prop · H90352 · 2021-10-28 00:00:00 — ombudsmän () motsätter sig inte en tystnadsplikt i och för sig men vidhåller de principiella invändningar som fördes fram mot motsvarande förslag som lades fram och 2011, bl.a. att tystnadsplikt som inträder direkt på grund av lag kan leda till att många privatpersoner saknar insikt om de straffrättsliga konsekvenserna av att röja eller utnyttja uppgifter om hur någon har röstat. anger att det finns flera frågor som måste övervägas innan förslaget kan läggas till grund för lagstiftning, bl.a. hur det ska säkerställas att den enskilde fått del av informationen. Flera remissinstanser, bl.a. Region , anger att de skäl som har framförts av bl.a. och JO gäller alltjämt. , , Kommuner och Regioner (SKR) och kommun undrar hur förslaget är tänkt att genomföras om biträdet inte kan tillgodogöra sig den muntliga eller skriftliga informationen. SKR påtalar även vikten av att undersöka om funktionshindersorganisationer anser att en tystnadsplikt bör införas och hur förslaget påverkar personer som är i behov av biträde för att utföra sin valhandling. tillstyrker förslaget men har svårt att se hur det ska kunna kontrolleras att tystnadsplikten följs. Enligt bl.a. kommun och kommun, som båda avstyrker förslaget, är det inte rimligt att röstmottagarna också ska ges ansvar för en straffrättslig del av valförfarandet. Dessa remissinstanser befarar att det ytterligare kommer att försvåra möjligheterna att rekrytera röstmottagare. Även och kommun avstyrker förslaget. Enligt kommun och kommun kan förslaget att ålägga röstmottagare att informera privatpersoner om innebörden av en tystnadsplikt skapa konflikter med väljare och deras anhöriga och orsaka köbildning i röstmottagningen. Att tystnadsplikt ska gälla vid valskärmarna men inte vid de avskärmade valsedelställen kan skapa förvirring. Skälen för regeringens bedömning Det har tidigare inte ansetts finnas skäl för att införa en lagstadgad tystnadsplikt för en enskild person som hjälper en väljare att rösta Frågan om att införa en lagstadgad tystnadsplikt för privatpersoner som hjälper väljaren att göra i ordning sina röster har övervägts av tidigare utredningar. vallagskommitté och vallagskommitté föreslog att en sådan regel skulle tas in i vallagen (SOU 2004:111 s. 90 och 214–215 och SOU 2013:24 s. 154–155). ombudsmän () och ansåg att vallagskommittés förslag inte borde genomföras. Till stöd för sin uppfattning anförde JO att den föreslagna regleringen innebar att privatpersoner som röjer eller utnyttjar uppgifter om hur någon har röstat kan straffas enligt 20 kap. 3 § för brott mot tystnadsplikt. Straffansvar kan inträda vid såväl uppsåtligt som oaktsamt handlande. JO påpekade att denna straffbarhet i väsentliga hänseenden skiljer sig från andra bestämmelser om tystnadsplikt för privatpersoner. Tystnadsplikten inträder direkt på grund av lag utan någon särskild uttalad förbindelse från den berördes sida. Det behövs inte heller något myndighetsbeslut eller någon annan åtgärd som manifesterar tystnadsplikten. Mot den bakgrunden ansåg JO att det fick antas att många skulle sakna insikt om de straffrättsliga konsekvenserna av att de röjer eller utnyttjar uppgifter om hur någon har röstat. framförde synpunkter av motsvarande slag. Regeringen ansåg att de synpunkter som framförts av bl.a. JO var av sådant slag att det i varje fall inte fanns skäl att gå vidare med förslaget. Någon lagstadgad tystnadsplikt infördes därför inte (prop. 2004/05:163 s. 98–99). vallagskommitté föreslog en bestämmelse som i sak var identisk med den som föreslogs av vallagskommitté. JO ansåg att vallagskommittés förslag inte borde genomföras. Till stöd för sin uppfattning förde JO fram samma argument som . vidare att kommitténs rekommendation om att och valnämnderna bör informera om den straffsanktionerade tystnadsplikten knappast botade den påtalade bristen. Regeringen bedömde att de skäl som hade anförts av JO mot att införa en ny straffsanktionerad tystnadsplikt för enskilda