prop · H803146 · 2021-03-30 00:00:00 — Negativt förändringstal innebär ianspråktagande av budgeteringsmarginalen, det vill säga högre utgifter. Källa: Årsredovisning för staten åren 2009–2019. Om man undantar reformer har de övriga faktorerna i genomsnitt haft ett begränsat genomslag på marginalen var för sig, men har sammantaget bidragit till att utgifterna i genomsnitt blivit lägre än prognosen. Pris- och löneomräkning, makroekonomiska förändringar och volymförändringar har sammantaget resulterat i i avvikelse jämfört med en prognos som gjordes . Posten Övrigt är delvis en restpost men består främst av anslag som inte utnyttjats. Det är en naturlig del i myndigheternas arbete att R I K S R E V I S I O N E N U T G I F T S T A K E T – O L I K A R O L L I O L I K A T I D E R hålla kostnaderna inom tilldelade ramar. En försiktig hållning medför ofta att alla medel inte utnyttjas.58 har således utgifterna, exklusive reformer, i genomsnitt underskridit prognoserna. Även om utgiftsutvecklingen ser relativt gynnsam ut på aggregerad nivå finns det exempel på kraftiga avvikelser under enskilda år. Tabell 4 redovisar några större avvikelser i utfallen jämfört med den prognos som lades i samband med att utgiftstaket föreslogs. Tabell 4 Större skillnader mellan prognos och utfall . Sjukpenning, habilitering, Källa: Årsredovisning för staten åren 2009–2019 och budgetpropositioner åren 2008–2017. Som framgår av tabellen är det några områden som dominerar när det gäller större prognosavvikelser. Den totala ersättningen för olika former av sjukdom och funktionsnedsättning har varierat ganska kraftigt , vilket medfört att utfallen avvikit avsevärt från prognoserna. har utfallen, till skillnad från tidigare, varit lägre än de ursprungliga prognoserna. Migrationsvågen 2015 var en händelse som var omöjlig att prognostisera tre år i förväg, varför utgifterna för migration och integration blev betydligt högre än vad som ursprungligen var prognostiserat. Utgifterna för ålderspensionssystemet har blivit klart lägre än beräknat , framför allt , vilket berodde på att balanseringen, den så kallade bromsen, av pensionssystemet –2012 inte förutsågs när prognosen lades 2009. 4.4 Uppföljningen har utvecklats över tid I samband med budgetsaneringen och införandet av utgiftstaket skedde det en betydande utveckling av prognos- och budgetarbetet. Enligt samstämmiga uppgifter från tidigare anställda på fortsatte förbättringarna efter det initiala skedet under andra delen av 1990-talet.59 Nedan följer exempel på denna utveckling. Beskrivningen gör inte anspråk på att vara heltäckande. 58Intervju med tidigare anställd på , . 59Intervjuer med tidigare anställda på , och . 34R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N Utvecklingsarbetet innebar att fler personer anställdes på budgetavdelningen. Man tillsatte även prognosgrupper med personer från såväl som fackdepartementen för att förbättra prognosernas kvalitet. Prognosgrupperna bidrog med att tillföra transparens mellan departementen vad gäller metoder och beräkningssätt. Budgetavdelningen utvecklade analysverktyg för att följa upp utgiftsutvecklingen. Man arbetade till exempel fram sätt att fördela utgifterna på olika faktorer såsom beslut om reformer och makroekonomiska förändringar. Detta lever kvar än . Informationssystemet togs fram. ESV pekar också på en kontinuerlig kvalitetsförbättring i statsredovisningen över åren.60 ESV nämner bland annat införandet av den så kallade EA-värderingen som stärkt myndigheternas arbete med redovisning. ESV fastställer ekonomiadministrativa värden (EA-värden) för myndigheter under regeringen. Syftet är att mäta hur myndigheterna lever upp till de ekonomiadministrativa bestämmelserna. ESV uppger att det skett en påtaglig förbättring av myndigheternas EA-värden . EA-värderingen visar att av myndigheterna har fått det högsta EA-värdet. Två myndigheter har fått det lägsta värdet, C, som koncernvärde.61,62 process för att följa upp de takbegränsade utgifterna är i stort sett likadan som den process som utvecklades under senare delen av la däremot mer kraft på uppföljningen av innevarande år när utrymmet under taket i den tidigare delen av var litet.63 Det innebar också en tätare kontakt mellan och . ESV skickade till exempel på daglig basis över filer med utfallet.64 60Intervju med företrädare för , . 