prop · H90361 · 2021-11-23 00:00:00 — 2. med hänsyn till sina ekonomiska förhållanden och omständigheterna iövrigt är lämplig som lagerhållare. Godkännande som lagerhållare ska återkallas om förutsättningarna för godkännande inte längre finns eller om lagerhållaren begär det. Ett beslut om återkallelse gäller , om inte något annat anges i beslutet. Skyldighet att betala skatt inträder 1.för den som är godkänd lagerhållare, när a)en skattepliktig vara levereras till en köpare som inte är godkänd lagerhållare, b)en skattepliktig vara tas i anspråk för annat ändamål än försäljning, c)godkännandet som lagerhållare återkallas, varvid skattskyldigheten omfattar skattepliktiga varor som då ingår i dennes lager, 2. för den som är skattskyldig enligt 6 § 2 a, när den skattepliktiga varan tillverkas, 3. för den som är skattskyldig enligt 6 § 2 b eller c, när den skattepliktiga varan förs in till , 4.för den som är skattskyldig enligt 6 § 3, när den skattepliktiga varan används för annat ändamål än det avsedda, 5. för den 5. för den som är skattskyldig enligt 7 § första stycket 1 eller 2, enligt 7 §, enligt tullagstiftningen, eller skulle ha uppkommit om varan hade varit uppkommit om varan hade varit belagd med tull. belagd med tull och, 6.för den som är skattskyldig enligt 7 § första stycket 3, då tullskulden uppkommer eller skulle ha uppkommit i det andra EU-landet. Om tullskuld uppkommer i ett annat EU-land, eller skulle ha uppkommit om varan hade varit belagd med tull, till följd av att en tulldeklaration ges in i det landet med stöd av att ett sådant tillstånd 2021/22:61 Bilaga 11 för centraliserad klarering som avses i artikel 179 i unionstull- kodexen, inträder skattskyldigheten för den som är skattskyldig enligt 7 § då tullskulden uppkommer eller skulle ha uppkommit i det andra EU-landet. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Äldre bestämmelser gäller fortfarande för förhållanden som hänför sig till tiden före ikraftträdandet. – EU-land: områden som tillhörEuropeiskaunionens punktskatteområde enligt lagen(2021:000) om Europeiska unionens punktskatteområde,– tredjeland: länder och områden som inte utgör EU-land,– unionstullkodexen: Europa- parlamentets och rådets förordning (EU) nr 952/2013 av om fastställande av en tullkodex för unionen, i lydelsen enligt förordning (EU) 2016/2339. Förslag till lag om ändring i lagen (2020:32) om skatt på plastbärkassar 2021/22:61 Bilaga 11 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2020:32) om skatt på plastbärkassar dels att 2, 5 och 10 §§ ska ha följande lydelse, dels att det ska införas en ny paragraf, 2 a §, av följande lydelse. I denna lag avses med –plastbärkasse: bärkasse som i mer än försumbar omfattning består av plast, –bärkasse: påse, med eller utan handtag, som är avsedd att tillhandahållas konsumenter för att de ska kunna packa varor på en plats där varor tillhandahålls eller bära varor därifrån och som inte är avsedd för varaktigt bruk, –plast: en polymer i den mening som avses i den ursprungliga lydelsen av artikel 3.5 i och rådets förordning (EG) nr 1907/2006 av om registrering, utvärdering, godkännande och begränsning av kemikalier (Reach), inrättande av en europeisk kemikaliemyndighet, ändring av direktiv /45/EG och upphävande av rådets förordning (EEG) nr 793/93 och kommissionens förordning (EG) nr 1488/94 samt rådets direktiv /769/EEG och kommissionens direktiv /155/EEG, 93/67/EEG, 93/105/EG och 2000/21/EG, som kan ha tillförts tillsatser eller andra ämnen, med undantag för naturligt förekommande polymerer, –naturligt förekommande polymer: en polymer som förekommer naturligt i miljön och som, om den har genomgått en kemisk process eller behandling eller en fysikalisk mineralogisk omvandling, inte har förändrats i sin kemiska struktur, – EU-land: områden som tillhör – tredjeland: länder och områden utanför Europeiska unionens punktskatteområde, – import: såväl att en skattepliktig vara förs in till från tredjeland, under