prop · H803105 · 2021-03-23 00:00:00 — Av de elever som invandrat senare var behöriga till sådana program. 2020/21:105 Flickor uppnår i genomsnitt bättre studieresultat än pojkar. Föräldrarnas utbildningsnivå är den bakgrundsfaktor som enligt forskning har störst betydelse för elevers studieresultat i skolan och det gäller både för elever med svensk och utländsk bakgrund. Andelen elever som 2020 var behöriga till gymnasieskolans yrkesprogram var i genomsnitt högre när det gäller elever vars föräldrar har en eftergymnasial utbildning (93,) än när det gäller elever vars föräldrar har som högst gymnasial utbildning (81,). Detta gäller oavsett om eleven är född i eller har invandrat före respektive efter ordinarie skolstartsålder. 3.2.3Meritvärdet vid urval till gymnasieskolan En elevs meritvärde beräknas som summan av betygsvärdena för de 16 bästa betygen från årskurs 9, och används för urval vid mottagande till gymnasieskolans nationella program. Om en elev har fått betyget godkänt (E) i 16 ämnen är meritvärdet 160 meritpoäng och om en elev har fått högsta betyg (A) i 16 ämnen är meritvärdet 320 meritpoäng. var det genomsnittliga meritvärdet 221,7 meritpoäng, vilket är en ökning med 0,9 meritpoäng jämfört med . Skillnaden i genomsnittligt meritvärde mellan flickor och pojkar var cirka 26 merit- poäng (16 ämnen) 2018. uppvisades det högsta meritvärdet för både pojkar och flickor sedan den nya betygsskalan infördes. 3.2.4De flesta får godkänt betyg i alla ämnen Andelen elever som fick minst betyget E i alla ämnen i årskurs 9 i uppgår till . För flickorna uppgår andelen till och för pojkar är andelen . Det är en större andel flickor än pojkar som uppnått kunskapskraven i alla ämnen utom i idrott och hälsa. Andel elever som nått målen i skolan och fått minst betyget Skr. E i alla ämnen, uppdelat på kön 3.2.5Utvecklingen i grundsärskolan och specialskolan Utbildningen i grundsärskolan ska enligt skollagen syfta till att ge elever med utvecklingsstörning en för dem anpassad utbildning som ger kunskaper och värden och utvecklar elevernas förmåga att tillägna sig dessa (11 kap. 2 §). Inom grundsärskolan finns även en inriktning som benämns träningsskolan för elever som inte kan tillgodogöra sig hela eller delar av utbildningen i ämnen. Dessa elever kan i stället läsa fem ämnes- områden (estetisk verksamhet, kommunikation, motorik, vardags- aktiviteter och verklighetsuppfattning). /20 var 12 279 elever mottagna i grundsärskolan, varav 4 543 var flickor. Av det totala antalet mottagna elever i grundsärskolan gick drygt 4 500 inriktningen tränings- skola. Andelen elever i grundsärskolan utgör av alla elever i det obligatoriska skolväsendet. Möjligheterna att samla in betygs- uppgifter för eleverna i grundsärskolan är begränsade, då betyg i grund- särskolans ämnen endast sätts om eleven eller elevens vårdnadshavare begär det. För den elev som inte uppnår kraven för betyget E i ett ämne sätts inte betyg (11 kap. 19 och 20 §§ skollagen). Elever som läser ämnes- områden får inte heller betyg. Grundsärskolan ingår inte heller i de internationella studier som mäter kunskapsutvecklingen i . Specialskolans målgrupp är de barn som inte kan gå i eller grundsärskolan eftersom de är dövblinda eller annars är synskadade och har ytterligare funktionsnedsättning, i annat fall är döva eller hörselskadade eller har en grav språkstörning (7 kap. 6 § skollagen) Specialskolan har 10 årskurser. avslutade 66 elever årskurs 10 i specialskolan med ett genomsnittligt meritvärde på 145,0 meritpoäng (beräknat på 16 ämnen). Detta är en minskning jämfört med föregående år då den genomsnittliga meritpoängen var 157,0. 2020/21:105 meritvärde var högre än pojkarnas och låg på 164,3 meritpoäng jämfört med pojkarnas 126,3. 