prop · H90341 · 2021-11-02 00:00:00 — Om två olika potentiella åtgärder förväntas leda till i allt väsentligt samma grad av måluppfyllelse, ska dock välja den åtgärd som är minst riskabel ur ett statsfinansiellt perspektiv. Det kan t.ex. handla om att vidta en penningpolitisk åtgärd i form av ett återköpsavtal, dvs. i praktiken kreditgivning mot säkerhet, i stället för direkta värdepappersköp, beroende på omständigheterna. Andra stycket innebär att förvaltningslagens proportionalitetsprincip tillämpas i fråga om åtgärder som vidtar och som innebär ett ingrepp i ett enskilt intresse (5 § tredje stycket). Bestämmelsen i första stycket påverkar alltså inte förvaltningslagens tillämpningsområde. 9 § ska följa den allmänna ekonomiska utvecklingen och utvecklingen på de finansiella marknaderna. ska identifiera hot mot en hållbar utveckling som påverkar förutsätt- ningarna för verksamheten enligt denna lag. Paragrafen innehåller bestämmelser om verksamhet med omvärldsbevakning. Övervägandena finns i avsnitt 7.4.6. Första stycket, som motsvarar 6 kap. 2 § lag, innebär ett krav på omvärldsbevakning. I förhållande till lag har uttrycket utveck- lingen på valuta- och kreditmarknaderna ersatts av den allmänna ekonom- iska utvecklingen och utvecklingen på de finansiella marknaderna. Andra stycket innebär en specifik utfyllnad av det allmänna kravet på Prop. 2021/22:41 omvärldsbevakning i första stycket. Det innebär att vid sin omvärldsbevakning ska identifiera hot mot en hållbar utveckling som påverkar förutsättningarna för verksamheten enligt denna lag, dvs. 6 kap. Med hållbar utveckling avses långsiktig ekonomisk, social och miljömässig utveckling. De hot mot en hållbar utveckling som identifieras vid omvärldsbevak- ningen får beaktas i verksamheten. Det kan vara svårt att bedöma hur hot mot en hållbar utveckling ska beaktas i verksamheten. kan i det avseendet uppmärksamma forskning som handlar om sambandet mellan stabiliteten på finansmarknaden och en hållbar utveckling. 10 § får bedriva och ekonomiskt bidra till forskning som har betydelse för myndighetens verksamhet. Paragrafen innehåller bestämmelser om forskningsverksam- het. Övervägandena finns i avsnitt 7.5. Paragrafen, som saknar motsvarighet lag, innebär att Riks- banken får bedriva och ekonomiskt bidra till forskning som har betydelse för myndighetens verksamhet. Paragrafen ger t.ex. stöd för att själv eller genom någon annan bedriver forskningsverksamhet inom ramen för ansvarsområden och att bidrar till finansi- eringen av forskning på dessa områden, t.ex. i eko- nomisk vetenskap till minne. 11 § En av grundläggande uppgifter är att samla in den statistik som behövs enligt stadgan för Europeiska centralbankssystemet och . ska löpande framställa och offentliggöra statistik över finansmark- naderna, betalningsbalanser och utlandsställningen. får också framställa och offentliggöra statistik som behövs 1.för att banken ska kunna utföra sina uppgifter enligt denna lag, eller 2.för samarbetet inom Europeiska centralbankssystemet, Banken för inter- nationell betalningsutjämning, eller andra internation- ella organisationer. Paragrafen innehåller bestämmelser om statistikverksamhet. Övervägandena finns i avsnitt 7.6. Första stycket, som saknar motsvarighet lag, innehåller en upplysningsbestämmelse om att en av grundläggande upp- gifter är att samla in statistik (artikel 5 i stadgan för europeiska central- bankssystemet och ). Andra stycket, som motsvarar 6 kap. 4 § andra stycket och 9 § tredje stycket lag, innebär ett krav på framställning och offentlig- görande av statistik. I förhållande till lag ersätts uttrycket valuta- och kreditförhållanden av uttrycket finansmarknaderna, dvs. marknaderna såsom betalnings-, försäkrings-, kredit- och värdepappers- Med betalningsbalanser avses en stats position på den globala marknaden, dvs. statens transaktioner med omvärlden (bytes- balans, kapitalbalans och finansiell balans). en stats totala nettoskuldsättning. Tredje stycket, som saknar motsvarighet lag, innebär att Riks- banken också får framställa och offentliggöra statistik som behövs för att 2021/22:41 utföra uppgifter enligt denna lag (punkt 1) och för det internationella samarbetet (punkt 2). Vid behandling av personuppgifter gäller EU:s dataskyddsförordning. I 12 kap. 1 § finns bestämmelser om de finansiella företagens uppgifts- skyldighet på området. statistik får också basera sig på andra uppgifter, t.ex. uppgifter i databas för övervak- ning av och tillsyn över finansmarknaderna eller allmänt tillgängliga källor. 