prop · H803200 · 2021-05-25 00:00:00 — tillkommer flera tillfälliga skattereduktioner kommer det sannolikt krävas ytterligare separata regleringar av avräkningsordningen. lagarna kan ha olika giltighetstider, medför ytterligare otydlighet i Övriga remissinstanser har inte yttrat sig särskilt över Skälen för regeringens förslag och bedömning: Av 67 kap. 2 § andra stycket IL framgår mot vilka skatter som skattereduktionerna i samma kapitel räknas av mot. Jobbskatteavdraget, skattereduktionen för sjuk- ersättning och aktivitetsersättning, skattereduktionen för förvärvs- inkomster och skattereduktionen för boende i vissa glest befolkade områden räknas endast av mot inkomstskatt. reduktioner i 67 kap. IL, samt skattereduktionen för fastighetsavgift enligt lagen (2008:826) om skattereduktion för fastighetsavgift, räknas av mot och statlig inkomstskatt, mot statlig fastighetsskatt enligt lagen (1984:1052) om statlig fastighetsskatt samt mot fastighetsavgift enligt lagen (2007:1398) om Skäl som talar för att den tillfälliga skattereduktionen för arbetsinkomster ska räknas av mot alla dessa skatter är att en sådan ordning gör det lättare för den enskilde att på egen hand förstå och räkna ut sin skatt. En sådan ordning underlättar även praktiska hantering av skattereduktionen. detta föreslås det att skattereduktionen ska räknas av mot och statlig inkomstskatt, fastighetsavgift och statlig fastighetsskatt. Skattereduktionen bör, i likhet med de skattereduktioner som regleras i inkomstskattelagen och enligt andra lagar, inordnas i systemet för skatteförfarandet som regleras i skatteförfarandelagen (2011:1244), Skattereduktioner räknas av mot skatten i en i lag bestämd Ordningen framgår delvis av 67 kap. 2 § första stycket IL, som anger att de skattereduktioner som framgår av samma kapitel i förhållande till varandra ska göras i en viss ordning. Därutöver framgår av 56 kap. 7 § SFL att i beslut om slutlig skatt, utöver de skattereduktioner 2020/21:200 som ska göras enligt inkomstskattelagen, även ska göra de skattereduktioner som enligt andra lagar gäller för beskattningsåret. den tillfälliga skattereduktionen för arbetsinkomster regleras i en egen lag föreslås den räknas av efter de skattereduktioner som anges i inkomst- skattelagen och i lagen om skattereduktion för fastighetsavgift. Denna ordning är också lämplig med hänsyn till lagens tillfälliga karaktär. En upplysning om att skatteförfarandelagen gäller och att bestämmelser om att hänsyn ska tas till skattereduktioner vid beslut om slutlig skatt finns i 56 kap. 7 § SFL bör införas i lagen om tillfällig skattereduktion för föreslår att 56 kap. 7 § SFL ändras så att ordningen mellan samtliga skattereduktioner framgår direkt av bestämmelsen. kan följande framhållas. Skattereduktioner som regleras utanför inkomstskattelagen, såsom den tillfälliga skattereduktionen för arbetsinkomster, brukar vara temporära. Fördelarna med en generell bestämmelse är att den inte behöver ändras när skattereduktioner införs Med en sådan bestämmelse finns det ett färdigt förfarande för framtida skattereduktioner. Bestämmelsen i 56 kap. 7 § SFL anger tydligt att i beslut om slutlig skatt, utöver de skattereduktioner som ska göras enligt inkomstskattelagen, även ska göra de skattereduktioner som enligt andra lagar gäller för beskattningsåret. Denna bestämmelse, kompletterad med bestämmelsen i förslag till lag om tillfällig skattereduktion för arbetsinkomster, medför därför att avräkningsordningen blir tydlig för såväl som de Det är inte lämpligt att, på sätt som var fallet i 11 kap. 9 § skattebetalningslagen, ha en bestämmelse som behöver ändras när en temporär skattereduktion tillkommer eller upphör. gjordes vid införandet av 56 kap. 7 § SFL har ännu giltighet i detta avseende (se prop. 2010/11:165 s. 990). Preliminär skatt ska för beskattningsåret betalas med belopp som så nära som möjligt kan antas motsvara den slutliga skatten . därför vara möjligt att beakta den nu föreslagna skattereduktionen redan