3.3.1Alla ungdomar ska påbörja och fullfölja en gymnasieutbildning Ett av regeringens övergripande politiska mål är att alla ungdomar ska påbörja och fullfölja en gymnasieutbildning. För individen innebär en slutförd gymnasieutbildning ökade möjligheter till arbete eller fortsatta studier. En fullföljd gymnasieutbildning utgör även en viktig skyddsfaktor mot att hamna i ett ekonomiskt och socialt utanförskap. Gymnasieskolan är vidare basen i näringslivets och välfärdens kompetensförsörjning. Att fler unga, både kvinnor och män, går klart gymnasieskolan är en förutsättning för fortsatta utveckling och välstånd. Majoriteten av alla ungdomar, , börjar gymnasieskolan. gick cirka 355 000 elever i gymnasieskolan, vilket är en ökning med 2 720 elever eller jämfört med året innan. De nationella programmen i gymnasieskolan är högskoleförberedande program eller yrkesprogram. Som framgår av figur 3.4 nedan läser flest elever på högskoleförberedande program, följt av yrkesprogram och därefter introduktionsprogram. Introduktionsprogrammen syftar till att ge elever som inte är behöriga till ett nationellt program i gymnasieskolan möjlighet att få sådan behörighet eller att ge elever möjlighet att gå vidare till annan utbildning eller arbetsmarknaden (17 kap. 3 § skollagen). Introduktionsprogrammen ersatte 2011 de tidigare individuella programmen som främst var riktade till elever som saknade behörighet till nationella program. /20 gick av eleverna i gymnasieskolan ett högskoleförberedande program, ett yrkesprogram och ett introduktionsprogram. Jämfört med föregående läsår har andelen elever som går ett högskoleförberedande program ökat och andelen elever som läser ett yrkes- program har ökat . Andelen elever på introduktions- program har minskat . Under läsåren 2016/17 och 2017/18 läste dock fler elever på introduktionsprogrammen än yrkesprogrammen, vilket kan härledas till den ökade invandringen innan. Elever i gymnasieskolans årskurs 1 efter programtyp Procent av det totala antalet elever Av de högskoleförberedande programmen är det fortsatt samhälls- vetenskapsprogrammet (59 089 elever) och ekonomiprogrammet (47 379 elever) som har flest antal elever. Av yrkesprogrammen är det, liksom tidigare, el- och energiprogrammet (15 067 elever) som är störst. En större andel kvinnor än män läser högskoleförberedande program jämfört med yrkesprogram. Av de 18 nationella programmen har fyra en relativt jämn könsfördelning /20: ekonomiprogrammet (kvinnor), naturvetenskapsprogrammet (kvinnor), handels- och administrationsprogrammet (kvinnor) samt restaurang- och livsmedelsprogrammet (män). De två högskoleförberedande program där könsfördelningen är mest ojämn är teknikprogrammet (män) respektive humanistiska programmet (kvinnor). Bland yrkesprogrammen är könsfördelningen mest ojämn på el- och energiprogrammet respektive VVS- och fastighets- programmet (män på båda programmen). 3.3.3Andel elever som slutfört utbildningen Utbildningen i gymnasieskolans nationella program genomförs normalt . Det är dock inte alla elever som slutför studierna . Av dem som började ett nationellt program i gymnasieskolan hade slutfört utbildningen , dvs. , med examen eller ett studiebevis som omfattade minst 2 500 betygsatta gymnasiepoäng. Motsvarande andel för elever som började på introduktionsprogrammen och som därefter bytt till och slutfört ett nationellt program 2019 var . Det bör här noteras att elever som går på introduktionsprogrammen är en mycket heterogen grupp med olika behov, mål och förutsättningar. En majoritet av eleverna på introduktionsprogrammen är nyanlända eller har invandrat till 2020/21:105 under senare årskurser. Flertalet elever som börjar gymnasiestudierna på ett introduktionsprogram kan därför behöva än för att bli behöriga till och fullfölja ett nationellt program. Av de elever som började på ett introduktionsprogram 2014 hade slutfört gymnasieskolan med examen eller ett studiebevis som omfattade minst 2 500 gymnasiepoäng från ett nationellt program, hade gjort detsamma och . Andelen av samtliga elever som slutfört gymnasieskolan med slutbetyg, examensbevis eller studiebevis som omfattar minst 2 500 poäng har varit stabil med en svag ökning . 