12§ får tillhandahålla och offentliggöra referensvärden enligt Europa- parlamentets och rådets förordning (EU) 2016/1011 av om index som används som referensvärden för finansiella instrument och finansiella avtal eller för att mäta investeringsfonders resultat, och om ändring av direktiven /48/EG och 2014/17/EU och förordning (EU) nr 596/2014. får ta ut avgifter från dem som använder referensvärden enligt första stycket. Paragrafen innehåller bestämmelser om referensvärden. Övervägandena finns i avsnitt 7.7. Enligt första stycket får tillhandahålla och offentliggöra referensvärden enligt och rådets förordning (EU) 2016/1011 av om index som används som referensvärden för finansiella instrument och finansiella avtal eller för att mäta invester- ingsfonders resultat, och om ändring av direktiven /48/EG och 2014/17/EU och förordning (EU) nr 596/2014. Enligt andra stycket får ta ut avgifter från dem som använder referensvärdena. får meddela föreskrifter på området (13 kap. 1 §). 1 § Det överordnade målet för är att upprätthålla varaktigt låg och stabil inflation (prisstabilitetsmålet). Utan att åsidosätta prisstabilitetsmålet ska dessutom bidra till en balanserad utveckling av produktion och sysselsättning (realekonomiska hänsyn). Paragrafen innehåller allmänna bestämmelser om verksam- het med penningpolitik. Övervägandena finns i avsnitt 8.1.1 och 8.1.2. Första meningen motsvarar 1 kap. 2 § andra stycket lag. Att prisstabilitetsmålet är det överordnade målet för verksamhet innebär att det har företräde framför verksamheten enligt 3–6 kap. Upp- gifter och befogenheter som avses i 4–6 §§ ska vidtas i penningpolitiskt syfte. Prisstabilitetsmålet innebär varaktigt låg och stabil inflation. Med infla- tion avses den årliga procentuella förändringen av ett prisindex, inflation , mätt med konsumentprisindex med fast ränta (KPIF). Med uttrycket varaktigt avses att penningpolitiken ska bedrivas på ett sådant sätt att inflationen hålls på en låg och stabil nivå . Inflationsförväntningar från ekonomiska aktörer är i detta sammanhang en central indikator. Det innebär att det inte alltid är lämpligt att så snabbt som möjligt anpassa inflationen till den målsatta nivån. Av andra meningen, som saknar motsvarighet lag, följer att Riks- Prop. 2021/22:41 banken ska ta s.k. realekonomiska hänsyn inom ramen för penningpolitiken. Med detta avses att , utan att åsidosätta prisstabilitetsmålet, ska bidra till en balanserad utveckling av produktion och sysselsättning. Riks- banken ska således ta hänsyn till den realekonomiska utvecklingen utöver dess inverkan på inflationstakten. Bestämmelsen möjliggör en s.k. flexibel inflationsmålspolitik, vilket innebär att som den försöker uppnå inflationsmålet också tar hänsyn till hur realekonomin utvecklas, t.ex. kan den vid behov anpassa den tidshorisont inom vilken pris- stabilitetsmålet ska uppnås. Prisstabilitetsmålet hindrar inte att beaktar finansiella obalanser på kreditmarknaden inom ramen för åtgärder på penningpolitikens område genom att anpassa den tidshorisont inom vilken prisstabilitetsmålet ska uppnås. 