prop · H803100 · 2021-04-15 00:00:00 — Minskningen beror på att de reala inkomsterna har ökat även för dem med förhållandevis låga inkomster. 2020/21:100 Bilaga 2 Ju längre ned i inkomstfördelningen, desto färre personer försörjer sig på arbete och desto fler får olika sociala ersättningar. Dessa transfereringar är vanligtvis kopplade till prisutvecklingen, eller bestämda i fasta belopp. Ersättningsnivåerna justeras ibland också diskretionärt. Exempelvis har taket i arbetslöshetsförsäkringen, som förblir nominellt oförändrat i avsaknad av politiska beslut, justerats vid ett flertal tillfällen . Över tid har därför merparten av transfereringarna vuxit något snabbare än den allmänna prisnivån. De flesta transfereringarna har dock inte vuxit i takt med den genomsnittliga inkomstutvecklingen. –2010 utvecklades i stort sett samtliga transfereringar långsammare än inkomstindex (se diagram 4.2). har dock flera ersättningar, t.ex. taket i arbetslöshetsförsäkringen, lägsta- nivån i föräldraförsäkringen och studiemedlet, ökat något snabbare än inkomstindex. Detta har varit en bidragande orsak till att inkomsttillväxten i de lägre inkomstskikten har hållit jämna steg med medianinkomsten . Hälften av de ekonomiskt utsatta är varaktigt utsatta En del individer har tillfälligt låga inkomster till följd av t.ex. studier, arbetslöshet eller sjukdom. För andra är den låga ekonomiska standarden ett mer permanent tillstånd. fördelningspolitiska redogörelse undersöktes hur stor andel av befolkningen som varaktigt har en låg ekonomisk standard.27 Med var- aktiga låginkomsttagare avsågs i redogörelsen de som ett givet år har haft låg ekono- misk standard under minst fyra på varandra följande år. Med detta mått tredubblades andelen varaktiga låginkomsttagare , från . har andelen dock stabiliserats . Sammansättningen av de som har låg ekonomisk standard ett givet år har därmed förändrats . utgjorde varaktiga låginkomsttagare ungefär en tredjedel av samtliga med låg ekonomisk standard. hade andelen stigit till . 4.2Ekonomiskt utsatta i fyra grupper Det är svårt att identifiera en enskild orsak till att vissa individer har låg ekonomisk standard. Ofta är orsaken en kombination av förhållanden. Det kan vara att individens egen inkomst är låg, att han eller hon har försörjningsansvar för barn, har en partner med låg inkomst eller saknar en partner som kan bidra till hushållets inkomster. Fyra grupper uppmärksammas ofta i fördelningspolitiska sammanhang: barnhushåll, ålderspensionärer, arbetslösa och personer med långvarigt nedsatt arbetsförmåga till följd av ohälsa. Nedan redovisas vad som kännetecknar de ekonomiskt utsatta inom dessa fyra grupper. Med barnhushåll avses här hushåll med minst en vuxen och ett barn i åldern 0–19 år.28 De är spridda över alla inkomstgrupper, men är tydligt överrepresenterade i mitten av inkomstfördelningen och i inkomstgrupp 1 (se diagram 4.3). fanns samman- lagt 4,8 miljoner personer i barnhushåll i . Av dessa återfanns i de två nedersta inkomstgrupperna. Det finns två huvudsakliga anledningar till att personer i barnhushåll hamnar i någon av de två nedersta inkomstgrupperna. För nästan hälften beror det på att hushållets arbetsinkomster är låga (hushåll med en arbetsinkomst lägre än tre prisbasbelopp per 2020/21:1 Förslag till statens budget, finansplan m.m. bilaga 3. 28Barnet räknas till det hushåll där det är folkbokfört. Detta gäller även barn till särlevande föräldrar som bor växelvis hos båda föräldrarna. 