prop · H803129 · 2021-03-23 00:00:00 — De ansökningar som ska överlämnas är ansökningar om tillstånd att använda en intern modell för beräkningen av det gruppbaserade solvenskapitalkravet och solvenskapitalkravet för enskilda försäkringsföretag och EES-försäkrings- givare inom gruppen (nya 23 a § första stycket). Även ansökningar om tillstånd att använda en intern modell för beräkningen av solvenskapital- kravet för de försäkringsföretag och EES-försäkringsgivare som ingår i gruppen ska överlämnas (nya 23 a § andra stycket). Detta överensstämmer delvis med det som gällt enligt 23 § femte stycket. har det bara angetts att ansökningar ska överlämnas till berörda behöriga myndig- heter. För att bättre stämma överens med Solvens II-direktivet ändras uttrycket ”berörda behöriga myndigheter” till ”övriga medlemmar i till- synskollegiet”. Ingen ändring i sak är avsedd. I enlighet med artikel 231.1 tredje stycket första meningen i Solvens II-direktivet, i lydelsen enligt artikel 2.4 a i ändringsdirektivet, förtydligas att en ansökan även ska överlämnas till Eiopa. För att fullt ut genomföra artikel 231.1 tredje stycket första meningen i Solvens II-direktivet införs det ett nytt krav om att också de handlingar som företag har lämnat in tillsammans med en ansökan ska överlämnas. Detta bör ske i samband med att ansökan överlämnas. De handlingar som avses är åtminstone de handlingar som särskilt anges i artikel 347.6 i Solvens II-förordningen. Handlingarna ska, liksom ansökan, överlämnas till övriga medlemmar i tillsynskollegiet, inbegripet Eiopa. Om det rör sig om en grupp där både är grupp- tillsynsmyndighet och tillsynsmyndighet för de enskilda företagen i gruppen, dvs. en s.k. nationell grupp med enbart svenska försäkrings- företag, finns det inte något egentligt tillsynskollegium. I ett sådant fall är det tillräckligt att underrättar Eiopa om en ansökan enligt 23 a § (se 21 § och författningskommentaren till den paragrafen). Om inte är grupptillsynsmyndighet och har fått in en ansökan enligt 23 a § gäller i stället 23 c § (se författningskommentaren till den paragrafen). 23 c § Om , när inspektionen inte är grupptillsynsmyndighet, har tagit emot en sådan ansökan som avses i 23 a §, ska den överlämnas till grupptillsynsmyndigheten. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om överlämnande av an- sökningar om intern modell när inte är grupptillsyns- Övervägandena finns i avsnitt 4.2.2. I paragrafen anges att , när inspektionen inte är grupptillsynsmyndighet, ska överlämna sådana ansökningar som avses i 23 a § till grupptillsynsmyndigheten. I 23 a § finns bestämmelser om två olika typer av ansökningar om intern modell. Det finns även bestämmelser om vilka företag som får göra sådana ansökningar (se 23 a § och artiklarna 231.1 första stycket och 233.5 i Solvens II-direktivet). stämmer delvis med det som gällt enligt 23 § fjärde stycket. Skyldigheten att överlämna ansökningar har bara gällt de Prop. 2020/21:129 ansökningar som görs av försäkringsföretag och EES-försäkringsgivare som ingår i gruppen. Denna skyldighet utvidgas nu till att gälla samtliga ansökningar som avses i nya 23 a §. ska således över- lämna samtliga ansökningar som avses i 23 a § om sökanden har rätt att göra en sådan ansökan. Överlämnandet ska, som gällt, ske till grupptillsynsmyndigheten. Om är grupptillsynsmyndighet och har fått in en an- sökan enligt 23 a § gäller i stället 23 b § (se författningskommentaren till den paragrafen). 