Fråga är om detta bör åstadkommas genom ändringar av skattetabellerna, eller om det är mer lämpligt att skattereduktionen i förekommande fall beaktas med tillämpning av Bestämmelser om förfarandet vid uttag av skatter och avgifter finns i I lagen finns bl.a. bestämmelser om skyldighet att göra skatteavdrag, skattetabeller och skatteavdrag enligt en särskild beräkningsgrund (jämkning). Av 8 kap. 1 § SFL framgår att preliminär skatt ska betalas för beskattningsåret med belopp som så nära som möjligt kan antas motsvara den slutliga skatten . I 8 kap. 2 § SFL anges att den preliminära skatten ska betalas enligt särskild debitering eller genom Skatteavdrag ska göras av den som betalar ut ersättning för t.ex. arbete enligt bestämmelserna i 10 kap. SFL (8 kap. 4 § SFL). Enligt 11 kap. 17 § SFL ska skatteavdrag som huvudregel göras enligt en allmän skattetabell i fråga om sådan ersättning som utgör mottagarens I 11 kap. 18 och 19 §§ SFL finns vidare bestämmelser om särskilda skattetabeller för sjukpenning m.m. och för sjömän. 12 kap. 1 § SFL ska allmänna och särskilda skattetabeller fastställas för Det är som fastställer allmänna och Prop. 2020/21:200 särskilda skattetabeller (3 kap. 6 § skatteförfarandeförordningen [2011:1261]). Det bedöms finnas flera skäl som talar mot att införa den nu föreslagna skattereduktionen i skattetabellerna. Ett skäl är att skattetabellerna som huvudregel endast gäller sådan ersättning som är mottagarens huvudinkomst. Det är inte möjligt att i skattetabellerna ta hänsyn till andra vanliga ersättningar och avdrag, som t.ex. schablonintäkt på uppskovsbelopp och investeringssparkonton samt avdrag för resor och ränteutgifter m.m.Ett annat skäl är att skattetabellerna tas fram endast i hela krontal, vilket innebär att den kommunala skattesatsen i många fall måste avrundas när det ska fastställas vilken tabell som ska gälla för respektive skattskyldig. Som exempel kan nämnas att 32-kronorstabellen används vid en skattesats fr.o.m. t.o.m. . Sammantaget innebär detta att även om den aktuella skattereduktionen tas med i skattetabellerna skulle det i många fall inte få önskvärd effekt, eftersom skattetabellerna inte tar hänsyn till den skattskyldiges hela ekonomiska situation och att skattereduktionen redan från början kan ligga inom ovan nämnda avrundningsmarginal. Med hänsyn till detta bedöms det inte lämpligt att införa den tillfälliga skattereduktionen i skattetabellerna. Bedömningen är att skattereduktionen i stället får beaktas vid preliminärskatteavdraget med tillämpning av befintliga bestämmelser. Av 55 kap. 9 § första stycket SFL framgår att får besluta att skatteavdrag ska göras enligt en särskild beräkningsgrund, om det leder till att den preliminära skatten stämmer bättre överens med den beräknade slutliga skatten och förbättringen inte är obetydlig (jämkning). Ett jämkningsbeslut innebär att utbetalaren ska göra ett annat skatteavdrag än vad som framgår av skattetabellen. I jämkningsbeslutet kan hänsyn tas till fler poster än i skattetabellen, eftersom den skattskyldige ska ange alla inkomster och avdrag som han eller hon räknar med att få under beskattningsåret. Detta innebär att den preliminära skatt som tas ut med stöd av ett jämkningsbeslut ofta stämmer bättre överens med den slutliga skatten än den preliminära skatt som tas ut med stöd av en skattetabell. Det är den skattskyldige själv som väljer om han eller hon vill ansöka om jämkning. Om den skattskyldige vill att den tillfälliga skattereduktionen ska beaktas redan vid preliminärskatteavdraget, som görs då utbetalning sker (10 kap. 2 § andra stycket SFL), kan han eller hon alltså uppnå detta genom att ansöka om jämkning. Det ska här understrykas att ett beslut om jämkning inte har någon betydelse för om den tillfälliga skattereduktionen kommer att beaktas i beslutet om slutlig skatt eller inte. Av 56 kap. 7 § SFL framgår att i beslut om slutlig skatt utöver de skattereduktioner som ska göras enligt inkomstskattelagen även ska göra de skattereduktioner som enligt andra lagar gäller för beskattningsåret, vilket alltså kommer att inbegripa den nu föreslagna skattereduktionen. Av detta följer att , inom ramen för befintlig skatteförfarandereglering, i besked om slutlig skatt beskattningsåren 2021 och 2022 bör upplysa om storleken på den tillfälliga skattereduktionen. 