prop · H803188 · 2021-04-29 00:00:00 — 60 § Om en undersökning enligt 57 § orsakar skada eller intrång, ska den som genomför undersökningen betala ersättning för detta. I mål om ersättning ska expropriationslagen (1972:719) tillämpas. I paragrafen, som inte har någon tidigare motsvarighet, regleras en skyldighet för den som genomför en undersökning att betala ersättning för skada eller intrång. Övervägandena finns i avsnitt 14.3. Skyldigheten att betala ersättning enligt första stycket uppkommer så snart undersökningen föranleder skada eller intrång. Detta gäller oavsett om den som genomfört undersökningen varit aktsam eller inte. Som anges i andra stycket ska expropriationslagen tillämpas i mål om Prop. 2020/21:188 ersättning. Talan om ersättning väcks vid mark- och miljödomstolen. Att expropriationslagen tillämpas innebär även att den lagens särskilda be- stämmelser om rättegångskostnad är tillämpliga. 61 § får kräva att den som ska genomföra en undersökning enligt 57 § ställer säkerhet för framtida ersättningsanspråk innan undersökningen påbörjas. Staten, kommuner, regioner och kommunalförbund behöver inte ställa säkerhet. I paragrafen, som inte har någon tidigare motsvarighet, regleras säkerhet för framtida ersättningsanspråk från den som lider skada av en undersökning. Övervägandena finns i avsnitt 14.3. Ställande av säkerhet enligt första stycket bör komma i fråga främst om den som innehar fastigheten begär det. får då göra en preliminär bedömning av hur stora anspråk som kan bli aktuella. Undantaget enligt andra stycket har praktisk betydelse främst när det gäller en undersökning som ska genomföras av . 62 § får besluta att en undersökning enligt 57 § får påbörjas innan beslutet om tillträde har fått laga kraft, om den som ska genomföra undersökningen 1.har ställt säkerhet för framtida ersättningsanspråk, eller 2.är staten, en kommun, en region eller ett kommunalförbund. I paragrafen, som inte har någon tidigare motsvarighet, anges när en undersökning får påbörjas trots att beslut om tillträde inte har fått laga kraft. Övervägandena finns i avsnitt 14.4. På samma sätt som enligt föregående paragraf har andra punkten praktisk betydelse främst när det gäller . Delgivning och kungörelse av nätmyndighetens beslut 63 § beslut i en fråga om nätkoncession ska delges sökanden och de sakägare som har yttrat sig i ärendet. I paragrafen, som inte har någon tidigare motsvarighet, regleras delgivningen av beslut i koncessionsfrågor. Övervägandena finns i avsnitt 15. Samtliga de beslut som anges i 64 § är beslut i frågor om nätkoncession i paragrafens mening. Det finns även andra beslut enligt kapitlet som är sådana beslut. beslut ska delges sökanden och de sakägare som har yttrat sig i ärendet. I övrigt regleras frågan om hur en part ska underrättas om ett beslut i 33 § förvaltningslagen (2017:900). 64 § ska genom ett meddelande i Post- och kungöra ett beslut 1.att bevilja nätkoncession enligt 1 §, 2.att medge byggande eller användning enligt 8 §, 3.att förlänga en nätkoncessions giltighetstid enligt 22, 25 eller 26 §, 4.att ändra en nätkoncession enligt 27 eller 28 §, 5. att ändra eller upphäva ett koncessionsvillkor enligt 29 eller 30 §, 2020/21:188 6. om vad som ska gälla för en nätkoncession efter en omprövning enligt 31 §, 7.att lägga samman nätkoncessioner enligt 39 §, och 8.att dela upp en nätkoncession enligt 41 §. I meddelandet ska beslutets huvudsakliga innehåll och var beslutet hålls tillgängligt anges. I paragrafen, som inte har någon tidigare motsvarighet, regleras kungörelse av vissa beslut i koncessionsfrågor. Övervägandena finns i avsnitt 15. ska kungöra sådana beslut som anges i första stycket. Kungörelsen innebär att även okända sakägare underrättas om beslutet. Meddelandet i Post- och behöver inte återge beslutet i dess helhet utan ska ha det innehåll som anges i andra stycket. efter kungörelsen börjar tiden för överklagande att löpa (13 kap. 9 § andra stycket). 