förutsättning att varan inte omfattas av sådant suspensivt tullförfarande eller suspensivt tullarrangemang som avses i artikel 4.6 i rådets direktiv /118/EG av om allmänna regler för 2021/22:61 Bilaga 11 punktskatt och om upphävande av direktiv /12/EEG, som att varan frisläpps från ett sådant förfarande eller arrangemang. Med import avses i denna lag varors övergång till fri omsättning i enlighet med artikel 201 i unions- Med import avses även införsel till EU av unionsvaror från något av de territorier som anges i område om de skyldigheter som följer av tullagstiftningen vid sådan införsel har fullgjorts. införsel till EU av varor som inte har hänförts till förfarandet för övergång till fri omsättning i enlighet med artikel 201 i unionstullkodexen och för vilka en tullskuld i enlighet med artikel 79.1 i unionstullkodexen har uppkommit eller skulle ha uppkommit om varorna hade varit belagda med Med otillåten införsel avses även införsel till EU av unionsvaror från något av de territorier som anges i 2 § lagen om område om de skyldigheter som följer av tullagstiftningen vid sådan införsel inte har fullgjorts. Med deklarant, tullskuld och unionsvara avses i denna lag detsamma som i artikel 5 i unions- Skattskyldig för import av skattepliktiga varor är 1.om en tullskuld uppkommer i till följd av importen: den som är skyldig att betala tullen, Skattskyldig för import och otillåten införsel av skattepliktiga varor till är deklaranten eller varje annan person enligt artikel 77.3 i unionstullkodexen och, vid otillåten införsel, varje 2. om importen avser en unionsvara eller om varan ska deklareras för övergång till fri omsättning i men inte är belagd med tull: den som skulle ha varit skyldig att betala tullen om varan hade varit tullbelagd, 3.om en tullskuld uppkommer i ett annat EU-land, eller skulle ha uppkommit om varan hade varit belagd med tull, till följd av att en tulldeklaration ges in i det landet med stöd av ett sådant tillstånd för centraliserad klarering som avses i artikel 179 i och rådets förordning (EU) nr 952/2013 av om fastställande av en tullkodex för unionen: den som är eller skulle ha varit skyldig att betala tullen i det andra EU-landet. Med tullskuld och unionsvara förstås detsamma som i artikel 5 i förordning (EU) nr 952/2013. Från skattskyldighet enligt första stycket undantas varor som ägs av en godkänd lagerhållare vid varornas övergång till fri omsättning enligt artikel 201 i förordning (EU) nr 952/2013. annan person som är involverad i den otillåtna införseln. Skattskyldig vid import och otillåten införsel av en unionsvara till är deklaranten eller varje annan person som hade varit skyldig att betala tull enligt artikel 77.3i unionstullkodexen om varan hade varit belagd med tull, och vid otillåten införsel, varje annan person som är involverad i den otillåtna införseln. Från skattskyldighet vid import undantas varor som ägs av en godkänd lagerhållare vid varornas övergång till fri omsättning enligt artikel 201 i unionstullkodexen eller, om importen avser en unionsvara, då skyldigheterna enligt tullag- stiftningen fullgjorts. Från skattskyldighet vid otillåten införsel undantas varor för vilka tullskulden har upphört i enlighet med artikel 124.1 e, f, g eller k i unionstullkodexen. Vid otillåten införsel av unionsvaror ska det som sägs i första meningen tillämpas 2021/22:61 Bilaga 11 2021/22:61 Bilaga 11 som om varan hade varit belagd med tull. Skyldighet att betala skatt inträder 1.för den som är godkänd lagerhållare, när a)en skattepliktig vara levereras till en köpare som inte är godkänd lagerhållare, b)en skattepliktig vara tas till eget försäljningsställe för detaljförsäljning, c)en skattepliktig vara tas i anspråk för annat ändamål än försäljning, d)godkännandet som lagerhållare återkallas, varvid skattskyldigheten omfattar skattepliktiga varor som då ingår i dennes lager, 2. för den som är skattskyldig enligt 4 § 2, när den skattepliktiga varan tillverkas, 3. för den som är