prop · H90311 · 2021-09-28 00:00:00 — Om finansmarknadsaktörer lämnade upplysningar om hur och i vilken utsträckning de finansiella produkter som tillhandahålls som miljömässigt hållbara investerar i verksamheter som uppfyller kriterierna för miljömässigt hållbara ekonomiska verksamheter enligt denna förordning, och om finansmarknadsaktörer använde gemensamma kriterier för sådana upplysningar i hela unionen skulle det bli lättare för investerarna att jämföra investeringsmöjligheter över gränserna och investeringsobjekten skulle få incitament att göra sina affärsmodeller mer miljömässigt hållbara. Investerare skulle dessutom investera i miljömässigt hållbara finansiella produkter i hela unionen med större tillförsikt, vilket skulle förbättra den inre marknadens funktion. (14)För att hantera befintliga hinder för den inre marknadens funktion och förhindra att sådana hinder uppstår bör medlemsstaterna och unionen vara skyldiga att använda ett gemensamt koncept för miljömässigt hållbara investeringar när de inför krav på nationell nivå och unionsnivå avseende finansmarknadsaktörer eller emittenter när det gäller märkning av finansiella produkter eller företagsobligationer som marknadsförs som miljömässigt hållbara. För att undvika marknadsfragmentering och skada för konsumenternas och investerares intressen på grund av olikartade begrepp för vad som utgör miljömässigt hållbara ekonomiska verksamheter bör nationella krav som finansmarknadsaktörer eller emittenter är skyldiga att följa när de avser att marknadsföra finansiella produkter eller företagsobligationer såsom miljömässigt hållbara bygga på de enhetliga kriterierna för miljömässigt hållbara ekonomiska verksamheter. Sådana finansmarknadsaktörer och emittenter inbegriper finansmarknadsaktörer som tillhandahåller miljömässigt hållbara finansiella produkter och icke-finansiella företag som ger ut miljömässigt hållbara företagsobligationer. (15)Fastställande av kriterier för miljömässigt hållbara ekonomiska verksamheter kan uppmuntra ekonomiska aktörer som inte omfattas av denna förordning att frivilligt offentliggöra och lämna upplysningar på sina webbplatser om sina miljömässigt hållbara ekonomiska verksamheter. De upplysningarna kommer inte bara att hjälpa finansmarknadsaktörer och andra relevanta aktörer på finansmarknaderna att lätt hitta information om vilka ekonomiska aktörer som bedriver miljömässigt hållbara ekonomiska verksamheter, utan också göra det lättare för dessa ekonomiska aktörer att skaffa finansiering för sina miljömässigt hållbara verksamheter. (16) En klassifikation på unionsnivå av miljömässigt hållbara ekonomiska verksamheter bör göra det möjligt att utarbeta framtida unionspolitik till stöd för hållbar finansiering, inbegripet unionsomfattande normer för miljömässigt hållbara finansiella produkter, och att inrätta märkningar som formellt erkänner efterlevnaden av de normerna i hela unionen. Den skulle också kunna fungera som grund för andra ekonomiska och lagstiftningsmässiga åtgärder. Enhetliga rättsliga krav som fastställer i vilken grad investeringar är miljömässigt hållbara, baserade på enhetliga kriterier för miljömässigt hållbara ekonomiska verksamheter, är nödvändiga som referens för framtida unionsrätt som har som mål att underlätta övergången till investeringar i miljömässigt hållbara ekonomiska verksamheter. (17) När det gäller att uppnå målen för hållbar utveckling i unionen har politiska åtgärder, såsom inrättandet av en europeisk fond för strategiska investeringar, effektivt bidragit till att styra privata investeringar, tillsammans med offentliga finanser, mot hållbara investeringar. I och rådets förordning (EU) 2015/1017 ( ) nämns ett fyrtioprocentigt klimatinvesteringsmål för infrastruktur- och innovationsprojekt inom ramen för5 Europeiska fonden för strategiska investeringar. Gemensamma kriterier för att avgöra huruvida ekonomiska verksamheter ska anses vara hållbara, inbegripet deras miljöpåverkan, skulle