prop · H80382 · 2021-01-26 00:00:00 — 3.av staten för en nämndeman i domstol, 4.av en kommun eller en region för en förtroendevald, 5.för en förtroendevald som har utsetts att företräda en arbetsgivar- eller arbetstagarorganisation eller har utsetts till ledamot av ett beslutande organ inom en sådan organisation, eller 6.för en person med ett uppdrag som är jämförbart med de uppdrag som avses i2–5. Paragrafen innehåller en definition av tjänstepensionsförsäkring. Andra stycket 1 genomför delvis artikel 6.1 b i andra tjänstepensionsdirektivet. Övervägandena finns i avsnitten 6.1 och 6.2. I första stycket anges de grundläggande kraven för att en försäkring ska kunna anses som en tjänstepensionsförsäkring enligt lagen. I stycket görs ett tillägg så att det särskilt anges att försäkringen ska tecknas för en arbetstagare. Ingen ändring avses i sak (jfr prop. 2004/05:165 s. 122–125 och prop. 2018/19:158 s. 197–199). Därutöver gäller att det ska röra sig om en livförsäkring enligt 2 kap. 11 §. Försäkringen ska även ha samband med yrkesutövning och utbetalning av försäkringsbelopp (engångsbelopp eller periodiska utbetalningar) ska vara beroende av att en eller flera personer uppnår eller förväntas uppnå en viss ålder. Det kan även röra sig om försäkringar som meddelas som tillägg till sådana livförsäkringar. I andra stycket, som är nytt, görs ett tillägg så att även försäkringar som tecknas av egenföretagare för egen räkning ska kunna anses som tjänstepensionsförsäkringar (andra stycket 1). Genom ändringen utnyttjas den möjlighet som finns i andra tjänstepensionsdirektivet att betrakta försäkringar som egenföretagare tecknar för egen räkning som tjänstepension (artikel 6.1 b). En motsvarande ändring görs för sådan tjänstepension som tryggas av utländska tjänstepensionsinstitut (se författningskommentaren till 1 kap. 6 § lagen [1998:293] om utländska försäkringsgivares och tjänstepensionsinstituts verksamhet i ). Med egenföretagare avses en fysisk person som driver någon form av näringsverksamhet och inom denna har en oberoende ställning. Även för försäkringar som egenföretagare tecknar för egen räkning gäller de krav som gällt för att en försäkring ska kunna anses som en tjänstepensionsförsäkring. Det ska således röra sig om en livförsäkring enligt 2 kap. 11 § som har samband med yrkesutövning och där utbetalning av försäkringsbelopp (engångsbelopp eller periodiska utbetalningar) är beroende av att en eller flera 2020/21:82 personer uppnår eller förväntas uppnå en viss ålder. Det kan även röra sig om en försäkring som meddelas som tillägg till en sådan försäkring. I andra stycket 2–6 förtydligas att också försäkringar för vissa särskilt angivna personkategorier kan anses som tjänstepensionsförsäkring enligt lagen. De försäkringar som avses är försäkringar som tecknas av staten för en riksdagsledamot, av staten för en nämndeman i domstol, av en kommun eller en region för en förtroendevald, för en förtroendevald som har utsetts att företräda en arbetsgivar- eller arbetstagarorganisation eller har utsetts till ledamot av ett beslutande organ inom en sådan organisation (andra stycket 2–5). Även försäkringar för personer med ett uppdrag som är jämförbart med dessa personer kan anses som tjänstepensionsförsäkringar (andra stycket 6). Det kan t.ex. röra sig om försäkringar som tecknas av ett trossamfund eller någon annan form av organisation för en person som, utan att vara anställd, fullgör ett uppdrag inom organisationen. Också för sådana försäkringar gäller de grundläggande kraven för att en försäkring ska kunna anses som en tjänstepensionsförsäkring. För att en försäkring för en förtroendevald ska kunna anses som en tjänstepensionsförsäkring ska det röra sig om en livförsäkring enligt 2 kap. 11 § som har samband med yrkesutövning och där utbetalning av försäkringsbelopp (engångsbelopp eller periodiska utbetalningar) är beroende av att en eller flera personer uppnår eller förväntas uppnå en viss ålder samt försäkringar som meddelas som tillägg till sådana försäkringar. 