prop · H803112 · 2021-03-16 00:00:00 — Bedömningen är att mycket få flyttningar och aktörer kommer påverkas av dessa regler varför den offentligfinansiella effekten inte påverkas av dem. Offentligfinansiella effekter vid införande av en skatt på övrig tobak Vid ett införande av en skatt på övrig tobak på per kilo, som motsvarar skattebeloppet för röktobak, bedöms priset på övrig tobak öka med . Produkter som benämns ”råtobak” säljs ofta i förpackningar av storleken 0,5 till 1 kilogram och till ett pris på ca 200– per kilogram. Dessa produkter är sannolikt ofta detsamma som i denna proposition benämns ”övrig tobak” men kan, på grund av ovan nämnda klassificeringssvårigheter, också i vissa fall kunna vara röktobak. Produkter som benämns röktobak säljs i mindre förpackningar på omkring 40–till ett pris på ca 2000–per kilo. Vid föreslagen skatt beräknas priset på övrig tobak öka till av priset på röktobak medan skatten på en egentillverkad cigarett och en cigarett köpt i butik blir ungefär densamma. Vid egentillverkning av snus blir däremot skatten på en egentillverkad prilla medan skatten per prilla i butik blir . Denna effekt kan delvis undvikas genom att fortsatt köpa tobak för hantverksmässig tillverkning av exempelvis snus som planta eller frö. 2020/21:112 7.4 Konsumtionen av tobak tenderar att minska när priset på tobaksvaror ökar. En effekt av högre pris kan vara att priskänsligare konsumenter såsom unga inte börjar använda tobak i lika stor utsträckning eller att de minskar sin konsumtion. Således kan en positiv effekt på folkhälsan förväntas. anser att skrivningen i den remitterade promemorian om förändring i bruket av olika tobaksslag ”som bättre och sämre tobak” är missvisande och att all tobak är skadlig för hälsan. Regeringen instämmer i bedömningen att all tobak är skadlig för hälsan och att prisökningar tenderar att minska konsumtionen. är det svårt att bedöma hur förslaget påverkar vilka typer av tobak som konsumeras, vilket gör det svårt att bedöma de samlade effekterna på folkhälsan. Företagen påverkas på olika sätt av förslagen. Ett ökat skatteuttag på övrig tobak bedöms påverka företag som handlar med övrig tobak negativt genom minskad efterfrågan, i den mån skattekostnaden övervältras på priset. Om skattekostnaden inte fullt ut övervältras på priset kan företagen även påverkas genom minskad vinstmarginal för dessa produkter. bedöms efterfrågan på andra tobaksprodukter komma att öka när övrig tobak beskattas, vilket kan påverka företag som säljer dessa andra tobaksprodukter positivt. Vad gäller den administrativa bördan, kan den öka bl.a. till följd av att fler produkter omfattas av skatt. minskar dock osäkerheten och skillnaderna mellan de olika tobaksslagen, vilket bidrar till ett enklare och tydligare regelverk för företagen när övrig tobak beskattas på samma sätt som röktobak. saknar information om berörda företag utifrån antal, storlek och bransch. De företag som berörs av förslaget är främst internetbutiker och lokala tobaksförsäljare. Även lagerhållare, varumottagare och upplagshavare som betalar punktskatt på tobak kan antas handla med övrig tobak, och kan därigenom komma att beröras av förslaget, eftersom de då ska betala den nya punktskatten på övrig tobak. företagsdatabas () är ett register över samtliga företag, myndigheter, organisationer och deras arbetsställen. I företagsdatabasen är företagen uppdelade enligt standarden för svensk näringsgrensindelning, så kallade SNI-koder. Under SNI-koden 47.260 (Specialiserad butikshandel med tobaksvaror) redovisas antalet företag uppdelat på antal anställda som bedriver kioskhandel med framförallt tobak. fanns det ca 950 företag som uppgett att de bedriver denna typ av verksamhet och är registrerade för moms, F-skatt eller som arbetsgivare. Av dessa har inga anställda, har 1–4 anställda, har 5–9 anställda och har 10–19 anställda. Den absoluta majoriteten av de berörda företagen som säljer övrig tobak till privatkonsumenter är således mikroföretag