65 § ska senast den dag som ett meddelande kungörs enligt 64 § skicka meddelandet till de kända sakägare som inte ska delges beslutet enligt 63 §. Paragrafen, som inte har någon tidigare motsvarighet, innehåller ett krav på underrättelse till sakägare om ett sådant beslut som ska kungöras enligt 64 §. Övervägandena finns i avsnitt 15. Kravet gäller i fråga om sådana kända sakägare som inte har yttrat sig i ärendet. Sökanden och de sakägare som har yttrat sig ska delges beslutet enligt 63 §. Okända sakägare täcks in av kungörelsen. Det ställs inget krav på att de aktuella sakägarna ska informeras om något annat än det som ska framgå av det meddelande som kungörs, dvs. beslutets huvudsakliga innehåll och var beslutet hålls tillgängligt. Meddelandet behöver inte delges sakägarna. I fråga om tiden för överklagande för en känd sakägare gäller 13 kap. 9 § andra stycket. 66 § Innehavaren av en elektrisk ledning som har dragits fram inom området för en befintlig allmän väg, enskild väg som hålls öppen för trafik, järnväg, tunnelbana eller spårväg eller kanal eller annan sådan vattentrafikled (trafikled) ska vid en ändring av trafikleden 1.vidta de åtgärder med ledningen som behövs för att ändringen av trafikleden ska kunna genomföras, och 2.svara för kostnaderna för dessa åtgärder. I paragrafen regleras en skyldighet för en ledningsinnehavare att vidta och bekosta åtgärder med ledningen för att det ska vara möjligt att ändra en trafikled. Paragrafen överensstämmer i sak med hittillsvarande 2 kap. 22 §. 67 § Om syftet med en ledning är att överföra el för belysning av en allmän väg, ska väghållaren ersätta ledningens innehavare för de kostnader som avses i 66 §. Om ledningen även har något annat ändamål, ska ersättningen bestämmas efter vad som är skäligt med hänsyn till omständigheterna. I paragrafen regleras ett undantag från huvudregeln i 66 § att det är Prop. 2020/21:188 ledningens innehavare som svarar för kostnaderna. stämmer i sak med hittillsvarande 2 kap. 23 § första stycket. 68 § Om det i ett fall som avses i 66 § har vidtagits åtgärder med en ledning där denna korsar en trafikled, ska den som förvaltar trafikleden ersätta ledningens innehavare för kostnaderna för andra åtgärder än flyttning av stolpe, stag eller liknande anordningar inom trafikledens område. I paragrafen regleras kostnadsansvaret i vissa fall då ledningar korsar en trafikled. Den överensstämmer i sak med hittillsvarande 2 kap. 23 § andra stycket. 69 § Om en elektrisk ledning som har dragits fram inom ett område för en befintlig trafikled medför ökade kostnader för trafikledens underhåll, ska innehavaren av ledningen ersätta dessa ökade kostnader. I paragrafen regleras en ledningsinnehavares ansvar för kostnader för underhållet av en trafikled. Den överensstämmer i sak med hittillsvarande 2 kap. 24 §. 70 § Om arbete på en ledning som är belägen inom ett område för någon annan trafikled än allmän väg kan inverka på trafiksäkerheten eller om arbetet medför större ingrepp i trafikleden, ska det utföras efter anvisningar av den som förvaltar trafikleden eller genom förvaltarens försorg. Ledningens innehavare svarar för kostnaderna för arbetet, om inte något annat följer av 68 §. I fråga om arbete med en ledning inom ett område för allmän väg gäller särskilda bestämmelser. I paragrafen regleras arbete på en ledning som är belägen inom ett område för en trafikled. Den överensstämmer i sak med hittillsvarande 2 kap. 25 §. 71 § Innehavaren av en starkströmsledning inom ett område för järnväg ska ersätta kostnader eller skador som orsakas den som förvaltar järnvägsinfrastrukturen eller utför järnvägstrafik genom att ledningen dras fram, används eller underhålls. I paragrafen regleras den skyldighet innehavaren av en starkströmsledning har att ersätta kostnader eller skador som orsakas den som förvaltar järnvägsinfrastrukturen eller utför järnvägstrafik. Paragrafen överensstämmer i sak med hittillsvarande 2 kap. 26 §. 