24 § När prövar en ansökan enligt 23 a § tillämpas denna lag. Inspektionen får dock även tillämpa bestämmelser som enligt författningar i en annan stat inom EES gäller för en sådan intern modell som avses i ansökan. När ansökan har lämnats in till inspektionen, gäller detta dock bara om det är nöd- vändigt för en effektiv tillsyn över försäkringsföretag eller EES-försäkringsgivare. Paragrafen innehåller bestämmelser om tillämplig lag vid prövningen av en tillståndsansökan. Övervägandena finns i avsnitt 4.2.2. Som en följd av att bestämmelsen i hittillsvarande 23 § andra stycket flyttas till nya 23 a § första stycket ändras hänvisningen till den bestäm- melsen (se författningskommentarerna till de paragraferna). Bestämmelserna har bara gällt för ansökningar om tillstånd att använda en intern modell för beräkning av både det gruppbaserade solvenskapitalkravet och solvenskapitalkravet för enskilda försäkrings- företag eller EES-försäkringsgivare som ingår i gruppen. Genom att hänvisningen inte bara omfattar 23 a § första stycket, som motsvarar hittillsvarande 23 § andra stycket, utan även 23 a § andra stycket, som motsvarar hittillsvarande 23 § tredje stycket, utvidgas tillämpnings- området för bestämmelserna. Paragrafen gäller därmed också för ansök- ningar om tillstånd att använda en intern modell för beräkningen av solvenskapitalkravet för de försäkringsföretag och EES-försäkringsgivare som ingår i gruppen om en sådan ansökan ges in till . När är grupptillsynsmyndighet och prövar en an- sökan om tillstånd att använda en intern modell enligt 23 a § tillämpas denna lag. Inspektionen får dock även tillämpa bestämmelser som enligt författningar i en annan stat inom EES gäller för en sådan intern modell som avses i ansökan. När ansökan har lämnats in till inspektionen, gäller detta dock bara om det är nödvändigt för en effektiv tillsyn över försäkringsföretag eller EES-försäkringsgivare. 24 a § får begära hjälp av Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten när inspektionen prövar en ansökan enligt 23 a §. Paragrafen, som är ny, innehåller en bestämmelse om att Finans- inspektionen får begära hjälp av Eiopa vid prövning av en ansökan om intern modell. Paragrafen genomför artikel 231.1 tredje stycket andra meningen i Solvens II-direktivet, i lydelsen enligt artikel 2.4 a i ändrings- direktivet. Övervägandena finns i avsnitt 4.2.2. I paragrafen anges att får begära hjälp av Eiopa när inspektionen prövar vissa ansökningar om tillstånd att använda en intern 2020/21:129 modell. Detta gäller om en sådan ansökan avser beräkning av det grupp- baserade solvenskapitalkravet och solvenskapitalkravet för enskilda för- säkringsföretag eller EES-försäkringsgivare som ingår i gruppen (23 a § första stycket). får också begära hjälp av Eiopa om en ansökan avser tillstånd att använda en intern modell enbart för beräkningen av solvenskapitalkravet för enskilda försäkringsföretag och EES-försäk- ringsgivare som ingår i gruppen (23 a § andra stycket). Möjligheten att begära hjälp av Eiopa gäller när som grupptillsynsmyndighet dels ensam ska fatta ett beslut (25 § andra stycket), dels tillsammans med de berörda behöriga myndigheterna ska komma överens om vilket beslut som bör fattas (25 § första stycket). har också möjlighet att begära hjälp från Eiopa i andra fall då inspektionen i egenskap av grupptillsynsmyndighet ska fatta ett slutligt beslut (26 § första och andra styckena). Det är även möjligt för att begära hjälp av Eiopa i de fall då inspektionen inte är grupptillsynsmyndighet, dvs. när det är en behörig myndighet som är grupptillsynsmyndighet och den myndigheten ska fatta det slutliga beslutet. Även i dessa fall ska de berörda tillsynsmyndigheterna göra allt de kan för att nå fram till ett gemensamt beslut om ansökan (se artikel 231.2 första stycket i Solvens II-direktivet). 25 § När är grupptillsynsmyndighet, ska inspektionen från det att en fullständig ansökan enligt 23 a § har lämnats in, om möjligt, komma överens med de berörda behöriga myndigheterna om vilket beslut som bör fattas med anledning av ansökan. Denna överenskommelse och skälen för den ska redovisas skriftligen. ska fatta ett beslut i enlighet med överenskommelsen och sända över det till sökandena. Om en sådan överenskommelse som avses i första stycket inte kan träffas inom den angivna perioden, ska ensam fatta beslut med anledning av ansökan. Beslutet ska innehålla de skäl som bestämt utgången i ärendet och redovisa synpunkter och reservationer från behöriga myndigheter som kommit till uttryck . Paragrafen innehåller bestämmelser om handläggningen av en ansökan om intern modell. I första stycket ändras en hänvisning som en följd av att bestämmelserna i hittillsvarande 23 § andra och tredje styckena flyttas till nya 23 a § (se författningskommentarerna till de paragraferna). 