kunna underbygga liknande framtida unionsinitiativ för att mobilisera investeringar som eftersträvar klimatrelaterade mål eller andra miljömål. (18) För att undvika att skada investerarintressen bör fondförvaltare och institutionella investerare som tillhandahåller finansiella produkter upplysa om hur och i vilken utsträckning de använder kriterierna för miljömässigt hållbara ekonomiska verksamheter för att avgöra hur miljömässigt hållbara deras investeringar är. De upplysningar som lämnas bör göra det möjligt för investerare att förstå den andel av den finansiella produktens underliggande investeringar i miljömässigt hållbara ekonomiska verksamheter som en procentandel av alla investeringar som ligger till grund för den finansiella produkten, varigenom det blir möjligt för investerare att förstå i vilken grad investeringen är miljömässigt hållbar. I fall då en finansiell produkts underliggande investeringar är i ekonomiska verksamheter som bidrar till ett miljömål bör de upplysningar som ska lämnas ange det eller de miljömål som den finansiella produktens underliggande investeringar bidrar till samt hur och i vilken utsträckning den finansiella produktens underliggande investeringar finansierar miljömässigt hållbara ekonomiska verksamheter, och de bör inkludera uppgifter om andelen möjliggörande verksamheter respektive omställningsverksamheter. Kommissionen bör ange vilka upplysningar som måste lämnas för detta ändamål. Dessa upplysningar bör göra det möjligt för nationella behöriga myndigheter att enkelt kontrollera om upplysningsskyldigheten efterlevs och att se till att den efterlevs i enlighet med tillämplig nationell rätt. Om finansmarknadsaktörer inte beaktar kriterierna för miljömässigt hållbara investeringar bör de lämna en förklaring om detta. För att undvika att upplysningsskyldigheten kringgås bör denna skyldighet också gälla i fall då finansiella produkter marknadsförs som att de främjar miljörelaterade egenskaper, inklusive finansiella produkter som har miljöskydd i vidare bemärkelse som mål. (19) Upplysningsskyldigheterna i denna förordning kompletterar reglerna om lämnande av hållbarhetsrelaterade upplysningar i och rådets förordning (EU) 2019/2088 ( ). I syfte att öka transparensen och för att finansmarknadsaktörer ska förse slutinvesterare med en objektiv referenspunkt för jämförelse avseende andelen investeringar som finansierar miljömässigt hållbarahållbarekonomiskainvesteringverksamheter kompletterar denna förordning reglerna om transparens i fråga om upplysningar som lämnas innan avtal ingås och regelbundna rapporter i miljömässigtförordning (EU)hållbara2019/2088.ek nomiskaDefinitionenrk a heterav (EU) 2019/2088 inkluderar investeringar i ekonomiska verksamheter som bidrar till ett miljömål som, bland annat, bör innefatta investeringar i i den mening som avses i den här förordningen. I förordning (EU) 2019/2088 anses dessutom en investering som en hållbar investering enbart om den inte orsakar betydande skada för ett miljömål eller socialt mål, såsom fastställs i den förordningen. (5) och rådets förordning (EU) 2015/1017 av om Europeiska fonden för strategiska investeringar, Europeiska centrumet för investeringsrådgivning och portalen för investeringsprojekt på europeisk nivå samt om ändring av förordningarna (EU) nr 1291/2013 och (EU) nr 1316/2013 – Europeiska (EUT L 169, , s. 1). (6) och rådets förordning (EU) 2019/2088 av om hållbarhetsrelaterade upplysningar som ska lämnas inom den finansiella tjänstesektorn (EUT L 317, 9.12.2019, s. 1) (20) För att säkerställa att hållbarhetsrelaterade upplysningar som ska lämnas inom den finansiella tjänstesektorn är tillförlitliga, enhetliga och jämförbara bör upplysningar som lämnas enligt denna förordning i möjligaste mån använda befintliga hållbarhetsindikatorer föreslagna av i dess resolution av om hållbar finansiering. ( ) I det sammanhanget bör de tekniska granskningskriterierna i möjligaste mån grundas på de