16 § Utöver bestämmelserna i denna lag gäller lagen (2018:1219) om försäkringsdistribution för tjänstepensionsföretag. Vid tillämpningen av bestämmelserna i den lagen ska det som sägs om försäkringsföretag avse tjänstepensionsföretag. Vid tillämpningen av 9 kap. 14 § tredje stycket lagen om försäkringsdistribution, får avgiften inte vara så stor att tjänstepensionsföretaget därefter inte uppfyller kraven i 4 kap. 1 § denna lag. När det gäller lämnande av information vid distribution av kollektivavtalsgrundade tjänstepensionsförsäkringar eller gruppförsäkringar, får avtal ingås om avvikelse från första stycket och bestämmelserna i lagen om försäkringsdistribution i fråga om 1.vilken information som ska lämnas, och 2.när, hur och av vem informationen ska lämnas. När det gäller tjänstepensionsförsäkringar som följer av en överenskommelse mellan en arbetsgivarorganisation och en central arbetstagarorganisation, får avtal enligt andra stycket ingås av avtalsparterna. När det gäller andra tjänstepensionsförsäkringar än sådana som anges i tredje stycket eller gruppförsäkringar, får tjänstepensionsföretag ingå avtal enligt andra stycket med kollektivavtalsparterna eller andra som kan anses företräda de försäkrade. Paragrafen innehåller bestämmelser om tillämpningen av lagen om försäkringsdistribution för tjänstepensionsföretag. Övervägandena finns i avsnitt 5.1. I första stycket anges bl.a. att lagen om försäkringsdistribution gäller för tjänstepensionsföretag. I den lagen finns det flera bestämmelser om informationslämnande (se t.ex. 5 kap. 1–9 och 17 §§). Tjänstepensionsföretag omfattas på motsvarande sätt som försäkringsföretag av de bestämmelserna vid distribution av tjänstepensionsförsäkringar. Genom andra stycket, som är nytt, införs det avtalsfrihet när det gäller den information som tjänstepensionsföretag ska lämna vid försäkringsdistribution. Avtalsfriheten gäller vid distribution av kollektivavtalsgrundade tjänstepensionsförsäkringar och gruppförsäkringar. Vid distribution av sådana försäkringar får det avtalas om vilken information som ska lämnas (andra stycket 1). Det får också avtalas om när, hur och av vem informationen ska lämnas (andra stycket 2). Bestämmelsen är näringsrättslig och omfattar information som tjänstepensionsföretag ska lämna enligt lag och enligt föreskrifter som med stöd av bemyndigande kan meddela om försäkringsdistribution (17 §). För tjänstepensionsföretags övriga skyldigheter att lämna information, se 4 kap. 3 a § och författningskommentaren till den paragrafen. I tredje stycket, som är nytt, finns det en bestämmelse som särskilt rör kollektivavtalsgrundade tjänstepensionsförsäkringar som följer av en överenskommelse på central nivå mellan arbetsmarknadens parter. När det gäller denna typ av tjänstepensionsförsäkringar får ett avtal om informationslämnande vid försäkringsdistribution ingås av en arbetsgivarorganisation och en central arbetstagarorganisation. Bestämmelser om andra typer av kollektivavtalsgrundade tjänstepensionsförsäkringar, dvs. sådana tjänstepensionsförsäkringar som inte följer av en central överenskommelse eller gruppförsäkringar, finns i fjärde stycket, som är nytt. När det gäller sådana försäkringar får tjänstepensionsföretag ingå avtal om informationslämnande vid försäkringsdistribution med kollektivavtalsparterna eller andra som kan anses företräda de försäkrade. Det skulle t.ex. kunna handla om en sådan företrädare för en grupp som avses i 17 kap. 4 § och 19 kap. 4 § försäkringsavtalslagen (2005:104). 17§ Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om vad tjänstepensionsföretag ska iaktta vid tillämpningen av 16 § första stycket. Paragrafen innehåller ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om vad tjänstepensionsföretag ska iaktta när de distribuerar försäkringar. I paragrafen görs en följdändring med anledning av att det införs nya stycken i 16 §. Ingen ändring avses i sak. Bemyndigandet omfattar därmed inte den avtalsfrihet som införs för informationslämnande vid tjänstepensionsföretags distribution av kollektivavtalsgrundade försäkringar och gruppförsäkringar (16 § andra stycket). 