2 § ska tillämpa det växelkurssystem som regeringen har beslutat om enligt lagen (1998:1404) om valutapolitik. Paragrafen innehåller bestämmelser om hur växelkurssystemet ska tilläm- pas. Övervägandena finns i avsnitt 8.1.3. Paragrafen, som motsvarar 7 kap. 1 § lag, innebär att Riks- banken ska tillämpa växelkurssystemet. Att tillämpningen av växelkurssystemet ska ske utan att prisstabilitets- målet åsidosätts följer av 1 §. Växelkurssystemet ska i sin tur vara förenligt med prisstabilitetsmålet (2 § lagen [1998:1404] om valutapolitik). Avsikten är att prisstabilitetsmålet och växelkurssystemet ska förhålla sig till varandra. Hur de växelverkar är beroende av om växelkursen är fast eller rörlig. För kan växelkurssystemet påverka utformningen av styrräntan och valutainterventioner. 3 § ska, efter godkännande, besluta om precisering av pris- stabilitetsmålet. Paragrafen innehåller bestämmelser om hur prisstabilitetsmålet ska precis- eras. Övervägandena finns i avsnitt 8.1.4. Paragrafen, som saknar motsvarighet lag, innebär att Riks- banken ska besluta om precisering av prisstabilitetsmålet, dvs. utforma prisstabilitetsmålet utifrån t.ex. ett visst index och en viss ökningstakt av detta. Paragrafen utformas efter synpunkt från Lagrådet. Om beslutet inte godkänns, gäller närmast föregående beslut om precisering av prisstabilitetsmålet. Paragrafen innebär att den nuvarande preciseringen av prisstabilitets- målet – inflation , mätt med konsumentprisindex med fast ränta (KPIF) – gäller till dess att väcker frågan om en ny precisering av prisstabilitetsmålet. 4 § får, i förhållande till finansiella företag, 1.ta emot inlåning, 2.lämna krediter i svenska kronor och utländsk valuta mot betryggande säker- 3.ingå återköpsavtal, och 4.köpa och sälja svenska statspapper. ska bestämma styrränta för transaktioner som anges i första stycket 1–3. Paragrafen innehåller bestämmelser om inlåning, kreditgivning, återköps- avtal och handel med statspapper. Övervägandena finns i avsnitt 8.2.1. Paragrafen, som delvis motsvarar 6 kap. 5 § första stycket 1 och 2 lag, reglerar vissa s.k. penningpolitiska verktyg som gäller i förhål- lande till finansiella företag. Första stycket 1 gäller inlåning. Första stycket 2 gäller kreditgivning. Eftersom de penningpolitiska verktygen används för att påverka räntorna i bedrivs penning- politiken i svenska kronor. Bestämmelsen möjliggör dock kreditgivning i utländsk valuta om det är ett mer ändamålsenligt sätt att påverka pris- stabiliteten i . I bestämmelsen ställs krav på betryggande säkerhet. Med säkerheter avses t.ex. panträtt i finansiella instrument och pantsätt- ning av inlåning i eller andra centralbanker. Första stycket 3 gäller återköpsavtal, inbegripet återköpsavtal om finan- siella instrument. Med återköpsavtal avses avtal om köp eller byte av finansiella instrument med en samtidig överenskommelse om en försäljning eller återlämnade av sådana instrument av samma mängd och slag vid en viss senare tidpunkt till ett förutbestämt pris, eller omvänt. Återköpsavtal kan avse olika slags finansiella instrument så länge som dessa, efter even- tuellt värderingsavdrag m.m., motsvarar en betryggande säkerhet som avses i andra punkten. Återköpsavtalen kan avse köp i såväl svenska kronor som utländsk valuta. Av första stycket 4 följer att får köpa och sälja svenska stats- papper på andrahandsmarknaden, dvs. handel med statspapper som inte är nyemitterade. Med statspapper avses detsamma som i 1 kap. 4 § första stycket lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden (LVM), dvs. ett skuldinstrument som har emitterats av staten. Andra stycket ger uttryck för en central del av penningpolitiken, nämligen räntestyrning. Den innebär att utifrån prisstabilitetsmålet ska bestämma styrränta för transaktioner som avses i första stycket 1–3. bestämmer också villkoren för transaktionerna, innefattande prissättning och volym. 