hållbarhetsindikatorer7 som avses i förordning (EU) 2019/2088. (21) När det gäller ekonomiska verksamheter som bedrivs av företag som inte är skyldiga att lämna upplysningar enligt denna förordning skulle det kunna föreligga undantagsfall där finansmarknadsaktörer inte rimligen kan erhålla den information som är relevant för att anpassningen till de tekniska granskningskriterier som antas enligt denna förordning ska kunna fastställas på ett tillförlitligt sätt. I sådana undantagsfall och endast för sådana ekonomiska verksamheter för vilka fullständig, tillförlitlig och aktuell information inte har kunnat erhållas bör finansmarknadsaktörer få göra kompletterande bedömningar och uppskattningar på grundval av information från andra källor. Sådana bedömningar och uppskattningar bör endast kompensera för begränsade och specifika delar av de önskade uppgifterna och leda till ett välbetänkt resultat. Finansmarknadsaktörer bör, i syfte att säkerställa att upplysningarna till investerare är tydliga och inte vilseledande, tydligt förklara vad deras slutsatser baseras på och varför de varit tvungna att göra sådana kompletterande bedömningar och uppskattningar för att kunna lämna upplysningar till slutinvesterare. (22) I sitt meddelande av om rekommenderar kommissionen att vissa stora företag ska rapportera om ingvissaav klimatrelaterade centrala resultatindikatorerRiktlinjersom är baseradeför icke-finpå nsiellden ramrappsomrtering:fastställsTi läggi dennavseendeförordningrapporte. Framför allt är informationd informationom hur stor andel av omsättning, kapitalutgifter eller driftsutgifter i sådana stora icke-finansiella företag som är kopplad till miljömässigt hållbara ekonomiska verksamheter liksom centrala resultatindikatorer som är skräddarsydda för stora finansiella företag användbara för investerare som är intresserade av företag vars produkter och tjänster bidrar väsentligt till något av de miljömål som anges i denna förordning. Det är därför lämpligt att kräva av sådana stora företag att de offentliggör sådana centrala resultatindikatorer, och att ytterligare specificera detta krav i delegerade akter, särskilt med avseende på stora finansiella företag. Det vore oproportionerligt betungande att utvidga ett sådant krav till att omfatta mindre företag, men mindre företag kan frivilligt besluta sig för att offentliggöra sådan information. (23) För att det ska vara möjligt att fastställa huruvida en viss ekonomisk verksamhet är miljömässigt hållbar bör en uttömmande förteckning över miljömål upprättas. Denna förordning bör omfatta följande sex miljömål: begränsning av klimatförändringar, anpassning till klimatförändringar, hållbar användning och skydd av vatten och resurser, omställning till en cirkulär ekonomi, förebyggande och begränsning av föroreningar samt skydd och återställande av biologisk mångfald och ekosystem. (24) En ekonomisk verksamhet som eftersträvar miljömålet begränsning av klimatförändringar bör bidra väsentligt till att stabilisera utsläppen av växthusgaser genom att undvika eller minska utsläppen eller genom att öka upptaget av desamma. Den ekonomiska verksamheten bör vara förenlig med långsiktiga temperaturmål. Det miljömålet bör tolkas i enlighet med relevant unionsrätt, inbegripet och rådets direktiv /31/EG (8). (25) En ekonomisk verksamhet som eftersträvar miljömålet anpassning till klimatförändringar bör bidra väsentligt till att minska eller förebygga de negativa konsekvenserna för det nuvarande eller förväntade framtida klimatet, eller riskerna för sådana negativa konsekvenser, antingen för själva verksamheten eller för människor, natur eller tillgångar. Det miljömålet bör tolkas i enlighet med relevant unionsrätt och för katastrofriskreducering 2015–2030. (7) EUT C 76, , s. 23. ( ) och rådets direktiv /31/EG av om geologisk lagring av koldioxid och ändring av rådets 8 direktiv /337/EEG, och rådets direktiv /60/EG, 2001/80/EG, 2004/35/EG, 2006/12/EG och 2008/1/EG samt