2020/21:100 Bilaga 2 vuxen).29 De vuxna i dessa hushåll har i regel svag arbetsmarknadsanknytning och är i hög utsträckning beroende av behovsprövade ersättningar för sin försörjning. Den andra hälften har visserligen en arbetsinkomst på över tre prisbasbelopp per vuxen i hushållet, men de har en hög försörjningsbörda. Diagram 4.3 Antal individer i barnhushåll 2019, efter inkomstgrupp och familjetyp Ensamstående, 1 barn Ensamstående, 2 barn Ensamstående, 3+ barn Sammanboende, 1 barn Sammanboende, 2 barn Sammanboende, 3 barn Sammanboende, 4+ barn Anm.: Till inkomstgrupp 1 hör tiondelen av befolkningen med lägst ekonomisk standard och till inkomstgrupp 10 hör tiondelen med högst ekonomisk standard. Den streckade vertikala linjen anger det förväntade antalet i respektive inkomstgrupp om det totala antalet individer i barnhushåll hade fördelats jämnt över olika inkomstgrupper. Källor: () och egna beräkningar. Gruppen ålderspensionärer avgränsas i det här avsnittet till de som 2019 tog ut allmän pension och var eller äldre. utgjorde de av befolkningen. Ålderspensionärer är en mycket heterogen grupp. En del har vissa möjligheter att påverka sin ekonomi, framför allt genom att fortsätta arbeta. Men i gruppen finns också många med svag ekonomi och små möjligheter att förbättra sin ekonomiska situation. Pensionärerna är därför spridda över hela inkomstfördelningen, men de är tydligt överrepresenterade i inkomstgrupp 2–4 (se diagram 4.4). De är däremot under- representerade i inkomstgrupp 1. Det beror på att grundskyddet för pensionärer ligger på en nivå som gör att relativt få pensionärer hamnar i inkomstgrupp 1. Kvinnor och ensamstående är överrepresenterade bland pensionärerna i de lägsta inkomstgrupperna. var av samtliga pensionärer kvinnor, men av pensionärerna i inkomstgrupp 1 och 2 var kvinnor. En viktig förklaring till låg ekonomisk standard bland dessa kvinnor är att de under de yrkesverksamma åren hade deltidsarbete, låg lön och/eller ett kort arbetsliv. Vidare är en stor del av pensionärerna i inkomstgrupp 1 och 2 ensamstående. vilket kan jämföras bland samtliga pensionärer. Risken att som pensionär hamna i någon av de två nedersta inkomstgrupperna är också högre bland äldre än bland yngre pensionärer. var av samtliga pensionärer eller äldre. Pensionärerna i inkomstgrupp 1 och 2 bestod dock till övervägande del, , av personer som var eller äldre. 29Ofta brukar tre prisbasbelopp användas som gräns för att en individ ska anses vara etablerad på arbetsmarknaden. motsvarar tre prisbasbelopp . 2020/21:100 Bilaga 2 Diagram 4.4 Antal pensionärer 2019, efter inkomstgrupp, kön och familjetyp Anm.: Den streckade vertikala linjen anger det förväntade antalet i respektive inkomstgrupp om det totala antalet pensionärer hade fördelats jämnt över olika inkomstgrupper. Källor: () och egna beräkningar. Med arbetslösa avses här personer 18–som har varit inskrivna hos Arbetsförmedlingen som arbetslösa eller som deltagare i ett arbets- marknadspolitiskt program. var totalt ca 648 100 personer arbetslösa . De motsvarade av befolkningen och av alla i åldersgruppen Närmare hälften befann sig i inkomstgrupp 1 eller 2 (se diagram 4.5). Det är framför allt personer som varit arbetslösa större delen av året och personer med begränsat ekonomiskt skydd vid arbetslöshet som befinner sig i inkomstgrupp 1. Diagram 4.5 Antal arbetslösa 2019, efter inkomstgrupp och typ av ersättning Inskriven Af utan ersättning Anm.: Den streckade vertikala linjen anger det förväntade antalet i respektive inkomstgrupp om det totala antalet arbetslösa hade fördelats jämnt över olika inkomstgrupper. Källor: () och egna beräkningar. Det ekonomiska skyddet vid arbetslöshet kan se mycket olika ut. Både ersättningens absoluta storlek och dess nivå i relation till en eventuell tidigare inkomst varierar mellan olika grupper och med tiden i arbetslöshet. De arbetslösa som löper störst risk 2020/21:100 Bilaga 2 att hamna i inkomstgrupp 1 eller 2 är personer som inte har en inkomstrelaterad ersättning.30 De arbetslösa som löper minst risk att hamna i inkomstgrupp 1 eller 2 är eller äldre, födda i och har inkomstrelaterad a-kassa. Personer med nedsatt arbetsförmåga till följd av ohälsa Sjuk- eller aktivitetsersättning kan ges till personer i åldern 19–som, helt eller delvis, har lämnat arbetsmarknaden på grund av nedsatt arbetsförmåga.31 erhöll av alla i åldersgruppen 19–, eller ca 274 000 personer, sjuk- eller aktivitetsersättning (se diagram 4.6). Diagram 4.6 Antal med sjuk- eller