2020/21:200 Lagförslag Förslaget medför införandet av 6 och 7 §§ lagen om tillfällig skattereduktion för arbetsinkomster. 5.6Avräkning av utländsk skatt Regeringens förslag: Vid beräkning av det s.k. spärrbeloppet enligt lagen om avräkning av utländsk skatt ska skattereduktionen anses ha skett från och statlig inkomstskatt, statlig fastighetsskatt respektive fastighetsavgift med så stor del av reduktionen som respektive skatt eller avgift utgör av det sammanlagda beloppet av nämnda skatter och avgift före sådan reduktion och skattereduktion som enligt lagen om avräkning av utländsk skatt ska fördelas på samma sätt som den tillfälliga skattereduktionen. Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. Remissinstanserna: föreslår att bestämmelsen flyttas till lagen (1986:468) om avräkning av utländsk skatt, avräkningslagen, alternativt att det klargörs hur bestämmelsen förhåller sig till motsvarande bestämmelser i avräkningslagen avseende andra skattereduktioner. Övriga remissinstanser har inte yttrat sig över förslaget. Skälen för förslaget: I 2 kap. 10 § lagen (1986:468) om avräkning av utländsk skatt behandlas fall då den skattskyldige fått skattereduktion enligt 67 kap. IL. Motsvarande bestämmelser bör införas i fråga om den tillfälliga skattereduktionen för arbetsinkomster. Dessa bestämmelser bör korrespondera med motsvarande bestämmelse i 8 § lagen om tillfällig skattereduktion för arbetsinkomster. Den tillfälliga skattereduktionen ska räknas av mot och statlig inkomstskatt, statlig fastighetsskatt och fastighetsavgift. När det gäller synpunkter gör regeringen bedömningen att den föreslagna bestämmelsen, med hänsyn till skattereduktionens tillfälliga karaktär, inte bör placeras i avräkningslagen. Som pekar på behöver förhållandet mellan den föreslagna bestämmelsen och motsvarande bestämmelser i avräkningslagen klargöras. I lagen om tillfällig skattereduktion för arbetsinkomster bör det därmed införas bestämmelser om att skattereduktion för arbetsinkomster, vid den s.k. spärrbeloppsberäkningen enligt avräkningslagen, ska anses ha skett från och statlig inkomstskatt, statlig fastighetsskatt respektive fastighetsavgift med så stor del av reduktionen som respektive skatt eller avgift utgör av det sammanlagda beloppet av nämnda skatter och avgift före sådan reduktion och skattereduktion som enligt 2 kap. 10 § andra stycket avräkningslagen ska fördelas på samma sätt som reduktionen enligt den föreslagna lagen. Det innebär att fördelningen av skattereduktionerna görs tillsammans. Förslaget medför införandet av 8 § lagen om tillfällig skattereduktion för arbetsinkomster. Regeringens förslag: Den nya lagen träder i kraft och tillämpas första gången för det beskattningsår som börjar efter . Lagen upphör att gälla vid utgången av 2022. Den upphävda lagen gäller dock fortfarande för arbetsinkomster som kan hänföras till beskattningsår som börjar efter men som avslutas före . Promemorians förslag överensstämmer huvudsakligen med regeringens. I promemorian föreslås att den upphävda lagen fortsatt ska gälla för arbetsinkomster som kan hänföras till beskattningsåren 2021 och 2022. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna tillstyrker eller har inget att invända mot förslaget. framhåller att fysiska personer kan ha näringsverksamhet där räkenskapsår och kalenderår inte motsvarar varandra och att det är oklart om lagen, när den har upphört att gälla, i dessa situationer kan omfatta beskattningsår efter 2022. Skälen för regeringens förslag: Regeringen anser, med hänsyn till att skattereduktionen ska kompensera för ökade arbetskostnader till följd av pandemin, att det är angeläget att de nya reglerna träder i kraft . är det lämpligt att låta bestämmelserna omfatta hela beskattningsår. Den nya lagen föreslås därför träda i kraft och tillämpas första gången för det beskattningsår som börjar efter . Det är alltså fråga om retroaktiv lagstiftning till de skattskyldigas fördel. Lagen är av tillfällig karaktär och ska upphöra att gälla vid utgången av 2022. Beskattningsåret för fysiska personer är normalt sett ett kalenderår. I promemorian föreslås därför att lagen, när den har upphört, fortfarande ska gälla för arbetsinkomster hänförliga till beskattningsåren 2021 och 2022. Fysiska personer kan dock, som påpekar, ha näringsverksamhet där räkenskapsår och kalenderår inte motsvarar varandra. I sådana situationer utgör räkenskapsåret beskattningsåret för näringsverksamheten (1 kap. 13 § andra stycket IL). Med beaktande av detta anser regeringen att det finns skäl att justera ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna på så sätt att lagen, när den har upphört, fortfarande ska gälla för arbetsinkomster som kan hänföras till beskattningsår som börjar efter men som avslutas före . På så sätt tydliggörs tidsramen för skattereduktionens tillämpning som det klargörs att någon proportionering inte ska ske i de fall då beskattningsåret för en fysisk persons näringsverksamhet inte motsvarar ett kalenderår. Syfte och alternativa lösningar Syftet med förslaget är att kompensera för ökade arbetskostnader i samband med pandemin. 2020/21:200 Alternativa lösningar skulle kunna vara att höja grundavdraget eller att förstärka något befintligt stöd på utgiftssidan. En höjning av grundavdraget skulle innebära att skatten sänktes även för andra inkomster än arbetsinkomster. Det skulle därför vara ett mindre träffsäkert alternativ för att uppfylla syftet. På utgiftssidan saknas befintliga stöd som träffar just personer med arbetsinkomster. Att förstärka befintliga stöd skulle därför även det vara ett mindre träffsäkert alternativ. En möjlighet skulle då vara att inrätta ett nytt stöd på utgiftssidan riktat till personer med arbetsinkomster. Det bedöms dock vara ett betydligt mer administrativt betungande alternativ. Skattereduktionen beräknas uppgå till . Skattereduktionen påverkar inte kommunernas skatteintäkter utan minskar statens totala skatteintäkter. Företagen påverkas inte av skattereduktionen i någon direkt mening. Eftersom skattereduktionen föreslås vara tillfällig antas den inte heller på lång sikt leda till att fler människor kommer ut på arbetsmarknaden. Effekter för enskilda och offentlig sektor För alla som har arbetsinkomster som överstiger men inte innebär förslaget att skatten sänks. För inkomster uppgår skattereduktionen till av arbetsinkomsten som överstiger . För arbetsinkomster från och med men som inte överstiger uppgår skattereduktionen till . För inkomster trappas skattereduktionen av , och för inkomster som uppgår till eller mer ges ingen skattereduktion. För att skattereduktionen ska innebära en skattesänkning krävs att det finns tillräckligt med skatt att reducera. För dem med låga inkomster, stora underskott i kapital eller som har andra skattereduktioner som innebär att det inte finns tillräckligt med skatt att reducera kommer skattereduktionen minska skatten med det utrymme som finns. Skattereduktionen kan inte leda till att skatten blir mindre än noll. Förslaget innebär att ca 3,8 miljoner människor får sänkt skatt. Den genomsnittliga skattesänkningen för dem som berörs blir ca . Utformningen av skattereduktionen innebär att marginalskatten minskar för arbetsinkomster . För arbetsinkomster från och med 240 000 till och med blir marginalskatten oförändrad och för inkomster ökar marginalskatten . Offentlig sektor påverkas inte av förslaget utöver att de som arbetsgivare berörs på samma sätt som företagen. Förslaget antas inte ha några effekter för miljön. Förslaget innebär att det blir mer lönsamt att börja arbeta eftersom nettoinkomsten från arbete, och därmed incitamenten till arbete, stiger till