26 § Om eller någon av de berörda behöriga myndigheterna inom den sexmånadersperiod som avses i 25 § första stycket har hänskjutit ärendet till Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten i enlighet med artikel 19 i och rådets förordning (EU) nr 1094/2010, ska inspek- tionen avvakta med ett beslut enligt 25 § andra stycket och invänta det beslut som Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten kan komma att fatta enligt artikel 19.3 i samma förordning. Om Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten har fattat ett sådant beslut som avses i första stycket, ska fatta sitt slutliga beslut i enlighet med Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndighetens beslut. Om ett ärende hänskjutits till Europeiska försäkrings- och tjänstepensions- myndigheten och den myndigheten inte fattar ett sådant beslut som avses i första stycket inom den tid som anges i artikel 231.3 andra stycket i Solvens II-direktivet, Prop. 2020/21:129 ska fatta det slutliga beslutet. får inte hänskjuta ett ärende till Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten efter det att den sexmånadersperiod som avses i första stycket har löpt ut eller ett beslut har fattats. Paragrafen innehåller bestämmelser om tvistlösning. Ändringarna i para- grafen genomför artikel 231.3 tredje stycket första meningen i Solvens II- direktivet, i lydelsen enligt artikel 2.4 b i ändringsdirektivet, och förtyd- ligar genomförandet av artikel 231.3 första stycket första meningen i Solvens II-direktivet, i lydelsen enligt artikel 2.51 i Omnibus II-direktivet. Paragrafen utformas efter synpunkter från Lagrådet. Övervägandena finns i avsnitten 4.2.2, 4.8 och 5.3. Hänvisningen till Eiopa-förordningen i första stycket ändras från statisk till dynamisk, vilket innebär att den avser förordningen i den gällande lydelsen. Stycket ändras också på det sättet att den hittillsvarande andra meningen tas bort. Att ska följa ett beslut från Eiopa följer av artikel 19.3 i Eiopa-förordningen. I andra stycket, som är nytt, införs en särskild bestämmelse om vad som ska gälla om Eiopa har fattat ett sådant beslut som avses i första stycket, dvs. beslut i ett ärende om tillstånd att använda en intern modell som hänskjutits för tvistlösning. ska då fatta ett slutligt beslut i enlighet med Eiopas beslut. Detta gäller bara när Finansinspek- tionen är grupptillsynsmyndighet (se första stycket och hänvisningen till beslut enligt 25 §). Om det i stället är en behörig myndighet som är grupp- tillsynsmyndighet, ska den myndigheten fatta ett motsvarande beslut. Det beslutet gäller i på samma sätt som om det hade fattats av Finans- inspektionen (se 27 § och prop. 2015/16:9 s. 433). Genom stycket förtyd- ligas genomförandet av artikel 231.3 första stycket första meningen i Solvens II-direktivet, i lydelsen enligt artikel 2.51 i Omnibus II-direktivet (jfr hittillsvarande första stycket andra meningen om att Finansinspek- tionen ska följa ett beslut i saken från Eiopa). Tredje stycket, hittillsvarande andra stycket, justeras på motsvarande sätt som artikel 231.3 tredje stycket första meningen i Solvens II-direktivet. Om ett ärende har hänskjutits till Eiopa och den myndigheten inte fattar ett sådant beslut som avses i första stycket ska fatta det slutliga beslutet. Som för de fall som avses i andra stycket ska Finans- inspektionen bara fatta ett sådant beslut när inspektionen är grupptillsyns- myndighet. En motsvarande justering görs när det gäller ansökningar om tillstånd att få omfattas av en särskild tillsynsordning (se 86 § och författningskommentaren till den paragrafen). Om ett ärende hänskjuts till Eiopa för tvistlösning ska den myndigheten fatta ett beslut inom en månad (artikel 231.3 andra stycket första meningen i Solvens II-direktivet). Fjärde stycket överensstämmer med det hittillsvarande tredje stycket. 