens förslag: En nätkoncession ska återkallas helt eller delvis, om koncessionen inte längre behövs för att bygga eller använda den ledning som omfattas av koncessionen. Utredningens förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inga invändningar mot Lantmäteriet noterar dock att om behovet av nätkoncession inte längre finns för en befintlig ledning som är upplåten med ledningsrätt och nätkoncessionen återkallas ska ledningsrätten upphävas. Skälen för regeringens förslag Enligt ellagen finns det fyra grunder på vilka en nätkoncession kan återkallas helt eller delvis. Nätkoncessionen ska återkallas om en ledning eller ett ledningsnät inte längre behövs för en säker elförsörjning, om staten löser in den eller de ledningar som avses med nätkoncessionen eller om nätkoncessionshavaren inte längre uppfyller villkoren för att inneha en nätkoncession som avser en utlandsförbindelse (2 kap. 18 § första stycket). En nätkoncession för linje får också återkallas om nätkoncessionshavaren inte har färdigställt ledningen i rätt tid (2 kap. 18 § andra stycket). Det finns situationer när en ledning som omfattas av en nätkoncession för linje är koncessionspliktig. En ledning som ursprungligen krävde nätkoncession kan komma att omfattas av något av undantagen enligt förordningen (2007:215) om undantag från kravet på nätkoncession enligt ellagen (1997:857) som en följd av ändrade förhållanden, t.ex. att ledningen får en ändrad användning eller att förordningen ändras. Ändrade ägarförhållanden eller en höjning av spänningen för en nätkoncession för område kan medföra att ledningen inte längre behöver en nätkoncession för linje utan kan användas med stöd av områdeskoncessionen. En ansökan om nätkoncession för en ledning som inte är koncessionspliktig ska avvisas (prop. 2001/02:143 s. 77). Skäl talar för att en motsvarande bedömning borde göras i den hypotetiska situationen att den som innehar en nätkoncession för område ansöker om en nätkoncession för Prop. 2020/21:188 linje för en ledning som får byggas och användas med stöd av områdes- Det går alltså inte att bevilja nätkoncession för en ledning som inte omfattas av koncessionsplikten. Som utredningen framhåller skulle det mot denna bakgrund vara konsekvent att återkalla en nätkoncession, om ledningen inte längre omfattas av kravet på nätkoncession eller inte längre kräver nätkoncession för linje. En återkallelse skulle dessutom medföra administrativa lättnader för ledningens innehavare och . Som Lantmäteriet påpekar ska en återkallelse av en nätkoncession medföra att en ledningsrätt med vilken en ledning är upplåten upphävs. Situationen uppkommer om återkallelsen medför att ledningen inte omfattas av någon nätkoncession alls, alltså när ledningen är helt undantagen från koncessionskravet. Regeringen bedömer att den problematiken inte bör tillmätas avgörande betydelse. De remissinstanser som företräder nätkoncessionshavarnas intressen har inte heller riktat någon kritik mot förslaget. Mot denna bakgrund föreslår regeringen att en nätkoncession ska återkallas helt eller delvis, om koncessionen inte längre behövs för att bygga eller använda den ledning som omfattas av koncessionen. Tillträde till mark för undersökning Regeringens förslag: ska, om det finns skäl för det, få besluta att den som avser att ansöka om nätkoncession eller att bygga en starkströmsledning med stöd av en beviljad nätkoncession ska få till- träde till någon annans mark för de undersökningsarbeten som behövs för att precisera ledningens sträckning eller avgöra hur byggandet och driften av ledningen påverkar miljön. ska få förlänga tiden för tillståndet, om sökanden begär det. Utredningens förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. Utredningen föreslår att ska pröva frågor om markåtkomst. Den som avser att bygga ledningen ska enligt utredningens förslag under- rätta fastighetsägaren om beräknad tidpunkt för tillträde. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget eller har inga invändningar mot det. fastighetsverk och i avstyrker förslaget. anser, med hänvisning till möjligheten för att besluta om tillträde enligt 7 kap. 6 § expropriationslagen (1972:719), att det är svårt att se på vilket sätt förslaget skulle underlätta eller förkorta tiden för tillträde för projekteringsarbete. Försvarsmakten framhåller att de ska beredas tillfälle att yttra sig innan ger tillstånd i fråga om mark som förvaltas av respektive 2020/21:188 myndighet. () anför att förslaget saknar möjlighet för Försvarsmakten att begära att frågan hänskjuts till regeringen, vilket riskerar att leda till en uppluckring av skyddet för områden som är av betydelse för säkerhet. i anser att det är oklart vad som ingår i ett beslut om tillträde och vilken arbetsinsats som krävs. i och i uppfattar det som oklart om det är tänkt att ett beslut om tillträde ska meddelas endast om fastighetsägaren inte frivilligt ger tillträde. i anser att det endast bör begäras beslut om tillträde om fastighetsägaren inte frivilligt lämnar samtycke och att det bör vara möjligt att fatta beslut om tillträde till flera fastigheter i ett och samma beslut. i anför att det inte är självklart att arbetsuppgiften att besluta om tillträde till en fastighet ska ligga på . förordar att Lantmäteriet prövar frågan om tillträde. anser att det skulle vara en bättre lösning om Lantmäteriet eller prövade frågan. Den bästa lösningen skulle enligt bolaget vara att Lantmäteriet hanterade detta och att bestämmelsen infördes i ledningsrättslagen (1973:1144). Bolaget anför även att ett tillägg till alternativet att är prövningsmyndighet skulle vara att ett lagakraftvunnet koncessionsbeslut automatiskt skulle ge rätt till tillträde för markundersökning. Skälen för regeringens förslag Behovet av tillträde till mark för projektering Vid utbyggnaden av elnät behövs en undersökning för att bedöma markens lämplighet. krävs markägarens tillåtelse för att en undersökning ska kunna genomföras. I de flesta fall samtycker markägaren till att nätföretaget får tillträde för undersökningen. Regeringen anser att tillträde genom tvång bör vara en undantagslösning, något som även kommer till uttryck i remissvar från bl.a. . Om parterna inte kommer överens, kan det emellertid uppstå problem framför allt när det gäller att precisera sträckningen för en stor ledning i samband med prövningen av ett ärende om att bevilja nätkoncession för linje. Ett vägrat tillträde kan försvåra projekteringen även när det gäller byggandet av en ledning med stöd av en nätkoncession för område. Om markåtkomsten är tänkt att säkras med hjälp av ledningsrätt, underlättas förrättningsprocessen om det finns ett tydligt kartunderlag med hjälp av vilket ledningens sträckning och behovet av mark kan preciseras. En precisering i beslutet om nätkoncession för linje kan minska tidsåtgången i förrättningen. Ett nätföretag kan ansöka om s.k. förundersökningstillstånd enligt 7 kap. 6 § expropriationslagen. Vill någon för expropriation upprätta en karta över fastighet som någon annan äger eller innehar eller annars undersöka fastigheten, får besluta att tillträde till fastigheten för sådan undersökning ska lämnas . kan besluta om förundersökningstillstånd även om det är ovisst om fastigheten faktiskt kommer att exproprieras eller om frågan om markåtkomst kommer att lösas på något annat sätt, exempelvis genom att en ledning upplåts med Prop. 2020/21:188 ledningsrätt. En särskild reglering för starkströmsledningar avstyrker förslaget med hänvisning även till den möjlighet till tvångsvis åtkomst som redan finns enligt expropriationslagen. I praktiken exproprieras inte mark för byggande av starkströmsledningar. En undersökning syftar i praktiken snarare till att göra det möjligt att ansöka om ledningsrätt. En undersökning bör kunna genomföras även för att underlätta för ett nätföretag att ansöka om nätkoncession för linje. Bestämmelser om tillträde till mark för undersökning finns inte bara i expropriationslagen utan även i 28 kap. , 34 § väglagen (1971:948) och 3 kap. 1 § lagen (1995:1649) om byggande av järnväg. Att införa en särskild reglering även för starkströmsledningar gör lagstiftningen mer överskådlig och gör det möjligt att tydligare ange vilka undersökningsarbeten som ska vara tillåtna. i anser att förslaget inte går ihop med kulturmiljölagen (1988:950). Regeringen bedömer emellertid inte att kulturmiljölagen är ett hinder för en särskild reglering i ellagen när det gäller möjligheten för nätföretag att få tillträde till mark för undersökningsarbeten. Det nu sagda talar för att införa en särskild reglering i ellagen. fall AB anser att det är svårt att se på vilket sätt förslaget skulle underlätta eller förkorta tiden för tillträde för projekteringsarbete. marknadsinspektionen ser att det skulle leda till några nämnvärda tids- Regeringen uppfattar dock att de fördelar med förslaget