förordning (EG) nr 1013/2006 (EUT L 140, , s. 114). (26) Miljömålet hållbar användning och skydd av vatten och resurser bör tolkas i enlighet med relevant unionsrätt, inbegripet och rådets förordning (EU) nr 1380/2013 ( ) och och rådets direktiv /60/EG ( ), 2006/7/EG ( ), 2006/118/EGOm problemet (med), vattenbrist2008/56/EGoch( torka) ochi Europeiska2008/105/EGunionen( ), Europeiska(EU) 2017/848unionens( ) rådets direktiv /271/EEGStrategi( ), 91/676/EEGför att skydda( ) och 98/83/EGvattenresurser( ) och kommissionens beslut strategisamt kommissionensom läkemedelmeddelandeni miljön (27) Miljömålet omställning till en cirkulär ekonomi bör tolkas i enlighet med relevant unionsrätt på området för den cirkulära ekonomin, avfall och kemikalier, inbegripet och rådets förordningar (EG) nr 1013/2006 ( ), (EG) nr 1907/2006 ( ) och (EU) 2019/1021 ( ) och och rådets direktiv 94/62/EG ( 2000/53/EG 2006/66/EG ( ), 2008/98/EG ( ), 2010/75/EU ( 2011/65/EU ( ), 2012/19/EU ( ) och (EU) 2019/904 ( ), (EU) 2019/883 ( ), rådets direktiv /31/EG ( (9)och rådets förordning (EU) nr 1380/2013 av om den gemensamma fiskeripolitiken, om ändring av rådets förordningar (EG) nr 1954/2003 och (EG) nr 1224/2009 och om upphävande av rådets förordningar (EG) nr 2371/2002 och (EG) nr 639/2004 och rådets beslut /585/EG (EUT L 354, 28.12.2013, s. 22). (10)och rådets direktiv /60/EG av om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens område (EGT L 327, 22.12.2000, s. 1). (11)och rådets direktiv /7/EG av om förvaltning av badvattenkvaliteten och om upphävande av direktiv /160/EEG (EUT L 64, , s. 37). (12)och rådets direktiv /118/EG av om skydd för grundvatten mot föroreningar och försämring (EUT L 372, 27.12.2006, s. 19). (13)och rådets direktiv /56/EG av om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på havsmiljöpolitikens område (Ramdirektiv om en marin strategi) (EUT L 164, 25.6.2008, s. 19). (14)och rådets direktiv /105/EG av om miljökvalitetsnormer inom vattenpolitikens område och ändring och senare upphävande av rådets direktiv /176/EEG, 83/513/EEG, 84/156/EEG, 84/491/EEG och 86/280/EEG, samt om ändring av och rådets direktiv /60/EG (EUT L 348, 24.12.2008, s. 84). (15)Rådets direktiv /271/EEG av om rening av avloppsvatten från tätbebyggelse (EGT L 135, 30.5.1991, s. 40). (16)Rådets direktiv /676/EEG av om skydd mot att vatten förorenas av nitrater från jordbruket (EGT L 375, 31.12.1991, s. 1). (17)Rådets direktiv /83/EG av om kvaliteten på dricksvatten (EGT L 330, 5.12.1998, s. 32). (18)Kommissionens beslut (EU) 2017/848 av om fastställande av kriterier och metodstandarder för god miljöstatus i vatten, specifikationer och standardiserade metoder för övervakning och bedömning och om upphävande av beslut /477/EU (EUT L 125, , s. 43). (19)och rådets förordning (EG) nr 1013/2006 av om transport av avfall (EUT L 190, , s. 1). (20)och rådets förordning (EG) nr 1907/2006 av om registrering, utvärdering, godkännande och begränsning av kemikalier (Reach), inrättande av en europeisk kemikaliemyndighet, ändring av direktiv /45/EG och upphävande av rådets förordning (EEG) nr 793/93 och kommissionens förordning (EG) nr 1488/94 samt rådets direktiv /769/EEG och kommissionens direktiv /155/EEG, 93/67/EEG, 93/105/EG och 2000/21/EG (EUT L 396, 30.12.2006, s. 1) med ändringar. (21)och rådets förordning (EU) 2019/1021 av om långlivade organiska föroreningar (EUT L 169, 25.6.2019, s. 45). (22)och rådets direktiv /62/EG av om förpackningar och förpackningsavfall (EGT L 365, 31.12.1994, s. 10). (23)och rådets direktiv /53/EG av om uttjänta fordon (EGT L 269, 21.10.2000, s. 34). (24)och rådets direktiv /66/EG av om batterier och ackumulatorer och förbrukade batterier och ackumulatorer och om upphävande av direktiv /157/EEG (EUT L 266, 26.9.2006, s. 1). (25)och rådets direktiv /98/EG av om avfall och om upphävande av vissa direktiv (EUT L 312, 22.11.2008, s. 3). (26)och rådets direktiv /75/EU av om industriutsläpp (samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar) (EUT L 334, 17.12.2010, s. 17). (27)och rådets direktiv /65/EU av om begränsning av användning av vissa farliga ämnen i elektrisk och elektronisk utrustning (EUT L 174, , s. 88). (28)och rådets direktiv /19/EU av om avfall som utgörs av eller innehåller elektrisk och elektronisk utrustning (WEEE) (EUT L 197, 24.7.2012, s. 38). (29)och rådets direktiv (EU) 2019/883 av om mottagningsanordningar i hamn för avlämning av avfall från fartyg, om ändring av direktiv /65/EU och upphävande av direktiv /59/EG (EUT L 151, , s. 116). (30)och rådets direktiv (EU) 2019/904 av om minskning av vissa plastprodukters inverkan på miljön (EUT L 155, , s. 1). (31)Rådets direktiv /31/EG av om deponering av avfall (EGT L 182, , s. 1). ekonominförordning (EU) nr 1357/2014 ( ) ochEn europeiskkommissionensstrategibeslutför plast2000/532/EGi en cirkulär ekonomi( ) och 2014/955/EU ( Att sluta kretsloppet – en EU-handlingsplan för den cirkulära (28)En ekonomisk verksamhet kan bidra väsentligt till miljömålet omställning till en cirkulär ekonomi på flera sätt. Den kan till exempel öka produkters hållbarhet, reparerbarhet, uppgraderbarhet och återanvändbarhet, eller minska resursanvändningen genom utformning och materialval, vilket underlättar användning för nya ändamål, demontering och isärtagning i bygg- och anläggningssektorn, i synnerhet för att minska användningen av och främja återanvändning av byggnadsmaterial. Den kan också bidra till miljömålet omställning till en cirkulär ekonomi genom att ta fram affärsmodeller församt cirkulära värdekedjor, i syfte att produkter, komponenter och material ska bibehållaprodukterhögstai formmöjligaav tjänsteranvändbarhet och värde . Varje minskning av innehållet av farliga ämnen i material och produkter under hela livscykeln, inbegripet genom att de ersätts med säkrare alternativ, bör som ett minimum vara i enlighet med unionsrätten. En ekonomisk verksamhet kan också bidra väsentligt till miljömålet omställning till en cirkulär ekonomi genom att minska mängden livsmedelsavfall inom produktion, bearbetning, tillverkning eller distribution av livsmedel. (29) Miljömålen förebyggande och begränsning av föroreningar bör tolkas i enlighet med relevant unionsrätt, inbegripet ), 2006/118/EG, och rådets direktiv /60/EG, 2004/35/EG ( ), 2004/107/EG ( 2008/50/EG ( ), 2008/105/EG, 2010/75/EU, (EU) 2016/802 ( ) och (EU) 2016/2284 ( ). Miljömålen skydd och återställande av biologisk mångfald och ekosystem bör tolkas i enlighet med relevant unionsrätt, inbegripet och rådets förordningar (EU) nr 995/2010 ( ), (EU) nr 511/2014 ( ) och (EU) Skogslagstiftningensnr 1143/2014 ( ), efterlevnad,Europaparlamentetsstyrelseformeroch ochrådetshandeldirektiv(Flegt)2009/147/EG ( ), rådetsVår livförsäkring,förordningvårt(EG)naturkapitalnr 338/97–(en), rådets direktiv /676/EEG och 92/43/EEG ( ) och med kommissionens meddelanden av Kommissionens förordning (EU) nr 1357/2014 av om ersättning av bilaga III till rådets direktiv /98/EG om avfall och om upphävande av vissa direktiv (EUT L 365, 19.12.2014, s. 89). Kommissionens beslut /532/EG av om ersättning av beslut 94/3/EG om en förteckning över avfall i enlighet med artikel 1 a i rådets direktiv /442/EEG om avfall, och rådets beslut 94/904/EG om upprättande av en förteckning över farligt avfall i enlighet med artikel 1.4 i rådets direktiv /689/EEG om farligt avfall (EGT L 226, , s. 3). Kommissionens beslut /955/EU av om ändring av beslut 2000/532/EG om en förteckning över avfall enligt och rådets direktiv /98/EG (EUT L 370, 30.12.2014, s. 44). och rådets direktiv /35/EG av om miljöansvar för att förebygga och avhjälpa miljöskador (EUT L 143, 30.4.2004, s. 56). och rådets direktiv /107/EG av om arsenik, kadmium, kvicksilver, nickel och polycykliska aromatiska kolväten i luften (EUT L 23, 26.1.2005, s. 3). och rådets direktiv /50/EG av om luftkvalitet och renare luft i (EUT L 152, , s. 1). och rådets direktiv (EU) 2016/802 