prop · H90333 · 2021-10-14 00:00:00 — förvärvsinkomster i (67 kap. 9 a och d §§ IL). Underlaget för skattereduktionen består av sjukersättning och aktivitetsersättning enligt socialförsäkringsbalken som betalats ut under beskattningsåret och som ska tas upp till beskattning enligt En utländsk ersättning enligt lagstiftning om social trygghet som betalas ut enligt grunder som är jämförbara med vad som gäller för sjukersättning och aktivitetsersättning ska efter begäran räknas 2021/22:33 med i underlaget för skattereduktionen om ersättningen tas upp till beskattning i (67 kap. 9 b § IL). Skattereduktionen uppgår till summan av av den del av underlaget som inte överstiger 2,53 prisbasbelopp och av resterande del, multiplicerad med skattesatsen för inkomstskatt (67 kap. 9 c § IL). Regeringens förslag: Skattereduktionen för personer med sjukersättning och aktivitetsersättning förstärks. Beräkningen av skattereduktionen utformas på motsvarande sätt som beräkningen av jobbskatteavdraget, med undantagen att det inte finns nivåer för skattereduktionens storlek för underlag som överstiger 8,08 prisbasbelopp och att skattereduktionen alltid ska uppgå till av underlaget, multiplicerat med skattesatsen för inkomstskatt. Lagändringarna ska träda i kraft och tillämpas första gången för beskattningsår som börjar efter . Promemorians förslag överensstämmer i sak med regeringens. Remissinstanserna: Ett flertal remissinstanser tillstyrker eller har inget att invända mot förslaget. Bland dessa finns Arbetsförmedlingen, (), , i (LO), , och () tillstyrker förslaget. De två sistnämnda förbunden efterlyser dock fler åtgärder för att förbättra ekonomin för personer med Förslaget avstyrks av Företagarna, , akademikers centralorganisation (), och (). Flera av dessa remiss- instanser anser att höjd ersättningsnivå i sjuk- och aktivitetsersättningen är ett bättre alternativ för att höja de disponibla inkomsterna för den aktuella Näringslivets Skattedelegation och framför även att arbetsinkomster bör möta en relativt sett lägre beskattning då detta stimulerar arbetsutbudet och bidrar till högre sysselsättning. anser att skillnaden i beskattning mellan arbetsinkomster och sjuk- och aktivitetsersättning är motiverad eftersom det ska löna sig att arbeta och anser att skattereduktioner ska användas sparsamt, och bör motiveras av ett ökat arbetsutbud, fler arbetade timmar eller ökad TCO framför att förslaget innebär att en specifik statlig ersättning får en helt egen beskattningsmodell och att det behövs en bred (IFAU) avstyrker förslaget i ljuset av den samlade politiken på området. IFAU efterlyser en diskussion om hur kollektivavtalade tillägg till underlaget för skattereduktionen. Även LO och TCO påpekar att alla ersättningar kopplade till varaktigt nedsatt eller långvarigt nedsatt Prop. 2021/22:33 arbetsförmåga inte ingår i underlaget för skattereduktionen. och har synpunkter på konsekvensanalysen. och uppger att förslaget kommer att medföra behov av utveckling av systemstöd. Skälen för regeringens förslag Skillnaden i beskattning tas bort Skattereduktionen för sjukersättning och aktivitetsersättning infördes med syftet att i ett första steg minska skillnaden i beskattning av sjukersättning och aktivitetsersättning och av arbetsinkomster. Sjuk- och aktivitetsersättning utgör nämligen inte sådan arbetsinkomst som ingår i underlaget för jobbskatteavdraget. Regeringen anser att det är angeläget att ytterligare sänka skatten på sjukersättning och aktivitetsersättning och därmed öka den disponibla inkomsten för personer med sådan ersättning. Personer som har sin försörjning av sjukersättning och aktivitetsersättning har i högre utsträckning en låg ekonomisk standard jämfört med befolkningen som helhet. För den enskilde handlar det ofta om ersättning som utgör en långvarig försörjningskälla. Ersättningen är kopplad till varaktigt nedsatt eller långvarigt nedsatt arbetsförmåga. Det är således fråga om personer som i hög utsträckning inte har möjlighet