3 kap. Nätverksamhet m.m. 3 § Redovisning av nätverksamhet som grundas på nätkoncession för område ska avse varje område för sig. ska dock besluta att en nätkonces- sionshavares samtliga områden som ligger geografiskt nära varandra ska redovisas samlat, om inte områdena sammantagna utgör en olämplig enhet för nätverksam- Beslut i frågan om huruvida områden som avses i första stycket ska omfattas av samlad redovisning ska fattas när det finns ett beslut, som har fått laga kraft, att bevilja nätkoncession enligt 2 kap. 1 §, om ändring av gränserna för en nät- 2020/21:188 koncession för område enligt 2 kap. 38 §, om tillstånd till överlåtelse av nätkoncession enligt 2 kap. 43 § eller om återkallelse av nätkoncession enligt 2 kap. 49 §. Ett sådant beslut får också fattas när det behövs med anledning av ändrade förhållanden i övrigt. I ett beslut om samlad redovisning eller ändring av ett sådant beslut ska det anges när den samlade redovisningen ska påbörjas eller upphöra. Paragrafen reglerar redovisning av nätverksamhet som grundas på nätkoncession för område. I paragrafen görs följdändringar i anslutning till det nya 2 kap. Den är i sak oförändrad. 5 kap. Intäktsram för nätverksamhet 36 § Om nätmyndigheten ändrar gränserna för en nätkoncession för område enligt 2 kap. 38 §, ska myndigheten besluta om den fördelning av berörda intäktsramar som är proportionerlig i förhållande till hur stor del av kapitalbasen som är hänförlig till gränsändringen och på samma sätt fördela intäkter som överstiger eller understiger intäktsramen och överdebiteringstillägg. Fördelningen får dock göras på ett annat sätt, om det finns särskilda skäl. Paragrafen reglerar intäktsramens fördelning vid ändring av gränserna för en nätkoncession för område. I paragrafen görs en följdändring i anslutning till det nya 2 kap. Den är i sak oförändrad. 13 kap. Övriga bestämmelser 1 § Till böter eller fängelse i högst döms den som uppsåtligen eller av oaktsamhet 1.bryter mot 2 kap. 1 eller 3 §, eller 2.bryter mot villkor som meddelats med stöd av 2 kap. 18 §. Till böter döms den som uppsåtligen eller av oaktsamhet 1.bryter mot 2 kap. 47 §, eller 2.bryter mot föreskrifter som har meddelats med stöd av 8 kap. 3 d §. I ringa fall döms inte till ansvar. I paragrafen, som innehåller ansvarsbestämmelser, görs följdändringar. Första stycket och andra stycket första punkten ändras endast redaktio- I andra stycket andra punkten görs en redaktionell ändring som ansluter till tidigare ändringar i 8 kap. (prop. 2017/18:93). Genom en lagändring som trädde i kraft flyttades normgivningsbemyndigandet i dittillsvarande 8 kap. 1 § andra stycket till en egen paragraf, 8 kap. 3 d §. Av förbiseende gjordes inte någon motsvarande ändring i förevarande paragraf. 5 § Följande beslut av nätmyndigheten får överklagas till regeringen: 1. beslut enligt 2 kap. 1, 6–9, 22, 25–29, 31, 39, 41, 43, 44 och 48 §§, om ärendet avser en ledning som ingår i ett transmissionsnät, 2. beslut att inte inleda en omprövning efter en ansökan som avses i 2 kap. 32 §, Prop. 2020/21:188 om ärendet avser en ledning som ingår i ett transmissionsnät eller avser en 3. beslut i frågor om tillträde till mark enligt 2 kap. 57 och 62 §§. I paragrafen regleras överklagande till regeringen av beslut enligt 2 kap. I sak ändras den på så sätt att vissa beslut som fattar enligt nya bestämmelser i det kapitlet ska överklagas till regeringen. Övervägandena finns i avsnitt 16. Första punkten motsvarar delvis hittillsvarande första stycket. Utöver de beslut i frågor om nätkoncession för linje som ska överklagas till regeringen enligt den hittillsvarande ordningen ska även beslut om omedelbar giltighet av beslut om nätkoncession eller medgivande att bygga eller använda en anläggning (2 kap. 9 §), fortsatt giltighet för att en ledning ska kunna tas ur bruk utan att det påverkar elförsörjningen (2 kap. 25 §), ändring (2 kap. 27 och 28 §§), sammanläggning (2 kap. 39 §) och delning (2 kap. 41 §) överklagas till regeringen, om ärendet avser en ledning som ingår i ett transmissionsnät. Andra punkten överensstämmer i sak med hittillsvarande