prop · H803106 · 2021-03-17 00:00:00 — Regeringens skrivelse 2020/21:106 Regeringen överlämnar denna skrivelse till . I skrivelsen redogör regeringen för verksamheten inom m.m. och . EU:s anslutning till ......................................... Samarbetet med den parlamentariska församlingen och kongressen för regionala och lokala myndigheter............................. Kongressen för regionala och lokala myndigheter ............. Övergripande frågor och helåret Den europeiska domstolen för de och ministerkommitténs övervakning ............. Lika rättigheter oavsett sexuell läggning, könsidentitet eller könsuttryck ........................ Romers möjlighet att åtnjuta sina Rättigheter för personer med Yttrande- och mediefrihet................................ Artificiell intelligens och mänskliga Demokrati- och rättsfrågor ............................................... Gruppen av stater mot korruption (Greco) ...... Samarbete på kulturområdet............................ Samarbete på ungdomsområdet....................... Relationer till andra länder och utvecklingen i vissa Konflikter i och mellan medlemsstater............................ 6 Relationer till andra internationella organisationer ........................ Europeiska unionen (EU) ................................................ 6.2Organisationen för säkerhet och samarbete i Förteckning över medlemsstater samt kandidat- och Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ........ Utvecklingen i under andra och genomgår alltjämt i flera avseenden en prövande Utvecklingen och uppslutningen kring kärnvärden – mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer – är på flera områden fortsatt oroväckande. Politisk populism och främlingsfientliga krafter har betydande genomslag i flera av de 47 medlemsstaterna, och covid-19-pandemin har ytterligare intensifierat dessa utmaningar. Bristande förtroende för gemensamma institutioner och gemensam övervakning av rättighetsfrågor är återkommande i debatten. är den samlade bilden av denna utveckling komplex och mångtydig. Kärnvärdena är satta under diskussion och behovet av , med organisationens kompetens och arbete till stöd för mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer, ökar. Inte minst frågorna som handlar om att värna och främja demokratin har vuxit i betydelse. verksamhet inom demokratiområdet är inriktad på åtgärder för att stärka det demokratiska styrelseskicket på alla nivåer, stöd för politisk pluralism och ökad delaktighet från medborgare och civilsamhällets sida. ligger också väl i linje med den svenska demokratisatsningen. Covid-19-pandemin har påverkat även arbete i hög grad. För ministerkommittén har det inneburit en övergång till videoformat i de flesta möten, vilket till en början omöjliggjorde votering till dess att har särskilt följt frågan om hur medlemsstaterna följer sina åtaganden om de mänskliga rättigheterna i hanteringen av åtgärder för att minska smittspridningen. anmälde tio medlemsstater avvikelse från den europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna () i enlighet med artikel 15 i Europa- konventionen med anledning av pandemin. Åtta av dessa medlemsstater hade dragit tillbaka sin anmälan om avvikelse. Med anledning av pandemin presenterade generalsekreteraren våren 2020 ett dokument med samlade rekommendationer i ministerkommittén. Syftet var att ge vägledning till medlemsstaterna för hur de kan följa sina åtaganden enligt under krissituationer såsom en har i möten och förhandlingar värnat och drivit jämställdhets- och rättighetsperspektivet i hanteringen av covid-19-pandemin, och inte minst i detta sammanhang lyft fram konvention om förebyggande och bekämpning av våld mot kvinnor och av våld i hemmet (Istanbulkonventionen). Verksamheten i har präglats av ett flertal En sådan är fortsatt relationen till , vad gäller såväl utvecklingen av mänskliga rättigheter, de konstitutionella ändringarna och hur dessa påverkar verkställigheten av domar