att stå till arbetsmarknadens förfogande. Några remissinstanser, bl.a. Företagarna, och , anser att skillnaden i beskattning mellan arbetsinkomster och sjuk- och aktivitetsersättning är motiverad och att arbetsinkomster bör möta en relativt sett lägre beskattning. Regeringen delar inte denna uppfattning. Såväl rättviseskäl som fördelningspolitiska skäl talar för att skillnaden i beskattning mellan sjuk- och aktivitetsersättning och arbetsinkomster ska tas bort. Skattereduktionen för sjukersättning och aktivitetsersättning bör därför förstärkas. Förstärkningen av skattereduktionen bör utformas så att reduktionen så långt som möjligt motsvarar jobbskatteavdraget. Det innebär att grundavdraget bör beaktas vid beräkningen av skattereduktionen och att nivåerna för skattereduktionens storlek i förhållande till underlaget ändras. Några skillnader i utformningen av de två olika skattereduktionerna bör noteras. Underlaget för jobbskatteavdraget är arbetsinkomst som beskattas i . Jobbskatteavdragets storlek bestäms med utgångpunkt i fem olika inkomstintervall. Två av dessa avser arbetsinkomster som överstiger 8,08 prisbasbelopp (67 kap. 7 § IL). Underlaget för skattereduktionen för sjuk- och aktivitetsersättning består av ersättning som betalats ut under beskattningsåret. Hel inkomstrelaterad sjuk- och aktivitetsersättning beräknas av den försäkrades antagna inkomst, som högst får vara 7,5 prisbasbelopp (se avsnitt 5.1). Detta innebär att det till skillnad från jobbskatteavdraget inte finns behov av nivåer för underlag som överstiger 8,08 prisbasbelopp. Att utländska ersättningar som är jämförbara med sjuk- och aktivitetsersättning kan ingå i underlaget 2021/22:33 bedöms inte leda till behov av särskilda nivåer för underlag som överstiger 8,08 prisbasbelopp. IFAU, LO och TCO invänder mot att underlaget för skattereduktionen inte inkluderar alla ersättningar kopplade till varaktigt eller långvarigt nedsatt arbetsförmåga, t.ex. livränta och kollektivavtalade tillägg till sjukersättning. Regeringen vill med anledning av dessa synpunkter framhålla att förslaget endast avser förstärkning av en redan befintlig skattereduktion. En utformning av skattereduktionen för sjukersättning och aktivitetsersättning som motsvarar den för jobbskatteavdraget skulle vid vissa inkomster kunna innebära en skattehöjning i förhållande till dagens utformning av skattereduktionen. För att undvika en sådan konsekvens av förslaget bör även en miniminivå, ett ”golv”, för skattereduktionen för sjukersättning och aktivitetsersättning införas. Golvet innebär att skattereduktionen alltid ska uppgå till av underlaget, multiplicerat med skattesatsen för inkomstskatt. Några remissinstanser, däribland, ESV, LO , och anser att det finns behov av en skattereform och ett mindre komplicerat skattesystem. Regeringen konstaterar att de frågorna faller utanför detta lagstiftningsprojekt. ESV, IFAU och lämnar vissa synpunkter på samt efterlyser fler åtgärder för att förbättra ekonomin för personer med funktionsnedsättning. Dessa synpunkter, liksom vad respektive framför gällande behov av utveckling av systemstöd, behandlas i avsnitt 5.3. Förändringar i skattereduktioner bör träda i kraft . Det är angeläget att ändringarna träder ikraft för att hushållens ekonomi ska få den avsedda förstärkningen. Lagändringarna föreslås därför träda i kraft . Enligt den s.k. kontantprincipen ska inkomster tas upp det beskattningsår då de kan disponeras eller på något annat sätt kommer den skattskyldige till del (se 10 kap. 8 § IL). Regeringen anser att det saknas anledning att frångå denna princip. Detta innebär att utbetalningar av sjuk- och aktivitetsersättning som görs efter kommer att omfattas av de nya bestämmelserna. Detta gäller alltså även utbetalningar som avser tid före ikraftträdandet. Med den av regeringen föreslagna lydelsen görs ingen ändring i sak jämfört med promemorians förslag. Förslaget medför att 67 kap. 9 c § IL ändras. Syfte och alternativa lösningar Syftet med