skattskyldig enligt 4 § 3, när den skattepliktiga varan förs in till , 4. för den 4. för den som är skattskyldig enligt 5 § första stycket 1 eller 2, enligt 5 §, vid den enligt tullagstiftningen, eller skulle ha uppkommit om varan hade varit uppkommit om varan hade varit belagd med tull. belagd med tull, och 5.för den som är skattskyldig enligt 5 § första stycket 3, då tullskulden uppkommer eller skulle ha uppkommit i det andra EU-landet. Om tullskuld uppkommer i ett annat EU-land, eller skulle ha uppkommit om varan hade varit belagd med tull, till följd av att en tulldeklaration ges in i det landet med stöd av att ett sådant tillstånd för centraliserad klarering som avses i artikel 179 i unionstull- kodexen, inträder skattskyldigheten för den som är skattskyldig enligt 5 § då tullskulden uppkommer eller skulle ha uppkommit i det andra EU-landet. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Äldre bestämmelser gäller fortfarande för förhållanden som hänför sig till tiden före ikraftträdandet. Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: Justitieråden , och Nytt punktskattedirektiv och vissa andra ändringar Enligt en lagrådsremiss har regeringen () beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 1.lag om tobaksskatt, 2.lag om alkoholskatt, 3.lag om Europeiska unionens punktskatteområde, 4.lag om ändring i mervärdesskattelagen (1994:200), 5.lag om ändring i lagen (1994:1563) om tobaksskatt, 6.lag om ändring i lagen (1994:1564) om alkoholskatt, 7.lag om ändring i lagen (1994:1776) om skatt på energi, 8.lag om ändring i lagen (1994:1776) om skatt på energi, 9.lag om ändring i lagen (1998:506) om punktskattekontroll av transporter m.m. av alkoholvaror, tobaksvaror och energiprodukter, 10.lag om ändring i lagen (1999:445) om exportbutiker, 11.lag om ändring i lagen (2001:181) om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet, 12.lag om ändring i skatteförfarandelagen (2011:1244), 13.lag om ändring i skatteförfarandelagen (2011:1244), 14.lag om ändring i lagen (2016:1067) om skatt på kemikalier i viss elektronik, 15.lag om ändring i lagen (2018:696) om skatt på vissa nikotinhaltiga produkter, 16.lag om ändring i lagen (2018:696) om skatt på vissa nikotinhaltiga produkter, 17.lag om ändring i lagen (2020:32) om skatt på plastbärkassar. Förslagen har inför Lagrådet föredragits av ämnesrådet , kanslirådet och rättssakkunniga . Förslagen föranleder följande yttrande. Lagrådsremissen är i huvudsak föranledd av rådets direktiv (EU) 2020/262 av om allmänna regler för punkt-skatt (det nya I direktivet finns bestämmelser om förfarandet vid beskattning av EU-harmoniserade tobaks- och alkoholvaror samt De övergripande bestämmelserna i nuvarande punktskattedirektiv (rådets direktiv /118/EG av om allmänna regler för 2021/22:61 Bilaga 12 punktskatt och upphävande av direktiv /12/EEG) är överförda i stort sett oförändrade till det nya punktskattedirektivet. I sak avser ändringarna i första hand två områden, hanteringen av s.k. beskattade varor och förhållandet mellan punktskatteförfarande och tullförfarande. I lagrådsremissen föreslås nya lagar om tobaksskatt och alkoholskatt; lagen om tobaksskatt (NLTS) och lagen om alkoholskatt (NLAS) vilka ska ersätta lagen (1994:1563) om tobaksskatt och lagen (1994:1564) om alkoholskatt. De nya lagarna är – till skillnad från de gällande – indelade i kapitel som är försedda med rubriker och underrubriker. föreslås att lagen om skatt på energi (LSE), som redan är indelad i kapitel, får en ny struktur. Ett antal nya kapitel ska införas i LSE så att den får en liknande struktur som de nya lagarna på tobaks- och alkoholskatteområdet. Uppdelningen av vissa paragrafer i de nu gällande lagarna och kapitelindelningen innebär att de nya lagarna har blivit mer överskådliga, och läsningen och förståelsen av bestämmelserna har underlättats. En kapitelindelning skapar också bättre förutsättningar för att genomföra framtida ändringar. Eftersom det är fråga om omfattande lagtext