prop · H803207 · 2021-06-07 00:00:00 — Detta begränsar i sin tur den administrativa bördan av åtgärden. Hur många företag kan förväntas göra investeringar i inventarier som omfattas av incitamentet? Skattereduktionen för investeringar kan förväntas användas av företag i alla storleksklasser och i alla branscher. En bedömning med hjälp av uppgifter i Företags- och individdatabasen tyder på att det är omkring 117 000 av 542 000 aktiebolag som kan förväntas göra investeringar som omfattas av möjligheten till skattereduktionen. När det gäller enskilda näringsidkare så bedöms 81 000 av totalt 810 000 enskilda näringsidkare göra investeringar som omfattas av reglerna om skattereduktion. Det är dessutom 1 400 ekonomiska föreningar och 5 100 handelsbolag (varav 4 100 har fysiska personer som delägare) som kan förväntas göra investeringar i inventarier. En förutsättning för nyttjande av skattereduktionen är att företaget har en skatt att reducera de aktuella åren. Totalt bedöms ca 205 000 företag göra investeringar som medför en skattereduktion. Det betyder att den genomsnittliga skattereduktionen uppgår till ca (7 000 000 000 / 205 000 ≈ 34 000). Fördelningen skiljer sig dock i omfattning mellan företagen. Företagen som kan förväntas investera i inventarier är jämnt fördelade mellan branscher. Tabell 7.2 visar fördelningen för aktiebolag (kolumn AB) och enskilda näringsidkare (EN). Tabellen visar att det finns en bred spridning mellan branscher för aktiebolagen.3 För enskilda näringsidkare finns en tydlig överrepresentation för sektorn A Jordbruk, skogsbruk och fiske. till antal enskilda näringsidkare är det av dessa i sektorn A som kan förväntas investera i inventarier . Andra stora sektorer sett till antal företag där en stor andel enskilda näringsidkare investerar i inventarier är H Transport och Magasinering () och F Byggverksamhet (). Tabell 7.2 Branschfördelning av aktiebolag och enskilda näringsidkare som förväntas investera i inventarier A Jordbruk, skogsbruk & fiske D Försörjning av el, gas, värme & kyla 3 som kan förväntas investera i inventarier sett till antal företag i branschen I de följande sektorerna är andelen större än : A, B, C, D, E, F, H, I. Andelen är mellan och i sektorerna J, L, M, N, O, P, Q och lägre än i sektor K. Bokstäverna motsvarar SCB:s näringsgrensindelning i avdelningar. Tabell 2 visar namnen. E Vattenförsörjning; avloppsrening, avfallshantering & G Handel; reparation av motorfordon & motorcyklar H Transport & magasinering I Hotell- & restaurangverksamhet J Informations- & kommunikationsverksamhet K Finans- & försäkringsverksamhet M Verksamhet inom juridik, ekonomi, vetenskap & N Uthyrning, fastighetsservice, resetjänster & andra O Offentlig förvaltning & försvar; obligatorisk Q Vård & omsorg; sociala tjänster R Kultur, nöje & fritid Källa: Egna beräkningar till storleken på företagen som visas i den ovanstående tabellen så är medianomsättning för enskilda näringsidkare som kan förväntas omfattas , för 25 percentilen är omsättningen och för 99 percentilen . För aktiebolagen är medianomsättningen , medan omsättningen för den 25 percentilen är och för den 99 percentilen . För ekonomiska föreningar är medianomsättningen och för handelsbolagen är medianomsättningen . För att ett företag ska få skattereduktionen måste information lämnas i inkomstdeklarationen om investeringens storlek. administrativa kostnader för detta består dels av den tid och de resurser som måste läggas på att ta in och tolka den information som finns om regelverket, dels den tid som behöver läggas på att lämna nödvändig För majoriteten av företagen bör bedömningen av om de omfattas av reglerna kunna göras inom en tidsrymd som inte överstiger . En mindre andel av företagen kommer troligen behöva göra en mer omfattande juridisk och ekonomisk utredning för att ta fram det underlag som kan ligga till grund för Den tid som ett genomsnittligt företag behöver lägga på att bedöma hur reglerna ska tillämpas bedöms dock