vid biträde i samband med röstning vägde lika tungt som när frågan tidigare övervägdes. Någon lagstadgad tystnadsplikt infördes därför inte heller då (prop. 2013/14:124 s. 37–38). Det bör inte införas någon lagstadgad tystnadsplikt för en enskild som hjälper en väljare att rösta Kommittén föreslår nu att en bestämmelse som är i sak identisk med den som föreslogs av 2003 och vallagskommittéer införs i vallagen. För att tillgodose de krav som bl.a. JO tidigare pekat på föreslår kommittén även att en bestämmelse ska tas in i vallagen som ålägger röstmottagarna att informera varje privatperson som hjälper en väljare att rösta om att en straffsanktionerad tystnadsplikt gäller för honom eller henne. , kommun, kommun och kommun avstyrker förslaget. Ett flertal remissinstanser, bl.a. Region , anser att de skäl som har framförts av bl.a. och JO gäller alltjämt. De anför att syftet att stärka valhemligheten är viktigt men att det inte motiverar att en straffsanktionerad bestämmelse och ett särskilt ansvar för röstmottagare att informera om det införs. Flera remissinstanser, bl.a. JO, och , är tveksamma till hur förslaget rent praktiskt ska genomföras och tror inte att information från röstmottagarna om tystnadsplikten i praktiken kommer att ge avsedd effekt. JO vidhåller de principiella invändningar som JO tidigare fört fram mot 2003 och förslag om en tystnadsplikt för en privatperson direkt på grund av lag. Det måste enligt JO säkerställas att den som omfattas av tystnadsplikten erhåller information om innebörden av tystnadsplikten och straffansvaret, och ges rådrum. Dessa förutsättningar bör framgå av lag. Om kommitténs förslag ska genomföras, bör det även övervägas hur tystnadsplikten ska förhålla sig till meddelarfriheten och om meddelarfriheten för privatpersonen bör inskränkas på samma sätt som för en röstmottagare (se 40 kap. 1 och 8 §§ offentlighets- och sekretesslagen och prop. 2004/05:163 s. 98–99). Andra remissinstanser, bl.a. , pekar på svårigheter med att dokumentera och kontrollera efterlevnaden av en straffsanktionerad tystnadsplikt för privatpersoner. Regeringen konstaterar att förslaget, med vissa mindre justeringar, har lagts fram . De skäl som har framförts mot att införa en ny straffsanktionerad tystnadsplikt för enskilda vid biträde i samband med röstning gäller med samma styrka som när frågan senast övervägdes. Som bl.a. framför kan förslaget att röstmottagarna ska åläggas att informera enskilda om tystnadsplikten inte med säkerhet anses bota de risker som har påtalats. Det kvarstår fortfarande en risk för att anhöriga och andra enskilda som hjälper väljaren kommer att sakna insikt om de straffrättsliga konsekvenserna av en tystnadsplikt. I likhet med flera remissinstanser, däribland , JO, och Kommuner och Regioner (SKR), bedömer regeringen att mycket talar för att förslaget – om det skulle 2021/22:52 genomföras – behöver förtydligas i fråga om hur information ska lämnas, vilka konsekvenserna blir om ett biträde inte kan tillgodogöra sig den information som lämnas, hur röstmottagarna ska dokumentera att nödvändig information har lämnats och hur biträdet ska kunna ges skäligt rådrum i samband med röstmottagningen på röstmottagningsstället. Vidare kan behovet av att inskränka meddelarfriheten behöva övervägas. Beredningsunderlag saknas för att i detta lagstiftningsärende lämna förslag i dessa delar. Regeringen bedömer mot denna bakgrund att kommitténs förslag inte bör genomföras. Regeringens förslag: De föreslagna lagändringarna ska träda i kraft och tillämpas första gången inför och vid ordinarie val till , regionfullmäktige och kommunfullmäktige 2022. Kommitténs förslag överensstämmer delvis med regeringens. Kommittén föreslår inte någon ikraftträdandebestämmelse som anger uppgift om tillämpning första gången. Remissinstanserna: Den stora majoriteten av remissinstanserna tillstyrker eller har inga invändningar mot förslaget. Statskontoret anser att tiden är väl knapp för att genomföra förslagen. Mot