fyller rubriker och underrubriker en viktig funktion för att orientera läsaren i lagens innehåll och systematik och för att underlätta sökandet efter en viss bestämmelse. Förslaget till lag om tobaksskatt (NLTS) I kapitlet finns bl.a. definitioner av vissa begrepp samt förklaringar till hur vissa termer och uttryck används i lagen. Vissa termer och uttryck kan dock hänga så intimt samman med övriga bestämmelser i ett kapitel att de förklaras bäst där. Detta kan vara fallet även om de används i andra sammanhang i lagen än i samband med förklaringen. Lagrådet har därför förståelse för att vissa definitioner har placerats på andra ställen i lagen. Den valda tekniken kan dock diskuteras när det gäller några av de definitionerna. I 2 kap. – som i huvudsak reglerar skattepliktens omfattning och skattebelopp – definieras vad som avses med cigaretter (2 §), cigarrer och cigariller (5 §), röktobak (6 §) och övrig tobak (10 §). Definitionerna är placerade efter bestämmelsen om skattebelopp i respektive paragraf. Begreppen är centrala och används på många ställen i lagen. Lagrådet anser att de nu beskrivna definitionerna är av så stor betydelse i lagen att det bör övervägas om det inte vore lämpligare att placera dem i 1 kap. I vart fall skulle det underlätta sökandet efter dessa om det i en upplysningsbestämmelse i 1 kap. (under rubriken definitioner och förklaringar) anges i vilka paragrafer de finns. En sådan bestämmelse kan lämpligen placeras i ett nytt andra stycke i den paragraf som innehåller definitionen på tobaksvaror, nämligen i 1 kap. 5 § och ges följande lydelse. Bestämmelser om vad som avses med cigaretter, cigarrer och cigariller, röktobak samt övrig tobak finns i 2 kap. 2, 5, 6 och 10 §§. 1 kap. 3 § Iparagrafen introduceras två nya uttryck, ”det EU-harmoniserade förfarandet” och ”det nationella förfarandet”. Av paragrafens andra stycke framgår att det EU-harmoniserade förfarandet omfattar cigaretter, cigarrer, cigariller och röktobak. Där anges också vilka bestämmelser som gäller för beskattningen av dessa varor. Av tredje stycket framgår att snus, tuggtobak och övrig tobak omfattas av det nationella förfarandet. Vidare anges där vilka bestämmelser som gäller för beskattningen av dessa varor. Uttrycken används för att i vissa situationer avgränsa tillämpningsområdet för de bestämmelser som bara gäller de harmoniserade respektive de icke harmoniserade produkterna. Uttrycket ”det nationella förfarandet” förekommer på fyra ställen i den föreslagna lagen. I 1 kap. 1 § om lagens innehåll, i den nu aktuella 1 kap. 3 § där det definieras, i rubriken till 10 kap. och i rubriken närmast före 11 kap. 3 §, ”Avdrag inom det nationella förfarandet”. Uttrycket ”det EU-harmoniserade förfarandet” finns på sju ställen i den föreslagna lagen. I 1 kap. 1 § om lagens innehåll, i den nu aktuella 1 kap. 3 § där det definieras, i rubriken närmast före 1 kap. 11 §, ”Särskilda definitioner för det EU-harmoniserade förfarandet”, i 2 kap. 11 §, i rubriken till 9 kap., i rubriken närmast före 11 kap.1 §, ”Avdrag inom det EU-harmoniserade förfarandet” och i rubriken närmast före 13 kap. 4 §, ”Särskilda bestämmelser om förfarandet vid beskattning vid oegentligheter inom det EU-harmoniserade förfarandet”. I unionsrättsligt sammanhang avses med nationellt förfarande normalt det regelverk som gäller vid handläggningen av mål och ärenden i en medlemsstat. Ett förfarande kan avse ett eller flera materiella rättsområden. Det är inte ovanligt att samma förfarande används vid tillämpningen av den materiella rätten såväl på unions-nivå som på nationell nivå. Ett förfarande kan även bestå av ett antal bestämmelser om ett tillvägagångssätt för att uppnå ett visst resultat, t.ex. uppskov med beskattningen. Beteckningen nationellt förfarande används vidare för att skilja mellan handläggningen av ett ärende vid en myndighet i endast ett land från handläggningen av ett motsvarande ärende vid en institution på unionsnivå eller av myndigheter