följd av förslaget. Sysselsättningseffekter till följd av ökat arbetsutbud är dock något som primärt sker på lång sikt. Eftersom förslaget är tillfälligt antas därför inga långsiktiga effekter på sysselsättningen till följd av Förslaget kan antas fungera som en konjunkturstimulans genom att de disponibla inkomsterna ökar för en stor grupp. I den mån disponibel- inkomstökningen går till ökad konsumtion på kort sikt kan det i viss mån bidra till att stödja konjunkturen och den ekonomiska återhämtningen och på så sätt leda till en något högre Total sett påverkar reformen den ekonomiska standarden för 6,9 miljoner Då beaktas effekten för samtliga hushållsmedlemmar inklusive barnen i hushållet. Effekten på ekonomisk standard är sammantaget störst i mitten av inkomstfördelningen och avtar både högre upp och längre ner i fördelningen. Det förklaras av att i de nedersta inkomstgrupperna är andelen med arbetsinkomst lägre än högre upp i Högre upp i inkomstfördelningen minskar andelen berörda något, men effekten blir begränsad framför allt till följd av att skattereduktionen sätts i relation till hushållens totala inkomst. Diagram 1 Förändring av ekonomisk standard uppdelat på inkomstgrupper Reformen träffar mycket brett i de hushåll som har personer i arbetsför ålder. 2020/21:200 Diagram 2 Förändring av ekonomisk standard uppdelat på hushållstyper Ur ett regionalt perspektiv träffar reformen någorlunda jämnt. I storstäder och dess pendlingskommuner är dock effekten något mindre. Diagram 3 Förändring av ekonomisk standard uppdelat på SKR:s kommungrupper Effekter på ekonomisk jämställdhet Fördelningseffekterna i avsnittet ovan beräknas på ekonomisk standard, vilket tar hänsyn till hela hushållets ekonomi. För att se hur förslaget påverkar skillnaden mellan kvinnor och mäns ekonomi används i stället individuell disponibel inkomst. Omkring 6,9 miljoner personer berörs direkt själva eller genom en hushållsmedlem. Av dessa är ca 3,8 miljoner direkt berörda. Sammantaget är av dem som är direkt berörda kvinnor och män. Bland de direkt berörda ökar individuell disponibel inkomst med i genomsnitt för kvinnor och för män. Utslaget på samtliga individer i åldern , berörd eller icke berörd av reformen, innebär det en genomsnittlig ökning av den individuella disponibla inkomsten med . Effekten är något större för kvinnor () än för män (). Den genomsnittliga förändringen för kvinnors individuella disponibla inkomst uppgår till medan förändringen för män är . Reformen bidrar till att förstärka den ekonomiska jämställdheten. Diagram 4 Förändring av individuell disponibel inkomst för samtliga som är uppdelat på kvinnor och män Effekter för myndigheter och de allmänna förvaltningsdomstolarna Förslaget innebär att bl.a. måste anpassa sitt informationsmaterial samt blanketter och it-system. Förändringarna kommer att ingå i den anpassning som görs med anledning av ny eller förändrad lagstiftning. tillkommande kostnader ska hanteras inom befintliga ekonomiska ramar. Förslaget innebär att det införs en ny skattereduktion som kan bli föremål för domstolsprövning. För de allmänna förvaltningsdomstolarna bedöms förslaget inte påverka måltillströmningen annat än marginellt och inte leda till några ökade kostnader. 2020/21:200 Förslagets förenlighet med Förslaget bedöms vara förenligt med det EU-rättsliga regelverket. Förslaget till lag om tillfällig skattereduktion för arbetsinkomster Paragrafen anger lagens innehåll. Av paragrafen framgår att lagen innehåller bestämmelser om tillfällig skattereduktion för arbetsinkomster under beskattningsåren 2021 och 2022 samt bestämmelser om hur den tillfälliga skattereduktionen ska behandlas vid beräkning av spärrbelopp enligt lagen (1986:468) om avräkning av utländsk skatt (avräkningslagen). Bestämmelserna innebär en särreglering avseende den tillfälliga reduktionen och kompletterar gällande bestämmelser i avräkningslagen. Av första stycket framgår att uttrycket arbetsinkomster avser sådana inkomster som framgår av och