från den europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna () samt politik i sitt europeiska närområde. rösträtten i på grund av den annekteringen av och då valde att inte delta i församlingens arbete, kunde återta sin plats i församlingen efter att en överenskommelse nåtts. är ett forum där utbyte sker med på olika områden och där landets åtaganden enligt konventioner kan följas upp. Det finns en fortsatt bred uppslutning i kritiken av för dess aggression i östra . Den principfasta kritiken av illegala annektering av består likaså. På motsvarande sätt består kritiken av ryskt agerande i och andra konfliktzoner i regionen. utarbetade ministerkommittén, i samråd med den parlamentariska församlingen och generalsekreteraren, en kompletterande procedur för att stärka möjlighet att agera effektivt och samarbeta i fall där en medlemsstat bryter mot organisationens grundläggande principer och värderingar. Även utvecklingen i andra enskilda medlemsstater fortsätter att spela en framträdande roll. Det gäller i hög grad , där grundläggande frågor kvarstår om rättsstatens funktion och demokratiska principers tillämpning med ett stort antal klagomål till som följd. har i mål mot funnit en kränkning av artikel 18 i efter att rättsväsendet missbrukats i politiska syften och frihetsberövanden skett utan legitim grund. Den konstitutionella krisen i har lett till yttranden från för demokrati genom lag. tillträdde tidigare utrikesminister som generalsekreterare efter norske . Den nya generalsekreteraren har fortsatt det angelägna reformarbete som inleddes av företrädaren, och har reformer av pensionssystem, anställningsformer och extern kommunikation samt organisationens struktur påbörjats med ledord som flexibilitet, effektivitet och ökad synlighet. Frågor som rör nya teknologier och artificiell intelligens har fått ökad uppmärksamhet. En mellanstatlig kommitté har inrättats för att undersöka möjligheterna att ta fram element till ett juridiskt ramverk för artificiell intelligens i enlighet med standarder om mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer. Detsamma gäller frågor som rör miljö och klimat inom område. En arbetsgrupp har till exempel inrättats för att arbeta med frågor om miljö och mänskliga rättigheter inom ramen för styrkommittén för mänskliga rättigheter. Utvecklingen har befäst intrycket att fortsatt behöver en regionalt stark organisation för mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer som en del av den europeiska säkerhetsarkitekturen. ska vara ett centrum för kärnvärden med kapacitet, kunskap och politisk styrka att uttala sig med auktoritet. För det krävs att organisationen fortsätter att reformeras och utvecklar sina förmågor. har fortsatt lagt stor vikt vid att utveckla och stärka som organisation med fokus på kärnuppgifterna. Viktiga byggstenar i detta arbete är att består som en stark och självständig uttolkare av , att fortsätter att utveckla sitt reformarbete i enskilda medlemsstater med kompetent rådgivning, genom såväl expertkunskap i sekretariatet som 2020/21:106 fristående rådgivning genom för demokrati genom lag, samt att den granskande, uppföljande verksamheten genom organisationens konventionsbaserade och institutionella övervakningsmekanismer bedrivs målinriktat och effektivt. I och med Lissabonfördragets ikraftträdande finns en skyldighet för EU att ansluta sig till den europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (). Genom en anslutning kommer EU och dess institutioner att bli skyldiga att följa . En enskild individ, som anser att hans eller hennes rättigheter har kränkts av t.ex. ett EU-organ, kommer att kunna klaga till den europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna (). EU och dess institutioner kommer därigenom att sättas under extern kontroll av som kan hålla EU ansvarigt för konventionskränkningar. En anslutning kommer också att medföra att det skapas ett mer sammanhängande och enhetligt system för skydd av mänskliga