bakgrund av förslagens påverkan på valförfarandet och i ljuset av covid-19-pandemin invänder mot att förslagen föreslås träda i kraft så snart. Skälen för regeringens förslag: Ändringar som rör förfarandet i val bör göras så att lagändringarna kan träda i kraft före valen till riksdag, region- och kommunfullmäktige 2022. Ju som finns för förberedelser och för utbildning av valnämnder och röstmottagare om vilka regler som ska gälla i ett val, desto större blir risken för handhavandefel. Sådana fel kan leda till att utgången i valet påverkas och att det uppkommer behov av att hålla omval. De föreslagna lagändringarna bör därför träda i kraft . Regeringen anser i likhet med kommittén och merparten av remissinstanserna att ändringarna bör träda i kraft . För att kunna tillämpas vid valen 2022 föreslås vidare att ändringarna tillämpas första gången inför och vid ordinarie val till , region- och kommunfullmäktige 2022. På så sätt kan valadministrationen, partierna och väljarna få mer tid för förberedelser och anpassningar till de nya reglerna och rutinerna, vilket och Statskontoret efterfrågar. Regeringens bedömning: Lagförslagen medför ökade kostnader för genomförande av val med , varav är en årlig kostnad för och en med 5 000 000 kommunerna vid varje kommande val års ordinarie val till och till region- och kommunfullmäktige. Förslaget att inför valen 2022 bevilja kommunerna förstärkta stats- bidrag till följd av reformen med avskärmningar av valsedelställ medför ökade kostnader för genomförande av val med tillfälliga tillskott på vid varje kommande val års allmänna val för att ersätta fler röstmottagare under förtidsröstningen. Det kan inte uteslutas att förslaget i den del som rör reformen med avskärmningar av valsedelställ kan medföra marginella kostnads- ökningar för utlandsmyndigheterna. Dessa ryms inom befintliga Förslaget i de delar som rör utbildning och utläggning av valsedlar torde inte medföra några kostnadsökningar för Kommitténs bedömning överensstämmer delvis med regeringens. överensstämmer kommitténs bedömning med regeringens i de delar där regeringen lämnar förslag. Remissinstanserna: Majoriteten av de remissinstanser som yttrar sig tillstyrker eller har inga invändningar mot kommitténs bedömning. och anser att förslaget att röstmottagare får avvisa väljare kommer att innebära en ökad kostnad för Kommuner och Regioner (SKR) anger att förslaget att ansvaret för utläggning av valsedlar ska gå över till valnämnderna innebär utökade obligatoriska uppgifter i lag vilket ska täckas av medföljande finansiering för fler röstmottagare i val- och i ser inte att en utlandsmyndighet skulle behöva förstärkta bidrag för att arrangera val. Enligt ambassaden skulle nya avskärmningar med enkelhet kunna täckas inom myndighetens verksamhetsbudget och då röstmottagning sker parallellt med ordinarie receptionstid då personal finns på plats för konsulär- och migrationsverksamhet skulle inga extra personalkostnader Skälen för regeringens bedömning Ekonomiska konsekvenser av förslaget som rör utbildning Förslaget att ansvar för att ta fram och tillhandahålla utbildningsmaterial för länsstyrelser och valnämnder tydliggörs innebär en viss skärpning av ansvar för utbildningsmaterial. krav på att vid utbildningen av röstmottagare som huvudregel använda det material som tillhandahåller ställer också särskilda krav på utbildningsmaterialet, både vad gäller innehåll och omfattning. behöver enhetlig väljarinformation tas fram för val- och röstningslokaler. Det medför en ökad arbetsbörda för i arbetet med produktionen av utbildningsmaterialet och i myndighetens rådgivande verksamhet gentemot den övriga valadministrationen. enhetlig väljarinformation medför vissa kostnadsökningar för Regeringen anser att kommitténs uppskattning av kostnader för arbetet med produktionen av utbildnings- materialet och den rådgivande verksamheten till Kommitténs uppskattning av myndighetens kostnader för produktionen av utbildningsmaterial och väljarinformation