prop · H803214 · 2021-09-07 00:00:00 — Andra fall kan vara när det är fråga om en renodlad rättstillämpning i hovrätten och rättsfrågorna har blivit väl belysta i tingsrätten. Därutöver finns det endast ett begränsat utrymme att avgöra målet på handlingarna enligt den bestämmelsen. I den remitterade promemorian föreslås en utvidgning av tillämpningsområdet eftersom regleringen medför att hovrätterna inte alltid kan handlägga målen på ett så ändamålsenligt och effektivt sätt som möjligt. Handläggningen riskerar i stället att dra ut och bli kostnadskrävande utan att några rättssäkerhetsvinster uppnås. Hovrätterna bland andra instämmer i den bedömningen. Kravet på att det ska vara uppenbart att en förhandling är obehövlig tas bort I promemorian föreslås att kravet på att det ska vara uppenbart att en huvudförhandling är obehövlig för att hovrätten ska kunna avgöra målet på handlingarna ska tas bort. Förslaget innebär att handläggningen i större utsträckning kan anpassas till förhållandena i det enskilda fallet. En motsvarande ändring har redan gjorts i bestämmelserna om när hovrätterna kan avgöra brottmål på handlingarna (51 kap. 13 § RB). De bestämmelserna visade sig i praktiken vara alltför restriktiva och inte ge utrymme för de fördelar som EMR-reformen och den nya tekniken ger, se propositionen En modernare rättegång II (prop. 2015/16:39 s. 47–49). Samma skäl kan enligt regeringen göras gällande även för tvistemålen. Som ytterligare skäl framhålls i promemorian hur bestämmelsen påverkar de fall där brottmål innehåller ett tvistigt enskilt anspråk. I sådana fall får målet avgöras utan huvudförhandling endast om talan i övrigt enligt vad som följer av 50 kap. 13 § RB kan avgöras utan att en huvudförhandling hålls (51 kap. 13 § femte stycket RB). De striktare kraven i tvistemålsbestämmelsen blir då bestämmande för målets handläggningsform. Som anför kan det innebära en nackdel för handläggningen. Det finns sammantaget välgrundade skäl för att ta bort kravet på att en förhandling ska vara uppenbart obehövlig för att hovrätterna ska få avgöra tvistemål utan huvudförhandling. Regeringen instämmer i bedömningen i promemorian att en sådan ändring är förenlig med kravet på rätten till en rättvis rättegång i 2 kap. 11 § andra stycket RF och artikel 6.1 i . Som Justitiekanslern anför kan ändringen förväntas öka effektiviteten i handläggningen utan att ge avkall på rättssäkerhetskraven. Kravet på att det ska vara uppenbart att en förhandling är obehövlig bör därför tas bort. De allmänna förutsättningarna som gäller för när ett mål kan avgöras utan huvudförhandling bör inte påverkas av ändringen. En huvudförhandling kan exempelvis behöva hållas på grund av någon annan bestämmelse i , för att det åberopas ny muntlig bevisning i hovrätten som ska tillåtas eller för att ytterligare frågor behöver ställas till någon som hörts vid tingsrätten. Hänsyn behöver också tas till de krav som i övrigt följer av bland annat 2 kap. 11 § andra stycket RF, artikel 6.1 i och praxis (se vidare exempelvis Högsta domstolens resonemang om de allmänna förutsättningarna för att avgöra 2020/21:214 mål utan huvudförhandling och praxis i ”Bassängen” NJA 2020 s. 652). Huvudförhandlingen bör alltså även med den föreslagna ändringen spela en central roll i förfarandet. Ett muntligt förfarande kan som anför ha fördelar genom att exempelvis oklarheter i målet i vissa fall kan vara enklare att reda ut vid ett sammanträde. I andra fall kan ett avgörande på handlingarna vara den handläggningsform som är mest ändamålsenlig. lyfter frågan om ett borttagande av uppenbarhetskravet kommer leda till att huvudförhandlingar sällan kommer att hållas i mål som rör renodlade rättsfrågor. Även i dessa fall bör det kunna finnas anledning att hålla huvudförhandling beroende av omständigheterna i målet. Som anger behöver emellertid det faktum att målet innehåller komplexa rättsliga bedömningar inte innebära att en huvudförhandling alltid bör