från flera länder som är involverade tillsammans. Den föreslagna lagen genomför, förutom de förfaranderegler som följer av det nya punktskattedirektivet, även rådets direktiv /64/EU av om strukturen och skattesatserna för punktskatten på tobaksvaror. Det sistnämnda direktivet reglerar i huvudsak den materiella beskattningen av de tobaksvaror som omfattas av de båda direktiven. Det som i lagförslaget benämns ”det EU-harmoniserade förfarandet” omfattar 2021/22:61 Bilaga 12 2021/22:61 Bilaga 12 alltså både bestämmelser av förfarandekaraktär och materiella beskattningsregler. Detsamma gäller uttrycket ”det nationella förfarandet” enligt förslaget i remissen. I lagförslaget förekommer vidare uttrycket ”förfarande”, i andra sammanhang på ett antal ställen. Ett exempel är begreppet ”uppskovsförfarandet”. Ett annat exempel är uttrycket ”förfarandet för beskattade varor”. Ett tredje exempel är ”förfarandet för övergång till fri omsättning”. Samtliga dessa uttryck avser dock – till skillnad från uttrycken ”det EU-harmoniserade förfarandet” och ”det nationella förfarandet” – bara regler av förfarandekaraktär, i bemärkelsen regler för bl.a. hantering av de aktuella varorna och dokumentation härför. Uttrycken ”det EU-harmoniserade förfarandet” och ”det nationella förfarandet” kan alltså ge intryck av att de endast omfattar regler av förfarandekaraktär. Enligt Lagrådets mening bör uttryck som bättre avspeglar innebörden av de avsedda avgränsningarna användas. Användningen av definitionen export i 1 kap. 9 § Paragrafen definierar vad som avses med export och har följande lydelse. ”Med export avses att en tobaksvara, direkt från eller via ett annat EU-land, förs ut från EU.” EU och EU-land definieras i 1 kap. 6 § som de områden som tillhör Europeiska unionens punktskatteområde enligt den föreslagna lagen om Europeiska unionens punktskatteområde. Begreppet export används dock inte konsekvent i lagen. I 11 kap. 4 § b och 12 kap. 7 § första stycket används i stället uttrycket ”exporterats från EU”. Det sistnämnda uttrycket är emellertid inte avsett att ha någon annan innebörd än den som framgår av definitionen i 1 kap. 9 §. Lagrådet föreslår att uttrycket ”exporterats” används i stället för ”exporterats från EU” i 11 kap. 4 § b och 12 kap. 7 § första stycket. 2 kap. 4 § Paragrafen innehåller bestämmelser om uppgifter om försäljning av cigaretter som bl.a. tillverkare ska lämna till . I andra stycket anges att som verket har tagit emot sådana uppgifter ska lämna dessa till (). En bestämmelse av det sistnämnda slaget lämpar sig, enligt Lagrådets mening, bäst i förordning. 2 kap. 16 och 17 §§ Enligt artikel 6.10 i det nya punktskattedirektivet ska Europeiska kommissionen anta delegerade akter om fastställande av gemensamma trösklar för partiella förluster till följd av varornas beskaffenhet. kommissionen inte har beslutat om en sådan tröskel för en viss varutyp ska nationella regler tillämpas. I förslaget till 2 kap. 16 och 17 §§ finns vissa bestämmelser som rör partiella förluster till följd av varornas beskaffenhet. Första stycket i 2 kap. 16 § innehåller inte några bestämmelser i sak utan anger endast att vid partiella förluster till följd av varornas beskaffenhet ska 17 och 18 §§ tillämpas. I paragrafens andra stycke anges att bestämmelser om gemensamma trösklar för partiella förluster av skattepliktiga varor beslutas av Europeiska kommissionen med stöd av artikel 6.10 i punktskattedirektivet. 