3.3.4Genomströmning uppdelat efter kön och socioekonomisk bakgrund Kvinnor slutför gymnasieskolan i högre utsträckning än män. Av de som började gymnasieskolan slutförde av kvinnorna utbildningen med examen eller ett studiebevis som omfattade minst 2 500 gymnasiepoäng, jämfört av männen. Vidare uppnår elever som har föräldrar med eftergymnasial utbildning gymnasieexamen i högre grad än andra elever. Av de elever som började gymnasieskolan fick av dem vars föräldrar hade eftergymnasial utbildning examen . Motsvarande andel för elever med föräldrar med gymnasial utbildning är och för elever med föräldrar med förgymnasial utbildning . Dessa skillnader har varit förhållandevis oförändrade för de sex elevkullar som slutfört gymnasieskolan 2014–2019. Alla elever ska ges förutsättningar att nå de nationella målen. genomsnittliga betygspoängen i gymnasieskolan, dvs. värdet av alla betyg som redovisas i elevens examensbevis eller ett studie- bevis som omfattar minst 2 500 betygsatta gymnasiepoäng, är en indikator på uppfyllelsen av detta mål. Om en elev får godkänt (dvs. E) i alla kurser är den genomsnittliga betygspoängen 10 och om en elev får högsta betyg i alla kurser är den genomsnittliga betygspoängen 20. genomsnittliga betygspoängen i gymnasieskolan /19 var 14,4. Det innebär en ökning med 0,1 poäng sedan föregående läsår. årskullar som slutfört den reformerade gymnasieskolan, och som statistik finns tillgänglig för, har den genomsnittliga betygspoängen ökat med 0,4 poäng . De elever som slutförde gymnasie- skolan 2019 fick i genomsnitt godkänt betyg på fler kurser än de elever som slutförde gymnasieskolan 2014. Det finns dock påtagliga skillnader mellan könen när det gäller var den genomsnittliga betygs- poängen för avgångselever i gymnasieskolan 15,0 poäng för kvinnor och 13,8 poäng för män, vilket är en ökning med 0,1 poäng för både kvinnor och män jämfört med föregående år. Kvinnor med svensk bakgrund hade i genomsnitt 15,2 poäng medan kvinnor med utländsk bakgrund (födda utomlands eller i med båda föräldrarna födda utomlands) hade i Skr. 2020/21:105 genomsnitt 14,1 poäng. Motsvarande resultat var för män med svensk bakgrund 14,0 poäng och för män med utländsk bakgrund 12,9 poäng. 3.3.6Fler uppnår grundläggande behörighet till högskoleutbildning För att kunna antas till en högskoleutbildning krävs grundläggande behörighet. De kurser i svenska och engelska som krävs för grundläggande behörighet till högskolestudier ingår obligatoriskt i alla högskole- förberedande program i gymnasieskolan och krävs också för en högskole- förberedande gymnasieexamen. Elever på yrkesprogram behöver läsa fler kurser i dessa ämnen än vad som ingår i deras program för att få grund- läggande behörighet till högskolestudier. Av alla elever som började gymnasieskolan uppnådde kraven för grundläggande behörighet . Här ingår både elever på nationella program och introduktionsprogram. Det är en ökning jämfört med den föregående elevkullen. Kvinnor uppnådde kraven i högre utsträckning än män, jämfört . Elever med utländsk bakgrund uppnådde kraven för grundläggande behörighet i lägre grad än elever med svensk bakgrund, jämfört . Det innebär en ökning för elever med utländsk bakgrund och en ökning för elever med svensk bakgrund, jämfört med föregående elevkull. 3.3.7Alltför många lämnar gymnasieskolan utan att fullfölja sina studier Även om de allra flesta ungdomar påbörjar en gymnasieutbildning är det allvarligt att alltför många elever lämnar gymnasieskolan utan att fullfölja sina studier med gymnasieexamen eller ett studiebevis som omfattar minst 2 500 gymnasiepoäng . Goda studieresultat i grund- och gymnasieskola har stor betydelse för senare etablering på arbetsmarknaden och en avslutad gymnasieutbildning har i allt högre grad blivit en inträdesbiljett till arbetslivet. Gruppen som lämnar gymnasie- skolan utan examen eller studiebevis är heterogen och består bl.a. av elever som avbryter sina studier eller gör ett studieuppehåll. Som framgår ovan slutför kvinnor gymnasieskolan i högre utsträckning än män. Av nybörjarna i årskurs 1 återfanns , knappt 4 200 elever, inte i gymnasieskolan året därefter (). Detta är en minskning eller cirka 190 elever jämfört med föregående period. 