hållas – även i dessa fall kan det vara obehövligt att ha en förhandling. Syftet med att utmönstra uppenbarhetskravet är att rätten i större utsträckning ska kunna använda den handläggningsform som vid en helhetsbedömning är mest ändamålsenlig utifrån omständigheterna i det enskilda fallet. I familjemålen hålls i många fall huvudförhandling när de avgörs i sak, bland annat när det finns behov av att höra parterna om aktuella förhållanden. Även fortsättningsvis bör möjligheten att avgöra mål på handlingarna tillämpas med särskild försiktighet i de indispositiva tvistemålen. Den aktuella regleringen är central för handläggningen av tvistemål och tillämpas ofta. Som anges i promemorian är det lämpligt med en sådan mindre ingripande lagteknisk åtgärd som det innebär att endast ta bort kravet på uppenbarhet i bestämmelsen. föreslår att bestämmelsen i stället flyttas till en tredje punkt i paragrafens andra stycke för att på så sätt förtydliga att bestämmelsen omfattas av kravet på att saken ska utredas tillfredsställande. Hovrätten för och anser också att en sådan ändring kan övervägas. omfattas bestämmelsen dock av det kravet varför en sådan ändring inte bedöms vara nödvändig (se exempelvis Fitger m.fl., [, ], kommentaren till 50 kap. 13 §). och har också alternativa förslag för att underlätta för de fall där brottmål innehåller enskilda anspråk. Förslagen framstår emellertid som alltför begränsade sett till syftet med regeringens förslag att utöka möjligheten att avgöra fler tvistemål på handlingarna. Regeringen anser sammantaget att bestämmelsen bör utformas på det sätt som föreslås i promemorian, det vill säga att hovrätten alltid ska få avgöra ett tvistemål utan huvudförhandling, om en sådan förhandling är obehövlig. Regeringens förslag: Lagändringarna ska träda i kraft Regeringens bedömning: Det finns inget behov av övergångsbe- Promemoriornas förslag och bedömning överensstämmer i huvudsak I promemoriorna föreslås ett tidigare ikraftträdande. Remissinstanserna: Hovrätten över och instämmer i att förslaget om att hovrätterna ska få avgöra fler mål på handlingarna bör träda i kraft . Övriga remissinstanser yttrar sig inte särskilt i denna del. Skälen för regeringens förslag och bedömning: De föreslagna lag- ändringarna bör träda i kraft . som lagändringarna kan träda i kraft bedöms vara . Utgångspunkten när det gäller processrättslig lagstiftning är att nya regler blir tillämpliga genast efter ikraftträdandet. Det finns inget behov av Regeringens bedömning: Förslagen bedöms leda till större effektivitet och flexibilitet genom att handläggningen av mål i högre grad kan anpassas till förhållandena i det enskilda fallet. läggningstiderna kortas, vilket gynnar enskilda och leder till en snabb- Förslagen bedöms inte leda till ökade kostnader för det allmänna. Promemoriornas bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Det stora flertalet remissinstanser instämmer i be- dömningen eller har inga invändningar mot den. förbund anser att förslagen kommer att leda till besparingar. Skälen för regeringens bedömning: Enligt promemorian med förslag om en utvidgad möjlighet för tingsrätter att avgöra brottmål på handling- arna bör uppskattningsvis upp till 1 000 av de 6 000 brottmålsdomar där påföljden är villkorlig dom utan en föreskrift om samhällstjänst med den förslagna ändringen kunna avgöras på handlingarna i stället. påpekar inte uteslutas att detta är i underkant. rätterna avgjorde runt 780 tvistemål efter att prövningstillstånd Andelen tvistemål som avgjordes på handlingarna var och har legat runt den nivån . Förslaget att utvidga möjligheten för tingsrätter och hovrätter att avgöra mål på handlingarna förväntas leda till färre inställda huvudförhandlingar och en ökad flexibilitet i handläggningen. bedrivs mer effektivt och handläggningstiderna förkortas kan enskildas 2020/21:214 krav på att få sin sak prövad inom rimlig tid bättre tillgodoses. Kortare handläggningstider innebär tids- och arbetsvinster för såväl parter, ombud och andra som deltar i en domstolsprocess liksom för domstolarna. För brottmålens del innebär detta en snabbare lagföring. Som påpekar innebär positiva effekter på handläggningstiderna i förlängningen en ökad rättssäkerhet. Förslagen bedöms inte leda till några ökade kostnader för det allmänna. Förslagen bedöms inte medföra några konsekvenser för jämställdheten eller miljön eller få några andra konsekvenser som bör redovisas. 