2.ge ut och omsätta egna skuldebrev i svenska kronor, och 3.om det finns synnerliga skäl köpa och sälja andra finansiella instrument än sådana statspapper som avses i 4 § första stycket 4. Paragrafen innehåller bestämmelser om valutainterventioner, utgivande av skuldebrev och handel med finansiella instrument som inte är statspapper. Övervägandena finns i avsnitt 8.2.2. Paragrafen, som delvis motsvarar 6 kap. 5 § första stycket 2 och 3 lag, reglerar vissa penningpolitiska verktyg. Punkt 1 gäller valutainterventioner, dvs. köp eller försäljning av Prop. 2021/22:41 utländsk valuta, utländska statspapper eller finansiella derivatinstrument som avser valutor i syfte att påverka kronans växelkurs. Det handlar om åtgärder som vidtas för att påverka kronans växelkurs i förhållande till andra valutor, dvs. kronans s.k. externa värde. Beroende av växelkurs- system kan en valutaintervention vidtas antingen för att säkerställa att den svenska prisnivån utvecklas i linje med den prisnivå som gäller i det valutaområde som den svenska kronan knyts till genom att upprätthålla ett växelkursmål eller för att uppnå prisstabilitet genom t.ex. ett inflationsmål. Vid rörlig växelkurs innebär det att inte kan genomföra valutainterventioner som syftar till att säkra kronans värde gentemot en annan valuta i sådan utsträckning eller på sådant sätt att det i praktiken innebär en fast växelkurs. Bestämmelsen utgör inte hinder mot att vidtar valuta- interventioner i syfte att mildra kortsiktig volatilitet, dvs. prisrörlighet, i växelkursen. En intervention måste dock alltid vidtas i penningpolitiskt syfte och måste vara förenlig med prisstabilitetsmålet. Enligt punkt 2 får också ge ut och omsätta skuldebrev i svenska kronor. Motsatsvis gäller att inte får ge ut egna skuldebrev i utländsk valuta. Punkt 3 gäller köp och försäljning av andra finansiella instrument än statspapper (s.k. privata värdepapper). Dessa åtgärder förutsätter att det föreligger synnerliga skäl. Kravet på synnerliga skäl innebär dels att transaktioner bör aktualiseras först om transaktioner enligt 4 § första stycket inte kan antas få den effekt på ekonomin som efter- strävar, dels att handel med privata värdepapper endast får ske om det står i rimligt förhållande till hur åtgärden förväntas påverka risker för statens finanser, inbegripet finanser. Åtgärder enligt 4 § första stycket måste alltså inte ha prövats innan transaktioner enligt den aktuella bestämmelsen genomförs. Det är således fråga om ett hypotetiskt test. 6 § får kräva att en viss andel av ett finansiellt företags placeringar eller förbindelser ska motsvaras av företagets inlåning i (kassakrav). får besluta att ett finansiellt företag som inte uppfyller kassakraven ska betala en sanktionsavgift till staten. Avgiften ska uppgå till ett belopp som motsvarar en ränta på underskottet som för uppgår till den gällande styrräntan med ett tillägg av , dock lägst . Sanktionsavgiften får helt eller delvis sättas ned, om det finns särskilda skäl. Paragrafen innehåller bestämmelser om kassakrav. Övervägandena finns i avsnitt 8.2.3. Första stycket, som motsvarar 6 kap. 6 § lag, innehåller bestämmelser om möjlighet att i penningpolitiskt syfte kräva att ett finansiellt företag håller tillgångar som motsvaras av inlåningen i , s.k. kassakrav. I förhållande till lag har bestämmel- serna om kassakravens storlek tagits bort. Andra stycket, som motsvarar 11 kap. 1 § och 2 § första stycket lag, innehåller bestämmelser om sanktionsavgift. I förhållande till lag har bestämmelserna om sanktionsavgiftens storlek anpassats till att negativ styrränta kan förekomma. 2021/22:41 Tredje stycket, som motsvarar 11 kap. 2 § andra stycket lag, innebär att sanktionsavgiften helt eller delvis får sättas ned, om det finns särskilda skäl. Kassakrav är ett penningpolitiskt verktyg. Motsatsvis gäller att kassa- krav inte får ställas vid tillämpning av 3 kap. får meddela föreskrifter om kassakraven (13 kap. 1 §). 7 § ska skyndsamt informera det statsråd som regeringen utser om viktiga penningpolitiska beslut som banken har fattat. Paragrafen innehåller bestämmelser om information till statsråd om viktiga penningpolitiska beslut. Övervägandena finns i avsnitt 8.3. Paragrafen motsvarar 6 kap. 3 § lag med den skillnaden att informationen ska lämnas först efter det att beslutet har fattats. I begreppet skyndsamt ligger att informationen ska lämnas utan dröjsmål, beroende på omständigheterna. 