med färre än 10 anställda (enligt Europeiska kommissionens definition av små företag). Det saknas dock uppgifter för att bedöma hur många av dessa företag som säljer övrig tobak eller möter en ökad efterfrågan på andra tobaksprodukter till följd av förslaget. Antalet företag som var registrerade som lagerhållare, varumottagare och upplagshavare /uppgick till ca 70. Även för dessa företag är det svårt att bedöma hur många som kommer betala punktskatt på övrig tobak och således beröras av förslaget. Uppgifter om storleken på dessa företag saknas. Det saknas även uppgifter om antalet internetbutiker som säljer tobak eller närmare bestämt övrig tobak. Enligt framgår det inte om vissa företag påverkas kostnadsmässigt mer än andra samt hur ett genomsnittligt företag påverkas av förslaget. Sammantaget är den offentligfinansiella effekten beräknad till varaktigt till följd av förslaget. Hur denna ökade skattekostnad fördelar sig mellan företag och privatkonsumenter är svårt att bedöma och beror bland annat av varans priskänslighet. Hur ett enskilt företag påverkas beror också på hur mycket övrig tobak respektive andra tobaksprodukter som företaget säljer, liksom på marginalen för olika tobaksprodukter. Dessa uppgifter finns inte tillgängliga och det går därför inte att kvantitativt bedöma effekten för ett genomsnittligt företag. Företag där övrig tobak utgör en relativt stor andel av den totala försäljningen av tobak bör dock påverkas mer negativt av förslaget än andra företag. Detta eftersom en större del av deras försäljning beläggs med skatt, vilket medför att de möter minskad efterfrågan och/eller lägre vinstmarginal för sina produkter. Företag som i stället huvudsakligen påverkas genom den ökade efterfrågan på andra tobaksprodukter, t.ex. röktobak, påverkas mer positivt av förslaget. En stor del av den offentligfinansiella effekten utgörs av en ökad inbetalning av tobaksskatt på andra tobaksprodukter än övrig tobak då konsumtionen av andra tobaksprodukter förväntas öka när konsumtionen av övrig tobak minskar. Vidare saknar resonemang om förslaget kan påverka företagens möjlighet att fortsätta bedriva sin verksamhet. För ett företag med en verksamhet som i huvudsak består av försäljning av övrig tobak är det troligt att denna verksamhet inte kommer kunna fortsätta bedrivas i samma utsträckning. Företag med sådan verksamhet har dock inte påträffats och bedömningen är att det är ytterst sällsynt att ett företag i huvudsak säljer övrig tobak. Tobakshandlare säljer oftast flera olika tobaksprodukter. har heller inte kunnat utläsa hur konkurrensförhållandena för berörda företag påverkas. är positiv till förslaget för att det leder till en sundare konkurrens och för att det försvårar för kriminell verksamhet inom tobaksbranschen. Företagarna och anser att de föreslagna ändringarna är acceptabla för att skapa neutralitet, stävja illojal konkurrens och försvåra för kriminell verksamhet. Som nämns ovan i avsnitt 7.1 innebär skattefri övrig tobak att det finns incitament till skatteundandragande, exempelvis genom att marknadsaktörer medvetet felklassificerar sina tobaksprodukter. Bedömningen är således att de föreslagna ändringarna förbättrar konkurrensen i den utsträckning den motverkar skatteundandragande. Företagarna påpekar att de ökade krav som föreslås på säkerhet, anmälan och registrering liksom ökade kontroller innebär en ökad regelbörda för berörda. Regeringen delar den bilden. Företagarna anser också att konsekvensanalysen är bristfällig i sin redovisning av effekterna detta kommer att ha i synnerhet för små aktörer. Det saknas uppgifter om 2020/21:112 storleken på de företag som får en ökad regelbörda och det är därför inte möjligt att beräkna dessa effekter varken för små eller stora företag. införandet av en punktskatt ökar den administrativa bördan. registrerad för punktskatt, dvs godkända lagerhållare och registrerade distansförsäljare, ska lämna en punktskattedeklaration för varje redo- visningsperiod även om det