3.3.8Etableringen på arbetsmarknaden är högre bland ungdomar som slutfört gymnasieskolan publicerar statistik över vad ungdomar gör efter gymnasieskolan, ungdomarnas grad av etablering på arbetsmarknaden, om de studerar eller om de varken arbetar eller studerar. registerstudien, som redovisar etableringsstatus 2017, framgår att av de 25 900 ungdomar som fick yrkesexamen /14 hade en etablerad ställning på arbetsmarknaden (av kvinnorna och av männen). Det kan jämföras med de 4 800 elever som slutförde ett yrkesprogram utan examen men med ett studiebevis som omfattade minst 2 500 gymnasiepoäng. I denna grupp var andelen elever med en etablerad ställning (av kvinnorna och av männen). etableringsstatus för den grupp elever som slutförde sina studier med ett studiebevis som omfattade färre än 2 500 poäng eller som avbrutit sina Av dem som i denna grupp påbörjade det tredje året på ett yrkesprogram , men inte slutförde utbildningen året därpå, var andelen med en etablerad ställning (39,av kvinnorna och av männen). Av de elever som endast hade påbörjat år 1 eller 2 var andelen etablerade . Andelen som varken arbetade eller studerade i de sistnämnda grupperna var , jämfört av de elever som slutfört ett yrkesprogram med examen. Av de 48 200 elever som fick examen från ett högskoleförberedande program /14 var högskolestuderande (kvinnor och män). Av de 4 600 elever som inte fick examen från sitt högskoleförberedande program men fick ett studie- bevis som omfattade minst 2 500 poäng var andelen högskolestuderande (kvinnor och män). arbetade eller studerade av de som hade avbrutit ett högskoleförberedande program var ungefär densamma som för dem som hade avbrutit ett Elevers upplevelse av trivsel, stress och har /94 gjort regelbundna nationella attityd- undersökningar bland elever i årskurs 7–9 och gymnasie- skolan samt bland lärare i hela grund- och gymnasieskolan. ingår också elever i årskurs 4–6 i undersökningen. Enligt rapporten till skolan 2018 (479, 2019) trivs en övervägande majoritet av eleverna i skolan. tio elever i både årskurs 7–9 och gymnasieskolan anger att de trivs ganska eller mycket bra. Elever i årskurs 4–6 är mer nöjda med sin skolgång än de i årskurs 7–9 och i gymnasieskolan. Bland eleverna i årskurs 7–9 och i gymnasieskola är pojkar generellt mer nöjda än flickor. som bättre av lärarna än av eleverna i årskurs 7–9 och på gymnasieskolans yrkes- och introduktionsprogram. Fler upplever stress och kränkande behandling Andelen elever som upplever att de är stressade och utsatta för kränkande behandling har ökat. Fyra av tio äldre elever känner sig oftast eller alltid stressade i skolan. På gymnasieskolans högskoleförberedande program är Skr. 2020/21:105 andelen elever som oftast eller alltid känner sig stressade betydligt högre än på gymnasieskolans yrkesprogram – nästan sex av tio jämfört med drygt fyra av tio. Bland de äldre eleverna är flickor mer stressade än pojkar. Av eleverna på högstadiet svarar av flickorna och av pojkarna att de oftast eller alltid är stressade. Mest stressade känner sig unga kvinnor i gymnasieskolan. Av dessa svarar att de oftast eller alltid är stressade, jämfört av de unga männen. Köns- skillnaderna i upplevd stress kan t.ex. hänga samman med att flickor och kvinnor i större utsträckning än pojkar och män anger att de upplever att kraven är för höga. Flickor och kvinnor upplever även i högre grad än pojkar och män stress på grund av prov och läxor. Även bland de äldre eleverna anger flickor och kvinnor i större utsträckning än pojkar och män att de upplever stress eller minst en gång för att de vill passa in. Allt fler elever känner sig mobbade Vidare har andelen elever i gymnasieskolan som känner sig mobbade av andra elever minst en gång eller minst en gång ökat från , jämfört