1 § ska, utan att åsidosätta prisstabilitetsmålet, bidra till att det finans- iella systemet är stabilt och effektivt, inbegripet att allmänheten ska kunna göra betalningar. Paragrafen innehåller allmänna bestämmelser om verksam- het med det finansiella systemet. Övervägandena finns i avsnitt 9.1. I paragrafen, som saknar motsvarighet lag, klargörs att ska bidra till att det finansiella systemet är stabilt och effektivt. Det finansiella systemet är stabilt och effektivt när det kan upprätthålla sina grundläggande funktioner och är tillräckligt motståndskraftigt för att fortsätta att göra det. Prisstabilitetsmålet är det överordnade målet för verksam- het (2 kap. 1 §). I paragrafen klargörs att prisstabilitetsmålet har företräde framför verksamheten enligt detta kapitel. ska alltså utföra de uppgifter och befogenheter som den har enligt 2–11 §§ i syfte att bidra till att det finansiella systemet är stabilt och effektivt utan att åsidosätta prisstabilitetsmålet. I att bidra till att det finansiella systemet är stabilt och effektivt ingår att allmänheten, dvs. hushåll och företag, ska kunna göra betalningar. Med betalningar avses elektroniska betalningar och betalningar med kontanter och andra betalmedel enligt 4 kap. Bestämmelser om med- verkan vid betalningar för statens räkning finns i 3 kap. 4 §. 2 § ska tillhandahålla system för avveckling av betalningar. bestämmer vilka finansiella företag och myndigheter som får delta i bankens system för avveckling av betalningar. Banken får ta ut avgifter från deltagarna. Paragrafen innehåller bestämmelser om betalningsavveck- lingssystem. Övervägandena finns i avsnitt 9.2.1. Grundläggande bestämmelser på området finns i lagen (1999:1309) om system för avveckling av förpliktelser på finansmarknaden (avvecklings- lagen). Första stycket motsvarar 6 kap. 7 § första stycket lag med den skillnaden att det ställs upp ett krav på att ska tillhandahålla (ett eller flera) betalningsavvecklingssystem. Innebörden av det är att ska se till att det svenska finansiella systemet kan genomföra betalningsavveckling i centralbankspengar. Kravet utgör inget hinder mot att någon annan tillhandahåller den tekniska plattform som krävs. Enligt andra stycket bestämmer vilka finansiella företag och myndigheter som får delta i bankens betalningsavvecklingssystem och får ta ut avgifter från deltagarna. Bestämmelsen innebär att inte samtliga företag som omfattas av avvecklingslagen har rätt att delta i avvecklingssystem. ska dock beakta principer om fritt tillträde och neutralitet. Systemet kan regleras genom att meddelar föreskrifter enligt 13 kap. 1 § eller genom att ingår avtal med vissa villkor med berörda företag. 3 § får, i fråga om bankens system för avveckling av betalningar, 1.ta emot inlåning från deltagarna, och 2.mot betryggande säkerhet lämna kortfristiga krediter i svenska kronor till deltagarna i syfte att främja systemets funktionssätt. En kredit enligt första stycket 2 får lämnas till om den 1.inte löper längre än , och 2.är förenlig med de åtaganden som följer av medlemskap i unionen. behöver inte ställa säkerhet. Paragrafen innehåller bestämmelser om betalningsavveck- lingssystem. Paragrafen utformas i enlighet med Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 9.2.2. Enligt första stycket 1, som saknar motsvarighet lag, får Riks- banken ta emot inlåning från deltagarna i betalningsavveck- lingssystem. Befogenheten att ta emot inlåning från deltagarna i det aktu- ella systemet ska ske i syfte att bidra till att det finansiella systemet är stabilt och effektivt (1 §). Enligt första stycket 2, som motsvarar 6 kap. 7 § andra stycket lag, får bevilja kredit om det behövs för att främja funktions- sättet i bankens betalningsavvecklingssystem. Kreditgivning innebär typiskt sett att betalningsavveckling effektiviseras. Med kravet på betrygg- ande säkerhet avses detsamma som i 2 kap. 4 §. Enligt andra stycket, som motsvarar 8 kap. 1 § fjärde stycket lag, får kreditgivning enligt första stycket 2 till inte löpa längre än . Det innebär att krediterna ska förbli begränsade till den aktuella tidsperioden och någon förlängning är inte möjlig. En ytterligare förutsättning är att sådan kreditgivning är förenlig med de åtaganden som följer av medlemskap i , framför allt förbudet mot monetär finansiering (1 kap. 6 §). Enligt tredje stycket, som motsvarar 6 kap. 7 § andra stycket lag, behöver inte ställa säkerhet. 