9.1Förslaget till lag om ändring i 10 a § Ett mål ska avgöras efter huvudförhandling. Utan en sådan förhandling får rätten dock 1.avgöra ett mål på annat sätt än genom dom, 2.meddela frikännande dom enligt 20 kap. 9 § andra stycket, och 3.meddela dom i mål där det inte finns anledning att döma till annan påföljd än böter eller villkorlig dom eller sådana påföljder i förening, om huvudförhandling varken begärs av någon av parterna eller behövs med hänsyn till utredningen i målet. Innan ett mål avgörs med stöd av första stycket 3, ska 1.den tilltalade informeras om att målet kan komma att avgöras utan huvudförhandling och om sin rätt till en sådan förhandling, och 2.parterna, om de inte kan anses redan ha slutfört sin talan, ges tillfälle till detta. Ett beslut enligt 34 kap. 3 § likställs med de påföljder som anges i första stycket 3, om det inte finns anledning att förverka villkorligt medgiven frihet från fängelsestraff. Det som sägs i första stycket 3 om villkorlig dom gäller inte villkorlig dom som förenas med föreskrift om samhällstjänst. Paragrafen innehåller bestämmelser om att brottmål ska avgöras efter huvudförhandling och i vilka fall det är möjligt att avgöra målet utan en sådan förhandling (på handlingarna). Övervägandena finns i avsnitt 5. I första stycket 3 görs en ändring som innebär att möjligheten för tings- rätten att avgöra brottmål på handlingarna utvidgas till att också omfatta villkorlig dom eller villkorlig dom och böter i förening. I övrigt görs inga ändringar i förutsättningarna för när ett brottmål får avgöras på hand- Det är den påföljd som är aktuell i det enskilda fallet som är av- görande för om ett mål kan avgöras på handlingarna. Av det nya tredje stycket följer att tingsrätten får meddela en s.k. konsumtionsdom på handlingarna. Detta gäller oavsett vilken påföljd som tidigare dömts ut så länge förutsättningarna i övrigt för att avgöra ett brottmål på handlingarna är uppfyllda. För att tingsrätten ska få meddela en konsumtionsdom får det dock inte finnas anledning att förverka villkorligt medgiven frihet från fängelsestraff. framgår att det inte är tillåtet att i en dom på handlingarna förena den villkorliga domen med en föreskrift om samhällstjänst. Övriga ändringar är endast språkliga. 13 § Hovrätten får avgöra målet utan huvudförhandling, om klagandens ändrings- yrkande har medgetts eller om det är uppenbart att överklagandet är ogrundat. Om saken kan utredas tillfredsställande får hovrätten även i andra fall avgöra målet utan huvudförhandling, 1.om parterna har begärt att målet ska avgöras utan huvudförhandling, eller 2.om ingen av parterna, sedan fråga väckts om avgörande utan huvudförhandling, haft någon invändning mot detta. Ett mål får alltid avgöras utan huvudförhandling, om en sådan förhandling är obehövlig. För prövning som inte avser själva saken behöver huvudförhandling inte hållas. Paragrafen innehåller bestämmelser om i vilka fall hovrätten får avgöra tvistemål på handlingarna. Övervägandena finns i avsnitt 6. I tredje stycket har kravet på att det ska vara uppenbart att en huvudförhandling är obehövlig tagits bort. Ändringen innebär att möjligheterna att avgöra mål på handlingarna utökas jämfört med hittillsvarande ordning. Ett grundläggande krav för att målet ska få avgöras utan huvudförhandling är fortfarande att saken i målet kan utredas tillfredsställande (se Fitger m.fl., [, ], kommentaren till 50 kap. 13 § och ”Bassängen” NJA 2020 s. 652 p. När en