att förstärka skattereduktionen för sjukersättning och aktivitetsersättning är att ta bort skillnaden i beskattning mellan sådan ersättning och löneinkomst och att öka den disponibla inkomsten för personer som får sjukersättning och aktivitetsersättning. Ett alternativ som hade ökat den disponibla inkomsten för personer som får sjukersättning eller aktivitetsersättning är, vilket påpekas av bl.a. Näringslivets Skattedelegation och , att höja ersättningsnivån i sjukersättningen och aktivitetsersättningen. Detta hade dock inte medfört att skillnaden i beskattning mellan arbetsinkomst och sjukersättning respektive aktivitetsersättning tas bort. Att förstärka skattereduktionen medför även en större ökning av den disponibla inkomsten för personer med högre kommunalskattesats. Ett annat alternativ till att förstärka skattereduktionen för sjukersättning och aktivitetsersättning hade kunnat vara att låta sådana inkomster ingå i underlaget för skattereduktionen för arbetsinkomster (jobbskatteavdrag). Detta hade dock medfört att skatteuttaget hade ökat vid vissa kombinationer av arbetsinkomst och sjuk- eller aktivitetsersättning. Eftersom förstärkningen avser en redan befintlig skattereduktion ökar inte komplexiteten i skattesystemet genom förslaget. Den föreslagna förstärkningen av skattereduktionen för sjukersättning och aktivitetsersättning beräknas minska statens skatteintäkter med . De kommunala skatteintäkterna påverkas inte av förslaget eftersom det rör sig om en skattereduktion. Förslaget beräknas innebära marginellt minskade kommunala utgifter, uppskattningsvis ca baserat på en mikrosimulering i FASIT-modell, då behovet av ekonomiskt bistånd minskar något. Kommunerna antas dock anpassa övriga utgifter till följd av detta, vilket innebär att den offentligfinansiella nettoeffekten av förslaget uppgår till -2,(se tabell 5.1). Förslaget innebär att skatteutgiften avseende skattereduktionen för personer med sjukersättning och aktivitetsersättning utökas med motsvarande den offentligfinansiella bruttoeffekten (se skr. 2020/21:98). Tabell 5.1 Förslag om förstärkt skattereduktion för personer med sjukersättning och aktivitetsersättning Miljarder kronor, fasta priser och baser -2,61 -2,61 -2,61 -2,61 -2,61 Källa: egna beräkningar. Förslaget bedöms inte medföra några konsekvenser av betydelse för företags arbetsförutsättningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt. Uppskattningsvis kommer ca 250 000 personer att ha någon inkomst i form av sjukersättning eller aktivitetsersättning 2022. Den föreslagna förstärkningen av skattereduktionen medför att skatteuttaget minskar för dessa personer. Den genomsnittliga skattesänkningen för berörda personer beräknas uppgå till ca . Hur stor skattesänkningen blir för enskilda beror på storleken på deras ersättning, kommunalskattesats samt om de har andra förvärvsinkomster. Skattesänkningen beräknas bli vid genomsnittlig kommunalskattesats för personer som fyllt och som har ersättning på hel garantinivå (se tabell 5.2). För personer som har högsta möjliga ersättningsnivå, och genomsnittlig kommunalskattesats, beräknas skattesänkningen bli . Den föreslagna utformningen av skattereduktionen med en miniminivå motsvarande nuvarande skattereduktion för sjukersättning och aktivitetsersättning innebär att det inte kan uppstå någon skattehöjning till följd av förslaget. Utan detta golv hade skatteuttaget kunnat öka något vid vissa kombinationer av sjukersättning eller aktivitetsersättning och andra förvärvsinkomster. Tabell 5.2 Skattesänkning 2022 enligt förslaget om förstärkt skattereduktion för sjukersättning och aktivitetsersättning vid olika ersättnings- och kommunalskattenivåer Från och med 30 år Anm.: Ersättningsnivåerna är baserade på gällande regler och prisbasbeloppet (). budgetpropositionen föreslås dock höjda garantinivåer (se prop. 2021/22:1 u tg.omr. 10 avsnitt 3.10). Skattesänkningen är beräknad baserat på prisbasbeloppet 2022 och kommunalskattesatserna . föreslagna