3 a § När det gäller kollektivavtalsgrundade tjänstepensionsförsäkringar eller gruppförsäkringar får avtal ingås om avvikelse från 2 och 3 §§ i fråga om 1.vilken information som ska lämnas, och 2.när, hur och av vem informationen ska lämnas. När det gäller tjänstepensionsförsäkringar som följer av en överenskommelse mellan en arbetsgivarorganisation och en central arbetstagarorganisation, får avtal enligt första stycket ingås av avtalsparterna. När det gäller andra tjänstepensionsförsäkringar än sådana som anges i andra stycket eller gruppförsäkringar, får tjänstepensionsföretag ingå avtal enligt första 2020/21:82 stycket med kollektivavtalsparterna eller andra som kan anses företräda de försäkrade. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om information vid kollektivavtalad tjänstepensionsförsäkring m.m. Övervägandena finns i avsnitt 5.1. Genom paragrafen införs avtalsfrihet när det gäller den information som ska lämnas vid tjänstepension som tryggas av tjänstepensionsföretag. Avtalsfriheten gäller enligt första stycket för kollektivavtalsgrundade tjänstepensionsförsäkringar och gruppförsäkringar. När det gäller sådana försäkringar får det avtalas om vilken information som ska lämnas (första stycket 1). Det får också avtalas om när, hur och av vem informationen ska lämnas (första stycket 2). Bestämmelsen är näringsrättslig och omfattar information som ska lämnas enligt lagen och föreskrifter som kan meddelas med stöd av bemyndigande i lagen (10 § första stycket 2). Avtalsfriheten omfattar i och med hänvisningen dels den grundläggande skyldigheten att lämna information (2 §), dels information som ska lämnas i pensionsbesked (3 §). Bestämmelsen ger bl.a. möjlighet att avtala om att information ska lämnas av en s.k. valcentral och i elektronisk form. Avtalsfriheten för tjänstepension som tryggas av tjänstepensionsföretag överensstämmer med den avtalsfrihet som gäller för försäkringsföretag (se 1 kap. 4 § föreskrifter och allmänna råd [FFFS 2011:39] om information som gäller försäkring och tjänstepension). För tjänstepension som tryggas av pensionsstiftelser, se 10 o § lagen (1967:531) om tryggande av pensionsutfästelse m.m. och författningskommentaren till den paragrafen. För information som ska lämnas av tjänstepensionsföretag vid distribution av tjänstepensionsförsäkringar, se 1 kap. 16 § och författningskommentaren till den paragrafen. I andra stycket finns det en bestämmelse som särskilt rör kollektivavtalsgrundade tjänstepensionsförsäkringar som följer av en överenskommelse på central nivå på arbetsmarknaden. När det gäller denna typ av tjänstepensionsförsäkringar får ett avtal om informationslämnande ingås av en arbetsgivarorganisation och en central arbetstagarorganisation. Bestämmelser om andra typer av kollektivavtalsgrundade tjänstepensionsförsäkringar, dvs. sådana tjänstepensionsförsäkringar som inte följer av en central överenskommelse, och gruppförsäkringar finns i tredje stycket. I fråga om sådana försäkringar får tjänstepensionsföretag ingå avtal om informationslämnande med kollektivavtalsparterna eller andra som kan anses företräda de försäkrade, t.ex. en sådan företrädare för en grupp som avses i 17 och 19 kap. försäkringsavtalslagen. 