som redo- visas ovan är sådana att det kan bidra även till kortare tider för tillträde till mark för undersökning. Regeringen bedömer, till skillnad från i , att risken är liten för att en särskild regle- ring skulle bidra till en väsentlig ökning av arbetsbelastningen för myndig- avstyrker förslaget med hänvisning till att valbarheten riskerar att leda till ojämlikhet, försämrad rättssäkerhet och försämrad förutsebarhet för nätföretag, tillsynsmyndigheter och enskilda. Inspektionens invändningar bygger i huvudsak på att det kan skapa komplikationer om ansökningar om nätkoncessioner för linje har olika Enligt regeringens bedömning bör detta inte tillmätas någon avgörande betydelse i sammanhanget. Som framgått ovan sker detaljprojektering i de flesta fall efter en frivillig överenskommelse med Ett nätföretag har dessutom möjlighet att ansöka om förundersökningstillstånd enligt expropriationslagen. Det är alltså redan enligt den reglering som finns möjligt för nätföretag att välja hur detaljerad en ansökan om nätkoncession ska vara. Regeringen anser att det inte är lämpligt att, som föreslår, före- na beslutet om nätkoncession med en rätt till tillträde för markundersök- Med hänsyn bl.a. till markägarens intressen bör tillträde alltid före- gås av en prövning i det enskilda fallet. Som redan framhållits bör det nor- mala vara att en undersökning genomförs i samförstånd med markägaren. Dessutom bör en markundersökning kunna genomföras innan en nätkon- 2020/21:188 cession beviljats. När det gäller utformningen av de aktuella bestämmelserna bedömer regeringen att det är lämpligt att utgå från regleringen i 28 kap. 3 § . Beslut om tillträde till mark för undersökning fattas av inte bara enligt expropriationslagen utan även enligt de lagar som nämns ovan. Det utesluter inte att prövningen när det gäller tillstånd enligt ellagen skulle kunna läggas på en annan myndighet. Frågorna har en tydlig koppling till verksamhet som prövningsmyndighet i koncessionsfrågor och tillsynsmyndighet på elmarknadsområdet. Därtill kommer att myndigheten i stället för regeringen får besluta om expropriation för starkströmsledningar, se 6 § expropriationskungörelsen (1972:727). Att Energimarknadsinspektionen beslutar i frågor om tillträde till mark för undersökningar skulle också betyda att inspektionen fick kännedom om planerade ledningar på ett tidigare stadium. Det finns alltså tydliga fördelar med att göra till prövningsmyndighet i frågor om marktillträde. Med hänsyn till att marktillträde bör komma i fråga även om det inte är aktuellt att söka ledningsrätt bedömer regeringen att skälen är svagare för att, som och föreslår, lägga uppgiften på Lantmäteriet. bör, om det finns skäl för det, få besluta att den som avser att ansöka om nätkoncession eller att bygga en starkströmsledning med stöd av en beviljad nätkoncession ska få tillträde till någon annans mark för undersökningsarbeten. Ett beslut om tillträde bör förutsätta att det behövs för att precisera ledningens sträckning eller avgöra hur byggandet och driften av ledningen påverkar miljön. Frågan om hur undersökningen ska genomföras behandlas nedan (avsnitt 14.2). En bestämmelse med den utformning som redovisats tillåter att beslutar om tillträde till flera berörda fastigheter i samma beslut. Den som avser att bygga ledningen ska enligt utredningens förslag underrätta fastighetsägaren om beräknad tidpunkt för tillträde. Regeringen bedömer att det är lämpligt att den myndighet som beslutar om tillträde bestämmer inom vilken tid tillträde ska ges. När det gäller de synpunkter som lämnas av och Försvarsmakten konstaterar regeringen att det inte krävs någon särskild reglering för att den myndighet som företräder staten i egenskap av fastighetsägare eller innehavare av någon annan fastighetsanknuten rättighet ska beredas tillfälle att yttra sig innan beviljar tillträde. Enligt 25 § förvaltningslagen ska en myndighet innan den fattar ett beslut i ett ärende, om det inte är uppenbart obehövligt, underrätta den som är part om allt material av betydelse för beslutet och ge parten tillfälle att inom en bestämd tid yttra sig över materialet. beslut i frågor om tillträde bör överklagas till regeringen (se avsnitt 16). Det finns därför inte skäl att överväga en sådan möjlighet för Försvarsmakten att hänskjuta frågan till regeringen som FRA berör i sitt remissyttrande. Regeringens förslag: En undersökning ska genomföras så att