61EA-värderingen består av en extern bedömning, koncernvärde, och en självdeklaration, myndighetsvärde. Den externa bedömningen utgår från information i myndigheternas rapporter i och information från andra myndigheter. ska ESV utveckla en ny metod för att följa upp, redovisa och analysera hur myndigheterna efterlever de ekonomiadministrativa regelverken. Den nya uppföljningen ersätter den tidigare EA-värderingen. Se ESV, ”Uppföljning av ekonomiadministrativt regelverk 2020”, hämtad . 62ESV, ”Förbättrat resultat i myndigheternas EA-värdering”, hämtad . 63Finansdepartementets svar på skriftlig fråga, , och intervju med tidigare anställd på , . 64Intervju med företrädare för , . R I K S R E V I S I O N E N U T G I F T S T A K E T – O L I K A R O L L I O L I K A T I D E R 5 Slutsatser och rekommendationer Den övergripande slutsatsen är att utgiftstaket i huvudsak tillämpas enligt det finanspolitiska ramverket. Utgiftstakets funktion har varierat , där det under vissa perioder har varit ett sätt att minska de statliga utgifternas andel av ekonomin. Vid andra tillfällen har ambitionen varit att bibehålla den rådande kvoten mellan statliga utgifter och BNP. konstaterar att marginalen mellan prognostiserade takbegränsade utgifter och utgiftstaket med automatik blir stor, och att den styrande effekten på utgiftsutvecklingen försvagas, när regeringens ambition är att de statliga utgifternas andel av ekonomin ska vara oförändrad. Ett utgiftstak som beslutas i förväg ställer höga krav på god utgiftskontroll, inte minst när utgiftstaket fastställs med en stor budgeteringsmarginal. bedömer att uppföljningen av utgifterna under utgiftstaket fungerar väl. Det finns emellertid brister i regeringens motiveringar av utgiftstak. rekommenderar därför regeringen att förbättra sin redovisning. Utgiftstakets funktion har varierat över tid Det finanspolitiska ramverket med överskottsmål och utgiftstak ger utrymme för en politik som riktar in sig mot såväl högre som lägre offentliga utgifter och skatteuttag. Under de som utgiftstaket varit i bruk har det aldrig överskridits, även om regeringen emellanåt har behövt vidta åtgärder såsom flytt av utgifter mellan åren och senkomna anslagsindragningar. Utgiftstaket fyllde två olika funktioner vid dess införande. Budgetunderskottet var betydande och den nödvändiga förstärkningen av de offentliga finanserna skulle företrädesvis ske genom att sänka utgifterna då det ansågs samhällsekonomiskt ineffektivt att höja skatteuttaget. Därtill var utgiftskontrollen inte tillfredsställande och införandet av utgiftstaket bidrog till att höja ambitionsnivån inom på området. Utgiftstakets funktion har emellertid varierat . när de offentliga finanserna varit i relativt gott skick har det inte funnits något större behov av att stärka de offentliga finanserna. När utgiftstaket utnyttjats för att minska statens utgifter som andel av ekonomin har det återspeglat en önskan om att sänka skatteuttaget. I spåren av ekonomisk kris och försämrade offentliga finanser har utgiftstaket använts som ett verktyg för att återgå till en lägre nivå på de statliga utgifterna. Vid andra tillfällen har 36R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N ambitionen varit att motverka att utgifterna som andel av BNP stiger, inte att minska dem. Under de senaste två mandatperioderna är det överskottsmålet som primärt varit styrande för budgetpolitiken. Utgiftstaket utgör en sorts försäkran om att utgifterna inte kommer att tillåtas utvecklas klart sämre än beräknat. Utgiftstaket utgör en spärr mot (alltför) stora utgiftsreformer och en kontrollstation som framtvingar politiska beslut om utgiftsutvecklingen skulle bli oväntad hög. Budgeteringsmarginalen är stor men utgiftskontrollen är god konstaterar att budgeteringsmarginalen automatiskt blir stor när regeringen eftersträvar att statens utgifter ska utgöra en fast andel av ekonomin, givet gällande budgetregler. Budgetreglerna som styr uppräkningen av anslag medför att vissa utgifter inte växer lika snabbt som BNP och en del ligger kvar på en oförändrad nominell nivå, vilket får till följd att de takbegränsade utgifterna växer i långsammare takt än BNP. Budgeteringsmarginalens storlek är således inte föremål för ett eget beslut, utan faller ut av beslutet av utgiftstakkvotens nivå. När utgiftstakkvoten hålls blir budgeteringsmarginalen stor. Flera instanser, bland annat och , har påpekat att det finns en risk att en stor budgeteringsmarginal medför att utgiftstaket inte får en styrande effekt på utgiftsutvecklingen. På ett övergripande plan är en styrning av utgiftstaket mot en fast andel av BNP lika mycket styrning som när målet är en minskad andel. konstaterar emellertid att utgiftstakets styrande effekt på utgiftsutvecklingen är mer funktionell när avsikten är att sänka de statliga utgifternas andel av ekonomin. Begränsade nominella ökningar av utgiftstaket medför att budgeteringsmarginalen blir mer begränsad. Utrymmet för att parera oväntade utgiftsökningar och för nya utgiftsreformer blir mindre. Den styrande effekten blir därigenom tydligare. I ett läge där ambitionen är att behålla de statliga utgifternas andel av ekonomin blir budgeteringsmarginalen större och får inte samma styrande effekt. Att göra gällande att budgeteringsmarginalen ska ha en tydligt styrande effekt på utgiftsutvecklingen är därför bara passande om avsikten är att minska de statliga utgifternas andel av ekonomin. Det finns en risk att en betydande budgeteringsmarginal leder till bristande utgiftskontroll eller att den i hög utsträckning används till utgiftsreformer, vilket skulle kunna hota överskottsmålet eller framtvinga skattehöjningar för att säkerställa att överskottsmålet uppnås. Vår granskning visar att utgiftskontrollen förstärkts sedan införandet av utgiftstaket. interna prognos- och uppföljningsarbete fyller en viktig funktion för att hindra att utgifterna stiger på ett oönskat sätt. Processen är välgrundad och prognosfelen är inom ramen för vad kan betecknas som acceptabelt i relation till ramverkets riktlinje. R I K S R E V I S I O N E N U T G I F T S T A K E T – O L I K A R O L L I O L I K A T I D E R också att det i enskilda fall finns betydande avvikelser mellan utfall och prognoser som är gjorda , men att de totala utgifterna i genomsnitt blev lägre än prognostiserat, exklusive utgifter för nya reformer. Utgiftstaket är inte ett mål utan en restriktion och ett utnyttjande av budgeteringsmarginalen måste stämmas av mot överskottsmålet. –2019 var det också i genomsnitt av budgeteringsmarginalen som inte nyttjades. Det brister i regeringens motiveringar av utgiftstakens nivå Utgiftstaket och andra mål för de offentliga finanserna har sedan införandet varit ömsesidigt beroende. Utgiftstaket beslutas för en period fram i tiden och utgör en inriktning för utgiftsnivån, och därmed skatteuttaget, på medellång sikt. Genom att regeringen redovisar grunderna för sitt val av nivå bidrar detta till att minska osäkerheten om den framtida utformningen av finanspolitiken och att stärka förtroendet för långsiktigt hållbara finanser. Av granskningen framgår att regeringens redovisning av förslag till utgiftstak har varierat . Det har inte alltid varit tydligt vad som styr regeringens val av nivå på det tillkommande årets utgiftstak. Sambandet med överskottsmålet har poängterats, men innebörden i termer av skatteuttag för att utgiftsnivån ska vara förenlig med överskottsmålet i det medelfristiga perspektivet framgår inte. Under de två senaste