till val- och röstningslokaler till vid varje kommande val framstår också som rimlig. Förslaget påverkar även omfattningen av arbete tidsmässigt med att utbilda valnämnderna. kommitténs bedömning att kostnaden för kan beräknas öka med ca vid varje kommande val. För att röstmottagarna ska vara förberedda på olika situationer som kan uppstå vid röstmottagningen behöver utbildningen både innehålla praktiska och teoretiska moment. bedömning att utbildningen därför skulle behöva utökas med . Det medför ökade kostnader för kommunerna för ersättningen till utbildare av röstmottagare och för ersättningen till de deltagande röstmottagarna. Med utgångspunkt i att antalet röstmottagare i kommunerna är ca 50 000 skulle en ökning av ersättningen till varje röstmottagare med innebära en kostnadsökning om ca vid varje kommande val för röstmottagarnas deltagande i utbildningen. ersättningen till utbildarna uppskattas den till och Enligt kommittén krävs två utbildare per 10 valdistrikt, vilket innebär sammanlagt 600 utbildningstillfällen per utbildare, förutsatt att det i landet kan komma att finnas omkring 6 000 valdistrikt, som vid 2018 och Ersättningen till utbildarna kommer därmed att öka med vid varje kommande val (× 2 utbildare × 600 Förtidsröstning anordnades val även på 248 utlandsmyndigheter och val på 219 utlandsmyndigheter. Kommunernas kostnader för att utbilda röstmottagarna kan mot denna bakgrund beräknas öka med sammantaget vid varje Förslaget torde inte medföra några kostnadsökningar för Sammanfattningsvis medför förslaget ökade kostnader för för kommunerna vid varje kommande val års val till , region- och kommunfullmäktige. påverkar anslaget 6:4 (utg. omr. övriga kostnader anslaget 6:1 Allmänna val och demokrati (utg. omr. Ekonomiska konsekvenser av förslaget som rör ansvaret för att lägga ut valsedlar Enligt kommittén torde förslaget att valnämndernas ansvar för att lägga ut valsedlar ska utsträckas till att omfatta även de valsedlar som partierna ansvarar för att lägga ut bakom de avskärmade valsedelställen inte medföra några kostnadsökningar för kommunerna. Utgångspunkten är att partierna levererar sina valsedlar per dag till en på förhand anvisad plats i val- och röstningslokalen, något som redan tillämpas av många valnämnder . Det innebär att valnämnderna eller – i förekommande fall – utlandsmyndigheterna kan lägga ut valsedlarna innan röstmottagningen öppnar. Kommuner och Regioner (SKR) framför att förslaget innebär utökade obligatoriska uppgifter i lag och att det ska täckas upp av medföljande finansiering för fler röstmottagare i val- och röstningslokaler. Det kan konstateras att kommunerna ansvarar för ordningen bland alla valsedlar och för att kontrollera att partiet deltar i valet. Ett parti som inte anmält deltagande i valet till ska nekas att lägga ut sina valsedlar, även om partiet tryckt upp valsedlar. Detta arbete bedrivs alltså redan av valnämnderna – och i utlandet av utlandsmyndigheterna – och ingår i den ordinarie arbetsuppgiften. I samband med reformen med avskärmningar av valsedelställ beviljades kommunerna tillfälliga tillskott om vid varje kommande val för att ha ytterligare en röstmottagare i varje vallokal under valdagen (prop. 2017/18:286 s. 27– 30). I anslutning till detta lagstiftningsärende föreslås att kommunerna beviljas tillfälliga tillskott vid varje kommande val för ökat behov av röstmottagare under förtidsröstningen (se nedan). Mot denna bakgrund instämmer regeringen i kommitténs bedömning att förslaget inte kan anses medföra ökade kostnader för kommunerna i form av ett ökat behov av röstmottagare. Regeringen föreslår att inte bara valnämnderna utan även utlandsmyndigheterna ska ges ett uttryckligt ansvar för utläggningen av de valsedlar som partierna ansvarar för att lägga ut bakom de avskärmade valsedelställen. Som i anför behöver en utlandsmyndighet inte förstärkta bidrag för att arrangera val då röstmottagning sker parallellt med ordinarie receptionstid då personal för