inte finns skatt att redovisa. Den som inte är godkänd som lagerhållare eller registrerad distansförsäljare ska redovisa skatt vid varje händelse som utlöser skattskyldighet. Vid införande av en ny punktskatt är de administrativa kostnaderna generellt sett störst under , för att sedan minska nästkommande år. aktörer som blir skattskyldiga för föreslagen skatt på övrig tobak bedöms betala tobaksskatt på andra tobaksvaror. Det innebär att de redan har upparbetade rutiner för hantering och inbetalning av punktskatt vilket bör underlätta inbetalning av skatt på ytterligare en tobaksvara. ökade administrativa bördan bör därför bli förhållandevis låg. dock inte tillräckligt underlag, t.ex. i form av statistik, för att kunna kvantifiera den administrativa bördan av förslaget. storleken har därför inte kunnat göras. efterfrågar en närmare redogörelse av de administrativa konsekvenserna, gärna en siffra på den ökade administrativa kostnaden. De bestämmelser som föreslås i avsnitt 6.7 och som syftar till att förbättra förutsättningarna för myndigheternas kontroll av att skatt betalas för snus, tuggtobak och övrig tobak bedöms omfatta få aktörer och ett begränsat antal varuflyttningar. I det fall någon bedriver verksamhet i större omfattning kan denne välja att i stället ansöka om godkännande som lagerhållare eller registrerad distansförsäljare. bördan bedöms även bli förhållandevis låg och kan även bedömas vara något lägre än den som gäller på det harmoniserade tobaksskatteområdet, eftersom det inte uppställs krav på skatterepresentanter vid distans- försäljning eller ledsagardokument vid annan införsel från andra EU- Det finns dock inte tillräckligt underlag för att kunna kvantifiera den administrativa bördan av dessa förslag. storleken har därför inte kunnat göras. Regeringen kan konstatera att en beskrivning av de administrativa konsekvenserna av bestämmelserna i avsnitt 6.6 om avdragsrätt och skattskyldighet vid yrkesmässig tillverkning saknades i promemorian. huvudsak syftar bestämmelserna i avsnitt 6.6 till att undvika en dubbel- beskattning för de företag som tillverkar snus. De företag som hanterar snus, tuggtobak och övrig tobak på sådant sätt att undantaget från skattskyldighet enligt bestämmelsen i den nya 39 a § LTS är tillämpligt behöver inte redovisa någon tobaksskatt för den övriga tobak de använder för tillverkning av skattepliktiga tobaksvaror. Däremot har de en skyldighet att behålla underlag för den undantagna beskattningen på motsvarande vis som de har en skyldighet att behålla underlag vid redovisning av skatt. I huvudsak är det företag som tillverkar snus och köper in övrig tobak för tillverkningen som kommer tillämpa detta Den ökade administrativa bördan för dessa företag består i att de behöver behålla underlag för den undantagna beskattningen. som hanterar tobaksvaror på sådant sätt att de har rätt till avdrag för tobaksskatt enligt den nya bestämmelsen i 40 § fjärde stycket behöver ta upp avdraget i deklarationen. Den ökade administrativa bördan består således av att fylla i en ytterligare uppgift i deklarationen. 2020/21:112 är att det är få företag som kommer göra dessa avdrag. Vad gäller synpunkt att redovisa en siffra för den ökade administrativa kostnaden kan regeringen, som nämns ovan, konstatera att det saknas uppgifter för att kunna beräkna den ökade administrativa kostnaden av förslaget. Vad som kan konstateras är att antalet företag som var registrerade som lagerhållare, varumottagare och upplagshavare /uppgick till 68. Det är dessa företag som får ökade administrativa kostnader av förslaget. Utifrån de få företag som får ökad administration är bedömningen att de ökade administrativa kostnaderna totalt sett blir låga. Skatteregler ska i största möjliga mån vara generella och påverka små och stora företag på samma sätt. I vissa fall kan förenklingar för att främja företagandet övervägas, men det bedöms i detta fall inte finnas behov av särreglering. Därutöver bedöms en särreglering motverka