av om att minska svavelhalten i vissa flytande bränslen (EUT L 132, 21.5.2016, s. 58). och rådets direktiv (EU) 2016/2284 av om minskning av nationella utsläpp av vissa luftföroreningar, om ändring av direktiv /35/EG och om upphävande av direktiv /81/EG (EUT L 344, 17.12.2016, s. 1). och rådets förordning (EU) nr 995/2010 av om fastställande av skyldigheter för verksamhetsutövare som släpper ut timmer och trävaror på marknaden (EUT L 295, 12.11.2010, s. 23). och rådets förordning (EU) nr 511/2014 av om åtgärder för användarnas efterlevnad i Nagoyaprotokollet om tillträde till och rimlig och rättvis fördelning av vinster från utnyttjande av genetiska resurser i unionen (EUT L 150, 20.5.2014, s. 59). och rådets förordning (EU) nr 1143/2014 av om förebyggande och hantering av introduktion och spridning av invasiva främmande arter (EUT L 317, 4.11.2014, s. 35). och rådets direktiv /147/EG av om bevarande av vilda fåglar (EUT L 20, 26.1.2010, s. 7). Rådets förordning (EG) nr 338/97 av om skyddet av arter av vilda djur och växter genom kontroll av handeln med dem (EGT L 61, , s. 1). Rådets direktiv /43/EEG av om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter (EGT L 206, 22.7.1992, s. 7). strategi2019 för biologisk, av den 26mångfaldfebruarii2016EU , av Grön. infrastruktur (GI) – Attochstärkaav denEuropas23 juli naturkapitalEU:s handlingsplan mot olaglig handel med vilda djur och växter Intensifiera EU:s insatser för att skydda och återställa världens skogar (31)En ekonomisk verksamhet kan bidra väsentligt till målet skydd och återställande av biologisk mångfald och ekosystem på flera sätt, inbegripet genom att skydda, bevara eller återställa den biologiska mångfalden och ekosystemen, och därigenom förbättra ekosystemtjänster. Sådana tjänster är indelade i fyra kategorier, nämligen tillhandahållande av tjänster, såsom tillhandahållande av livsmedel och vatten; regleringstjänster, såsom klimatkontroll och sjukdomsbekämpning; stödtjänster såsom näringscykler och syreproduktion; samt kulturtjänster, såsom tillhandahållande av andlig och rekreativ nytta. (32) Vid tillämpningen av denna förordning bör begreppet hållbart skogsbruk förstås genom beaktande av metoder och användning av skogar och skogsmark som bidrar till att öka den biologiska mångfalden eller till att stoppa eller förhindra förstöring av ekosystem, avskogning och förlust av livsmiljöer, genom beaktande av förvaltning och nyttjande av skog och skogsmark på ett sådant sätt, och i en sådan takt, som upprätthåller deras biologiska mångfald, produktivitet, föryngringskapacitet, vitalitet och deras potential att både nu och fylla relevanta ekologiska, ekonomiska och socialaGeneralfunktionerGuidelinespåforlokal,the Sustainablenationell ochManagementglobal nivå,of Forestsoch somin Europeinte skadar andra ekosystem, enligt definitionen i resolution H1 av andra ministerkonferensen om skydd av skogarna i den 16–i : skogsstrateginbeaktande av Europaparlamentetsför skogarna och denochskogsbaseraderådets förordningarsektorn(EU) nr 995/2010 och (EU) 2018/841 ( lamentets och rådets direktiv (EU) 2018/2001 ( ) och kommissionens meddelande av (33) Inom ramen för denna förordning används begreppet i vid bemärkelse och bör förstås med beaktande av relevant unionsrätt, inbegripet och rådets förordning (EU) 2017/1369 ( lamentets och rådets direktiv /27/EU ( ) och (EU) 2018/844 (51 ), samt de genomförandeåtgärder som antagits enligt och rådets direktiv /125/EG ( (34) För varje miljömål bör fastställas enhetliga kriterier för att avgöra huruvida ekonomiska verksamheter bidrar väsentligt till det målet. Ett inslag i de enhetliga kriterierna bör vara att undvika betydande skada för de miljömål som anges i denna förordning. Syftet med detta är att undvika att investeringar anses som miljömässigt hållbara i fall då de ekonomiska verksamheter som gynnas av investeringarna skadar miljön i en utsträckning som väger tyngre än deras bidrag till ett miljömål.