huvudförhandling kan anses obehövlig får avgöras utifrån omständigheterna i varje enskilt fall och med beaktande av rätten till en muntlig förhandling enligt bland annat artikel 6.1 i . En helhetsbedömning ska göras där samtliga omständigheter i målet ska beaktas (se exempelvis vad har uttalat om de allmänna förutsättningarna för att avgöra ett mål utan huvudförhandling och om motsvarande bestämmelse i 51 kap. 13 § tredje stycket i ovan nämnda avgörande). Det är rätten som bestämmer om målet ska avgöras utan huvudförhandling. Enbart en parts önskemål om muntlig förhandling, utan att några objektivt sett berättigade skäl för det har förts fram, bör inte vara tillräckligt för att en huvudförhandling ska behöva hållas. Övriga ändringar är endast språkliga. 9.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare 27 § Mål mot den som inte har fyllt tjugoett år ska, om målet avser brott på vilket fängelse kan följa, om möjligt sättas ut till handläggning på ett sådant sätt att målet inte drar till sig uppmärksamhet. Rätten får i mål mot den som inte har fyllt tjugoett år besluta att målet ska handläggas inom stängda dörrar, om offentlighet vid förhandlingen är till uppenbar olägenhet på grund av den uppmärksamhet den tilltalade kan antas bli föremål för. Om rätten anser att ett sådant beslut bör meddelas och om någon som har fyllt tjugoett år också är tilltalad i målet, ska rätten handlägga åtalet mot den som är under tjugoett år som ett särskilt mål, om det kan ske utan att utredningen avsevärt försvåras. 2020/21:214 Även om beslut meddelas enligt andra stycket får rättens ordförande tillåta att den tilltalades anhöriga och andra vars närvaro kan väntas bli till nytta får närvara vid handläggningen. I mål mot den som inte har fyllt ska tingsrätten hålla huvudförhandling även om det inte finns anledning att döma till någon annan påföljd än böter eller villkorlig dom eller sådana påföljder i förening. Paragrafen innehåller bestämmelser om huvudförhandlingen i mål mot den som inte har fyllt . Övervägandena finns i avsnitt 5. Ändringen i fjärde stycket hänger samman med ändringarna i 45 kap. 10 a § (RB) och innebär att även i de fall som det inte finns anledning att döma till någon annan påföljd än villkorlig dom eller villkorlig dom i förening med böter, ska en huvudförhandling alltid hållas om den tilltalade inte har fyllt . Eftersom en konsumtionsdom likställs med de påföljder som en tingsrätt får döma till på handlingarna (jfr 45 kap. 10 a § tredje stycket RB), gäller kravet på huvudförhandling även sådana domar. Sammanfattning av promemorian En utvidgad möjlighet för tingsrätter att avgöra brottmål på handlingarna 2020/21:214 Bilaga 1 I promemorian lämnas förslag som innebär att tingsrätter ges möjlighet att avgöra brottmål på handlingarna i större utsträckning. Tingsrätter ska utan huvudförhandling få döma inte bara till böter som , utan även till villkorlig dom eller till villkorlig dom i förening med böter. Syftet är att åstadkomma en snabbare lagföring och större effektivitet och flexibilitet genom att handläggningen av mål i högre grad anpassas till förhållandena i det enskilda fallet. Lagändringarna föreslås träda i kraft . 2020/21:214 Bilaga 2 Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs att 45 kap. 10 a § ska ha följande lydelse. Ett mål skall avgöras efter hu- Ett mål ska avgöras efter hu- Utan en sådan för- Utan en sådan för- handling får rätten dock handling får rätten dock 1. avgöra ett mål på annat sätt 1. avgöra ett mål på annat sätt än genom dom, än genom dom, 2. meddela frikännande dom enligt 20 kap. 9 § andra stycket, och enligt 20 kap. 9 § andra stycket, och 3. meddela dom i mål där det 3. meddela dom i mål där det inte finns anledning att döma till inte finns anledning att döma till annan påföljd än böter, om huvud- annan påföljd än böter eller vill- förhandling varken begärs av nå- korlig dom eller sådana påföljder i gon av parterna eller behövs med hänsyn till