syftet med förslagen. Slutligen innebär förslaget även att osäkerheten för företagen minskar. Efter kammarrättens dom mellan och bolaget där bolagets produkter av tobaksspill bedömdes vara rökbar tobak och inte skattefri tobak, har det rått osäkerhet på marknaden om vad som ska bedömas vara övrig tobak och vad som ska bedömas vara röktobak (jfr. avsnitt 4.1 samt 7.2 om att HFD sedermera har fastställt domen). Denna osäkerhet kan vara en förklaring till varför konsumtionen av övrig tobak sjunkit avsevärt . Vid ett införande av en skatt på övrig tobak som motsvarar skatten på röktobak kommer den ekonomiska effekten för företagen av denna osäkerhet att minska betydligt, eftersom skatten blir samma oavsett om tobaken bedöms vara röktobak eller övrig tobak. har inte kunnat utläsa om företagen påverkas i andra avseenden. Bedömningen är att företagen inte bör påverkas nämnvärt i andra avseenden än som har redogjorts för ovan. 7.6Konsekvenser för myndigheter och de allmänna förvaltningsdomstolarna föreslås bli beskattningsmyndighet i samtliga fall förutom i de fall de skattskyldiga inte är godkända lagerhållare och importerar skattepliktiga varor till från tredjeland. föreslås bli beskattningsmyndighet i dessa fall. Införandet av den nya skatten innebär ökad arbetsbelastning för både och . För tillkommer kostnader för bl.a. informationsinsatser och för att kontrollera efterlevnaden av de nya reglerna. bedömer att förslagen kommer att medföra engångskostnader på sammanlagt . Detta belopp består av för framtagande och anpassning av information, blanketter, deklarationer och rutiner, samt avseende systemutveckling. Förslagen bedöms medföra endast smärre förändringar avseende löpande kostnader. En skatt på övrig tobak undanröjer i sig inte de oklarheter som tidigare funnits kring bedömningen av vad som är övrig tobak respektive röktobak. 2020/21:112 Skatten minskar dock effekterna som uppstår om en vara hänförs till övrig tobak i stället för till röktobak. Eftersom HFD numera har tydliggjort rättsläget i har även oklarheterna kring bedömningen minskat. Sammantaget borde det förtydligade rättsläget och de kraftigt minskade ekonomiska incitamenten för aktörer att medvetet försöka hänföra röktobak till kategorin övrig tobak innebära att arbetsbördan för och kring bedömningen av vad som är röktobak respektive övrig tobak och antalet domstolsprocesser minska kraftigt. Om den oregistrerade konsumtionen ökar vid ett införande av en skatt på tobak som inte omfattats av skatteplikt för tobaksskatt kan detta leda till en ytterligare ökad arbetsbelastning för och . I denna del har dock både och redan upparbetade rutiner och strukturer som bör underlätta den ökade arbetsbördan. De förslag som lämnas i avsnitt 6.7 och som syftar till att förbättra förutsättningarna för myndigheternas kontroll av att skatt betalas för snus, tuggtobak och övrig tobak innebär att får vissa tillkommande arbetsuppgifter för hantering av anmälningar, säkerheter och godkännanden. Eftersom vissa flyttningar av snus, tuggtobak och övrig tobak föreslås omfattas av lagen (1998:506) om punktskattekontroll av transporter m.m. av alkoholvaror, tobaksvaror och energiprodukter, LPK kommer kontrollverksamhet under den lagen att utvidgas till nya varor. Bedömningen är dock att det är få aktörer och få flyttningar som kommer att omfattas av de nya bestämmelserna. Sammantaget gör regeringen bedömningen att tillkommande kostnader för , och domstolarna till följd av förslagen blir marginella, och dessa ska därmed rymmas inom befintliga ekonomiska ramar. Det saknas tillräckligt underlag för att bedöma eventuella fördelningseffekter av förslaget. Det kan dock noteras att en dagligrökare som röker omkring 11 cigaretter per dag får ökade kostnader med till följd av förslaget, om denne fortsätter att tillverka sina egna cigaretter av övrig tobak eller övergår till att konsumera röktobak eller cigaretter. I den mån dagligrökaren övergår till snus eller minskar sin konsumtion blir