beräknas enligt 67 kap. 6 § inkomstskattelagen (1999:1229). Med arbetsinkomster avses i inkomstskattelagen inkomster av anställning och aktiv näringsverksamhet som närmare definieras genom hänvisningar till socialförsäkringsbalken. Arbetsinkomsterna ska beräknas som summan av överskott i inkomstslaget tjänst och överskott i inkomstslaget näringsverksamhet minskat med sjukpenning m.m. Arbetsinkomsterna ska slutligen minskas med allmänna avdrag och sjöinkomstavdrag samt avrundas nedåt till helt hundratal kronor. Av andra stycket framgår att ord och uttryck i lagen även i övrigt har samma betydelse som i inkomstskattelagen. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag och behandlas i avsnitt 5.2 I paragrafen anges vilka som kan få skattereduktionen. Enligt huvudregeln i första stycket kan fysiska personer som är obegränsat skattskyldiga under hela beskattningsåret få reduktionen. Rätten till skattereduktion är emellertid inskränkt till de personer vars sammanlagda arbetsinkomst överstiger och understiger . Enligt andra stycket kan skattereduktionen även tillgodoräknas begränsat skattskyldiga om de har skattepliktiga inkomster enligt 3 kap. 18 § första stycket 1, 2 eller 3 och överskottet av sådana förvärvsinkomster som ska beskattas i uteslutande eller så gott som uteslutande utgör vederbörandes sammanlagda överskott av förvärvsinkomster från och andra länder. Med överskott av förvärvsinkomster avses summan av tjänsteintäkter och intäkter av näringsverksamhet efter avdrag för kostnader i respektive inkomstslag. Det är den skattskyldiges ansvar att ange vilka inkomster denne uppbär utomlands. Liknande bestämmelser finns i inkomstskattelagen bl.a. gällande grundavdraget (63 kap. 2 §), jobbskatteavdraget (67 kap. 5 §) och skattereduktionen för sjukersättning och aktivitetsersättning (67 kap. 9 a §). Paragrafen behandlas i avsnitt 5.3. Paragrafen reglerar storleken på skattereduktionen. I första stycket anges hur skattereduktionen ska fasas in för dem som har arbetsinkomster mellan och . För dessa personer ska reduktionen göras av skillnaden mellan arbetsinkomsten och . Av andra stycket framgår att skattereduktionen uppgår till för personer med arbetsinkomster från och med till och med . I tredje stycket regleras hur skattereduktionen fasas ut för dem som har arbetsinkomster mellan och . För dessa personer ska skattereduktionen uppgå till minskat av den del av arbetsinkomsten som överstiger . För arbetsinkomster från och med ges ingen skattereduktion. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag och behandlas i avsnitt 5.4. Paragrafen innehåller bestämmelser för hur skattereduktionen ska beräknas när de som är obegränsat skattskyldiga endast varit det en del av beskattningsåret. Första stycket behandlar fall då den skattskyldige varit obegränsat skattskyldig i endast del av beskattningsåret. Av andra stycket följer att om en skattskyldig har sin förvärvsinkomst uteslutande eller så gott som uteslutande från , ska dock skattereduktionen tillgodoräknas som om han varit obegränsat skattskyldig . Liknande bestämmelser finns i inkomstskattelagen bl.a. gällande grundavdraget (63 kap. 4 §), jobbskatteavdraget (67 kap. 9 §) och skattereduktion för sjukersättning och aktivitetsersättning (67 kap. 9 d §). Paragrafen behandlas i avsnitt 5.4. Paragrafen innehåller bestämmelser om förfarandet vid skattereduktion för arbetsinkomster. Av första stycket framgår att skatteförfarandelagen (2011:1244), SFL, gäller i fråga om förfarandet vid beskattningen. I andra stycket lämnas en upplysning om att bestämmelser om att hänsyn ska tas till skattereduktion vid beslut om slutlig skatt finns i 56 kap. 7 § SFL. Där anges att i beslut om slutlig skatt, utöver de skattereduktioner som ska göras enligt inkomstskattelagen (1999:1229), även ska göra de skattereduktioner som enligt andra lagar gäller för beskattningsåret. Vidare framgår att skattereduktion enligt denna lag ska göras efter de skattereduktioner som anges i inkomstskattelagen