utredningen i målet. varken begärs av någon av parterna eller behövs med hänsyn till utred- ningen i målet. Innan ett mål avgörs med stöd av Innan ett mål avgörs med stöd av första stycket 3, skall första stycket 3, ska 1. den tilltalade informeras om 1. den tilltalade informeras om att målet kan komma att avgöras att målet kan komma att avgöras utan huvudförhandling och om sin utan huvudförhandling och om sin rätt till en sådan förhandling, och rätt till en sådan förhandling, och 2. parterna, om de inte kan an- 2. parterna, om de inte kan an- ses redan ha slutfört sin talan, ges ses redan ha slutfört sin talan, ges tillfälle till detta. tillfälle till detta. Det som sägs i första stycket 3 om villkorlig dom gäller inte villkorlig dom som förenas med föreskrift om 34 kap. 3 § likställs med de påföljder som anges i första finns anledning att förverka villkor- ligt medgiven frihet från fängelse- 1 Senaste lydelse 2005:683. Denna lag träder i kraft . 2020/21:214 Bilaga 2 2020/21:214 Bilaga 2 Förslag till lag om ändring i lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare Härigenom föreskrivs att 27 § lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare ska ha följande lydelse. Mål mot den som inte har fyllt tjugoett år ska, om målet avser brott på vilket fängelse kan följa, om möjligt sättas ut till handläggning på ett sådant sätt att målet inte drar till sig uppmärksamhet. Rätten får i mål mot den som inte har fyllt tjugoett år besluta att målet ska handläggas inom stängda dörrar, om offentlighet vid förhandlingen är till uppenbar olägenhet på grund av den uppmärksamhet den tilltalade kan antas bli föremål för. Om rätten anser att ett sådant beslut bör meddelas och om någon som har fyllt tjugoett år också är tilltalad i målet, ska rätten handlägga åtalet mot den som är under tjugoett år som ett särskilt mål, om det kan ske utan att utredningen avsevärt försvåras. Även om beslut meddelas enligt andra stycket får rättens ordförande tillåta att den tilltalades anhöriga och andra vars närvaro kan väntas bli till nytta får närvara vid handläggningen. I mål mot den som inte har fyllt I mål mot den som inte har fyllt ska tingsrätten hålla huvud- ska tingsrätten hålla huvud- förhandling även om det inte finns förhandling även om det inte finns anledning att döma till någon annan anledning att döma till någon annan påföljd än böter. påföljd än böter eller villkorlig dom eller sådana påföljder i förening. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 2019:299. 2020/21:214 Bilaga 3 Efter remiss har yttranden över promemorian lämnats av , , , , , , Hovrätten över och , Justitiekanslern, , , , ombudsmän, , , , , , , () och . Civil Rights Defenders har inte inkommit med något yttrande. 2020/21:214 Bilaga 4 Sammanfattning av promemorian En utvidgad möjlighet för hovrätter att avgöra tvistemål på handlingarna I promemorian lämnas förslag som innebär att hovrätternas möjligheter att avgöra tvistemål på handlingarna utökas. är det möjligt att avgöra ett tvistemål på handlingarna bland annat när det är uppenbart att en sådan förhandling är obehövlig. I promemorian föreslås att kravet på att det ska vara uppenbart att en förhandling är obehövlig i dessa fall tas bort. Förslaget innebär att handläggningen av tvistemål i större utsträckning ska kunna anpassas till förhållandena i det enskilda fallet. Därmed kan handläggningstider kortas och negativa konsekvenser vid inställda förhandlingar minskas. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs att 50 kap. 13 § ska ha följande lydelse. 