utformningen innebär att underlaget för skattereduktionen bestäms av storleken på sjukersättning och aktivitetsersättning och befintligt grundavdrag. Grundavdragets nivå beror dock på storleken på den fastställda förvärvsinkomsten vilket innebär att andra förvärvsinkomster än sjuk - och aktivitetsersättning kan påverka storleken på skattereduktionen. I tabellen antas övriga förvärvsinkomster vara 0. Källa: Egna beräkningar. För personer som får transfereringar som bestäms utifrån inkomst efter skatt, t.ex. ekonomiskt bistånd, kommer den föreslagna skattereduktionen att medföra att dessa transfereringar minskar. För personer som är i fortsatt behov av ekonomiskt bistånd trots förstärkningen av skattereduktionen kommer den disponibla inkomsten inte att öka. ekonomiskt bistånd uppskattas dock minska i marginell utsträckning i förhållande till minskningen av skatteintäkterna av den föreslagna Avgifter som bestäms av inkomst efter skatt, t.ex. avgift för omsorg, kan också komma att öka, vilket kan innebära att den disponibla inkomsten efter dessa avgifter inte ökar eller ökar i mindre utsträckning för berörda personer. att fler åtgärder behöver vidtas för att förbättra ekonomin för personer med anser att garantinivån i sjukersättningen bör höjas. sammanhängande förslag, där man säkerställer att skattereduktionen inte innebär ökade kostnader för omsorg eller att bostadstillägget I budgetpropositionen föreslår regeringen flera andra den ekonomiska situationen för personer med 2021/22:33 sjukersättning eller aktivitetsersättning. Bland annat föreslås att garantinivåerna och bostadstillägget höjs. För att förslagen ska ge även de personer som har de minsta ekonomiska marginalerna en höjd disponibel inkomst föreslår regeringen att nivåerna för skälig bostadskostnad och skälig levnadsnivå i det särskilda bostadstillägget höjs samt att minimibeloppet vid fastställande av avgifter enligt socialtjänstlagen höjs (se prop. 2021/22:1, utg.omr. 11 och utg.omr. 9 avsnitt 7.6). Effekter för offentlig sektor Förslaget bedöms som nämns i avsnittet offentligfinansiella effekter innebära marginellt minskat behov av ekonomiskt bistånd. Avgiftsutrymmet för vissa kommunala avgifter, t.ex. för hemtjänst och bostad med särskild service, kan också öka till följd av att förslaget ger en ökad inkomst efter skatt. I övrigt bedöms förslaget inte medföra några effekter för offentlig sektor. En förstärkning av skattereduktionen för sjukersättning och aktivitetsersättning kan medföra att den ekonomiska drivkraften att arbeta minskar för personer med dessa ersättningar. Detta skulle kunna inverka på deras sysselsättning och arbetsutbud. Att förslaget kan ha en negativ inverkan på arbetsutbudet är också något som vissa remissinstanser, t.ex. och , anför i sina remissvar. Arbetsförmedlingen tillstyrker förslaget då förslagets eventuella effekter på arbetskraftsutbudet väntas bli marginella. IFAU påpekar att det inte går att utesluta negativa arbetsutbudseffekter om man mjukar upp berättigandekriterier till sjukersättningen och gör andra delar av systemet mer generöst. En studie som utvärderade effekten av ökade ekonomiska drivkrafter att börja arbeta inom den svenska sjukersättningen fann inte någon positiv effekt av detta på arbetsutbud eller utbildningsnivå (, J., ”Ekonomiska incitament till arbete inom sjukförsäkringssystemet – effekter av steglös avräkning”, 2018:6). För att beviljas sjukersättning, enligt nuvarande regler, ska arbetsförmågan vara stadigvarande nedsatt på grund av sjukdom eller funktionsnedsättning. Detta begrepp innebär att nedsättningen bedöms bestå för all överskådlig framtid (prop. 2007/08:136 s. 103). Sysselsättningsstatusen hos mottagarna av sjukersättning bedöms därför inte påverkas i någon större utsträckning av ekonomiska incitament. Mottagarna av aktivitetsersättning, som utgör av de personer som berörs av förslaget, kan stå närmare arbetsmarknaden eftersom det inte krävs samma varaktighet i nedsättningen av arbetsförmågan