den orsakar så lite skada och intrång som möjligt. Den som genomför en undersökning ska enbart med fastighetsägarens samtycke få skada eller fälla träd eller buskar i en trädgård, park eller liknande plantering. ska lämna den hjälp som behövs för att åtgärderna ska kunna genomföras. Utredningens förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget eller har inga invändningar mot det. i län bedömer att det kan finnas risk för tillämpningsproblem när fastighetsägare lägger in sitt veto i fråga om ett träd eller en buske, då definitionen av en park eller liknande plantering är oklar. Skälen för regeringens förslag En undersökning ska orsaka så lite skada och intrång som möjligt När det gäller de krav som ställs på den som genomför undersökningsarbeten bör regleringen ha ett innehåll som motsvarar det som gäller i andra sammanhang när någon beviljas tillträde för undersökningar. Det betyder att en undersökning ska genomföras så att den orsakar så lite skada och intrång som möjligt (jfr 28 kap. 6 § första stycket och 7 kap. 6 § andra stycket expropriationslagen). Fastighetsägarens samtycke bör krävas för att den som genomför en undersökning ska få skada eller fälla träd eller buskar i en trädgård, park eller liknande plantering (jfr 7 kap. 6 § andra stycket expropriationslagen, 34 § andra meningen väglagen och 3 kap. 1 § första stycket tredje meningen lagen om byggande av järnväg). Med hänsyn till att en motsvarande begränsning finns i andra lagar bedömer regeringen att risken för tillämpningssvårigheter är liten. I undantagsfall kan det bli aktuellt att använda tvång för att genomföra en undersökning. Om det inte i ellagen skulle införas en särskild reglering i frågan, skulle den som har beviljats ett tillstånd vara hänvisad till att ansöka om särskild handräckning hos enligt lagen (1990:746) om betalningsföreläggande och handräckning. Regeringen bedömer att det är lämpligare att lämnar den hjälp som behövs för att åtgärderna ska kunna genomföras på samma sätt som enligt bl.a. 28 kap. 8 § . 2020/21:188 14.3 Ersättning för skada och intrång Regeringens förslag: Om en undersökning orsakar skada eller intrång, ska den som genomför undersökningen betala ersättning för detta. I mål om ersättning ska expropriationslagen tillämpas. ska få kräva att den som ska genomföra en under- sökning ställer säkerhet för framtida ersättningsanspråk innan undersökningen påbörjas. Staten, kommuner, regioner och kommunalförbund ska inte behöva ställa säkerhet. Utredningens förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. Utredningen föreslår att ska pröva frågor om markåtkomst. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget eller har inga invändningar mot det. i och i önskar tydliga riktlinjer för hur frågor om säkerhet ska hanteras. Skälen för regeringens förslag Ersättningsskyldighet för den som genomför en undersökning Den som genomför undersökning bör vara skyldig att betala ersättning för den skada eller det intrång som undersökningen orsakar. Motsvarande krav gäller enligt andra lagar (se t.ex. 28 kap. 3 § andra stycket och 7 kap. 6 § andra stycket expropriationslagen). Även den som genomför återställningsåtgärder enligt ellagen är skyldig att betala ersättning för skada och intrång på någon annans mark (2 kap. 21 § tredje stycket). Prövningen av en talan om ersättning Möjligheten att genom ett beslut av få tillträde till mark för undersökningsarbeten ersätter i praktiken förundersökningstillstånd enligt expropriationslagen. Frågor om ersättning bör prövas i samma ordning oavsett enligt vilken lag marktillträdet beviljas, framför allt med hänsyn till att rättegångskostnaderna bör regleras på det sätt som anges i expropriationslagen. Expropriationslagen bör därför tillämpas i mål om ersättning. får enligt 28 kap. 3 § tredje stycket kräva att den som får tillträde till någon annans mark för undersökning ställer säkerhet för framtida ersättningsanspråk innan arbetet påbörjas. En motsvarande reglering bör införas i ellagen. i och i önskar tydliga riktlinjer för hur frågor om säkerhet ska hanteras. Enligt regeringens förslag är det som ska pröva frågor om tillträde. Inspektionen kan enligt gällande bestämmelser besluta om säkerhet för kostnader för återställningsåtgärder (2 kap. 11 a § ellagen). Att ta ställning till storleken på kommande kostnader är alltså inte en helt ny uppgift för inspektionen. Den kan därför anförtros uppgiften utan att det krävs särskilda riktlinjer. Staten, kommuner, regioner och kommunalförbund är i många fall undantagna från skyldigheten att ställa säkerhet (se t.ex. 7 kap. 7 § tredje stycket expropriationslagen och 2 kap. 11 a § första stycket ellagen). 