konsulär- och migrationsverksamhet finns på plats. Eftersom några extra personalkostnader därmed inte uppstår bedöms förslaget inte medföra ökade kostnader som leder till behov av ökade anslag för utlandsmyndigheterna. Ekonomiska konsekvenser av övriga lagförslag Att valsedlarna ska presenteras på ett likformigt sätt, att varje väljare ska vara ensam bakom en valskärm och själv göra i ordning sina röster, att varje väljare var för sig ska kunna ta sina valsedlar utan insyn från andra personer och att väljare som på grund av funktionsnedsättning eller liknande inte själva kan ta sina valsedlar bakom den avskärmade platsen där valsedlar lagts ut ska få hjälp med detta av röstmottagarna eller någon annan person utgör förtydliganden i vallagen av sådant som redan anses gälla. Förslagen bedöms inte i sig medföra några ökade kostnader för 2021/22:52 statliga myndigheter eller för kommuner som leder till behov av ökade anslag. Även förslaget att röstmottagarnas befogenhet att uppmana den som underlåtit att följa en anvisning att tillfälligt lämna röstmottagningsstället ska framgå av lag innebär ett förtydligande av befogenheter som röstmottagare anses ha . Regeringen instämmer därmed inte i kommuns och kommuns bedömning att förslaget kommer att medföra ökade kostnader. Kommunernas behov av förstärkta statsbidrag års ordinarie val till och valen till region- och kommunfullmäktige Av kommitténs utvärdering av reformen med avskärmningar av valsedelställ framgår att kommunerna ser behov av förstärkta statsbidrag inför de allmänna valen 2022 på två områden. Dels ser kommunerna behov av att köpa in fler eller andra typer av avskärmningar, dels ser kommunerna behov av fler röstmottagare för det ökade behovet av att göra kontroller av valsedlarna bakom avskärmningarna vid röstmottagningen. Enligt den enkät som kommittén skickat till kommunerna uppger av kommunerna att de kan använda samma typ av avskärmningar som köptes in i samband med val vid valen 2022. Det innebär att inte kan använda samma typ av avskärmningar vid valen 2022. Kommunerna har alltså i vissa fall köpt in avskärmningar som inte kan användas vid val. av kommunerna bedömer att de behöver köpa in fler avskärmningar inför valen 2022. Kommittén redogör för att kommunerna kommer att behöva göra fler kontroller av valsedlarna bakom avskärmningarna, om möjligt helst efter varje väljare, och att kommunerna därmed kommer att behöva fler röstmottagare under förtidsröstningen. I samband med att reformen med avskärmningar av valsedelställ infördes analyserade regeringen vilka kostnader åliggandet kunde antas innebära för kommunerna. Reformen medförde ökade kostnader för genomförande av val, dels med en engångskostnad på för inköp av material för avskärmning av valsedelställ, dels med tillfälliga tillskott på vid varje kommande val för att ersätta fler röstmottagare i vallokalerna. Kommunernas kostnader för inköp av material för avskärmning täcktes av ett särskilt riktat engångsvist statsbidrag till kommunerna. Det lämnades åt kommunerna, inom ramen för den kommunala självstyrelsen, att själva avgöra hur de nya kraven skulle uppfyllas i det enskilda fallet (prop. 2017/18:286 s. 27– 30). I förordningen (2018:2081) om statsbidrag till kommunerna för avskärmningar av platser där valsedlar kan läggas ut fastställs statsbidragets storlek för inköp av avskärmningar avsedda för ändamålet. Enligt 1 § förordningen ska en kommun få i statsbidrag för varje vallokal och för varje röstningslokal utan begränsat tillträde för förtidsröstningen för inköp av avskärmningar för platser där valsedlar kan läggas ut. Av förordningen (2018:2069) om statsbidrag för kommunernas medverkan vid val till följer bl.a. att statsbidrag utgick till kommunerna för att ersätta fler röstmottagare i vallokalerna. Enligt kommittén kan de av kommunerna framförda behoven inte tillgodoses med de statsbidrag som delades ut års val till utan kommunerna är i behov av tillskott i form av förstärkta statsbidrag för att dels