4 § ska ta emot betalningar till staten och förmedla utbetalningar för statens räkning. får ta emot inlåning från staten. Paragrafen innehåller bestämmelser om betalningar till och från staten och inlåning från staten. Övervägandena finns i avsnitt 9.2.3. Första stycket motsvarar 8 kap. 1 § första stycket lag och gäller betalningar till och från staten. Staten innefattar myndigheter och affärsverk (prop. 1986/87:143 s. 71). Betalningar för statens räkning ska göras med medel på statens konto i eller med en sådan kort- fristig kredit som får lämnas till staten och som därefter regleras av staten. Av andra stycket, som motsvarar 8 kap. 1 § andra stycket lag, följer att får ta emot inlåning från staten. Om staten har kvar medel i betalningsavvecklingssystem efter stängning innebär det att staten har ett tillgodohavande på medlen hos . 5§ får medverka i andra avvecklings-, betalnings- och clearingsystem inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet än sådana som avses i 2 §. Paragrafen innehåller bestämmelser om medverkan i andra avvecklings-, betalnings- och clearingsystem inom EES än betalningsav- vecklingssystem. Övervägandena finns i avsnitt 9.2.1. Paragrafen, som motsvarar 6 kap. 7 § första stycket lag, innebär att får medverka i andra avvecklings-, betalnings- och clearingsystem inom EES än bankens betalningsavvecklingssystem såsom inom ramen för ECBS:s system för betalningsavveckling, avveckling i svenska kronor vid värdepapperstransaktioner på olika plattformar inom EES eller samarbete med centralbanker eller mellanstatliga organ. Bestämmelser om medverkan vid avveckling av betal- ningar från eller till andra centralbanker och internationella finansorgan finns i 6 kap. 6 §. 6 § Om det behövs för att motverka en allvarlig störning i det finansiella systemet i , får 1.mot betryggande säkerhet lämna krediter i svenska kronor eller utländsk valuta till a)finansiella företag som avses i 1 kap. 2 § 1, b)finansiella företag avses i 1 kap. 2 § 2 och bedriver verksamhet från filial i och c)finansiella företag som avses i 1 kap. 2 § 1 och 2 och är centrala motparter, 2.ingå återköpsavtal med finansiella företag som avses i 1, och 3.om det finns synnerliga skäl köpa och sälja finansiella instrument till förut- bestämda priser i syfte att tillfälligt stödja systemviktiga finansiella marknaders funktionssätt. Paragrafen innehåller bestämmelser om generellt likviditetsstöd. Överväg- andena finns i avsnitt 9.2.4. Paragrafen, som saknar motsvarighet lag, innebär att Riks- banken får lämna generellt likviditetsstöd och köpa och sälja finansiella instrument såsom en marknadsgarant för att motverka en allvarlig störning i det finansiella systemet. får enligt punkt 1 lämna stöd i form av krediter mot betrygg- ande säkerhet i svenska kronor eller utländsk valuta. Med betryggande säkerhet avses detsamma som i 2 kap. 4 §. Att säkerheten ska vara betryggande både för krediter som lämnas enligt 2 kap. och detta kapitel hindrar inte att de säkerheter som får accepteras kan skilja sig åt beroende på syftet med krediten. Kravet på betryggande säkerhet kan uppnås genom Prop. 2021/22:41 att kräver mer säkerheter för ett givet kreditbelopp, dvs. ett större värderingsavdrag. Enligt punkt 2 får också lämna stöd genom återköpsavtal. Med återköpsavtal avses detsamma som i 2 kap. 4 §. får acceptera alla slags finansiella instrument under förutsättning att dessa, efter eventuella värderingsavdrag, motsvarar en betryggande säkerhet. Av det följer att återköpsavtalen får avse både köp och byte av finansiella instrument. Återköpsavtalen kan avse köp i såväl svenska kronor som utländsk valuta.