andra stycket. Enligt tredje punkten ska även beslut om tillträde till mark för undersökning överklagas till regeringen. Överklagande till mark- och miljödomstol 6 § Andra beslut av nätmyndigheten enligt 2 kap. än de som anges i 5 § får överklagas till mark- och miljödomstol. Beslut enligt 2 kap. 32 § att inleda en omprövning får dock inte överklagas. I paragrafen regleras överklagande till mark- och miljödomstol av beslut enligt 2 kap. Den ändras endast redaktionellt. Miljöorganisationers rätt att överklaga 8 § En sådan ideell förening eller annan juridisk person som avses i 16 kap. 13 § får överklaga nätmyndighetens beslut enligt 2 kap. 1, 6–8, 22, 26, 29, 31, 43, 44 och 48 §§ samt beslut att inte inleda en omprövning efter en ansökan som avses i 2 kap. 32 §, om beslutet avser en anläggning för starkströmsluftledning med en spänning på minst 220 kilovolt och en längd av . I paragrafen, som får en ny beteckning, regleras miljöorganisationers rätt att överklaga vissa beslut i koncessionsfrågor. Den överensstämmer i sak med hittillsvarande 9 § första stycket. En bestämmelse som motsvarar hittillsvarande 9 § andra stycket finns i nya 9 § tredje stycket. 9 § Bestämmelser om hur beslut överklagas och överklagandetiden finns i 43 och 44 §§ förvaltningslagen (2017:900). När det gäller sådana beslut som ska kungöras enligt 2 kap. 64 § räknas dock tiden för överklagande, för den som inte ska delges beslutet enligt 2 kap. 63 §, från den dag som infaller efter det att beslutet har kungjorts i Post- och . 2020/21:188 Den som vill överklaga ett beslut med stöd av 8 § ska göra det innan tiden för överklagande har gått ut för parterna och övriga sakägare. I paragrafen, som är ny, regleras hur man överklagar beslut som förvaltningsmyndigheter har fattat enligt lagen. Övervägandena finns i avsnitt 15. I första stycket finns en upplysning om att det finns bestämmelser om hur man överklagar och överklagandetiden i förvaltningslagen. Andra stycket innebär en avvikelse från det som föreskrivs i förvaltningslagen i fråga om tiden för överklagande när det gäller sådana beslut som ska kungöras enligt 2 kap. 64 §. För alla som inte ska delges beslutet enligt 2 kap. 63 § räknas tiden för överklagande av ett sådant beslut från den dag som infaller efter det att beslutet har kungjorts i Post- och . Tiden för överklagande ska räknas på det angivna sättet för alla som inte är parter, även om inte skulle ha uppfyllt skyldigheten att skicka ett meddelande till övriga kända sakägare enligt 2 kap. 64 §. För sökanden och de sakägare som har yttrat sig i ärendet gäller den allmänna regeln som utgår ifrån när klaganden fick del av beslutet (44 § förvaltningslagen). Tredje stycket överensstämmer i sak med hittillsvarande 9 § andra stycket. 1.Denna lag träder i kraft . 2.När det gäller en ledning som drogs fram före ska 2 kap. 51 § tillämpas endast om a) ledningen var i bruk eller togs i bruk därefter och återställningsåtgärderna behövs från allmän synpunkt, eller b) ledningen inte längre får användas till följd av ett beslut om ändring av nätkoncessionen enligt 2 kap. 27 eller 28 §. 3.Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om överklagande av beslut som har meddelats före ikraftträdandet. Enligt första punkten träder lagändringarna i kraft . Andra punkten motsvarar i huvudsak punkten 7 i övergångsbestäm- melserna till lagen i dess ursprungliga lydelse. Övergångsbestämmelsen begränsar skyldigheten att vidta återställningsåtgärder när det gäller en ledning som drogs fram före . Begränsningen gäller dock endast om skälet till att ledningen inte längre får användas är att nätkoncessionen har återkallats. Skyldigheten enligt nya 2 kap. 51 § ska alltså gälla fullt ut när en ledning tas ur bruk med anledning av att nätkoncessionen ändrats på ansökan av nätkoncessionshavaren enligt 2 kap. 27 eller 28 §. Av tredje punkten följer att 13 kap. 9 § andra stycket inte ska tillämpas när det gäller tiden för överklagande av ett beslut som meddelas före