rättigheter i . EU och träffade en överenskommelse om ett utkast till anslutningsavtal. Europeiska kommissionen begärde därefter att skulle yttra sig i fråga om avtalsutkastets förenlighet med . meddelade sitt yttrande som innehöll en rad invändningar. Domstolen kom fram till att avtalsutkastet inte var förenligt med . Europeiska kommissionen och medlemsländerna har härefter diskuterat möjliga sätt att tillmötesgå domstolens invändningar. presenterade kommissionen förslag på lösningar vilket ledde fram till att rådet för rättsliga och inrikes frågor antog kompletterande förhandlingsmandat. Rådet uttryckte sitt stöd för att förhandlingarna mellan EU och snabbt skulle återupptas. antog ett fortsatt mandat för för mänskliga rättigheter att inom ramen för en ad hoc-grupp bland annat färdigställa de rättsliga instrument som anger formerna för EU:s anslutning till inbegripet dess deltagande i konventionssystemet. Ett första informellt möte i ad hoc-gruppen hölls . har två ordinarie förhandlingstillfällen ägt rum och förhandlingarna fortsätter . Förhandlingarna har fokuserat på möjliga lösningar på de problem som lyft fram i sitt yttrande . informerades om förhandlingsläget i arbetet med anslutningsfrågan. övergripande målsättning är att EU:s anslutning till ska komma till stånd och att anslutningen ska bidra till att stärka såväl den enskildes som och ställning. 3Samarbetet med den parlamentariska församlingen och kongressen för regionala och lokala myndigheter riksdag är företrädd med tolv riksdagsledamöter i , varav sex är ordinarie medlemmar och sex är suppleanter. Församlingen och är organisationens två stadgeenliga organ. Församlingens ordförande och rapportörer deltar i meningsutbyten med ministerkommittén och andra relevanta rapportörs- och arbetsgrupper. ordförande bjuds på motsvarande sätt in till församlingen och ordföranden för rapportörsgrupperna kan bjudas in till församlingens kommittéer. Det finns även ett gemensamt mötesformat för ministerkommitténs och församlingens respektive ordföranden och generalsekreteraren. I församlingens verksamhet ingår att delegater genomför landbesök för att studera förhållandena i förberedandet av rapporter, såväl tematiska som landspecifika, som diskuteras i församlingens plenum. Sådana diskussioner kan följas av resolutioner eller rekommendationer, som riktar sig till ministerkommittén, eller mer allmänna uttalanden. När en övervakningsprocess eller rapport är avslutad följs de upp genom politisk dialog mellan församlingen och parlamentet i den medlemsstat som är berörd. Covid-19-pandemin har haft konsekvenser även för församlingens verksamhet och möten. Normalt möts församlingen i plenummöten i , men man tvingades att ställa in de ordinarie vår- och sommarsessionerna. Ordinarie plenarsession ersattes av en s.k. utvidgad stående kommitté i videokonferensformat. Församlingen har tagit fram ett antal rapporter, rekommendationer och resolutioner med fokus på covid-19-pandemin och vikten av att upprätthålla respekten för och värnandet av mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer i responsen. Församlingen har också välkomnat ordförandeskapsdeklarationen från ministermötet i på samma tema, liksom generalsekreterarens samlade rekommendationer, och man har under pandemin framhållit vikten av gemensamt agerande med ministerkommittén för att verka för genomförande av de standarder, åtgärder och strategier som deklarationen innefattar. Församlingen utser tillsammans med ministerkommittén generalsekreterare, biträdande generalsekreterare, kommissarien för mänskliga rättigheter och domare till den europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna (). har bland annat domare för och valts. Valet av ny biträdande generalsekreterare har fått skjutas upp på grund av pandemin. 