inte överstiga en Till den tid som behöver läggas på att ta fram information om regelverket ska sedan läggas tiden för att lämna information till Denna tid bedöms för de allra flesta företag kunna räknas i 2020/21:207 minuter. Den samlade uppskattningen är att den totala genomsnittliga tiden ett företag behöver lägga ned för att tillgodoföras skattereduktionen uppgår till . Den genomsnittliga timkostnaden beräknas i enlighet med rekommendationer.4 Bedömningen är att en jurist eller kvalificerad ekonom utför de uppgifter som resulterar i de löpande kostnaderna. Den genomsnittliga månadslönen för en affärs- och företagsjurist uppgår enligt SCB:s statistik över genomsnittlig månadslön 2019 till . Enligt ska den genomsnittliga månadslönen multipliceras med schablonvärdet 1,84 som inkluderar semesterersättning, arbetsgivaravgifter och andra rörliga personalkostnader. Om det antas att den genomsnittliga tiden företagen måste lägga ned, för att tillgodoföras skattereduktionen, uppgår till uppgår den genomsnittliga kostnaden till (58 800 * 1,84 * / 160 ≈ 680). Totalt bedöms ca 205 000 företag komma att omfattas av skattereduktionen. Av dessa är 4 100 handelsbolag med fysiska personer som delägare, vilka kommer att tillgodoföras skattereduktionen. Om dessa handelsbolag i genomsnitt antas ha något fler än två delägare kan det totala antalet juridiska och fysiska personer som kommer att tillgodoföras skattereduktionen uppskattas till ca 210 000. Den totala administrativa kostnaden kan därmed beräknas till (210 000 * 680 ≈ 143 miljoner). De genomsnittliga administrativa kostnaderna per företag understiger skattereduktionen som inköp av de billigaste inventarierna som ska skrivas av med ett värde på ett halvt prisbasbelopp skulle ge. Skattereduktionen för inköp av inventarier på ger en skattereduktion på (=24 300 kr *0,039). Följaktligen kan det antas att även företag som investerar i en begränsad omfattning i inventarier har skäl att lämna uppgifter i skattedeklarationen om investeringen för att ta del av skattereduktionen. Konkurrensförhållanden, ändringar i verksamheten och mindre företag Förslaget avser alla företag som gör en nyinvestering i inventarier och är inte begränsat till vissa branscher, företagsformer eller företagsstorlekar. Det kan därför antas att förslaget inte påverkar konkurrensförhållanden mellan företag som investerar i dessa tillgångar. Förslaget är utformat så att det inte ska påverka beteende annat än att skapa incitament att tidigarelägga investeringar eller att i en viss mån göra större investeringar än vad som varit fallet utan skattereduktionen. Förfarandet är utformat så att det ska vara enkelt även för mindre företag som förvärvar inventarier att ansöka om skattereduktionen. På så sätt har särskild hänsyn till små företag tagits vid reglernas utformning. Förslaget påverkar flera olika grupper av enskilda. Förutom att enskilda personer påverkas i egenskap av företagare eller ägare till företag så skulle 4 , Ekonomiska effekter av nya regler – Så beräknar du företagens kostnader de kunna påverkas i egenskap av att de är anställda i berörda företag eller kunder till berörda företag eller leverantörer till berörda företag. För företagare och ägare till företag medför förslaget att nyinvesteringar i högre grad finansieras genom lägre skatt. Detta ökar utrymmet för företagen att ställa om sina verksamheter efter de nya förutsättningar som råder på grund av pandemin. Det är inte möjligt att uppskatta antalet företagare eller ägare till företag som direkt eller indirekt påverkas av förslaget i detta avseende. Det totala antalet bör dock uppgå till åtminstone samma antal som antalet företag som kommer att få en skattereduktion, vilket enligt uppskattningen ovan är 210 000. Leverantörer till företag som omfattas och delvis anställda i leverantörsföretagen kan dock förväntas att påverkas positivt eftersom förslaget ger incitament till att öka eller tidigarelägga investeringar. Anställda i och kunder