31 § får hänskjuta ett ärende till Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten i enlighet med artikel 19 i och rådets förordning (EU) nr 1094/2010 om inspektionen inte samtycker till ett beslut likvärdighet som fattats av i Solvens II-direktivet. Ett ärende får hänskjutas till Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten från det att grupp- tillsynsmyndigheten meddelat sitt beslut. 2020/21:129 I paragrafen finns bestämmelser om hänskjutande av ärende till Eiopa vid oenighet om likvärdighet. Övervägandena finns i avsnitt 4.8. Hänvisningen till Eiopa-förordningen ändras från statisk till dynamisk, vilket innebär att den avser förordningen i den gällande lydelsen. 86 § får hänskjuta ett ärende till Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten i enlighet med artikel 19 i och rådets förordning (EU) nr 1094/2010 om inspektionen inte kan komma överens med berörda behöriga myndigheter enligt 85 § första stycket. Ett ärende får inte hänskjutas till Europeiska försäkrings- och tjänstepensions- myndigheten efter det att löpt ut eller ett beslut har fattats. Om ett ärende som avses i första stycket hänskjutits till Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten och den myndigheten inte fattar något beslut inom den tid som anges i artikel 237.3 andra stycket i Solvens II-direktivet, ska , när inspektionen är grupptillsynsmyndighet, fatta det slutliga beslutet. Paragrafen innehåller bestämmelser om hänskjutande till Eiopa vid oenig- het om en ansökan om särskild tillsynsordning. Ändringen i andra stycket genomför artikel 237.3 tredje stycket första meningen i Solvens II- direktivet, i lydelsen enligt artikel 2.5 i ändringsdirektivet. Paragrafen utformas efter synpunkter från Lagrådet. Övervägandena finns i avsnitten 4.5 och 4.8. Iförsta stycket ändras hänvisningen till Eiopa-förordningen från statisk till dynamisk, vilket innebär att den avser förordningen i den gällande lydelsen. Andra stycket justeras på motsvarande sätt som artikel 237.3 tredje stycket första meningen i Solvens II-direktivet. Som utgångspunkt ska och berörda behöriga myndigheter nå ett gemensamt beslut i fråga om en ansökan om tillstånd att omfattas av en särskild tillsynsordning (se 85 § första stycket och artikel 237.2 i Solvens II- direktivet). Om de inte kan komma överens, får ett ärende hänskjutas till Eiopa för tvistlösning (se första stycket och artikel 237.3 första stycket i Solvens II-direktivet tillsammans med artikel 19 i Eiopa-förordningen). Eiopa får då fatta ett beslut för att lösa tvisten och ålägga myndigheterna att vidta en specifik åtgärd eller avstå från en viss åtgärd, och för att säkerställa överensstämmelse med unionsrätten (artikel 19.3 i Eiopa- förordningen). Om ett ärende har hänskjutits till Eiopa och den myndig- heten inte fattar ett beslut inom en månad (se artikel 237.3 andra stycket i Solvens II-direktivet) ska , när inspektionen är grupp- tillsynsmyndighet, i och med justeringen fatta det slutliga beslutet. En mot- svarande justering görs när det gäller ansökningar som rör användning av en intern modell inom en grupp (se 26 § och författningskommentaren till den paragrafen). 