aktivitetsersättning 2019, efter inkomstgrupp och familjetyp Anm.: Den streckade vertikala linjen anger det förväntade antalet i respektive inkomstgrupp om det totala antalet med sjuk- eller aktivitetsersättning hade fördelats jämnt över olika inkomstgrupper. Källor: () och egna beräkningar. Av samtliga med sjuk- eller aktivitetsersättning återfanns drygt hälften i inkomst- grupp 1 eller 2. Många av dessa i inkomstgrupp 1 och 2 är yngre som inte har hunnit arbeta upp en inkomstrelaterad ersättning. Av alla med sjuk- eller aktivitetsersättning hade ersättning på garantinivå. Av de i de två lägsta inkomstgrupperna som mottog sjuk- eller aktivitetsersättning hade ersättning på garantinivå. Ensamstående personer med sjuk- eller aktivitetsersättning löper avsevärt högre risk än sammanboende att hamna i någon av de två nedersta inkomstgrupperna. Totalt sett är det något fler ensamstående än sammanboende som mottar sjuk- eller aktivitets- ersättning, men i inkomstgrupp 1 och 2 är andelen ensamstående . I detta avsnitt redogör de två första delavsnitten för hur inkomstspridningen och den ekonomiska utsattheten varierar bland de nordiska länderna och bland EU:s medlems- stater utanför . I det tredje delavsnittet vidgas perspektivet till att avse 30En relativt stor grupp, av de arbetslösa, mottog inte någon form av arbetslöshetsersättning. En del av dessa var arbetslösa , och erhöll därför inte sin ersättning därpå, medan knappt hälften mottog ekonomiskt bistånd. 31Sjukersättning kan ges till personer i åldern 19–som har en bestående nedsättning av arbetsförmågan till följd av sjukdom eller funktionsnedsättning. Aktivitetsersättning kan ges till personer 19–som inte kan arbeta under . Sjuk- och aktivitetsersättningen kan antingen vara relaterad till tidigare inkomst eller utgå med en garanti- ersättning om personen har haft låga eller inga inkomster. 2020/21:100 Bilaga 2 utvecklingen i olika delar av den globala inkomstfördelningen. Det avslutande del- avsnittet redogör kortfattat för hur den globala ekonomiska nedgången kan komma att påverka inkomstfördelningen i olika delar av världen. Ökad inkomstspridning i många europeiska länder I ett internationellt perspektiv har och de övriga nordiska länderna en jämn fördelning av inkomsterna (se diagram 5.1).32 hade och lägst inkomstspridning i , och tillhörde då också de medlemsstater i EU som hade allra lägst spridning. hade och i stället högst inkomst- spridning i , men skillnaderna mellan länderna är relativt små. Diagram 5.1 Inkomstspridning inom EU och de nordiska länderna (urval av länder) Gini-koefficienter för disponibel inkomst exklusive kapitalvinst Anm.: I diagrammet rangordnas länder efter storleken på Gini-koefficienten 2018. var fortfarande medlem av EU och har därför inkluderats i diagrammet. För saknas data ; i stället används data . saknas data ; i stället används data . För saknas data ; i stället används data . Källa: (EU-SILC). Inkomstspridningen i EU:s medlemsstater utanför varierar betydligt mer. Både bland äldre och nyare medlemsstater finns länder där Gini-koefficienten ligger på ungefär samma nivå som i de nordiska länderna. Det gäller exempelvis Neder- länderna samt några av de centraleuropeiska länderna, t.ex. . I och är inkomstspridningen något större än i de nordiska länderna. I de syd- europeiska länderna , och är spridningen avsevärt större än i de nordiska länderna. Detsamma gäller för flertalet av de nyare medlemsstaterna i EU. Inkomstspridningen har ökat i de flesta länder . Under krisåren 2008– 2010 sjönk Gini-koefficienten i många länder, vilket tillfälligt bromsade utvecklingen mot ökad inkomstspridning. –2018 har spridningen återigen ökat i en majoritet av länderna. 32Internationellt jämförbar statistik över inkomstfördelningen sammanställs av olika statistikproducenter. Skillnader i data och metodval innebär att de beräkningar av Gini-koefficienten från som redovisas här och beräkningar för som redovisas i andra delar av denna redogörelse inte är helt jämförbara. använder t.ex. en annan ekvivalensskala för att justera för försörjningsbörda och inkluderar inte realiserade kapitalvinster. 2020/21:100 Bilaga 2 Jämfört med andra länder i har en låg andel ekonomiskt utsatta Inom EU används ett sammansatt mått på andelen människor som lever eller riskerar att leva i fattigdom och social utestängning. Det mäter andelen personer som uppfyller minst ett av följande tre kriterier: –Personen har en ekonomisk standard som understiger av den nationella medianinkomsten. –Personen har en mycket låg materiell standard. –Personen tillhör ett hushåll som har låg förvärvsintensitet. Personer med mycket låg materiell standard saknar förmåga inom minst fyra av nio områden, såsom att möta oväntade utgifter, att hålla hemmet tillräckligt varmt, att ha en tvättmaskin och att äga en bil. Indikatorn avser att fånga bristande möjligheter till sådant som kan uppfattas som socialt nödvändigt. Hushåll med låg förvärvsintensitet är hushåll där medlemmarna i förvärvsaktiv ålder (18–) arbetar mindre än av den samlade arbetstiden i ett lika stort hushåll där alla i dessa åldrar arbetar heltid. beräknades av befolkningen inom EU befinna sig i riskzonen för fattigdom och social utestängning (dvs. de uppfyllde ett eller fler av de tre kriterierna ovan). Andelen ökade åren efter finanskrisen. har andelen minskat och uppgick . var det land i som hade högst andel i riskzonen för fattigdom och social utestängning (se diagram 5.2). Andelen i ligger dock tydligt under andelen för hela EU. ökade andelen i från 17,8 till Det berodde främst på att andelen personer med en ekonomisk standard av medianinkomsten ökade, men också på att andelen personer i hushåll med låg förvärvsintensitet ökade. Diagram 5.2 Risk för fattigdom och social utestängning inom EU och de nordiska länderna 2019 (urval av länder) Mycket låg materiell standard Anm.: I diagrammet rangordnas länderna från lägsta till högsta värde för totalindikatorn. Totalindikatorn mäter andelen personer som identifieras via minst en av de tre delindikatorerna. var fortfarande medlem av EU 2019 och har därför inkluderats i diagrammet. och saknas data ; i stället används 2018. För delindikatorn låg relativ ekonomisk standard används den mest aktuella inkomststatistiken från , vilken avser (2017 för och ). Källa: (EU-SILC). 2020/21:100 Bilaga 2 Andelen individer med mycket låg materiell standard varierar kraftigt mellan de olika länderna i diagram 5.2, från till . Låga andelar finns bl.a. i de nordiska länderna, medan de högsta andelarna finns i och i vissa av EU:s nyare medlemsstater, t.ex. . Detta avspeglar till stor del skillnader i levnads- standard mellan länderna. har andelen med mycket låg materiell standard minskat i ungefär två tredjedelar av länderna inom EU och ökat i en tredjedel. I har andelen legat på en låg nivå 2009–2019. Skillnaden mellan olika länder är mindre om den ekonomiska utsattheten mäts med relativa inkomstmått. Andelen med en inkomst understigande av den nationella medianinkomsten varierar mellan . Låga andelar finns bl.a. i och i de nordiska länderna. har andelen med låg relativ ekonomisk standard ökat i ungefär två tredjedelar och minskat i en tredjedel av länderna inom EU. Indikatorn som mäter andelen personer i hushåll med låg förvärvsintensitet varierar mellan i de olika länderna i diagram 5.2. Lägst andelar finns på och i , medan den högsta andelen finns i . har andelen personer i hushåll med låg förvärvsintensitet i EU minskat från . För har andelen ökat från . Starkast inkomsttillväxt i mitten av den globala inkomstfördelningen har forskare använt en kombination av nationalräkenskaper, taxeringsdata, och urvalsundersökningar för att analysera inkomstutvecklingen i olika delar av den globala inkomstfördelningen. I diagram 5.3 visas den relativa inkomst- tillväxten (inkomst före skatt) 1980–2019 för olika inkomstskikt när jordens befolk- ning delas in i percentilgrupper efter stigande inkomst.33 De av jordens vuxna befolkning med lägst