2020/21:188 Regeringen bedömer att detta bör gälla även i fråga om säkerhet för fram- tida ersättningsanspråk i samband med de undersökningsarbeten som behandlas här. 14.4Undersökning innan beslutet om tillträde har fått laga kraft Regeringens förslag: ska få besluta att en undersökning får påbörjas innan beslutet om tillträde har fått laga kraft, om den som ska genomföra undersökningen har ställt säkerhet för framtida ersättningsanspråk eller den sökande är staten, en kommun, en region eller ett kommunalförbund. Utredningens förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inga invändningar mot Skälen för regeringens förslag: Som utgångspunkt bör ett beslut om marktillträde för undersökningsarbeten få verkställas först när det fått laga kraft. Det bör dock finnas utrymme för att beslutar att en undersökning får påbörjas , om den som ska genomföra undersökningen har ställt säkerhet för framtida ersättningsanspråk (jfr 28 kap. 3 § tredje stycket ). Detta bör kunna komma i fråga även när den som ska genomföra undersökningen är en sådan aktör som inte är skyldig att ställa säkerhet (se avsnitt 14.3). I praktiken gäller detta främst . Risken för att markägaren lider skada minimeras genom möjligheten att vid överklagande begära inhibition. 2020/21:188 15 Laga kraft för beslut i frågor om Regeringens förslag: beslut i en fråga om nätkoncession ska delges sökanden och de sakägare som har yttrat sig i ärendet. ska genom ett meddelande i Post- och kungöra ett beslut –att bevilja nätkoncession, –att medge byggande eller användning av en anläggning innan nödvändig nätkoncession har beviljats, –att förlänga en nätkoncessions giltighetstid, –att ändra en nätkoncession, –att ändra eller upphäva ett koncessionsvillkor, –om vad som ska gälla för en nätkoncession efter en omprövning, –att lägga samman nätkoncessioner, och –att dela upp en nätkoncession. ska senast den dag som ett meddelande kungörs skicka meddelandet till de kända sakägare som inte ska delges beslutet. När det gäller sådana beslut som ska kungöras ska tiden för överklagande, för den som inte ska delges beslutet, räknas från den dag som infaller efter det att beslutet har kungjorts i Post- och . Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. Promemorians förslag omfattar inte beslut om ändring av nätkoncession och beslut om sammanläggning och delning av nätkoncessioner. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget eller har inga invändningar mot det. anser att begreppet ”annan part” bör förtydligas för att det ska gå att avgöra om ett beslut fått laga kraft. , Energiföretagen , , och förordar att även beslut om återställningsåtgärder ska kungöras i Post- och . Skälen för regeringens förslag I ellagen regleras vilken instans som prövar ett överklagande av ett beslut i en fråga om nätkoncession och vilka beslut som går att överklaga (13 kap. 5 och 6 §§). Det finns inga särskilda bestämmelser om underrättelse om beslut eller om hur ett beslut överklagas. I sådana frågor tillämpas förvaltningslagen. Det finns inte något krav på att ska underrätta alla som kan ha rätt att överklaga ett beslut i en fråga om nätkoncession. Inspektionen delger parterna beslut i koncessionsärenden och underrättar övriga kända sakägare om beslutet utan formell delgivning. I praktiken är det dock svårt för myndigheten att få kännedom om alla klagoberättigade. Någon som har överklaganderätt kan alltså komma att överklaga ett beslut efter det att beslutet meddelats. Det bör säkerställas att beslut i frågor om nätkoncession får laga kraft Beslut i frågor om nätkoncession har stor praktisk betydelse för de inblandade aktörerna. Det är en olägenhet för exempelvis en nätkoncessionshavare att inte veta säkert om ett beslut om nätkoncession fortfarande kan överklagas. Det praktiska värdet av att beslut får laga kraft är tydligt i fråga om meddelande av nätkoncession, omprövning av nätkoncession och ändring eller upphävande av villkor för nätkoncession. Det finns starka skäl som talat för att införa bestämmelser som säkerställer att samtliga sådana beslut får laga kraft. måste hänsyn tas till vilka kostnader en sådan ordning kan medföra för enskilda eller det allmänna.