87 § Tillstånd att omfattas av särskild tillsynsordning får meddelas endast om utövar grupptillsyn över moderföretaget på gruppnivå och inte har beslutat att utelämna dotterföretaget med stöd av 11 §, 2. dotterföretaget omfattas av moderföretagets riskhanteringsprocesser och mekanismer för internkontroll samt de berörda myndigheterna har konstaterat att moderföretaget utövar en ansvarsfull ledning över dotterföretaget, 3. moderföretaget har fått ett godkännande enligt artikel 246.4 i Solvens II- Prop. 2020/21:129 direktivet att göra en egen risk- och solvensbedömning som omfattar hela gruppen och på nivån för dotterföretaget, och 4.moderföretaget har fått ett godkännande enligt artikel 256.2 i Solvens II- direktivet att offentliggöra en gemensam solvens- och verksamhetsrapport på gruppnivå och på nivån för dotterföretaget Paragrafen innehåller bestämmelser om förutsättningar för tillstånd att få omfattas av särskild tillsynsordning. I punkt 4 görs en språklig ändring. Ingen ändring i sak är avsedd. 96 § får hänskjuta ett ärende till Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten i enlighet med artikel 19 i och rådets förordning (EU) nr 1094/2010 om inspektionen inte inom angiven tid kan komma överens med grupptillsynsmyndigheten om sådana förslag som avses i 89, 90, 92 och 93 §§. Om är grupptillsynsmyndighet och inte kan komma överens med den behöriga myndighet som auktoriserat en EES-försäkringsgivare som är ett dotterföretag och som omfattas av särskild tillsynsordning, får inspektionen under de förutsättningar som anges i första stycket hänskjuta ärendet till Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten. Gäller ett ärende ett förslag enligt 89 eller 90 § får det hänskjutas till Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten inom en månad från inspektionens förslag. får inte hänskjuta ett ärende enligt 92 eller 93 § till Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten, om det är en kris- situation och inte heller efter det att i 92 § andra stycket eller enmånadsperioden i 93 § andra stycket har löpt ut. Paragrafen innehåller bestämmelser om hänskjutande till Eiopa vid oenig- het om åtgärdsförslag. Övervägandena finns i avsnitt 4.8. I första stycket anges de fall då , när inspektionen inte är grupptillsynsmyndighet, får hänskjuta en fråga till Eiopa för tvist- lösning. I stycket ändras hänvisningen till Eiopa-förordningen från statisk till dynamisk, vilket innebär att den avser förordningen i den vid varje tid- punkt gällande lydelsen. Det görs även en språklig ändring. Ingen ändring i sak är avsedd. 97 § Om ett ärende hänskjutits till Europeiska försäkrings- och tjänstepensions- myndigheten enligt 86 eller 96 §, ska skjuta upp sitt beslut och invänta det beslut som Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten kan komma att fatta enligt artikel 19.3 i och rådets förordning (EU) nr 1094/2010. ska följa ett beslut i saken från Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten. Inspektionen ska även fatta ett beslut i enlighet med Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndighetens beslut. Inspektionens beslut ska innehålla de skäl som har bestämt utgången i ärendet och överlämnas till dotterföretaget och tillsynskollegiet. Beslutet är bindande för de berörda företagen och och ska ligga till grund för inspektionens tillsyn. Paragrafen innehåller bestämmelser om vad som ska gälla när ett ärende har hänskjutits till Eiopa. Övervägandena finns i avsnitt 4.8. 2020/21:129 I paragrafen ändras hänvisningen till Eiopa-förordningen från statisk till dynamisk, vilket innebär att den avser förordningen i den vid varje tid- punkt gällande lydelsen. 14 § Om ett specialföretag driver verksamhet i ett annat land inom EES och före- taget inte rättar sig efter eller en behörig myndighets begäran om rättelse, ska inspektionen vidta de åtgärder som behövs för att förhindra fort- satta överträdelser. Inspektionen ska underrätta den behöriga myndigheten om vil- ka åtgärder som vidtas. Paragrafen innehåller bestämmelser om det som gäller när ett special- företag inte följer ett beslut om rättelse. I paragrafen görs språkliga ändringar på så sätt att ordet ”utländsk” tas bort i det hittillsvarande uttrycket ”behörig utländsk myndighet”. En definition av behörig myndighet finns i 1 kap. 12 § 1 (se författnings- kommentaren till den paragrafen). Genom den språkliga ändringen förtydligas att den definitionen inte innefattar utan att den endast avser utländska myndigheter (se prop. 2015/16:9 s. 206 f.). 