för att beviljas aktivitetsersättning som för sjukersättning. Ekonomiska incitament kan därför eventuellt få en inverkan på sysselsättningen bland personer med aktivitetsersättning. En majoritet, , av mottagarna av aktivitetsersättning har dock denna ersättning på heltid och en majoritet har ersättning på garantinivå till följd av att de inte har arbetat (se t.ex. SOU 2021:69, En sjukförsäkring med prevention, rehabilitering och trygghet, s. 588–591.). Sammantaget bedömer därför regeringen att den Prop. 2021/22:33 förstärkta skattereduktionen får försumbara effekter på arbetsutbud och Effekter för inkomstfördelningen och den ekonomiska jämställdheten Personer med sjukersättning eller aktivitetsersättning förekommer över hela inkomstfördelningen, men är starkt koncentrerade till den nedre delen av inkomstfördelningen. I genomsnitt innebär den förstärkta skattereduktionen för sjukersättning och aktivitetsersättning att den ekonomiska standarden, beräknat för hela befolkningen, ökar med . Ökningen är större i den nedre delen av inkomstfördelningen än i den övre (se figur 5.1). I de två lägsta inkomstgrupperna ökar den ekonomiska standarden i genomsnitt beräknat för hela befolkningen. För de individer som berörs av en skattereduktion för sjukersättning och aktivitetsersättning är effekten på den disponibla inkomsten större. Bland de berörda ökar den disponibla inkomsten med i genomsnitt. Fler kvinnor än män berörs av skattereduktionen. Totalt sett är det närmare 150 000 kvinnor och drygt 100 000 män som berörs av förslaget. Bland de berörda ökar den individuella disponibla inkomsten ungefär lika mycket för män som för kvinnor. Eftersom antalet kvinnor som berörs av förslaget är större än antalet män är den genomsnittliga effekten på den individuella disponibla inkomsten beräknat för alla vuxna kvinnor respektive män i befolkningen större för kvinnor (0,) än för män (0,), se figur 5.2. Förslaget bedöms därför bidra till att öka den ekonomiska jämställdheten mellan kvinnor och män. Figur 5.1 Förändring i ekonomisk standard i olika inkomstgrupper Källor: och egna beräkningar. Förändring i individuell disponibel inkomst för kvinnor Källor: och egna beräkningar. Effekter för och övrig offentlig förvaltning Den föreslagna förstärkningen av skattereduktionen för sjukersättning och aktivitetsersättning bedöms endast medföra marginella förändringar för , t.ex. i form av uppdatering av blanketter och information, och ingår i den anpassning som görs på grund av ny eller förändrad lagstiftning. Eventuella tillkommande utgifter för ska hanteras inom befintliga ekonomiska ramar. För de allmänna förvaltningsdomstolarna bedöms förslaget inte få någon budgetpåverkan. bedömer att förslaget medför behov av it-utveckling till en kostnad av . uppger att förslaget medför behov av utveckling av systemstöd hos myndigheten. Regeringen bedömer att eventuella kostnader till följd av förslaget kan hanteras inom befintliga ekonomiska ramar. I övrigt påverkar förslaget inte förmånssystemet för sjukersättning och aktivitetsersättning. Förslaget bedöms vara förenligt med . Förslaget innebär att skattereduktionen förstärks för såväl sjukersättning och aktivitetsersättning som jämförbara utländska ersättningar, under förutsättning att den utländska ersättningen tas upp till beskattning i . Förslaget innehåller inga regler som direkt eller indirekt leder till en mindre förmånlig skattemässig behandling av fysiska eller juridiska personer som kommer från andra medlemsstater och som utnyttjar den fria rörligheten. Förslaget bedöms inte ha någon effekt för miljön eller effekter i övrigt. Förslaget till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) Paragrafen innehåller bestämmelser om hur storleken på skattereduktionen för sjukersättning och aktivitetsersättning ska beräknas. Ändringen innebär att beräkningen av skattereduktionen ändras och att bestämmelsen delas upp i två stycken. I det nya första stycket regleras hur skattereduktionen ska