inkomster hade en inkomstutveckling som låg i linje med den genomsnittliga globala inkomsttillväxten. I denna grupp finns många från söder om och . Skiktet strax ovanför, percentilgrupperna 20–50, hade den starkaste inkomsttillväxten. Detta skikt består till stora delar av en framväxande medelklass i , och övriga . Percentilgrupperna 50–75, som i huvud- sak utgörs av individer från , övriga och , hade en jämförelse- vis svag inkomsttillväxt. Svagast utveckling hade dock percentilgrupperna 75–90. I detta skikt befinner sig bl.a. låg- och medelinkomsthushåll från och Nord- . I fördelningens översta , och i synnerhet i den absoluta toppen, var inkomsttillväxten starkare. Denna del av fördelningen består i huvudsak av individer från och Nordamerika.34 Utvecklingen har dock inte sett likadan ut hela perioden. –2010 visar ungefär samma övergripande tillväxtprofil som hela perioden –2019. –2019 ser den dock helt annorlunda ut, med en svagare inkomsttillväxt i toppen än i resten av fördelningen. Den globala inkomstutvecklingen kan också beskrivas i termer av inkomstandelar för olika grupper (diagram 5.4). Den översta procenten av den globala inkomst- 33Data och metod beskrivs på The World Wealth & Income Database (). Inkomsttillväxten i olika delar av den globala inkomstfördelningen har också uppmärksammats i arbeten av och , se t.ex. Lakner och Milanovic, Global Income Distribution: From the Fall of the Wall to the Great Recession, , 2015. 34Även om inkomstutvecklingen har varit stark i relativa termer för stora grupper i den nedre halvan av fördelningen så rör det sig om inkomsttillväxt från mycket låga nivåer. Ser man i stället till hur stor del av den totala inkomsttillväxten i världen –2019 som tillföll olika delar av den globala inkomstfördelningen blir bilden en annan. gick till den nedre halvan och till den övre halvan. gick till den översta hundradelen av fördelningen. 2020/21:100 Bilaga 2 fördelningen förfogade 1980 över av de samlade inkomsterna. Topp- procentens inkomstandel steg därefter trendmässigt , då den uppgick till . har andelen minskat något. För den nedre halvan av fördelningen låg inkomstandelen på en stabil nivå mellan . Därefter har andelen ökat något, och 2019 låg andelen på av de samlade inkomsterna. Diagram 5.3 Genomsnittlig årlig inkomsttillväxt i den globala inkomstfördelningen 510 15 20 25 30 35 40 45 50 55 60 65 70 75 80 85 90 95 100 Percentilgrupp 1980–20191980–20102011–2019 Anm.: Inkomsten mäts som den individuella inkomsten före skatt. Endast den vuxna delen av befolkningen finns med. Inkomsterna har standardiserats med purchasing power parity (PPP) för att bli jämförbara mellan länder. Inkomsterna i percentilgrupperna 1–5 är mycket låga, vilket gör att även små absoluta förändringar i inkomsten ger upphov till stora relativa förändringar. Därför redovisas inte uppgifter för dessa grupper. Källa: The World Wealth & Income Database (), . Diagram 5.4 Inkomstandelar i den nedre halvan och i den yttersta toppen av den globala inkomstfördelningen Percentilgrupp 1–50 Källa: The World Wealth & Income Database (), . Effekterna av pandemin varierar inom och mellan länder Effekterna av pandemin påverkar individers hälsa, inkomster och utbildning över hela världen, men effekterna varierar såväl inom som mellan länder. Inom EU är både dödligheten och andelen smittade högre i socioekonomiskt utsatta grupper än i övriga befolkningen.35 Det finns även studier som visar att länder med större inkomstsprid- 35Health at a Glance: Europe 2020 (, 2020). 