till företag som kan ta del av skattereduktionen förväntas inte påverkas i någon nämnvärd omfattning eftersom åtgärden är av temporär natur. Effekter för offentlig sektor Skattereduktionen berör endast statens budget. Skatteintäkterna för kommuner och regioner påverkas inte av förslaget. Skattereduktionen avräknas från berörda individers kommunalskatt (m.m.), men eftersom det är en statlig skattereduktion till individen så påverkas inte kommunernas skatteintäkter. Detta innebär att staten fullt ut bär kostnaden för skattereduktionen. Individernas kommunalskatt, och övriga skatter som omfattas av skattereduktionen, används bara som en möjlig begränsning av storleken på skattereduktionen, vilket därmed förhindrar att den totala skatten en person betalar kan bli negativ. Förslaget förväntas ge företagen främst incitament att tidigarelägga investeringar i inventarier samt – i en viss omfattning – att öka investeringarna. Skattereduktionen ges både för nya och begagnade inventarier men för att förhindra missbruk beträffande begagnade inventarier föreslås att förvärv av sådana inom en intressegemenskap inte ska ge rätt till skattereduktion. Det kan därför förväntas att den absoluta merparten av de nya investeringarna avser nya inventarier och att dessa är mer miljövänliga än de gamla som ska ersättas. Eftersom regeländringen är temporär och den förväntade effekten avser främst en tidigareläggning av investeringar kan effekterna för miljön vara positiva om det innebär att investeringar i exempelvis energisnåla kylar och frysar i matvarubutiken eller en ny lastbil med mindre utsläpp till åkeriet tidigareläggs. Åtgärden är framför allt en stabiliseringspolitisk åtgärd utan tydliga förväntade effekter på den långsiktiga sysselsättningsnivån i ekonomin som helhet. På kort sikt förväntas åtgärden bidra till en snabbare återhämtning av både BNP och sysselsättning, och således till en lägre arbetslöshet. Den kortsiktigt lägre arbetslösheten kan till viss del även leda till en lägre arbetslöshet på lite sikt. Detta beror på att långvarig arbetslöshet kan leda till lägre kompetens och sökaktivitet bland de 2020/21:207 arbetslösa, vilket riskerar medföra att det tar för arbetslöshet och sysselsättning att återgå till mer normala nivåer (s.k. persistenseffekter). Storleken på dessa effekter är dock osäker. Eftersom den föreslagna skattereduktionen är temporär förväntas den inte ha några långsiktiga, bestående effekter på inkomstfördelningen. På kort sikt kan ägare av företag dock gynnas i den utsträckning förslaget har en positiv effekt på företagens resultat. Ägandet av företag är relativt starkt koncentrerat till personer i den övre delen av inkomstfördelningen. Effekter för den ekonomiska jämställdheten Eftersom den föreslagna skattereduktionen är temporär förväntas den inte ha några långsiktiga, bestående effekter på den ekonomiska jämställdheten mellan kvinnor och män. På kort sikt kan ägare av företag dock gynnas i den utsträckning förslaget har en positiv effekt på företagens resultat. Eftersom män är överrepresenterade som företagare och som verksamma inom den privata sektorn indikerar det att förslaget, i detta avseende, kan komma att beröra män i högre utsträckning än kvinnor. Detta bygger på information om fördelningen mellan män och kvinnor i den privata sektorn generellt. Det finns inget som tyder på att fördelningen av ägandet mellan män och kvinnor i företag som investerar i inventarier avviker från den generella könsmässiga fördelningen av ägandet. Flera kvinnodominerade branscher har dock drabbats särskilt hårt av covid-19 såsom handeln och restaurang- och resebranschen, vilket talar för att förslaget kommer gagna kvinnor i privat verksamhet i högre grad än vad som annars varit fallet. Eftersom den föreslagna skattereduktionen är temporär förväntas den inte ha några långsiktiga, bestående effekter på den ekonomiska jämställdheten. Effekter för myndigheter och de allmänna förvaltningsdomstolarna Skattereduktionen medför att behöver justera sina system för fastställande av skatt. Därutöver behöver resurser läggas på informationsmaterial och anpassning av blanketter. De justeringar och anpassningar som följer av skattereduktionen bedöms medföra endast en mindre merkostnad i förhållande till de totala återkommande kostnaderna för justeringar och anpassningar av system och informationsmaterial. Utöver dessa grundläggande kostnader tillkommer kostnader för individuell information och kontroll. Det kan även förväntas en viss ökning av antalet preliminärskatteärenden. framför att kostnader för hantering av de föreslagna reglerna uppskattas till totalt ca . Det inbegriper kostnader för ärendehantering, uppdatering av verksamhetssystem och utbildning. Regeringens inriktning är att tillkommande kostnader ska hanteras utan tillskott av anslagsmedel. Förslaget bedöms inte medföra att antalet mål i de allmänna förvaltningsdomstolarna kommer att påverkas i mer än ringa omfattning. Eventuella tillkommande kostnader bedöms kunna hanteras inom befintliga ekonomiska ramar. och kommer att behöva Prop. 2020/21:207 hantera redovisningen av statens budget respektive nationalräkenskaperna i särskild ordning. Orsaken till detta är att en stor del av skattereduktionen tillgodoförs för beskattningsåret då investeringen görs, vilket medför att periodiseringen av skattereduktionen inte kommer att kunna göras enligt gängse rutiner. Eventuella kostnader som kan vara föranledda av detta bedöms kunna hanteras inom befintliga ekonomiska ramar. Skattereduktionen för investeringar i inventarier kommer att gälla oavsett vilken företagsform som verksamheten bedrivs i. Det innebär att även utländska juridiska personer och fysiska personer som är begränsat skattskyldiga kommer att kunna ha rätt till skattereduktionen om de bedriver näringsverksamhet från fast driftställe här. I utlandet delägarbeskattade juridiska personer som inte är skattskyldiga för sina inkomster behandlas enligt förslaget på motsvarande sätt som svenska handelsbolag. Det vill säga att om en sådan i utlandet delägarbeskattad juridisk person har ett underlag för skattereduktion, får delägarna – till den del som delägarna är skattskyldiga för inkomsterna från den delägarbeskattade juridiska personen – i stället rätt till skattereduktion för detta underlag. De föreslagna bestämmelserna utgör således en generell åtgärd som inte innehåller några begränsningar i fråga om var företaget ska höra hemma för att kunna ta del av skattereduktionen och skattereduktionen gäller alla näringsverksamheter oavsett storlek, belägenhet eller bransch. Förslaget bedöms mot denna bakgrund inte strida mot bestämmelserna om etableringsfrihet i artikel 49 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget). Förslaget bedöms inte heller stå i strid med om statligt stöd. är positivt till den EU- rättsliga bedömningen. Förslaget bedöms inte ha några effekter i övrigt. 8.1 Förslaget till lag om skattereduktion för investeringar i inventarier som anskaffas I paragrafen anges lagens innehåll. Lagen innehåller bestämmelser om skattereduktion för investeringar i inventarier som anskaffas . Bestämmelserna i lagen innebär att en procentandel av utgifterna för anskaffningen av de inventarier som omfattas, på så sätt att de kan ingå i ett underlag för skattereduktion, ger rätt till en avräkning mot den beräknade skatten. Det är frivilligt att begära skattereduktionen. Vidare finns bestämmelser om hur den tillfälliga reduktionen ska behandlas vid beräkning av spärrbelopp enligt lagen (1986:468) om avräkning av utländsk skatt, avräkningslagen. Bestämmelserna innebär en särreglering avseende den tillfälliga reduktionen och kompletterar gällande bestämmelser i avräkningslagen. Övervägandena finns i avsnitt 5.1. I paragrafen anges att ord och uttryck som används i lagen har samma betydelse som i inkomstskattelagen (1999:1229), förkortad IL. Detta gäller dock inte ord och uttryck som har en egen definition i