beräknas. Enligt bestämmelsen ska grundavdraget beaktas vid beräkningen av skattereduktionen och nivåerna på skattereduktionens storlek i förhållande till underlagets storlek ändras jämfört med . Bestämmelser om underlaget finns i 9 b §. I det nya andra stycket införs en miniminivå för skattereduktionen som innebär att skattereduktionen ska uppgå till av underlaget, multiplicerat med skattesatsen för inkomstskatt. Övervägandena finns i avsnitt 5.2. Paragrafen reglerar vem som kan få skattereduktion för förvärvsinkomster. Ändringen i första stycket innebär att skattereduktionen beräknas utifrån fastställd förvärvsinkomst i stället för beskattningsbar förvärvsinkomst. Som en följd av ändringen justeras även beloppet. skattereduktion är därmed inskränkt till de personer som har en fastställd förvärvsinkomst som överstiger . Hur den fastställda förvärvsinkomsten beräknas anges i 1 kap. 5 §. Övervägandena finns i avsnitt 4.2. Paragrafen reglerar storleken på skattereduktionen för förvärvsinkomster. Ändringen i första stycket innebär att skattereduktionen höjs och ska göras med ett fast belopp om . Ändringen i andra stycket innebär en justering av skattereduktionens infasning till följd av att beräkningen görs utifrån fastställd förvärvsinkomst i stället för beskattningsbar förvärvsinkomst. För personer med fastställd förvärvsinkomst ska reduktionen, i stället för beloppet enligt första stycket, göras av skillnaden mellan den fastställda förvärvsinkomsten och . Övervägandena finns i avsnitt 4.2. 2021/22:33 Bilaga 1 Sammanfattning av promemorian Ytterligare förstärkning av skattereduktionen för förvärvsinkomster En skattereduktion för fysiska personer med förvärvsinkomster infördes . Skattereduktionen är utformad på så sätt att den som huvudregel utgörs av ett bestämt belopp per person och år, men med en infasning av skattereduktionens storlek upp till en viss inkomstnivå. En promemoria om förstärkt skattereduktion har remitterats . I den föreslås också att utformningen av skattereduktionen justeras så att grundavdraget inte ska påverka reduktionens storlek. I denna promemoria föreslås att skattereduktionen för förvärvsinkomster ska förstärkas ytterligare i förhållande till det tidigare remitterade förslaget. Förslaget innebär att skattereduktionen som huvudregel ska vara och ges till personer med en fastställd förvärvsinkomst som är högre än . Lagändringarna föreslås träda i kraft och tillämpas första gången för beskattningsår som börjar efter . Lagförslag i promemorian Ytterligare förstärkning av skattereduktionen för förvärvsinkomster Förslag till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) Härigenom föreskrivs att 67 kap. 46 och 47 §§ inkomstskattelagen (1999:1129)5 ska ha följande lydelse. inkomster om den beskattnings- Sådan rätt till skattereduktion har också de som är begränsat skattskyldiga enligt 3 kap. 18 § första stycket 1, 2 eller 3, om deras överskott av förvärvsinkomster i och i andra länder, uteslutande eller så gott som uteslutande, utgörs av överskott av förvärvsinkomster i Skattereduktion enligt 46 § ska Skattereduktion enligt 46 § ska uppgå till , om inte uppgå till , om inte annat följer av andra stycket. annat följer av andra stycket. För personer som har en För personer som har en mellan och 240 000 kronor ska skattereduktionen uppgå ska skattereduktionen uppgå till förvärvsinkomsten och 40 000 1.Denna lag träder i kraft . 2.Lagen tillämpas första gången för beskattningsår som börjar efter . 2021/22:33 Bilaga 2 Lagen omtryckt 2008:803. Senaste lydelse 2020:1166. Senaste lydelse 2020:1166. 2021/22:33 Bilaga 3 Förteckning över remissinstanserna (promemorian Ytterligare förstärkning av skattereduktionen för förvärvsinkomster) Efter remiss har yttrande inkommit från Arbetsförmedlingen, , , Företagarna, i , utvärdering, , i , Näringslivets Skattedelegation, , , , och . Sammanfattning av promemorian Förstärkt skattereduktion för personer med sjukersättning och aktivitetsersättning 2021/22:33 Bilaga 4