kostnadsökningen mindre. () genomför en enkätstudie över tobaksvanor i . Den senaste rapporten visar att hade av männen använt tobak under den senaste månaden jämfört av kvinnorna. CAN studerar inte tobaksvanorna för övrig tobak, men om könsfördelningen är densamma för övrig tobak som för andra tobaksslag kan det konstateras att förslaget påverkar män i högre grad än kvinnor. Sammantaget bedöms förslaget ha en begränsad påverkan på den ekonomiska jämställdheten mellan kvinnor och män. Förslaget bedöms inte ha några effekter på sysselsättning, miljö, integration eller den kommunala självstyrelsen. Övrig tobak omfattas inte av någon EU-reglering i fråga om beskattning. Medlemsstaterna har därför möjlighet att införa och utforma regler om en skatt på övrig tobak under förutsättning att reglerna inte leder till gränsformaliteter i handeln mellan medlemsstaterna. I övrigt gäller att de krav som ställs inte får påverka den fria rörligheten samt ska följa de allmänna unionsrättsliga principerna om proportionalitet och likabehandling. Regeringen bedömer att den föreslagna skatten uppfyller dessa krav. Skatten kommer inte att leda till några gränsformaliteter. Den kontrollmöjligheter som föreslås för har en koppling till själva flyttningen av en vara och inte till det faktum att varan korsar en svensk gräns. De formaliteter som föreslås i fråga om flyttning av en tobaksvara har ett samband med förvärvet av varan och inte till själva gränsöverskridandet. Slutligen motsvarar de föreslagna åtgärderna de skyldigheter som uppställs i punktskattedirektivet vad gäller harmoniserade tobaksvaror. När det gäller förenligheten med EU:s dataskyddsförordning hänvisas till avsnitt 6.8. Utformningen av skatten bedöms även i övrigt uppfylla krav. har inga synpunkter på den EU-rättsliga analysen. har rekommenderat att såväl förslaget om ändringar i LTS som ändringar i lagen om frihet från skatt vid import, m.m. bör anmälas till kommissionen enligt anmälningsdirektivet. Skälet är att förslagen innehåller bestämmelser som kan ses som tekniska specifikationer för vad som avses med övrig tobak. Regeringen instämmer i bedömningen att de föreslagna ändringarna vad avser ändringar i LTS kan anses utgöra sådana tekniska föreskrifter som ska anmälas till kommissionen enligt anmälningsdirektivet. Däremot, vad avser ändringarna i lagen om frihet från skatt vid import, m.m., är det fråga om en följdändring avseende schablonbelopp som kan användas i vissa fall. Regeringen anser inte att det är fråga om en teknisk föreskrift i anmälningsdirektivets mening. Regeringen avser därför göra en sådan anmälan vad avser ändringarna i LTS men inte vad avser lagen om frihet från skatt vid import, m.m. Ändringarna i förslaget föreslås träda i kraft i fråga om bestämmelser i om godkända lagerhållare och registrerade distansförsäljare av tuggtobak och övrig tobak samt kompletteringar i SFL. Övriga ändringar ska träda i kraft . Förslaget innehåller även övergångsbestämmelser (se ovan avsnitt 6.9). Datumet för ikraftträdandet har valts med tanke för anpassning och förberedelser som kan krävas för berörda aktörer såsom , och berörda företag från det att fattar beslut om förslaget. Både administrativa rutiner och olika informationssystem kan behöva anpassas till de nya reglerna. Då det är fråga om nya regler för, i en del fall nya aktörer, antas det finnas behov av att berörda myndigheter genomför speciella informationsinsatser (jfr ovan avsnitt 7.6). 2020/21:112 insatser kan ske exempelvis genom riktade kampanjer och genom att uppdatera befintliga och eventuellt ta fram nya vägledningar hos respektive myndighet. 