med . Motsvarande ökning för flickor i årskurs 7–9 är från , jämfört med . Fler lärare än elever tycker att deras skola arbetar aktivt för att förhindra mobbning och annan kränkande behandling. Detta gäller såväl för årskurs 7–9 som för gymnasieskolan. Minskad otillåten frånvaro bland gymnasieelever Av resultaten framgår vidare en minskad otillåten frånvaro bland gymnasieelever, från jämfört med . Trygghet, studiero och studiemotivation bland elever med funktionsnedsättning Specialpedagogiska skolmyndigheten (SPSM) redovisar i sin Barnpanelsrapport Vad säger elever med funktionsnedsättning om trygghet, studiero och studiemotivation (SPSM 2019) hur elever med funktionsnedsättning upplever trygghet, studiero och studiemotivation. Var tredje intervjuad elev uppger sig ha blivit retad, utstött eller illa behandlad . Flera uttrycker att de inte litar på att de kan få det stöd de behöver av en vuxen om en otrygg situation skulle uppstå. Elevernas upplevelse av studiero påverkas av oro eller otrygghet, ibland orsakade av andra elevers kommentarer, humör eller utbrott. Flera elever beskriver hur man som elev med funktionsnedsättning drabbas när anpassningar saknas och hur dessa situationer skapar stress och bristande motivation. 3.5Jämlikhet i möjligheter och utfall i den svenska skolan I en bilaga till – Jämlikhet i möjligheter och utfall i den svenska skolan (SOU 2019:40) – redovisas resultatet av en undersökning av likvärdigheten i den svenska grund- och gymnasieskolan. Enligt bilagan har likvärdigheten i inte försämrats i någon större utsträckning under . Den kompensatoriska resursfördelningen har inte försvagats utan snarare förstärkts, och bland svenskfödda elever har familjebakgrundens betydelse för resultaten varit oförändrad . har enligt bilagan skolans skyldighet att se till att alla elever ges förutsättningar att nå målen för utbildningen, dvs. skolans kompensatoriska uppdrag, blivit mer komplext i och med de stora elevgrupper som kommit till sent i skolåldern. Den ökade skolsegregationen är också problematisk ur ett likvärdighets- perspektiv när det gäller skolans demokrati- och fostransuppdrag. Det anges att skillnaderna i kvalitet mellan skolor innebär att alla elever inte har samma tillgång till bra skolor. Vidare finns det enligt bilagan såväl styrkor som svagheter inom det svenska skolväsendet. Till styrkorna räknas att lärarresurserna, sett till lärartäthet, fördelas efter elevers behov, att skolsystemet ser ut att snabbt förstärka resurserna i skolor som tar emot många nyanlända, att resurs- fördelningen när det gäller särskilt stöd inom skolor är starkt kompensatorisk och att familjebakgrundens betydelse för skolresultaten har varit förhållandevis , åtminstone för svenskfödda elever . Det finns dock enligt bilagan tydliga kvalitetsskillnader mellan kommuner. Storstadskommunernas skolor har ett högre s.k. förädlings- värde än landsbygdens skolor. Problematiska områden är bl.a. avsaknaden av kompensatorisk fördelning av lärarkompetens, skolsegregationen och den ojämlika tillgången till skolor av hög kvalitet samt skillnader i skol- kvalitet mellan fristående och kommunala skolor och mellan stad och landsbygd. konstaterar i en rapport att andelen högpresterande elever har minskat och andelen lågpresterande elever har ökat i . skriver också i rapporten att de skolsystem som presterar bäst internationellt har både höga resultat och hög likvärdighet (Improving Schools in : An Perspective [2015]). Regeringen tillsatte en skolkommission i syfte att skapa förutsättningar för att höja kunskapsresultaten, stärka kvaliteten i undervisningen och öka likvärdigheten i skolan. I sitt slutbetänkande Samling för skolan – Nationell strategi för kunskap och likvärdighet (SOU 2017:35) behandlar kommissionen sjunkande kunskapsresultat i . Kunskapsresultaten har sjunkit i den svenska enligt internationella undersökningar, och även om resultaten har förbättrats i TIMSS Advanced 2015 (forskningsorganisationen internationella studie