2020/21:106 3.2 Kongressen för regionala och lokala Kongressen för lokala och regionala myndigheter består av 324 ordinarie ledamöter som alla är folkvalda i kommuner och regioner i 47 medlemsstater. företräds av sex ledamöter och sex suppleanter. , Kommuner och Regioners ordförande, valdes till ordförande för kongressen för en period av . Hans mandat förlängdes till då kongressens session ställdes in med anledning av covid-19-pandemin. Även kongressens session ställdes in. Under sin mötesform har kongressen antagit rapporter samt nya regler och förfaranden som införs i och med den nya mandatperioden (2021–2026). Kongressen, som formellt lyder under ministerkommittén, har i uppdrag att övervaka tillämpningen av stadgan om kommunalt självstyre. Övervakningen genomförs dels genom landrapporter, dels genom tematiska rapporter. Rapporterna blir föremål för politisk behandling i kongressen som kan rikta rekommendationer till medlemsländernas regeringar. Som en del av övervakningen av tillämpningen av stadgan engagerar sig kongressen också i ökande grad i hur stater följer sina åtaganden om mänskliga rättigheter på lokal och regional nivå. Pandemin har haft en tydlig påverkan på den lokala och regionala demokratin med exempel som undantagstillstånd, framflyttade val och färre eller begränsade möten med folkvalda församlingar. har pandemin på många håll medfört ett ökat ansvar för lokala och regionala myndigheter i hanteringen av krisen. Kongressens arbete för att stärka demokrati, mänskliga rättigheter och rättsstatens principer på lokal och regional nivå under och efter krisen har därför ökat i betydelse. Kongressen övervakar som enda internationella organ lokala och regionala val i medlemsstater, och i vissa fall även i andra stater. Efter valen ägt rum håller kongressen en uppföljande politisk dialog med medlemsstater om de rekommendationer som kongressen antagit gentemot de nationella myndigheterna. Under rådande covid-19-pandemi har kongressens möjligheter att övervaka val fysiskt påverkats. Kongressen övervakade på inbjudan av ukrainska myndigheter lokalvalet virtuellt. Inom ramen för fältverksamhet genomför också kongressen program och projekt i medlemsstaterna och i grannskapsländer och bidrar därigenom till stärkandet av lokal demokrati och genomförandet av () Agenda 2030. Projekt pågår bland annat i , och , , och Kosovo och i grannskapet också i och med syfte att stärka kompetens, kunskap och institutionell kapacitet hos lokala och regionala myndigheter och folkvalda representanter samt att engagera unga. Den europeiska domstolen för de mänskliga betydelse för skyddet för mänskliga rättigheter i kan inte nog understrykas. haft problem med en stor tillströmning av klagomål som lett till en svårhanterlig arbetsbörda och långa handläggningstider. För att komma till rätta med de långa handläggningstiderna pågår ett Som ett led i detta arbete har det hållits fem högnivåkonferenser, senast i . Högnivåkonferenserna har resulterat i olika åtgärder, bl.a. antagandet av protokoll nr 15 () och nr 16 () till den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (). Protokoll nr 15 syftar till att öka effektiviteten hos . Genom protokollet tydliggörs att det i första hand är konventionsstaterna som ansvarar för att enskildas rättigheter enligt respekteras, men att de också har en viss bedömningsmarginal när de utövar denna skyldighet. Dessutom medför protokollet att tidsfristen för att lämna in ett klagomål till domstolen minskas från . Protokoll nr 16 innebär en möjlighet för konventionsstaterna att låta de högsta nationella domstolarna begära rådgivande yttranden av i principiella frågor som rör tolkningen och tillämpningen av de mänskliga fri- och rättigheterna såsom de definieras i och dess tillhörande protokoll. yttrande är inte bindande. Det är i stället tänkt att fungera som stöd och vägledning vid rättstillämpningen. Syftet med ordningen är också att förbättra dialogen och samspelet mellan och de högsta ratificerade protokoll nr 2016, men det har ännu inte trätt i kraft då ratifikation från en konventionsstat fortfarande återstår. har inte ratificerat protokoll nr 16. Protokollet