2020/21:100 Bilaga 2 ning i genomsnitt har både fler smittade och fler dödsfall i befolkningen till följd av pandemin än länder med mindre inkomstspridning.36 Ett sådant samband skulle t.ex. kunna uppstå om högre inkomstspridning innebär att en högre andel av befolkningen har sämre hälsa, sämre boendeförhållanden och osäkra jobb, vilket är faktorer som kan leda till högre smittspridning och högre dödlighet. Inom OECD-området är det främst utvecklingen på arbetsmarknaden som haft en direkt påverkan på hushållens inkomster, medan kapitalmarknaderna har återhämtat sig efter en inledande nedgång.37 I grupper med svag ställning på arbetsmarknaden, t.ex. bland unga och lågutbildade, har arbetslösheten ökat, och möjligheten att etableras på arbetsmarknaden har försämrats.38 Effekterna av covid-19 ligger i linje med erfarenheterna från tidigare pandemier och epidemier , t.ex. SARS 2003 och H1N1 (den s.k. svininfluensan) 2009. Dessa pandemier ledde till lägre sysselsättning i befolkningen med låg utbildningsnivå och ökade därigenom inkomst- spridningen i de länder och regioner som var särskilt utsatta.39 I de flesta har skolorna varit nedstängda som en följd av pandemin. Kunskapsnivån bland elever i dessa länder har påverkats negativt som en följd av nedstängningen, och mest för barn i hushåll med låga inkomster och där föräldrarna har lägre utbildning.40 Pandemins påverkan på kunskapsnivån kan påverka möjligheter till fortsatt utbildning och jobb för de som påverkas, och därigenom öka inkomstspridningen på . Pandemins påverkan på inkomstspridningen i låginkomstländer liknar effekterna som finns i OECD-området, men de är allvarligare. Detta beror bl.a. på att den allmänna hälsosituationen i låginkomstländer var sämre redan före pandemin och att tillgången till sjukvård för majoriteten av befolkningen är sämre än i rikare länder. Dessutom är effekterna av att stänga ned skolorna större i dessa länder. bedömer att såväl fattigdom som inkomstspridning kommer att öka i låg- och medelinkomstländer som en följd av pandemin.41 Den ekonomiska återhämningen efter pandemin förväntas gå långsammare i de flesta låginkomst- och tillväxtekonomier än i höginkomstländer. Detta beror dels på att höginkomstländer väntas få tillgång till vaccin snabbare, dels på att höginkomstländer har mer resurser att sätta in för att möta effekterna av pandemin än låg- och medel- inkomstländer.42 Detta väntas leda till ökade inkomstskillnader mellan låg- och hög- inkomstländer. 6Kunskapsöversikt: Intergenerationell rörlighet Detta avsnitt handlar om sambandet mellan individens och dennes föräldrars inkomster, något som brukar benämnas intergenerationell rörlighet. Intergenerationell rörlighet är nära förknippat med begreppet ”jämlikhet i möjligheter”, även kallat 36Wildman, COVID-19 and Income Inequality in countries, , 2021. 37Zhanga, Hu och Ji, Financial Markets under the Global Pandemic of COVID-19, Letters, 2020. 38Economic Outlook (, 2020). 39Furceri, Loungani, Ostry och Pizzuto, Inequality? Evidence from Past Pandemics, Covid Economics, 2020. 40JRC Technical Report - The Likely Impact of COVID-19 on Education (Europeiska kommissionen, 2020). 41Poverty and Shared Prosperity 2020: Reversals of (, 2020). 42G-20 Surveillance Note - Ministers and Governors’ Meetings February 26, 2021 (IMF, 2021). 2020/21:100 Bilaga 2 ”jämlikhet i livschanser”. Fullständig jämlikhet i möjligheter kan i princip anses ha uppnåtts när en individs utfall, exempelvis inkomster, enbart beror på dennes val och ansträngning och inte på omständigheter utanför individens kontroll. Föräldrabak- grunden (t.ex. föräldrarnas inkomster) är något som individen inte själv valt eller kan påverka. Om föräldrabakgrunden visar sig ha stor betydelse kan det tolkas som att jämlikheten i möjligheter är liten.43 6.1Hög intergenerationell rörlighet i och små förändringar över tid Att mäta intergenerationell inkomströrlighet Intergenerationell rörlighet kan mätas på en rad olika sätt. Det vanligaste måttet i litteraturen är den s.k. intergenerationella inkomstelasticiteten (IGE).44 Den visar hur starkt inkomstskillnader mellan individer samvarierar med inkomstskillnader mellan deras föräldrar. Om elasticiteten t.ex. är 0,5 betyder det att barn till föräldrar vars inkomster låg över föräldragenerationens genomsnittliga inkomst själva i genomsnitt har inkomster som ligger över genomsnittet i barngenerationen. IGE är därigenom ett mått på intergenerationell persistens.