ikraftträdandet. När det gäller enskilda betyder det att oavsett vem som överklagar ska överklagandet ha kommit in till från den dag då den som överklagar fick del av beslutet genom myndigheten, dvs. enligt den ordning som har gällt (44 § förvaltningslagen). Övervägandena finns i avsnitt 19. Förslaget till lag om ändring i ledningsrättslagen (1973:1144) 17 § Om en förrättning avser en ledning för vilken koncession krävs men ännu inte erhållits, får förrättningen inledas, om den som ska bevilja koncessionen medger det. Ett medgivande får avse en viss del av förrättningen, om förrättningen avser ledningsrätt för en starkströmsledning. Paragrafen ändras för att möjliggöra fler delvis parallella processer hos och lantmäterimyndigheten. Övervägandena finns i avsnitt 17. Första stycket är i sak oförändrat. Av andra stycket, som är nytt, följer att den beslutande myndigheten i ärenden om att bevilja nätkoncession, det vill säga eller regeringen, kan begränsa ett medgivande att ledningsrättsförfarandet får inledas till att endast avse vissa delar av förrättningen. Ett medgivande kan därmed lämnas i betydligt fler fall än som varit fallet. Exempel på ett moment som kan påbörjas är arkivutredning i syfte att utreda sakägarkretsen. För att kunna göra detta måste ett utkast till förrättningskarta kunna tas fram. Ett utkast till beskrivning måste kunna utarbetas, eftersom det av den framgår vilka befogenheter som gäller för ledningen, t.ex. ledningsgatans bredd, vilket i sin tur avgränsar kretsen av berörda fastigheter. Även föreskrifter som följer med ledningsbeslutet påverkar sakägarkretsen. Vid behov bör även fastighetsbestämning kunna utföras. Eftersom förutsättningarna kan förändras, kan det bli aktuellt för att utöka sitt medgivande efter hand. 22.3Förslaget till lag om ändring i lagen (1998:812) med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet Rådighet över vatten m.m. 4 § Den som vill bedriva vattenverksamhet har för detta ändamål rådighet som anges i 1 §, om vattenverksamheten innebär 2.vattentäkt för allmän vattenförsörjning, allmän värmeförsörjning eller bevattning, 4.vattenverksamhet som behövs för allmän väg, allmän farled eller allmän hamn, 5.vattenverksamhet som behövs för att motverka förorening genom avloppsvatten, 6.vattenverksamhet som behövs för järnväg, eller 7.vattenverksamhet som behövs för en starkströmsledning för vilken nätkoncession för linje krävs. I paragrafen regleras vem som i vissa fall ska anses ha rådighet över vatten. Den ändras genom ett tillägg om att den som vill bedriva vattenverksamhet 2020/21:188 har rådighet för vattenverksamhet som behövs för en starkströmsledning för vilken nätkoncession för linje krävs. Övervägandena finns i avsnitt 18. För att få bedriva vattenverksamhet ska verksamhetsutövaren ha rådighet över vattnet inom det område där verksamheten ska bedrivas. Rådighet kan följa av äganderätt till en fastighet, genom upplåtelse från fastighetsägaren, genom tvångsrätt där så är särskilt föreskrivet och i vissa speciella fall av lagen. De sistnämnda speciella fallen regleras i paragrafen. De situationer som ger s.k. legal rådighet på detta sätt har huvudsakligen sin grund i någon form av allmänt ändamål. I en ny sjunde punkt i paragrafen regleras att ett nätföretag har legal rådighet om vattenverksamheten behövs för starkströmsledning för vilken nätkoncession för linje krävs, se 2 kap. 1 och 2 §§ ellagen (1997:857). Sammanfattning av promemorian i relevanta delar Säkerhet för kostnader för återställningsåtgärder I promemorian föreslås att frågor om ytterligare säkerhet för kostnaderna för återställningsåtgärder alltid ska prövas av den myndighet som prövar frågan om nätkoncession. Överväganden och förslag redovisas i avsnitt 7.2. 