2 kap. 17 § innehåller bestämmelser om undantag i vissa situationer från skatt vid partiella förluster till följd av varornas beskaffenhet, under förutsättning att varorna är av en typ för vilken det har fastställts trösklar av kommissionen. Enligt författningskommentaren till 2 kap. 16 § är avsikten med lagtexten i paragrafens andra stycke att informera om att kommissionen beslutar om bestämmelser om trösklar. Såsom lagtexten är utformad kan den emellertid uppfattas som om det är genom den bestämmelsen som beslutskompetens överförs till Europeiska kommissionen. Eftersom så inte är fallet förordar Lagrådet att andra stycket stryks. Det bör då inte heller finnas något behov av första stycket i bestämmelsen. Lagrådet föreslår därför att paragrafen helt utgår. Det finns efter en sådan ändring behov av att i 2 kap. 17 § ge en förklaring till vad som avses med gemensam tröskel för partiella förluster. Lagrådet föreslår att lagtexten i den paragrafen utformas på följande sätt. Vid en partiell förlust till följd av varornas beskaffenhet ska tobaksskatt inte betalas för det som gått förlorat i den utsträckning förlusten understiger den gemensamma tröskeln för partiella förluster av sådana varor, om förlusten inträffar 1.vid en flyttning under uppskovsförfarandet till eller från en plats i ett annat EU-land, 2.vid en flyttning under förfarandet för beskattade varor, eller 3.vid en flyttning genom distansförsäljning. Med den gemensamma tröskeln för partiella förluster av en viss vara avses den gemensamma tröskel som har fastställts av Europeiska kommissionen med stöd av artikel 6.10 i punktskattedirektivet. 2 kap. 18 § I paragrafen regleras ytterligare undantag från skatt vid partiella förluster till följd av varornas beskaffenhet. Första stycket behandlar att den partiella förlusten har uppkommit i en annan situation än vid en flyttning under uppskovsförfarandet till eller från en plats i ett annat EU-land. Andra stycket reglerar fallet att en gemensam tröskel inte har fastställts för den aktuella typen av vara. Lagtexten i första stycket är inte helt klar när det gäller vad orden ”i andra fall än de som omfattas av 17 § första stycket 1” syftar på. Enligt Lagrådets mening blir lagtexten tydligare om den utformas enligt följande. 2021/22:61 Bilaga 12 2021/22:61 Bilaga 12 Tobaksskatt ska inte heller betalas för det som gått förlorat vid en partiell förlust till följd av varornas beskaffenhet under uppskovs-förfarandet i andra fall än vid en flyttning till eller från en plats i ett annat EU-land. I sådana fall tillämpas 14 §. Första stycket gäller även förluster vid flyttningar som omfattas av 17 § men där det inte har fastställts någon gemensam tröskel för partiella förluster för de aktuella varorna. I kapitlet regleras förfarandet för beskattade varor. Bestämmelser om när förfarandet ska användas finns i 2 och 3 §§. I 4 § uppställs krav på ett elektroniskt förenklat administrativt dokument eller i vissa fall ett ersättningsdokument vid en flyttning som omfattas av förfarandet. Av 5 § framgår när en sådan flyttning påbörjas och avslutas. Bestämmelser om aktörer inom förfarandet (tillfälligt certifierad mottagare, certifierad mottagare, tillfälligt certifierad avsändare och certifierad avsändare) finns i 7–13 §§. Lagrådet anser att bestämmelserna om aktörer är så centrala för regleringen att det skulle vara motiverat att placera dessa i början av kapitlet. Det noteras vidare att det redan i 4 och 5 §§ används beteckningar på aktörerna inom förfarandet, dvs. innan de definieras. I 4 § andra stycket anges t.ex. att en flyttning under förfarandet för beskattade varor ska göras mellan en certifierad avsändare eller tillfälligt certifierad avsändare och en certifierad mottagare eller tillfälligt certifierad mottagare. Lagrådet anser därför att det lämpar sig bäst att bestämmelserna om aktörer i 7–13 §§ placeras efter 3 §. 7 kap. 2 § I paragrafens tredje stycke anges att förfarandet för beskattade varor i vissa situationer får ersättas av andra förenklade förfaranderegler. En sådan situation är när förfarandet för beskattade varor används vid flyttning av varor till en plats i via ett annat EU-land. Om det är förenligt med överenskommelser mellan och övriga berörda länder får förfarandet ersättas med förenklade förfaranden även i andra situationer. Bestämmelser som ger möjlighet att införa förenklade förfaranden vid flyttning av beskattade varor finns i artiklarna 41 och 42 i det nya punktskattedirektivet. Artikel 41 lyder enligt följande.