6 § Ett tjänstepensionsföretags tillgångar ska till övervägande del investeras på reglerade marknader eller motsvarande marknader utanför EES. Investeringar i finansiella instrument och andra tillgångar som inte är föremål för handel på en reglerad marknad, en MTF-plattform eller en OTF-plattform eller en motsvarande marknadsplats utanför EES ska hållas på aktsamma nivåer. Paragrafen innehåller bestämmelser om investeringar på reglerade mark- Prop. 2020/21:82 nader och i tillgångar som inte är föremål för handel på reglerade finans- Övervägandena finns i avsnitt 4.3. En definition av vad som avses med reglerad marknad, MTF-plattform och OTF-plattform finns i 1 kap. 5 § 10. Det följer av definitionen att det med dessa uttryck avses detsamma som i 1 kap. 4 b § lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden. Hänvisningen innebär att det bara är marknader och plattformar inom EES som omfattas av uttrycken. Ändringarna innebär att tillämpningsområdet för bestämmelserna utvidgas till att även omfatta motsvarigheter utanför EES till reglerade marknader, MTF-plattformar och OTF-plattformar. Detta innebär att genomförandet av artikel 19.1 första stycket d i andra tjänstepensionsdirektivet ändras. När det gäller vad som i detta sammanhang avses med en marknad utanför EES som motsvarar en reglerad marknad kan ledning hämtas från det som anges i artikel 13.22 b i och rådets direktiv /138/EG av om upptagande och utövande av försäkrings- och återförsäkringsverksamhet (Solvens II). Denna artikel innebär att en finansiell marknad i tredjeland räknas som en reglerad marknad om den uppfyller krav som är jämförbara med kraven i lagen om värdepappersmarknaden. De finansiella instrument som omsätts ska också ha en kvalitet som är jämförbar med kvaliteten hos de instrument som omsätts på reglerade marknader i . Att ledning kan hämtas från denna artikel torde överensstämma med det som gäller enligt motsvarande investeringsbegränsning för försäkringsföretag i 6 kap. 6 § försäkringsrörelselagen (2010:2043) (se prop. 2015/16:9 s. 579). 1 § Ett tjänstepensionsföretag ska , utöver tillgångar som krävs för skuldtäckning enligt 6 kap. 12 §, ha en tillräcklig kapitalbas. Kapitalbasen ska minst uppgå till det riskkänsliga kapitalkravet beräknat enligt 8 kap. 1–6 a §§. Kapitalbasen ska dock aldrig vara mindre än det högsta av minimikapitalkravet beräknat enligt 8 kap. 7–12 §§ eller garantibeloppet enligt 8 kap. 13 och 14 §§. Paragrafen innehåller grundläggande bestämmelser om tjänstepensionsföretags kapitalbas. Övervägandena finns i avsnitt 7.3. Ändringen i andra stycket är en följdändring med anledning av att det införs en ny paragraf, 8 kap. 6 a §. 2 § Kapitalbasen får omfatta följande poster: 1.inbetalt aktiekapital, garantikapital eller verksamhetskapital, 3.övrigt eget kapital, och 4.säkerhetsreserv och andra obeskattade reserver. Paragrafen innehåller en bestämmelse om vilka poster som tjänstepensionsföretags kapitalbas får omfatta utan att det krävs särskilt tillstånd från enligt 3 §. Övervägandena finns i avsnitt 7.2. I punkt 4 görs ett tillägg som förtydligar att ett tjänstepensionsföretags säkerhetsreserv får ingå i kapitalbasen som en obeskattad reserv. säkerhetsreserv avses detsamma som i 39 kap. 8 § inkomstskattelagen 2020/21:82 (1999:1229), dvs. en reserv för att täcka sådana förluster i försäkringsrörelsen som beror på slumpmässiga eller i övrigt svårbedömbara faktorer till den del reserven inte överstiger vad som behövs för en tillfredsställande konsolidering. 2 § Det riskkänsliga kapitalkravet ska beräknas genom en justerad sammanläggning av kapitalkraven för marknadsrisk enligt 3 § och försäkringsrisk enligt 4 § med tillägg av kapitalkravet för operativ risk enligt 5 §. Det riskkänsliga kapitalkravet ska därefter minskas med 1.ett justeringsbelopp enligt 6 §, och 2.ett justeringsbelopp enligt 6 a §. Paragrafen innehåller en bestämmelse om den grundläggande beräkningsmetoden för det riskkänsliga kapitalkravet, dvs. hur det riskkänsliga kapitalkravet ska läggas samman. Övervägandena finns i avsnitt 7.3. Det införs en punktuppställning och i punkt 2 anges att det riskkänsliga kapitalkravet ska minskas med ett justeringsbelopp enligt den nya 6 a §. 