mandatperioderna har det inte varit tydligt vad som styr regeringens förslag till utgiftstak. Det var endast i budgetpropositionen efter valet som regeringen uttryckte sin principiella syn på vad som styr regeringens val av nivå (oförändrad andel av potentiell BNP). Flera av regeringens förslag till utgiftstak implicerar också, för att vara förenliga med överskottsmålet, betydande skattehöjningar om hela utrymmet under taket skulle utnyttjas. Sedan beslut om att sänka utgiftstaket har skillnaden mellan utrymmet under utgiftstaket och vad som ryms inom överskottsmålet minskat. Men det framgår inte av redovisningen vilket skatteuttag som behövs för att utgiftsnivån ska vara förenlig med överskottsmålet i det medelfristiga perspektivet. Granskningen visar att det finns brister i regeringens motiveringar av utgiftstak. ger därför följande rekommendation: •Regeringen bör tydligt redovisa de principer och överväganden som styr förslaget till utgiftstak. Regeringens syn på utvecklingen av de offentliga utgifterna och skatteuttag på bör framgå tydligt. Detta bör framgå i varje proposition där regeringen bedömer eller föreslår en nivå för utgiftstaket för . 38R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N Ds 1992:126, Statsskulden och budgetprocessen. Ds 2009:10, Stärkt finanspolitiskt ramverk – översyn av budgetlagens bestämmelser om utgiftstak. ESV, Tidsserier, statens budget m.m. 2019, ESV 2020:31, ESV, 2020. , Svensk finanspolitik Finanspolitiska rådets rapport , , Svensk finanspolitik Finanspolitiska rådets rapport , , Svensk finanspolitik Finanspolitiska rådets rapport , , Sambandet mellan utgiftstaket, överskottsmålet och skattepolitiken –regeringens redovisning, RiR 2007:22, , 2007. , Granskning av Årsredovisning för staten 2015, RiR 2016:6, , Granskning av budgetpropositionen , RiR 2016:27, , Tillämpningen av det finanspolitiska ramverket, RiR 2017:32, , Det finanspolitiska ramverket – regeringens tillämpning 2019, RiR 2019:38, , 2019. , Det finanspolitiska ramverket – regeringens tillämpning 2020, RiR 2020:29, , 2020. SOU 2000:61, Utvärdering och vidareutveckling av budgetprocessen. SOU 2016:67, En översyn av överskottsmålet. Ekonomiska vårpropositioner och budgetpropositioner åren 1996–2021. 1993/94:TK1, 1993/94:TK2, Reformera riksdagsarbetet. 1993/94:KU18, Reformera riksdagsarbetet, rskr. 1993/94:424 och bet. 1994/95:KU2, rskr. 1994/95:5. R I K S R E V I S I O N E N U T G I F T S T A K E T – O L I K A R O L L I O L I K A T I D E R 1997/98:FiU20, Riktlinjer för den ekonomiska politiken, utgiftstak, m.m. 2003/04:FiU20, Riktlinjer för den ekonomiska politiken och budgetpolitiken. 2014/15:FiU1, Utgiftsramar och beräkning av statsinkomsterna, rskr. 2014/15:29. 2016/17:FiU20, Riktlinjer för den ekonomiska politiken, rskr. 2016/17:349. 2017/18:FiU32, för finanspolitiken. 2018/19:FiU1, Statens budget 2019 Rambeslutet. 2000/01:RS1, inför 2000-talet, bet. 2000/01:KU23, rskr. 2000/01:274. 1994/95:25, Vissa ekonomisk-politiska åtgärder, m.m. 1994/95:150, Förslag till slutlig reglering av statsbudgeten för /96, m.m. 2010/11:100, ekonomiska vårproposition, bilaga 4 Uppföljning av riktlinjen för budgeteringsmarginalens storlek. 2018/19:99, Vårändringsbudget . 2019/20:99, Vårändringsbudget . 2017/18:207, för finanspolitiken. Årsredovisning för staten åren 1999–2019. Budgetlagen (2011:203). Förordning (2016:1023) med instruktion för . Förordning (2011:446) med instruktion för . Kommunallagen (2017:725). ESV, ”Förbättrat resultat i myndigheternas EA-värdering”, vardering/, hämtad . ESV, ”Uppföljning av ekonomiadministrativt regelverk 2020”, , hämtad . 