Trends in International Mathematics and Science Study) och 2015 anser kommissionen att det finns en fortsatt negativ trend när det gäller likvärdigheten i . Resultaten i de nämnda undersökningarna tyder på att elevernas familjebakgrund har fått större Skr. 2020/21:105 betydelse för studieresultaten. PISA-undersökningen bekräftar det positiva trendbrott som kunde observeras i 2015 när det gäller resultat i läsförståelse, matematik och naturvetenskap. I undersökningen presterade svenska 15-åringar på en nivå över OECD-genomsnittet på alla tre områdena. pekar undersökningen på att skillnaderna inom fortsatt är problematiska. Visserligen har en likvärdighet som är genomsnittlig jämfört med deltagande , t.ex. är variationen i elevers resultat mindre mellan skolor än i de andra länderna. Det är dock fortsatt oroande att en så pass stor andel elever som inte når upp till basnivån i läsförståelse, och att resultatspridningen är större än genomsnittet i . Utbildningen i gymnasiesärskolan ska enligt skollagen ge elever med utvecklingsstörning en för dem anpassad utbildning som ska ge en god grund för yrkesverksamhet och fortsatta studier samt för personlig utveckling och ett aktivt deltagande i samhällslivet (18 kap. 2 §). gick cirka 6 400 elever i gymnasiesärskolan, vilket är en ökning med jämfört med föregående år. Av eleverna var män och kvinnor. I gymnasiesärskolan gick av eleverna ett nationellt program och ett individuellt program. kan för den officiella statistiken samla in uppgifter på individnivå, vilket förbättrar möjlig- heterna att analysera utvecklingen i gymnasiesärskolan. 3.7Utbildning för ungdomar och vuxna Flera av utbildningsformer för vuxna vänder sig till personer som avslutat gymnasieskolan. I målgruppen ingår därmed ungdomar i åldern 18–25. En person har rätt att delta i vuxenutbildning i svenska för invandrare (sfi) det år han eller hon fyller . Flera av folkbildningens verksamheter är öppna för personer som är . Nedan redogörs för vuxen- utbildning (komvux), och folkbildningen. Komvux består av utbildning på grundläggande nivå, utbildning på gymnasial nivå, särskild utbildning på grundläggande nivå, särskild utbildning på gymnasial nivå och utbildning i svenska för var särskild utbildning för vuxna (särvux), för vuxna med utvecklingsstörning eller förvärvad hjärnskada, en egen Målet för komvux är bl.a. att vuxna ska stödjas och stimuleras i sitt De ska ges möjlighet att utveckla sina kunskaper och sin 2020/21:105 kompetens i syfte att stärka sin ställning i arbets- och samhällslivet samt att främja sin personliga utveckling. Utbildningen ska ge en god grund för elevernas fortsatta utbildning och utgöra en bas för den nationella och regionala kompetensförsörjningen till arbetslivet (20 kap. 2 § skollagen). Komvux kan vara en betydelsefull alternativ utbildningsväg för unga som inte har en examen från gymnasieskolan. Enligt bl.a. Samordnaren för unga som varken arbetar eller studerar är det viktigt att det finns alternativ till gymnasieskolan så att dessa ungdomar kan slutföra en utbildning, t.ex. inom komvux eller folkhögskola (betänkandet Vårt gemensamma ansvar –för unga som varken arbetar eller studerar [SOU 2018:11]) Inom komvux på grundläggande nivå finns det nationella kurser och delkurser samt orienteringskurser. Inom komvux på gymnasial nivå finns det nationella kurser, orienteringskurser, individuella kurser och gymnasiearbete. Inom sfi finns det nationella kurser och inom komvux som särskild utbildning finns det nationella kurser och orienteringskurser. Inom komvux som särskild utbildning på gymnasial nivå finns det även gymnasiesärskolearbete. (då särvux fortfarande var en egen skolform) studerade totalt 387 000 elever inom komvux. Antalet elever var 216 000 på gymnasial nivå, 75 700 på grundläggande nivå (en del av eleverna studerade både på grundläggande och gymnasial nivå) och 153 000 inom sfi (en del av eleverna studerade både inom sfi och komvux på grund- läggande eller gymnasial nivå).