denna lag såsom ”personer i intressegemenskap” i 3 §. Några exempel på sådana ord och uttryck som används i lagen med samma betydelse som i IL är inventarier, anskaffning, juridisk person, marknadsvärde och anskaffningsvärde. Övervägandena finns i avsnitt 5.1. I paragrafen anges vad som avses med personer i intressegemenskap i denna lag. Av första stycket framgår att med personer i intressegemenskap avses vid tillämpning av bestämmelserna, företag som ingår i en koncern av sådant slag som anges i 1 kap. 4 § årsredovisningslagen (1995:1554), förkortad ÅRL. Förenklat innebär årsredovisningslagens koncerndefinition att om ett företag, moderföretaget, innehar mer än hälften av rösterna i en annan juridisk person, dotterföretaget, så ingår företagen i samma koncern. Detsamma gäller om ett företag äger andelar i den juridiska personen och förfogar över mer än hälften av rösterna, har rätt att utse eller avsätta mer än hälften av ledamöterna i dess styrelse eller har rätt att ensamt utöva ett bestämmande inflytande över denna. Alla fysiska och juridiska personer som direkt eller indirekt omfattas av en årsredovisning, koncernredovisning eller delårsrapport kan vara moderföretag. Att koncernen ska vara av sådant slag som anges i 1 kap. 4 § ÅRL innebär att även utländska koncerner omfattas om företagen upprätthåller förbindelser med varandra motsvarande vad som anges i årsredovisningslagen. Vidare framgår att samtliga svenska handelsbolag och i utlandet delägarbeskattade juridiska personer som något av företagen, direkt eller indirekt, äger andel i genom ett eller flera svenska handelsbolag eller i utlandet delägarbeskattade juridiska personer, ska anses ingå i intressegemenskapen. Första stycket har utformats med 24 kap. 22 § och 24 a kap. 3 § IL som förebilder. Enligt andra stycket ingår även s.k. oäkta koncerner i intressegemenskapen. Enligt första punkten avses med personer i intressegemenskap vid tillämpning av denna lag även en fysisk person och ett eller flera företag som den fysiska personen, direkt eller indirekt, innehar av kapitalet eller rösterna i. Detta kan avse moderbolaget till den koncern som avses i första stycket eller något av dotterbolagen, men det behöver inte vara ett koncernföretag för att bestämmelsen ska bli Bestämmelsen kan tillämpas även på företag som inte ingår i någon koncern. När bestämmelsen blir tillämplig så ingår den fysiska personen och företaget i intressegemenskapen. Om flera företag omfattas är företagen även i intressegemenskap med varandra. Av andra punkten följer att motsvarande gäller för en fysisk person och ett eller flera svenska handelsbolag som den fysiska personen, direkt eller indirekt, äger andel i. Således anses den fysiska personen och handelsbolaget vara personer i intressegemenskap. Omfattas flera handelsbolag så anses de också vara i intressegemenskap med varandra. Av tredje punkten följer att detsamma gäller för en fysisk person och en eller flera i utlandet delägarbeskattade juridiska personer som den fysiska personen, direkt eller indirekt, äger andel i. Även i detta fall anses exempelvis två i utlandet delägarbeskattade juridiska personer vara i intressegemenskap med varandra om de ägs av samma fysiska person direkt eller indirekt. I de situationer som omfattas av punkterna två och tre räcker det således med att en enda andel innehas för att en intressegemenskap ska anses uppkomma. Av punkterna 1–3 följer att samtliga företag som avses där är i intressegemenskap med varandra. I fjärde punkten tydliggörs att den fysiska person och de företag som avses i punkterna 1–3 också är i intressegemenskap med varandra. Om en fysisk person äger exempelvis av kapitalet eller rösterna i ett aktiebolag och dessutom andelar i ett handelsbolag så är aktiebolaget och handelsbolaget i intressegemenskap med varandra. I tredje stycket utvidgas intressegemenskapskretsen till att även avse närståendesituationer och sådana delägare som ska anses vara verksamma i betydande