2020/21:188 Bilaga 1 Ändrad giltighetstid för en tidsbegränsad nätkoncession Giltighetstiden för en nätkoncession för linje som har meddelats för ska enligt promemorians förslag få förlängas utan några begränsningar med anknytning till den återstående giltighetstiden. Om en ansökan om förlängning av giltighetstiden avslås eller avvisas, ska prövningsmyndigheten få besluta att nätkoncessionen ska fortsätta att gälla som krävs för att ledningen ska kunna tas ur bruk utan att det påverkar elförsörjningen. Tiden ska dock få bestämmas till för beslutet endast om det finns särskilda skäl. Överväganden och förslag redovisas i avsnitt 7.3. Laga kraft för koncessionsbeslut För att säkerställa att beslut i vissa frågor om nätkoncession alltid vinner laga kraft föreslås i promemorian att tiden för överklagande, för den som inte ska delges beslutet, räknas från den dag som infaller efter det att beslutet har kungjorts i Post- och . Överväganden och förslag redovisas i avsnitt 7.4. Bestämmelserna om överklagande till regeringen ska enligt lagförslaget ha i huvudsak samma utformning som i ellagen. Ledningar som ingår i distributionsnät kan dock inte, oavsett spänningsnivå, anses ha en sådan samhällsekonomisk betydelse att det är motiverat att regeringen, snarare än domstol, prövar koncessionsfrågan efter överklagande. enligt förslaget inte pröva överklaganden när det gäller ledningar som varken ingår i transmissionsnät eller är utlandsförbindelser. När det gäller sådana beslut som inte ska överklagas till regeringen finns det fördelar med att undvika en uppräkning av överklagbara beslut och att i stället ha generellt utformade överklagandebestämmelser. I de fall där avsikten är att ett beslut inte ska kunna överklagas bör detta tydligt framgå I promemorian föreslås följande. beslut i frågor om nätkoncession, med undantag för de beslut som får överklagas till regeringen, och om återställningsåtgärder 2020/21:188 Bilaga 1 ska få överklagas till mark- och miljödomstol. Beslut att inleda en omprövning av nätkoncession för linje ska dock inte få överklagas. Andra beslut av en förvaltningsmyndighet enligt elmarknadslagen ska få överklagas till allmän förvaltningsdomstol. beslut i ett ärende om omprövning av en intäktsram efter ansökan av nätföretaget och den funktionsansvariga myndighetens beslut att beordra en ökning eller minskning av produktionen eller begränsning eller avbrytande av överföringen av el ska dock inte få överklagas. Överväganden och förslag redovisas i avsnitt 24. Promemorians lagförslag i relevanta delar 1 § En starkströmsledning får inte byggas eller användas utan nätkoncession. Till byggandet av en ledning räknas även schaktning, skogsavverkning eller liknande åtgärder för att bereda plats för ledningen. 2 § prövar frågor om nätkoncession enligt detta kapitel, om inte annat anges. I 3 §, 9 § andra stycket, 26 §, 27 § tredje stycket, 35 § andra stycket, 37 § andra stycket, 39 § tredje stycket, 42 § tredje stycket och 43 § tredje stycket finns det bestämmelser om att regeringen prövar frågor om nätkoncession i vissa fall. Regeringen får också pröva sådana frågor om nätkoncession som har betydelse för försvaret, om Försvarsmakten begär det. ska i ett sådant fall överlämna frågan om prövningsmyndighet till regeringen för avgörande. 3 § Regeringen prövar ärenden om meddelande av nätkoncession, om ärendet avser en utlandsförbindelse eller det i ärendet finns en fråga om tillstånd till expropriation som ska prövas av regeringen. 4 § En nätkoncession ska vara en nätkoncession för linje eller en nätkoncession för område. I ett beslut om nätkoncession för område ska en högsta tillåtna spänning för ledningsnätet anges. När en sådan spänning bestäms ska följande särskilt beaktas: 1.den spänning som kan förutses behövas för att driva ledningsnätet, 2.inverkan på miljön vid en framtida utbyggnad av nätet, 3.säkerställandet av en samhällsekonomiskt motiverad utbyggnad av nätet, och 4.konsekvenser för berörda kunder. 5 § En transformator- eller kopplingsstation som ska anslutas till en eller flera nya ledningar för vilka det krävs nätkoncession för linje får inte börja byggas förrän nätkoncession har meddelats för byggande av minst en av de nya ledningarna. 2020/21:188 Bilaga 2 2020/21:188 Bilaga 2