40R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N Sambandet mellan de budgetpolitiska målen En central del i det finanspolitiska ramverket är de budgetpolitiska målen som är fyra till antalet: överskottsmålet, skuldankaret, utgiftstaket och balanskravet. Målen täcker olika delar av offentlig sektor men har starka samband sinsemellan. Sambanden kompliceras av att målen definieras i olika redovisningssystem. Överskottsmålet och skuldankaret är bredast av de budgetpolitiska målen, i bemärkelsen att de täcker hela den offentliga sektorn (staten, kommunsektorn och ålderspensionssystemet). Överskottsmålet innebär att det finansiella sparandet för den offentliga sektorn ska uppvisa ett överskott i genomsnitt över en konjunkturcykel.66 införande har målnivån ändrats två gånger. sänktes målnivån från av BNP till följd av ändrade redovisningsprinciper. Justeringen innebar ingen förändring i finanspolitisk stramhet. Från och med uppgår målnivån till ⅓ procent av BNP. Det senast införda budgetpolitiska målet, skuldankaret, är ett riktmärke för den offentliga sektorns konsoliderade bruttoskuld (Maastrichtskulden). Hållbara offentliga finanser är i grunden kopplade till skuld- och förmögenhetsnivåer, snarare än till sparandet . Den offentliga bruttoskuldens nivå är viktig för att bedöma ett lands kreditvärdighet och utrymmet för att kunna bedriva stabiliseringspolitik. Skuldankarets nivå är . Enligt , som föreslog skuldankarets nivå, väntas överskottsmålets målnivå på ⅓ procent av BNP leda till en offentlig bruttoskuld på av BNP på medellång sikt.67 Utgiftstaket täcker i sin tur utgifterna i två av den offentliga sektorns tre delsektorer, staten och ålderspensionssystemet. De takbegränsade utgifterna utgörs av statens utgifter, med undantag av statsskuldsräntorna, och ålderspensionssystemets utgifter. Även om de inte är helt jämförbara finns det en stark överensstämmelse mellan de takbegränsade utgifterna och statens och ålderspensionssystemets utgifter i det finansiella sparandet, som utgör av den offentliga 65Sverige har, i egenskap av EU-medlem, förbundit sig att följa reglerna inom den så kallade stabilitets- och tillväxtpakten vilka påverkar finanspolitikens handlingsutrymme. Det är emellertid vårt nationella ramverk som i praktiken blir mest relevant för hanteringen av de offentliga finanserna, inklusive utgiftstaket, eftersom det svenska ramverket är stramare än EU regelverket. Överskottsmålet uppgår exempelvis till ⅓ procent av BNP över en konjunkturcykel medan Medium-Term Objective, det medelfristiga budgetmålet i stabilitets- och tillväxtpakten, innebär att det strukturella sparandet inte ska understiga -av potentiell BNP. 66Regeringen lämnar förslag till överskottsmål som beslutas av . Se 2 kap. 1 § budgetlagen (2011:203). 67Se SOU 2016:67. R I K S R E V I S I O N E N U T G I F T S T A K E T – O L I K A R O L L I O L I K A T I D E R sektorns totala utgifter.68 Ju högre utgiftstak, desto högre skatteuttag kan bli nödvändigt för att överskottsmålet ska kunna nås. I den tredje delsektorn, kommunsektorn, tillämpas ett balanskrav som innebär att varje kommun och region ska upprätta en budget för nästa kalenderår där intäkterna överstiger kostnaderna.69 Balanskravet anger den lägsta godtagbara resultatnivån. Kommuner och regioner ska även ha en god ekonomisk hushållning i sin verksamhet.70 Eftersom överskottsmålet omfattar kommunsektorn behöver regering och riksdag ta hänsyn till kommunsektorns finanser när de utformar finanspolitiken.71 Exempelvis kan statsbidragen till kommunsektorn behöva anpassas om de kommunala utgifterna väntas öka snabbare än skatteunderlaget. Det påverkar i sin tur utrymmet för andra statliga utgifter eftersom statsbidragen omfattas av utgiftstaket. Om kommuner och regioner i stället höjer kommunalskatten för att klara balanskravet, kan det statliga skatteuttaget behöva anpassas för att det totala skatteuttaget i ekonomin ska förbli oförändrat, om så anses eftersträvansvärt. Även detta innebär minskat utrymme för statliga utgifter givet ett visst överskottsmål och utgiftstak. 