2020/21:214 Bilaga 5 Hovrätten får avgöra målet utan huvudförhandling, om klagandens ändringsyrkande har medgetts eller om det är uppenbart att överklagandet är Kan saken utredas tillfreds- Om saken kan utredas till- ställande får hovrätten även i andra fredsställande får hovrätten även i fall avgöra målet utan huvudför- andra fall avgöra målet utan huvud- 1. om parterna har begärt att 1. om parterna har begärt att målet skall avgöras utan huvudför- målet ska avgöras utan huvudför- 2.om ingen av parterna, sedan fråga väckts om avgörande utan huvudförhandling, haft någon invändning mot detta. Ett mål får alltid avgöras utan hu- Ett mål får alltid avgöras utan hu- vudförhandling, om det är uppen- vudförhandling, om en sådan för- bart att sådan förhandling är obe- handling är obehövlig. För prövning som inte avser själva saken behöver huvudförhandling inte hållas. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 1999:84. Efter remiss har yttranden över promemorian lämnats av Barnombuds- mannen, , Civil Rights Defenders, , , , Hovrätten för Nedre , Hov- rätten för , Hovrätten för , Hovrätten över och , , Justitiekanslern, universi- tet, , , om- budsmän, , , Domareför- bund, och . Företagarna och har inte inkommit med något yttran- Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs att 45 kap. 10 a § och 50 kap. 13 § ska ha följande lydelse. Ett mål skall avgöras efter huvud- Ett mål ska avgöras efter huvudför- Utan en sådan för- Utan en sådan förhand- handling får rätten dock ling får rätten dock 1.avgöra ett mål på annat sätt än genom dom, 2.meddela frikännande dom enligt 20 kap. 9 § andra stycket, och 3. meddela dom i mål där det inte 3. meddela dom i mål där det inte finns anledning att döma till annan finns anledning att döma till annan påföljd än böter, om huvudförhand- påföljd än böter eller villkorlig dom ling varken begärs av någon av eller sådana påföljder i förening, parterna eller behövs med hänsyn om huvudförhandling varken be- till utredningen i målet. gärs av någon av parterna eller be- hövs med hänsyn till utredningen i Innan ett mål avgörs med stöd av Innan ett mål avgörs med stöd av första stycket 3, skall första stycket 3, ska 1.den tilltalade informeras om att målet kan komma att avgöras utan huvudförhandling och om sin rätt till en sådan förhandling, och 2.parterna, om de inte kan anses redan ha slutfört sin talan, ges tillfälle till detta. Det som sägs i första stycket 3 om villkorlig dom gäller inte villkorlig dom som förenas med föreskrift om samhällstjänst. Ett beslut enligt 34 kap. 3 § likställs med de påföljder som anges i första stycket 3, om det inte finns anledning att förverka villkorligt medgiven frihet från fängelsestraff. 2020/21:214 Bilaga 7 1 Senaste lydelse 2005:683. 2020/21:214 Bilaga 7 Hovrätten får avgöra målet utan huvudförhandling, om klagandens ändringsyrkande har medgetts eller om det är uppenbart att överklagandet Kan saken utredas tillfredsställ- Om saken kan utredas tillfreds- ande får hovrätten även i andra fall ställande får hovrätten även i andra avgöra målet utan huvudförhand- fall avgöra målet utan huvudför- 1. om parterna har begärt att 1. om parterna har begärt att mål- målet skall avgöras utan huvudför- et ska avgöras utan huvudförhand- 2.om ingen av parterna, sedan fråga väckts om avgörande utan huvudförhandling, haft någon invändning mot detta. Ett mål får alltid avgöras utan Ett mål får alltid avgöras utan huvudförhandling, om det är upp- huvudförhandling, om en sådan enbart att sådan förhandling är obe- förhandling är obehövlig. För prövning som inte avser själva saken behöver huvudförhandling inte hållas. Denna lag träder i kraft . 2Senaste lydelse 1999:84. Förslag till lag om ändring i lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare Härigenom föreskrivs att 27 § lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare ska ha följande lydelse. 2020/21:214 Bilaga 7 Mål mot den som inte har fyllt tjugoett år ska, om målet avser brott på vilket fängelse kan följa, om möjligt sättas ut till handläggning på ett sådant sätt att målet inte drar till sig uppmärksamhet. Rätten får i mål mot den som inte har fyllt tjugoett år besluta att målet ska handläggas inom stängda dörrar, om offentlighet vid förhandlingen är till uppenbar olägenhet på grund av den uppmärksamhet den tilltalade kan antas bli föremål för.