8Följdändringar med anledning av införandet av en återbetalningsmöjlighet vid deponiåtervinning 8.1Bakgrund och gällande rätt Enligt lagen (1999:673) om skatt på avfall, LSA, ska avfallsskatt betalas för avfall som förs in till en avfallsanläggning där farligt avfall eller annat avfall till en mängd av slutligt förvaras (deponeras) eller förvaras . Avfallsskatt ska även betalas för det avfall som uppkommer inom en anläggning där det huvudsakligen bedrivs annan verksamhet än avfallshantering, om farligt avfall eller annat avfall till en mängd av deponeras inom anläggningen eller förvaras där . Avfallsskatten tas ut efter en så kallad nettodeponimetod. Det innebär att skatt tas ut för i princip allt avfall som förs in till en avfallsanläggning. För avfall som uppkommer på en industrianläggning inträder skattskyldigheten när avfallet uppkommer. För vissa behandlingsmetoder och avfallsslag föreligger undantag från skatteplikt. Bestämmelser om redovisning av avfallsskatt och andra förfarandefrågor finns i skatteförfarandelagen (2011:1244), SFL. infördes en bestämmelse som innebär att återbetalning för tidigare betald skatt ska kunna medges för avfall som förs ut från en anläggning som är skattepliktig enligt LSA. Det innebär en möjlighet till återbetalning för deponiåtervinning vid anläggningar som är skattepliktiga. Återbetalningsmöjligheten infördes för att avsaknaden av en sådan inte ska utgöra ett onödigt hinder för deponiåtervinning. I samband med detta infördes inga ändringar i SFL som ger möjlighet att utfärda förelägganden för att kontrollera återbetalningarna. Regeringens förslag: ges möjlighet att utfärda förelägganden för att kontrollera att riktiga och fullständiga uppgifter har lämnats i en ansökan om återbetalning av avfallsskatten. Ändringarna träder i kraft . Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. Remissinstanserna: Kammarrätten i och Förvaltningsrätten i har haft synpunkter på bestämmelsernas utformning. Skälen för regeringens förslag: Genom införandet av möjligheten till Prop. 2020/21:112 återbetalning i 12 § LSA krävs att vissa följdändringar görs för att ska ha samma möjligheter att kontrollera att reglerna om återbetalning av avfallsskatt följs som när det gäller andra delar av avfallsskatten. bör få möjlighet att förelägga den som har beviljats återbetalning av avfallsskatt att lämna uppgift som verket behöver för att kunna kontrollera att denne har lämnat riktiga och fullständiga uppgifter i ansökan om återbetalning av skatt på avfall. ska även få möjlighet att förelägga den som är bokföringsskyldig eller som är en annan juridisk person än ett dödsbo att lämna uppgift om en rättshandling avseende förhållande som är av betydelse för kontroll av att riktiga och fullständiga uppgifter har lämnats i en ansökan om återbetalning av avfallsskatt. De föreslagna ändringarna ger samma möjligheter att kontrollera återbetalningar som sker enligt LSA som för övriga återbetalningar av punktskatter. Kammarrätten i har anfört att hänvisningen i 37 kap. 7 a och 9 a §§ SFL bör justeras till 53 kap. 5 § 1 b–f i stället för 53 kap. 5 § 1 b–e. Regeringen instämmer i den bedömningen. Det är lämpligt att ändringarna träder i kraft . Förslaget föranleder ändringar i 37 kap. 7 a och 9 a §§ SFL. I detta avsnitt redogörs för förslagets effekter i den omfattning som bedöms lämpligt i det aktuella lagstiftningsärendet och med beaktande av förordningen (2007:1244) om konsekvensutredning vid regelgivning. Det sker mot bakgrund av tillgängliga uppgifter och i den omfattning som är möjlig. 8.3.1Syfte och alternativa lösningar Syftet med förslaget om ändring i SFL är att ska få samma möjligheter att kontrollera att reglerna för den återbetalning som föreslås i propositionen Vissa ändringar i avfallsskattelagen följs som när det gäller återbetalning av andra punktskatter. För det fall dessa ändringar inte skulle införas skulle sakna möjlighet att förelägga företag för att kontrollera att återbetalningar skett på rätt sätt. Konsekvenserna av förslaget att införa en möjlighet till återbetalning för tidigare betald skatt för avfall som förts ut från en anläggning som är skattepliktigt enligt LSA är analyserade och beskrivna i propositionen Vissa ändringar i avfallsskattelagen. Denna konsekvensanalys beskriver därför endast effekterna av förslaget om ändring i SFL. 2020/21:112 8.3.2