köpa in ytterligare material för avskärmning av valsedelställ, dels rekrytera ytterligare röstmottagare under förtidsröstningen för kontroll av valsedlarna. Kommittén bedömer att kostnaden för kommunernas inköp av kompletterande avskärmningar uppgår till , vilket är hälften av det statsbidrag som betalades ut års val till . Det bedöms vara en engångskostnad. Som framgår ovan har kommunernas kostnader för inköp av material för avskärmning, i enlighet med den kommunala finansieringsprincipen vilken innebär att nya skyldigheter som kommunerna åläggs genom offentligrättsliga krav på att utföra olika slags uppgifter som utgångspunkt ska finansieras av staten, täckts av ett särskilt riktat engångsvist statsbidrag till kommunerna. Regeringen bedömer att kommunerna därmed fått tillräckliga resurser för att anskaffa lämpligt avskärmningsmaterial. När det däremot gäller behovet av fler röstmottagare ställer sig regeringen bakom kommitténs bedömning att kommunerna är i behov av förstärkta statsbidrag inför valen 2022 på så sätt som redovisats. I likhet med kommittén bedömer regeringen att kostnaden för att förordna ytterligare en röstmottagare under hela förtidsröstningsperioden för hälften av alla röstningslokaler uppgår till ca , baserat på en extra röstmottagare under hela förtidsröstningsperioden för hälften av röstningslokalerna (× 1 370 lokaler = ). Det bedöms vara en kostnad som återkommer vid varje val. Kostnaden påverkar anslaget 6:1 Allmänna val och demokrati (utg. omr. Enligt i skulle nya avskärmningar kunna täckas av myndighetens verksamhetsbudget och då röstmottagning sker parallellt med ordinarie receptionstid då personal finns på plats för konsulär- och migrationsverksamhet skulle inga extra personalkostnader uppstå. Det kan inte uteslutas att förslaget i den del som rör avskärmningar kan medföra marginella kostnadsökningar för utlandsmyndigheterna. Dessa ryms inom befintliga anslagsramar. Behov av ytterligare röstmottagare för att säkerställa ordningen bland valsedlar bedöms inte uppkomma hos dessa myndigheter. Konsekvenser för den kommunala självstyrelsen Regeringen bedömer att några av förslagen kan påverka den kommunala självstyrelsen i viss begränsad omfattning. Detta gäller förslagen att utbildningsmaterial ska användas i möjligaste mån och att valnämnden ska ansvara för utläggningen av samtliga valsedlar. Syftet med förslaget, att stärka valsystemets skydd mot manipulationer, bedöms inte på ett tillfredsställande resultat kunna uppnås genom åtgärder som är mindre ingripande för kommunerna. Regeringen anser att den inskränkning av den kommunala självstyrelsen som förslagen innebär inte går utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till intresset av att säkerställa att valsäkerheten inte eftersätts (14 kap. 3 § regeringsformen). 2021/22:52 Övriga konsekvenser Förslagen bedöms inte medföra några konsekvenser för brottsligheten eller det brottsförebyggande arbetet, offentlig service i olika delar av landet, små företag, jämställdhet mellan kvinnor och män eller möjligheten att nå de integrationspolitiska målen. Det ökade behovet av röstmottagare under förtidsröstningen bedöms inte heller påverka sysselsättningen i stort. Förslaget till lag om ändring i vallagen (2005:837) 1 § Det ska finnas en central valmyndighet som har det övergripande ansvaret för frågor om val. Den centrala valmyndigheten ska inför varje val ta fram utbildningsmaterial avseende valet. Materialet ska tillhandahållas länsstyrelserna och valnämnderna. I paragrafen regleras den centrala valmyndighetens ansvar för frågor om val. Övervägandena finns i avsnitt 5.1. Paragrafen utformas enligt Lagrådets förslag. Andra stycket, som är nytt, innebär att det tydliggörs att den centrala valmyndigheten inför varje val ska ta fram utbildningsmaterial avseende valet. Materialet ska tillhandahållas länsstyrelserna och valnämnderna. är regional valmyndighet med ansvar i länet för frågor om val och för utbildning av valnämnderna (se 3 kap. 2 §).