trädde 2018 för de konventionsstater som ratificerat det. två rådgivande yttranden, efter begäran från domstolar i och har återkommande bl.a. antagit rapporter och beslut, senast , som syftar till att säkra domstolens och konventionssystemets långsiktiga framtid. Det fortsatta reformarbetet är inriktat bl.a. på att medlemsstaterna tar sitt primära ansvar för att upprätthålla skyddet för de mänskliga rättigheterna, snabbt och effektivt verkställer domstolens domar samt i övrigt genomför konventions- Vidare fortsätter ministerkommitténs ansträngningar att stärka 2020/21:106 processen med övervakning av verkställigheten av domar. Dessutom pågår en översyn av urvals- och nomineringsprocessen för domare i för att säkerställa domares självständighet och oberoende. 4.1.2Europadomstolens dömande verksamhet och ministerkommitténs övervakning kom det in 41 700 mål till , vilket innebär en minskning jämfört med då 44 500 nya mål kom in. Antalet meddelade domar låg på samma nivå som (871 respektive 884 året innan). fanns 62 000 pågående mål i domstolen, vilket innebär en ökning jämfört med då 59 800 mål var pågående. De stater som var motparter i flest pågående mål i domstolen var (av det totala antalet pågående mål), (), (16,), (12,) och (5,). Flest fällande domar meddelades mot (173), (85), (82), (64) och (37). kom det in 174 nya klagomål mot till , vilket är en viss minskning jämfört med då det kom in 209 mål. Ungefär lika många mål som kom in avvisades eller avskrevs av domstolen vartdera året. hade domstolen 43 svenska mål öppna, vilket är en minskning jämfört med då antalet var 53 mål. kom det in nio nya klagomål mot till regeringen. avgjorde fem mål mot , samtliga genom beslut. avgjorde ett mål mot (E. mot , nr 57750/17, ). Målet rörde frågan om det inneburit en kränkning av rätten till skydd för privat- och familjeliv (artikel 8) i att den klagandens ansökan om uppehållstillstånd grundad på hans anknytning till sin hustru och son i inte beviljats med hänvisning till att den klagande inte klarlagt sin identitet. beslutade att avvisa målet som uppenbart ogrundat. En kammare (normalt sju domare) eller kommitté (normalt tre domare) i domstolen avgjorde fem mål mot genom beslut, tre genom avvisning och två genom avskrivning. Målen E.G. mot (nr 43726/17, ) och L.S. mot (nr 62309/17, ) avgjordes genom direktavvisning, dvs. utan att regeringen ombads att yttra sig. Målen gällde frågan om besluten att neka klagandena anställning som barnmorskor på grund av att de vägrar utföra aborter med hänvisning till sin tro stod i strid med klagandenas rättigheter enligt religionsfriheten (artikel 9), yttrandefriheten (artikel 10) och diskrimineringsförbudet (artikel 14) i . ansåg att E.G.:s klagomål var uppenbart ogrundat och avvisade klagomålet. Domstolen ansåg att även L.S.:s klagomål var uppenbart ogrundat och att hon, beträffande en del av klagomålet, inte hade uttömt alla nationella rättsmedel. mot (nr 8158/18, Skr. 2020/21:106 2020) rörde frågan om det inneburit en kränkning av rätten till skydd för privat- och familjeliv (artikel 8) i att dels inte bevilja klagandens ansökan om uppehållstillstånd grundad på hans anknytning till sin dotter, dels att svenska migrationsmyndigheter inte avvaktat utgången av hans talan om vårdnad och umgänge. beslutade att avvisa klagomålet, eftersom klaganden inte hade uttömt alla inhemska rättsmedel. mot (nr 29018/18, ) rörde frågan om det skulle utgöra en kränkning av förbudet mot tortyr (artikel 3) i att utvisa klaganden till . Målet avskrevs på grund av att klagandens utvisningsbeslut preskriberats under processens gång i . I målet O.I. mot (nr 50586/18, ), som rörde frågan om det skulle utgöra en kränkning av förbudet mot tortyr (artikel 3) i att utvisa klaganden till på grund av avsaknad av adekvat vård för dennes njursjukdom. beslutade att avskriva målet från vidare handläggning eftersom klaganden under processen i beviljats ett tidsbegränsat uppehållstillstånd . 