3 § Kapitalkravet för marknadsrisk ska beräknas genom en justerad sammanläggning av kapitalkraven för 7.risk som hänför sig till infrastrukturinvesteringar som medför en begränsad investeringsrisk och som uppfyller grundläggande krav på miljömässig hållbarhet (godkända infrastrukturinvesteringar). Paragrafen innehåller en bestämmelse om hur kapitalkravet för marknads- risk ska beräknas. Övervägandena finns i avsnitt 4.2. I paragrafen införs en ny punkt, punkt 7, som innebär att kapitalkravet för risk som hänför sig till godkända infrastrukturinvesteringar ska ingå vid den justerade sammanläggning som sker vid beräkningen av kapital- kravet för marknadsrisk. I likhet med det som gäller för försäkringsföretag och för tjänstepensionsföretag enligt föreskrifter, be- nämns de investeringar som ingår i undergruppen godkända infrastruktur- I punkten finns en definition av godkända infrastrukturinvesteringar. Med detta uttryck avses infrastrukturinvesteringar som medför en begränsad investeringsrisk och som uppfyller grundläggande krav på Med infrastruktur avses i detta sammanhang sådana tillgångar, strukturer, anläggningar, system eller nätverk som avses i artikel 1.55 a i kommissionens delegerade förordning (EU) 2015/35 av om komplettering av och rådets direktiv /138/EG om upptagande och utövande av försäkringsverk- samhet (Solvens II). Det innebär att det är investeringar i tillgångar som tillhandahåller eller stödjer viktiga offentliga tjänster som ingår i den nya De investeringar som ingår i undergruppen medför även en begränsad investeringsrisk, vilket motsvarar de krav på detta som finns i dag i föreskrifter på lägre nivå än lag (7 kap. föreskrifter och allmänna råd [FFFS 2019:21] om tjänstepensionsföretag). Vidare ska de aktuella investeringarna uppfylla grundläggande krav på miljömässig hållbarhet som innebär att de inte är skadliga ur ett hållbarhetsperspektiv. I 3 a § finns en bestämmelse om att samhällsintresset av att godkända infrastrukturinvesteringar kommer till stånd ska beaktas när kapitalkravet beräknas. I 16 § 1 finns ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om bl.a. beräkningen av den del av det riskkänsliga kapitalkravet som avser marknadsrisk. Genom bemyndigandet kan föreskrifter meddelas om bl.a. de närmare kriterierna för att investeringar ska uppfylla det som anges i definitionen i andra stycket om att investeringarna medför en begränsad investeringsrisk och uppfyller grundläggande krav på miljömässig hållbarhet. 3 a § Samhällsintresset av att godkända infrastrukturinvesteringar kommer till stånd ska beaktas vid beräkningen av det kapitalkrav som avses i 3 § 7. Paragrafen, som är ny, innehåller en bestämmelse om beräkningen av kapitalkravet för godkända infrastrukturinvesteringar. Övervägandena finns i avsnitt 4.2. Av 3 § 7 följer att kapitalkravet för risk som hänför sig till godkända infrastrukturinvesteringar ska ingå vid den justerade sammanläggning som sker vid beräkningen av kapitalkravet för marknadsrisk. Enligt denna paragraf ska samhällsintresset beaktas av att godkända infrastrukturinvesteringar kommer till stånd när kapitalkravet beräknas för undergruppen. Skyddsnivån för det riskkänsliga kapitalkravet har grundläggande betydelse för hur det riskkänsliga kapitalkravet är utformat (1 § första stycket). Skyddsnivån ska beaktas även vid beräkningen av var och en av de risker som ingår i det riskkänsliga kapitalkravet. Detta gäller också för godkända infrastrukturinvesteringar, men enligt denna paragraf ska även det angivna samhällsintresset vägas in när kapitalkravet för godkända infrastrukturinvesteringar bestäms. I 16 § 1 finns ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om bl.a. beräkningen av den del av det riskkänsliga kapitalkravet som avser marknadsrisk. Genom bemyndigandet kan föreskrifter meddelas som bl.a. konkretiserar hur det angivna samhällsintresset ska beaktas vid beräkningen. 6 § Justeringsbeloppet enligt 2 § 1 ska motsvara den minskning av tjänstepensionsföretagets oförutsedda förluster som beror på 1.att företagets åtaganden gentemot försäkringstagarna, de försäkrade eller andra ersättningsberättigade minskar till följd av villkoren i försäkringsavtalet, 2.att företagets uppskjutna skatt förändras, eller 3.en kombination av 1 och 2. Paragrafen innehåller bestämmelser om beräkningen av det första justeringsbelopp som enligt 2 § 1 kan minska det sammanlagda riskkänsliga kapitalkravet. Övervägandena finns i avsnitt 7.3. 