68De statliga utgifter som begränsas av utgiftstaket skiljer sig på flera sätt från de statliga utgifter som ingår i det finansiella sparandet. Exempelvis omfattas inte statsskuldsräntorna av utgiftstaket, men de ingår i statens finansiella sparande. En annan skillnad är att de takbegränsade utgifterna redovisas enligt statsbudgetens principer medan de utgifter som ingår i det finansiella sparandet mäts i nationalräkenskapstermer. Det innebär exempelvis att investeringar i infrastruktur påverkar de takbegränsade utgifterna olika om de finansieras med anslag eller med lån Nationalräkenskaperna redovisar investeringar som statliga utgifter vid investeringstillfället oavsett hur de finansieras. 6911 kap. 5 § kommunallagen (2017:725). 7011 kap. 1 § kommunallagen (2017:725). 71Det finansiella sparandet skiljer sig från balanskravsresultatet som är det resultatmått som balanskravet utvärderas mot. Skillnaden förklaras till största delen av att investeringar ingår i det finansiella sparandet medan endast avskrivningar ingår i resultatet. Det kan även förekomma periodiseringsskillnader för olika inkomster och utgifter mellan det finansiella sparandet och resultatet. 42R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N Propositioner utgiftstak samt reella ändringar av utgiftstak Tabell 5 Propositioner för regeringens bedömning och förslag till tillkommande års utgiftstak samt reella ändringar av utgiftstak. Reell ändring efter förslag Sänkning efter initiativ av . Sänkning efter initiativ av . Sänkning efter initiativ av . Sänkning efter förslag i BP2007. Föreslagen höjning i BP2015 men biföll Alliansens budgetmotion med lägre taknivåer, därefter höjning efter förslag Föreslagen höjning i BP2015 men biföll Alliansens budgetmotion med lägre taknivåer, därefter höjning efter förslag Föreslagen höjning i BP2015 men biföll Alliansens budgetmotion med lägre taknivåer, därefter höjning efter förslag R I K S R E V I S I O N E N U T G I F T S T A K E T – O L I K A R O L L I O L I K A T I D E R Reell ändring efter förslag i VÄB 2020. i VÄB 2019. Höjning efter förslag i BP2021. Höjning efter förslag i BP2021. Anm. VP = ekonomiska vårpropositioner, BP = budgetpropositioner, VÄB = vårändringsbudget. Budgetpropositionen 2019 överlämnades till av en övergångsregering. * Reell ändring fram till att förslaget lades. Källa: Ekonomiska vårpropositioner och budgetpropositioner åren 1996–2021, vårändringsbudgetar åren 2019–2020, bet. 1997/98:FiU20 och bet. 2014/15:FiU1. Riksdagsbehandlingen av ekonomiska vårproposition Skattesänkningen och takjusteringen tillkom genom ett initiativ i finansutskottet i samband med behandlingen av ekonomiska vårproposition. Utskottsmajoriteten formulerade sig på följande sätt: ”För att markera att statsmakterna även i fortsättningen avser att bedriva en stram finanspolitik föreslår utskottet att utgiftstaket i enlighet med uppgörelsen sänks med ett lika stort belopp som skattebortfallet väntas förorsaka under vart och ett av de tre åren, vilket innebär att utrymmet för tillkommande utgifter –2001 kommer att begränsas något i förhållande till vad regeringen har föreslagit.”72 Regeringen presenterade , i budgetpropositionen , ett utgiftstak som baserades på att utgiftstakets andel av potentiell BNP skulle vara oförändrad . Regeringen reviderade upp prognosen för nominell potentiell BNP-tillväxt i budgetpropositionen , vilket föranledde regeringen att revidera upp utgiftstaket med jämfört med det tak som presenterades i budgetpropositionen . 1997/98:FiU20. Sänkningen av taket 2001 avsåg förändringen jämfört med regeringens förslag. Sänkningen avsåg de tidigare fastställda taken. 44R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N Den nytillträdda alliansregeringen föreslog en nedjustering av det föreslagna taket 2007 respektive bedömda taket 2008 med vardera. ”Regeringen föreslår i denna budgetproposition reformer som medför att de takbegränsade utgifterna för åren 2006–2008 jämfört med ekonomiska vårproposition avsevärt minskas. Det är av avgörande vikt att upprätthålla uthålliga offentliga finanser. Målet för finanspolitiken bör vara att minska den offentliga skuldsättningen.