4.1.2.2Övervakning av verkställigheten av domar medlemsstater har enligt en skyldighet att genomföra domar och åtgärda fastställda kränkningar. Att så sker är avgörande för att klagande ska få upprättelse, för att begränsa tillströmningen av nya mål till och för konventionssystemets övergripande trovärdighet. Medlemsstaterna har emellertid ett visst utrymme att själva identifiera hur de ska gå till väga för att genomföra specifika domar. Verkställigheten övervakas av ministerkommittén som i sin tur assisteras av enheten för verkställighet av domar vid sekretariat. De flesta domar under övervakning är av rent rutinmässig karaktär och leder endast till skriftväxling mellan svarandestat och enheten för verkställighet av domar vid sekretariat. Ett antal domar tas dock upp till diskussion i ministerkommittén. har antalet mål under övervakning minskat kraftigt, vilket bland annat kan förklaras med kommitténs nya praxis i förhållande till de många mål där komplexa och systematiska problem återkommer. avslutas övervakningen av sådana repetitiva mål där alla nödvändiga individuella åtgärder vidtagits. fortsätter övervakningen av de allmänna åtgärder som krävs för att komma till rätta med de underliggande problemen i ett mindre antal representativa mål. Statistiken visar att den pågående reformen av ministerkommitténs arbetsmetoder fortsätter att ge resultat och avslutades övervakningen av 2 080 domar. Den positiva trenden avstannade dock något , då övervakningen avslutades av 983 domar. minskade antalet inkomna mål från (1 160 mål 2019 och 983 mål 2020 jämfört med 1 272 mål ). Sammantaget minskade antalet pågående mål därmed under 2020/21:106 perioden och uppgick till 5 233, vilket, bortsett från antalet pågående mål , var det lägsta antalet . 4.1.3Europarådets kommissarie för mänskliga rättigheter innehas posten som kommissarie för mänskliga rättigheter (MR-kommissarie) av bosniskan . MR-kommissarien är en oberoende och opartisk icke-juridisk institution vars uppgift är att främja medvetenhet om och respekt för mänskliga rättigheter i medlemsstater. I mandatet, som sträcker sig , ingår att bistå medlemsstaterna i genomförandet av organisationens standarder för mänskliga rättigheter, identifiera och uppmärksamma brister i lagstiftning och praxis samt ge råd och information om skyddet av de mänskliga rättigheterna. Samarbete med institutioner utanför är viktigt för uppdraget och äger framför allt rum med EU, FN:s flyktingkommissarie och (). MR-kommissarien har ägnat mycket tid åt frågor om kvinnors åtnjutande av de mänskliga rättigheterna inklusive sexuella och reproduktiva rättigheter, frågor om diskriminering, rasism och hatpropaganda, hbtqi-personers åtnjutande av de mänskliga rättigheterna, migration, rättsväsendets oberoende, mötes- och föreningsfrihet samt journalisters säkerhet och människorättsförsvarare. Bland mycket annat har MR-kommissarien uppmanat medlemsstater att ta ett större ansvar för att garantera rättsväsendets och enskilda domares självständighet och oberoende, riktat kritik mot vissa medlemsstaters inskränkningar av mötesfriheten, verkat för att fler länder ska ansluta sig till konvention om förebyggande och bekämpning av våld mot kvinnor och av våld i hemmet (Istanbulkonventionen) och uppmärksammat situationen för olika människorättsförsvarare i regionen, såsom Taner Kılıç och i och Semyen Simonov och i . MR-kommissarien har också publicerat ett stort antal uttalanden och rekommendationer med anledning av covid-19- pandemin och uppmanat medlemsstaterna att respektera de mänskliga rättigheterna när de vidtar åtgärder för att begränsa smittspridningen. Regelbundna landbesök utgör vanligtvis kärnan i MR-kommissariens verksamhet. juli–besökte MR- kommissarien , , , och . Med anledning av pandemin har MR-kommissarien enbart kunnat genomföra ett landbesök till . besökte hon för att hålla årets . I samband med besöket träffade MR-kommissarien justitieminister . MR-kommissarien kan intervenera som tredje part i mål vid .