omfattning i ett företag. Reglerna tar sikte på relationen till den fysiska person som avses i andra stycket, men de kan även bli tillämpliga om exempelvis två närstående driver näringsverksamhet var för sig utan att äga andelar i något bolag. Enligt första meningen ska en fysisk person och en närstående till den fysiska personen räknas som en enda person vid bedömningen av om det föreligger en intressegemenskap vid tillämpning av första och andra stycket. Att de räknas som en enda person innebär att de är i intressegemenskap med varandra. Vad som avses med närstående anges i 2 kap. 22 § IL. Regeln innebär att exempelvis två makar eller tre syskon som gemensamt äger ett företag ska räknas som en enda person. Av andra meningen framgår att även de delägare som tillsammans med den fysiska personen ska anses som en enda delägare vid tillämpning av 57 kap. 3 § IL ska räknas som en enda person enligt denna lag. I enlighet med vad som sägs i andra stycket följer att i intressegemenskapen ingår även företag som någon av de som är närstående eller ingår i delägarkretsen, direkt eller indirekt, äger av kapitalet eller rösterna i. Detsamma gäller om någon av nämnda personer, direkt eller indirekt, äger andel i ett eller flera svenska handelsbolag eller i en eller flera i utlandet delägarbeskattade juridiska personer Detta innebär att t.ex. make eller barn samt deras företag ingår i närståendekretsen och därför ska räknas som en enda delägare tillsammans med den fysiska person som avses i andra stycket. Även personer som inte är närstående men som tillsammans med den fysiske personen har ett innehav i företaget ingår i närståendekretsen 2020/21:207 om personerna ska anses som en enda delägare vid tillämpning av 57 kap. 3 § IL. Bestämmelserna i andra och tredje styckena innebär att alla närstående och deras företag ingår i intressegemenskapskretsen. Andra stycket skapar en intressegemenskap som omfattar en fysisk person och i princip samtliga företag, handelsbolag och utländska juridiska personer som denne äger. Tredje stycket innebär att flera fysiska personer, t.ex. närstående gemensamt kan utgöra den fysiska person som avses i andra stycket. Om exempelvis A och hennes bror äger samtliga andelar i var sitt aktiebolag, AB C och AB D så är A och hennes bolag i intressegemenskap med varandra enligt andra stycket. Genom första meningen i tredje stycket ska A och B ses som en enda person vid prövningen enligt andra stycket. Denna person (exempelvis A om prövningen utgår ifrån henne) anses då äga båda bolagen, C och D, och de är alla i intressegemenskap medvarandra. Paragrafen utformas i allt väsentligt enligt Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 5.2.4. I paragrafen anges vilka som har rätt till skattereduktion. Av första stycket framgår att de som har rätt till skattereduktion är fysiska och juridiska personer med inkomst av näringsverksamhet, dvs. fysiska och juridiska personer som har inkomster som räknas till inkomstslaget näringsverksamhet. Därutöver ska, för rätt till skattereduktion, den fysiska eller juridiska personen inneha eller ha innehaft inventarier som ingår i ett underlag för skattereduktion enligt 6–12 §§. Av 6–12 §§ framgår villkoren för att anskaffade inventarier ska ingå i ett underlag för skattereduktion, se kommentaren till 6–12 §§. Av dessa paragrafer framgår bl.a. att inventarierna måste ha anskaffats under (9 §) och ett krav på viss innehavstid (10 §) för att inventarier ska kunna ingå i ett underlag. Att det i bestämmelsen anges att den fysiska eller juridiska personen innehar eller har innehaft inventarier markerar att det inte därutöver, dvs. utöver den tidsperiod som framgår av 6–12 §§, krävs något fortsatt innehav för rätt till skattereduktion. Rätt till skattereduktion föreligger därför även om inventarierna avyttras som framgår av kravet på viss innehavstid i 10 §. Med innehav av inventarier avses även sådant innehav med nyttjanderätt som anges i bestämmelsen i 19 kap. 27 § IL.