2020/21:82 I inledningen av paragrafen görs en följdändring med anledning av att det införs ytterligare ett justeringsbelopp (se 2 och 6 a §§). 6 a § Justeringsbeloppet enligt 2 § 2 ska motsvara den skillnad som uppstår om de försäkringstekniska avsättningarna för försäkringar enligt 2 kap. 11 § klass I b (tilläggsförsäkringar) uppgår till ett lägre belopp enligt 5 kap. 2 § än enligt de regler för extern redovisning som tjänstepensionsföretaget tillämpar. Paragrafen, som är ny, innehåller en bestämmelse om beräkningen av det andra justeringsbelopp som enligt 2 § 2 kan minska det sammanlagda riskkänsliga kapitalkravet. Övervägandena finns i avsnitt 7.3. Värderingen av posterna i kapitalbasen för tjänstepensionsföretag följer värderingsreglerna i lagen (1995:1560) om årsredovisning i försäkringsföretag. Detta gäller även för beräkningen av de försäkringstekniska avsättningarna. De regler för extern redovisning som tjänstepensionsföretaget tillämpar påverkar storleken på det kapital som får ingå i kapitalbasen enligt 7 kap. 2 §. Värderingen kan i vissa fall avvika från resultatet av den beräkning av de försäkringstekniska avsättningarna som företaget gör med tillämpning av 5 kap. 2 §, som reglerar hur de försäkringstekniska avsättningarna ska värderas för solvensändamål. En avvikelse kan bl.a. uppstå om ett företag väljer att använda andra antaganden vid värderingen i den externa redovisningen än de som ska tillämpas vid beräkningen enligt 5 kap. 2 §. Paragrafen innebär att justeringsbeloppet ska motsvara den skillnad som uppstår om de försäkringstekniska avsättningarna uppgår till ett lägre belopp enligt 5 kap. 2 § än enligt de regler för extern redovisning som tjänstepensionsföretaget tillämpar. Detta gäller för försäkringsklassen tilläggsförsäkringar (2 kap. 11 § klass I b). Genom justeringen kan ett tjänstepensionsföretag i fråga om sådana försäkringar kompensera den minskning av kapitalbasen som följer av den högre värderingen i årsredovisningen med en motsvarande minskning av det riskkänsliga kapitalkravet. I en omvänd situation, dvs. om de försäkringstekniska avsättningarna uppgår till ett högre belopp enligt 5 kap. 2 § än enligt de regler för extern redovisning som tjänstepensionsföretaget tillämpar, ska avräkning ske från kapitalbasen enligt 7 kap. 7 §. 16§ Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om 1.beräkningen av det riskkänsliga kapitalkravet enligt 2–6 a §§, och 2.villkoren för nedsättning av garantibeloppet enligt 14 §. Paragrafen innehåller ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om beräkningen av det riskkänsliga kapitalkravet och villkoren för nedsättning av garantibeloppet. Övervägandena finns i avsnitt 7.3. Ändringen i punkt 1 innebär att bemyndigandet utvidgas till att omfatta bestämmelsen i den nya 6 a § om beräkningen av justeringsbeloppet enligt 2 § 2. Genom bemyndigandet kan föreskrifter även meddelas om vad som avses med en godkänd infrastrukturinvestering enligt 3 § 7 och om hur samhällsintresset ska beaktas vid kapitalkravsberäkningen enligt 3 a §. 12 § får besluta om ett tillägg till det riskkänsliga kapitalkravet (kapitaltillägg) för ett tjänstepensionsföretag, om 1.företagets riskprofil avviker väsentligt från de antaganden som ligger till grund för beräkningen av det riskkänsliga kapitalkravet enligt 8 kap. 1–6 a §§, eller 2.företagets företagsstyrningssystem avviker väsentligt från kraven i 9 kap. 1 §, som avvikelserna medför att företaget inte kan garantera en korrekt identifiering, mätning, övervakning, hantering och rapportering av de risker som företaget exponeras för eller kan komma att bli exponerat för och det är osannolikt att bristerna kan åtgärdas inom skälig tid.