8.3Förslaget till lag om ändring i lagen (2019:742) om tjänstepensionsföretag 5 § I denna lag betyder 1.behörig myndighet: en utländsk myndighet som har behörighet att utföra uppgifter enligt nationella bestämmelser som genomför och rådets direktiv (EU) 2016/2341 av om verksamhet i och tillsyn över tjänstepensionsinstitut, i den ursprungliga lydelsen, 2.blandat finansiellt holdingföretag: ett sådant företag som avses i 1 kap. 3 § 4 lagen (2006:531) om särskild tillsyn över finansiella konglomerat, 3.EES: Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, 4.Solvens II-direktivet: och rådets direktiv /138/EG av om upptagande och utövande av försäkrings- och återförsäkringsverksamhet (Solvens II), i lydelsen enligt och rådets direktiv (EU) 2019/2177, 5.EES-försäkringsgivare: en utländsk försäkringsgivare vars hemland hör till EES och som omfattas av Solvens II-direktivet, 6.försäkringsföretag: ett företag som har tillstånd att driva försäkringsrörelse enligt försäkringsrörelselagen (2010:2043), 7.försäkringsgivare från tredjeland: en utländsk försäkringsgivare vars hem- land inte hör till EES och som skulle omfattas av Solvens II-direktivet om dess hemland hörde till EES, 8.försäkringsholdingföretag: ett moderföretag a)som inte är ett försäkringsföretag, en EES-försäkringsgivare, ett försäkrings- företag från tredjeland eller ett blandat finansiellt holdingföretag, och b)vars huvudsakliga verksamhet är att förvärva och förvalta andelar i dotter- företag som uteslutande eller huvudsakligen är försäkringsföretag, EES-försäk- ringsgivare eller försäkringsgivare från tredjeland, 9. försäkringsholdingföretag med blandad verksamhet: ett moderföretag som inte är ett försäkringsföretag, en EES-försäkringsgivare, en försäkringsgivare från tredjeland, ett blandat finansiellt holdingföretag eller ett försäkringsholdingföretag . 2020/21:129 och som har minst ett dotterföretag som är försäkringsföretag, 10.MTF-plattform, OTF-plattform och reglerad marknad: detsamma som i 4 b § lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden, och 11.uppdragsgivande företag: den som i egenskap av arbetsgivare betalar försäk- ringspremier till tjänstepensionsföretaget. Paragrafen innehåller definitioner. Övervägandena finns i avsnitt 4.8. I punkt 4 ändras definitionen av Solvens II-direktivet så att den avser direktivet i lydelsen enligt ändringsdirektivet. 25 § Om och den behöriga myndigheten i ett utländskt tjänste- pensionsinstituts hemland inte kan komma överens om förfarandet eller innehållet i en åtgärd, får inspektionen hänskjuta ärendet till Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten för medling i enlighet med artikel 31.2 c i Europa- parlamentets och rådets förordning (EU) nr 1094/2010 av om inrättande av en europeisk tillsynsmyndighet (Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten), om ändring av beslut nr 716/2009/EG och om upp- hävande av kommissionens beslut /79/EG. Paragrafen reglerar medling av Eiopa i ett ärende om överlåtelse av bestånd av tjänstepensionsavtal. Ändringen är en följdändring med anledning av att det har gjorts en redaktionell ändring i artikel 31 i Eiopa-förordningen genom artikel 2.24 i ändringsförordningen. Ingen ändring i sak är avsedd. Europeiska unionens officiella tidning L 335/1 (Rättsakter som antagits i enlighet med EG- och Euratomfördragen och som ska offentliggöras) OCH RÅDETS DIREKTIV 2009/138/EG om upptagande och utövande av försäkrings- och återförsäkringsverksamhet (Solvens II) (Text av betydelse för EES) OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artiklarna 47.2 och 55, med beaktande av kommissionens förslag, med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommit téns yttrande (1), efter att ha hört , i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (2), och av följande skäl: