prop · H90361 · 2021-11-23 00:00:00 — Det behöver således inte införas någon ytterligare reglering om denna behandling. Förslagen medför införandet av tre nya paragrafer, 7 kap. 1 a §, 26 kap. 16 a och 33 f §§ SFL. Förslagen medför vidare ändringar i 3 kap. 4 §, 26 kap. 6, 8, 17, 35 och 37 §§ och 41 kap. 3 § SFL och 2 kap. 5 och 12 §§ lagen om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet samt i den föreslagna nya 7 kap. 1 a § SFL. Hanteringen av solidariskt ansvar vid s.k. Regeringens förslag: Bestämmelserna om s.k. oegentlighets- beskattning anpassas för att hanteringen av skatten ska kunna ske på Beslut om skatt ska riktas mot en skattskyldig. ställt säkerhet för flyttningen respektive för in eller tar emot varorna ska vara skattskyldig om inte skäl talar mot detta. att besluta att annan person som omfattas av kretsen av solidariskt ansvariga ska vara skyldig att tillsammans med den som beslutet om skatt avser betala det belopp som denne gjorts ansvarig för. Bestämmelserna om vilka delar av skatteförfarandelagen som ska tillämpas vid handläggning av ärenden om oegentlighetsbeskattning kompletteras med hänvisningar till bl.a. bestämmelserna om skattekonton. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har yttrat sig särskilt i denna Skälen för regeringens förslag: I de fall en flyttning av punktskattepliktiga varor inte sker korrekt kan det bli aktuellt att besluta om skatt för varan enligt bestämmelserna om s.k. oegentlighetsbeskatt- ning. beskattning i situationer där de förfaranden som föreskrivs i direktivet inte har följts. Det kan exempelvis vara fråga om att varor avviker från en flyttning under uppskovsförfarandet eller från en flyttning av beskattade varor eller att en flyttning som har påbörjats aldrig kommer fram. Bestämmelser om sådan beskattning finns i artikel 9 respektive 46 i nya punktskattedirektivet. Bestämmelserna har även behandlats ovan i avsnitt 7.5. Förfarandet vid beskattning enligt bestämmelserna om oegentlighets- beskattning skiljer sig från det förfarande som gäller för andra skattskyldighetsbestämmelser enligt LTS, LAS och LSE. Bestämmelserna i är inte tillämpliga fullt ut och ingen person har ålagts redovisnings- skyldighet för skatten. I stället fattas ett beslut om skatt i varje fall mot en eller flera personer inom en utpekad krets av personer. Enligt såväl punktskattedirektivet som nya punktskattedirektivet har de personer som ingår i den utpekade kretsen av personer solidariskt ansvar för betalning. Detta utgör även en utgångspunkt för den svenska lagstiftningen, se bl.a. prop. 2009/10:40 s. 183. Hos hanteras betalningen av skatt enligt beslut om oegentlighetsbeskattning utanför det skattekonto som enligt 61 kap. SFL används för andra skatter och avgifter. Ett skäl till detta är att det solidariska betalningsansvaret, såsom det är utformat i nuvarande lagstiftning, är svårt att hantera på skattekontot. Det har dock framkommit att det skulle underlätta hanteringen för om bestämmelserna om beskattning vid oegentligheter kunde anpassas och utformas på ett sådant sätt att hantering på skattekontot blir möjlig. Mot denna bakgrund föreslås att vissa ändringar görs i utformningen av de förfaranderegler som gäller vid beslut om skatt. Vissa mindre anpassningar behöver även göras i de materiella bestämmelserna. Att de personer som ingår i den utpekade kretsen som är skyldiga att betala skatt vid oegentlighetsbeskattning är solidariskt ansvariga får förstås som att har möjlighet att vända sig mot vem som av personerna för betalning av hela skatten. För att underlätta hantering av besluten om skatt föreslås att det i lagstiftningen ska anges att ska fatta beslut om skatt vid oegentlighetsbeskattning mot en enda skattskyldig inom den krets av personer som pekas ut i respektive bestämmelse om oegentlighetsbeskattning. Bestämmelserna om oegentlighetsbeskattning bör därför förtydligas genom att det i respektive bestämmelse uttryckligen anges vem som kan vara skattskyldig. kring vem som föreslås vara skattskyldig enligt den nya bestämmelsen om oegentlighetsbeskattning som föreslås införas när varor som omfattas av kraven på att flyttas under förfarandet för beskattade varor flyttas utan att uppfylla kraven för sådan flyttning behandlas i avsnitt 7.5. bestämmelser är det närmast fråga om redaktionella förändringar i förhållande till nuvarande bestämmelser vilka finns beskrivna i författningskommentaren till respektive bestämmelse. bör dock även fortsättningsvis ha möjlighet att vända sig mot ytterligare någon eller några andra inom den utpekade kretsen av personer som kan vara skattskyldiga. Avsikten är inte att de förändringar som föreslås ska minska möjligheter att utkräva ansvar för betalning av skatten från flera personer inom den utpekade kretsen av personer utan endast att närmare precisera hur detta ska gå till och därigenom underlätta hantering av besluten. områden finns enligt bestämmelser i 59 kap. SFL i vissa fall möjlighet för att besluta om ansvar för någon annan person än den som normalt är skattskyldig. Med dessa bestämmelser som förebild föreslås att ges möjlighet att besluta att den som omfattas av den utpekade kretsen av personer i respektive bestämmelse om oegentlighets- beskattning men som inte omfattas av beslut om skatt för den aktuella flyttningen ska vara skyldig att tillsammans med den som beslutet om skatt avser betala det belopp som denne gjorts ansvarig för. Ett sådant beslut ska dock inte få fattas om fordran mot den som beslutet om skatt avser har preskriberats. För att tydliggöra hur bestämmelserna normalt är tänkta att tillämpas föreslås även att det i lagstiftningen införs en bestämmelse om att , om det inte finns skäl för annat, ska låta beslutet om skatt avse den eller en av dem som ställt säkerhet för flyttningen. de fall där flyttningen har startat korrekt under uppskovsförfarandet eller förfarandet för beskattade varor eller varorna avsänts av någon som är registrerad distansförsäljare eller tillfälligt registrerad distansförsäljare. de fall där flyttningen avser varor som inte flyttas under förfarandet för beskattade varor (trots att de borde ha gjort det) ska i stället beslutet om det inte finns skäl för annat avse den eller någon av dem som för in eller tar emot varorna (se även avsnitt 7.5 för närmare kring vem som avses med De personer som utpekas är de som i de flesta fall får anses mest naturligt att omfattas av ett beslut om skatt. Genom möjligheten att välja en annan person i de fall det finns skäl för det bibehålls dock möjlighet att anpassa beslutet om skatt till omständigheterna i det enskilda Detta utgör en viktig aspekt av bestämmelserna om oegentlighets- För att närmare beskriva hur hanteringen är tänkt att fungera kan som exempel tas en situation där varor har avsänts korrekt under På väg till mottagaren händer dock något som gör att varorna inte kommer fram. I ett sådant fall har avsändaren ställt säkerhet för flyttningen och syftet med detta är att denne ska ansvara för skatt om det händer något under flyttningen. Det är därför normalt sett så att ett beslut om skatt riktas mot avsändaren som ställt säkerhet. finnas situationer där det finns skäl att också, eller i stället, vända sig mot någon annan än den som har ställt säkerhet. Av detta skäl har det i direktivet, liksom i den svenska lagstiftningen, tagits in en bestämmelse om att varje annan person som har medverkat i den otillåtna avvikelsen och som var medveten om eller rimligen borde ha varit medveten om att avvikelsen var otillåten kan vara ansvarig för skatten. Om det i det enskilda fallet finns uppgifter om en sådan person, exempelvis genom att varorna har påträffats hos någon som stulit dessa, kan det finnas skäl för att rikta beslutet om skatt mot denna person. För att säkerställa att det allmänna får full betalning kan det i ett sådant fall finnas goda skäl att även rikta ett beslut om ansvar mot den som ställt säkerhet för skatten. Det inbördes förhållandet mellan de som omfattas av kretsen av personer regleras inte i direktivet och får hanteras civilrättsligt mellan de berörda personerna inom den krets som har pekats ut i respektive bestämmelse. Genom de ändringar som föreslås kommer det att finnas en huvudansvarig för betalningen av skatten (den mot vilken beslut om skatt har fattats) och en eller flera sidoansvariga (den eller de mot vilka beslut om ansvar för betalning av skatt har fattats). Detta motsvarar vad som gäller i de fall beslut om ansvar fattas enligt de särskilda bestäm- melserna om ansvar i 59 kap. SFL. Det har tidigare utretts om och hur sådant sidoansvar kan hanteras på skattekontot. En utförlig genomgång av detta finns i propositionen Skatteförfarandet (prop. 2010/11:165, bl.a. s. 554–555). Det saknas därmed skäl att i detta lagstiftningsarbete närmare gå in på hur hanteringen ska ske på skattekontot. I stället bör de förslag som lämnas syfta till att hanteringen av beslut om skatt och beslut om ansvar för skatt vid oegentlighetsbeskattning så långt som möjligt kan praktiskt hanteras på samma sätt som nuvarande situationer där ansvar beslutas enligt 59 kap. SFL. De ändringar som tagits upp ovan avseende bestämmelserna om beslut om skatt och ansvar för skatt skapar förutsättningarna för en hantering som motsvarar den som gäller när fråga är om ansvar för skatt enligt 59 kap. SFL. För att uppnå en sådan hantering behöver dock även vissa anpassningar göras av de förfarandebestämmelser som enligt nuvarande bestämmelser i 34 a § LTS, 34 a § LAS och 6 kap. 1 a § LSE, gäller vid handläggning av ärenden om oegentlighetsbeskattning. Eftersom avsikten är att skatt enligt beslut om oegentlighetsbeskattning ska hanteras på skattekontot måste vissa ytterligare hänvisningar göras till bestäm- melserna i SFL, utöver de som redan finns i nuvarande bestämmelser. Nya hänvisningar föreslås till bestämmelserna i 61 kap. om skattekonto, 62 kap. 11–16 och 19 §§ om betalning av skatt, 64 kap. 2–4, 9 och 10 §§ om återbetalning av skatt och 65 kap. 11, 16, 18, 19 och 20 §§ om ränta. Dessa hänvisningar ersätter även de särskilda bestämmelser som finns i 34 a § fjärde och femte styckena LTS, 34 a § fjärde och femte styckena LAS och 6 kap. 1 a § fjärde och femte styckena LSE. För att hantera de former av sidoordnat ansvar som kan beslutas enligt 59 kap. SFL finns i andra delar av SFL vissa särskilda bestämmelser. Vid tillämpning av dessa bestämmelser bör det särskilda ansvar som föreslås inom oegentlighetsbeskattningen jämställas med ansvar enligt 59 kap. SFL. Enligt 61 kap. 1 § SFL ska skatter och avgifter som ska betalas enligt ett beslut om ansvar enligt 59 kap. inte registreras på skattekontot. Denna bestämmelse föreslås även tillämpas för skatt enligt beslut om ansvar vid oegentlighetsbeskattning. På motsvarande sätt ska 62 kap. 12 § SFL om avräkning när betalaren är betalningsskyldig för någon annans skatt enligt 59 kap. och 65 kap. 2 § andra stycket, 19 och 20 §§ om ränta i fråga om skatt eller avgift som ska betalas enligt beslut om ansvar enligt 59 kap. även gälla för beslut om ansvar vid oegentlighetsbeskattning. 66 kap. 20 § första stycket 1 SFL får omprövning till nackdel för den enskilde inte ske av ett beslut om ansvar för skatt eller avgift enligt 59 kap. Detta beror på att SFL:s särskilda bestämmelser om omprövning till nackdel inte bedömts lämpligt utformade för dessa beslut (jfr prop. 2010/11:165 s. 1097). Motsvarande bedöms gälla även för beslut om ansvar vid oegentlighet. Förbudet mot omprövning gäller bara omprövning till nackdel för den som beslutet gäller. om omprövning i kapitlet ska alltså tillämpas. De bestämmelser som finns om förelägganden och revision i 34 a § andra stycket LTS, 34 a § andra stycket LAS och 6 kap. 1 a § andra stycket LSE har i avsnitt 7.5 föreslagits utvidgas och förtydligas. föreslås även omfatta uppgifter av betydelse för beslut om ansvar vid Enligt nuvarande bestämmelser har , även i fråga om den som är skattskyldig vid oegentlighetsbeskattning, möjlighet att tillämpa bestämmelserna i 59 kap. 11 och 13–21 §§ SFL om ansvar för delägare i handelsbolag respektive företrädaransvar. Denna möjlighet bör kvarstå efter de ändringar som föreslås och även utvidgas till att omfatta den som omfattas av ett beslut om ansvar vid oegentlighet. För att detta tydligt ska framgå föreslås att den nuvarande hänvisningen i 34 a § andra stycket LTS, 34 a § andra stycket LAS och 6 kap. 1 a § andra stycket LSE till bestämmelserna i 59 kap. ersätts med en särskild bestämmelse. har således även fortsättningsvis möjlighet att besluta eller ansöka om sådant ansvar i förhållande till en juridisk person mot vilken det har riktats ett beslut om skatt eller sidoansvar där det bedöms Enligt 67 kap. 4 § SFL får en företrädare överklaga det beslut som omfattas av en ansökan om företrädaransvar inom den tid och på det sätt som gäller för den juridiska personen. På motsvarande sätt bör den som omfattas av ett beslut om ansvar enligt den föreslagna nya bestämmelsen om ansvar vid oegentlighetsbeskattning ha en möjlighet att överklaga beslutet om skatt som fattats av . föreslås därför införas i LTS, LAS och LSE. Det innebär exempelvis att en avsändare som ställt säkerhet för skatten och mot vilken ett beslut om ansvar riktas får samma möjlighet att överklaga beslutet om skatt som om avsändaren själv varit föremål för beslutet om skatt. överklagande ska göra en omprövning av sitt beslut, s.k. De förslag som lämnas i avsnitt 7 innebär att flyttningar av beskattade varor vilka inte sker inom förfarandet för beskattade varor eller genom distansförsäljning kommer att föranleda oegentlighetsbeskattning. kommer därmed vara vanligare än att det föreligger grund för sådan beskattning för varor som påträffas av vid kontroller. Bestämmelserna om skattskyldighet och ansvar vid oegentligheter får i dessa fall även tillämpas av (se avsnitt 7.5). inte hanterar skatt på ett skattekonto bör de ändringar som föreslås om att beslut om skatt ska avse en skattskyldig och att ansvar får beslutas mot en eller flera av de andra personer som omfattas av den i bestämmelserna utpekade kretsen av skattskyldiga gälla även när beslut Prop. 2021/22:61 fattas av enligt LPK. På samma sätt som regleras dock förfarandet i övrigt vid beslut genom bestämmelser i . Vissa kompletteringar föreslås av bestämmelserna om beslut vid oegentlighetsbeskattning för att tydliggöra hantering. En särskild bestämmelse om att den som omfattas av ett beslut om ansvar enligt den föreslagna nya bestämmelsen om ansvar vid oegentlighets- beskattning har rätt att överklaga beslutet om skatt som fattats av föreslås vidare införas i LPK. I övrigt bedöms inte något behov föreligga av ändringar i bestämmelserna i om förfarandet vid handläggning av beslut om skatt med anledning av förslaget. Förslaget medför införandet av 9 kap. 30 § och 13 kap. 5 och 9 §§ NLTS, 9 kap. 30 § och 13 kap. 5 och 9 §§ NLAS, nya 5 kap. 27 § och 12 kap. 4 och 8 §§ LSE och 2 kap. 13 a § och 4 kap. 14 a § LPK och anpassningar av 9 kap. 25–28 §§ och 13 kap. 4 och 6–8 §§ NLTS, 9 kap. 25–28 §§ och 13 kap. 4 och 6–8 §§ NLAS, nya 5 kap. 22–25 §§ och 12 kap. 3 och 5– 7 §§ LSE och 2 kap. 15 och 20 §§ och 3 kap. 5 och 6 §§ LPK. 12.3Följdändringar i andra lagar Regeringens förslag: De nya definitionerna av import och otillåten införsel samt den nya utformningen av bestämmelsen om skattskyldighet vid import och otillåten införsel ska användas även i bestämmelserna avseende snus, tuggtobak och övrig tobak i den nya lagen om tobaksskatt, övriga bränslen i lagen om skatt på energi samt i lagen om skatt på kemikalier i viss elektronik, lagen om skatt på vissa nikotinhaltiga produkter och lagen om skatt på plastbärkassar. Hänvisningar till den föreslagna lagen om Europeiska unionens punktskatteområde ska införas i lagen om skatt på kemikalier i viss elektronik, lagen om skatt på vissa nikotinhaltiga produkter och lagen om skatt på plastbärkassar. Följdändringar görs därutöver i ett flertal lagar. Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. Promemorian innehåller inte vissa följdändringar. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har yttrat sig särskilt i denna del. Skälen för regeringens förslag: Skatt på snus och tuggtobak, andra bränslen än de som avses i 1 kap. 3 a § LSE och de varor som omfattas av skatt enligt lagen om skatt på kemikalier i viss elektronik, lagen om skatt på vissa nikotinhaltiga produkter och lagen om skatt på plastbärkassar omfattas inte av punktskattedirektivets bestämmelser om förfarande. I dagens lagstiftning används samma definitioner för import avseende dessa varor som avseende de varor som hanteras enligt punktskattedirektivets regler. Detta underlättar såväl för aktörer som för myndigheterna och det finns därför anledning att även fortsättningsvis behålla samma definition. De nya definitioner av import och otillåten införsel som föreslås i avsnitt 2021/22:61 9.1 föreslås därför tillämpas även för sådana varor som inte omfattas av nya punktskattedirektivets regler om hantering och flyttning m.m. De nya definitionerna ska därför införas i lagen om skatt på kemikalier i viss elektronik, lagen om skatt på vissa nikotinhaltiga produkter och lagen om skatt på plastbärkassar. Även bestämmelserna om skattskyldighet är utformade på motsvarande sätt för de varor som omfattas av nya punktskattedirektivets regler och de varor som hanteras enligt rent nationella bestämmelser. De ändringar som föreslås i avsnitt 9.1 föreslås därför även i det fallet göras även i de delar av NLTS och LSE som avser snus, tuggtobak och övrig tobak respektive övriga bränslen och i lagen om skatt på kemikalier i viss elektronik, lagen om skatt på vissa nikotinhaltiga produkter och lagen om skatt på plastbärkassar. I samband med detta föreslås även att det införs en statisk hänvisning till och rådets förordning (EU) nr 952/2013 av om fastställande av en tullkodex för unionen på det sätt som föreslagits i avsnitt 6 vad avser NLTS, NLAS och LSE. Därigenom säkerställs att det inte uppstår några oavsiktliga skillnader mellan bestämmelserna i de olika lagarna. För att underlätta redaktionellt föreslås även att det fullständiga namnet på förordningen och den tillämpliga lydelsen anges i inledningen av lagarna. Det föreslås vidare att det i denna bestämmelse på samma sätt som i NLTS, NLAS och LSE anges en kortare benämning för förordningen (kortnamn) som sedan kan användas i övrig författningstext. Den i avsnitt 9.1 föreslagna nya lagen om Europeiska unionens punktskatteområde är enligt sin lydelse endast direkt tillämplig för NLTS, NLAS och LSE. Även i lagen om skatt på kemikalier i viss elektronik, lagen om skatt på vissa nikotinhaltiga produkter och lagen om skatt på plastbärkassar hänvisas dock till Europeiska unionens punktskatteområde. Även de nya definitionerna av import och otillåten införsel hänvisar till bestämmelser i lagen om Europeiska unionens punktskatteområde. En uttrycklig hänvisning föreslås till den nya lagen föreslås därför införas i dessa lagar. Införandet av NLTS och NLAS och de nya kapitlen i LSE innebär att en rad hänvisningar i olika lagar behöver ändras till att avse motsvarande bestämmelser i de nya lagarna och kapitlen. Regeringen föreslår sådana ändringar i lagen (1958:205) om förverkande av alkohol m.m., skattebrottslagen (1971:69), mervärdesskattelagen (1994:200), lagen (1994:1551) om frihet från skatt vid import, m.m., lagen (1998:506) om punktskattekontroll av transporter m.m. av alkoholvaror, tobaksvaror och energiprodukter, lagen (1999:445) om exportbutiker, lagen (2001:181) om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet, lagen (2010:598) om hållbarhetskriterier för biodrivmedel och biobränslen, alkohollagen (2010:1622), SFL, tullagen (2016:253), lagen (2017:1201) om reduktion av växthusgasutsläpp genom inblandning av biodrivmedel i bensin och dieselbränslen och lagen om skatt på vissa nikotinhaltiga produkter. Förslagen medför införandet av nya 2 a § lagen om skatt på kemikalier i viss elektronik, 2 a § lagen om skatt på vissa nikotinhaltiga produkter och 2 a § lagen om skatt på plastbärkassar och ändringar i 2, 9 och 12 §§ lagen Prop. 2021/22:61 om skatt på kemikalier i viss elektronik, 2, 7 och 11 §§ lagen om skatt på vissa nikotinhaltiga produkter och 2, 5 och 10 §§ lagen om skatt på plastbärkassar. Vidare medför förslagen följdändringar i 2 § lagen om förverkande av alkohol m.m., 1 § skattebrottslagen, 9 c kap. 3 § mervärdesskattelagen, 3 kap. 2 § lagen om frihet från skatt vid import, m.m., 1 kap. 2 och 4 a §§, 2 kap. 1 a, 13, nya 13 c och 16 a §§, 4 kap. 9 c §, 5 kap. 1 a § och 6 kap. 1 § lagen om punktskattekontroll av transporter m.m. av alkoholvaror, tobaksvaror och energiprodukter, 4 och 5 §§ lagen om exportbutiker, 2 kap. 4 a, 5, 8 och 12 §§ lagen om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet, 3 kap. 1 och 3 §§ och 3 a kap. 1 § lagen om hållbarhetskriterier för biodrivmedel och biobränslen, 2 kap. 1, 3 och 4 §§, 4 kap. 1, 2 och 4 §§, 6 kap. 2 och 5 §§ och 8 kap. 13 § alkohollagen, 3 kap. 4 och 15 §, 7 kap. 1 a §, 41 kap. 2 och 3 §§, 53 kap. 5 §, 62 kap. 16 § och 64 kap. 6 § SFL, 2 kap. 1 § tullagen, 4 § lagen om reduktion av växthusgasutsläpp genom inblandning av biodrivmedel i bensin och dieselbränslen och 5 § lagen om skatt på vissa nikotinhaltiga produkter. Regeringens förslag: Undanröjande av beskattning i situationer där oegentlighetsbeskattning sker i mer än ett EU-land föreslås ske endast Tidsgränsen i bestämmelsen om återbetalning ses En bestämmelse om återbetalning vid export av bränsle införs. Bestämmelsen om återbetalning av skatt vid flyttning av övriga Bestämmelserna om beskattning av varor för vilka skatten inte redovisats i förtydligas och en bestämmelse om eftergift av Nuvarande bestämmelser om skattskyldighet, anmälningsskyldighet och skyldighet att ställa säkerhet samt transporttillägg vid bristande uppfyllelse av skyldigheterna att anmäla och ställa säkerhet behålls vid resandeinförsel av bränsle med ovanliga transportsätt. Bestämmelserna om vem som får överklaga beslut enligt de nya lagarna om tobaksskatt och alkoholskatt och lagen om skatt på energi Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens I promemorian föreslås dock inte någon bestämmelse om återbetalning vid export eller förenkling av bestämmelsen om återbetalning vid utförsel av vissa bränslen till annat EU-land. föreslås att resandeinförsel av bränsle med ovanligt transportsätt hanteras inom förfarandet för beskattade bränslen. Remissinstanserna: anför bl.a. följande. bedömning är det tveksamt om det är förenligt med punktskattedirektivet att bränsle som förs in genom resandeinförsel med ovanligt transportsätt ska omfattas av det nya förfarandet för beskattade anser att EMCS ska användas även vid flyttningar av bränsle under uppskovsförfarandet inom . ska påföra belopp då cigaretter sålts till högre pris än detaljhandelspriset bör tas bort då den har spelat ut sin roll. Det saknas även förfaranderegler för sådana beslut. har noterat att det saknas möjlighet till återbetalning av skatt enligt LSE för beskattat bränsle som exporteras. Drivkraft ser gärna att tillämpningen av avsiktsrekvisitet förtydligas som en del av översynen av införandet av det nya punktskattedirektivet. Näringslivets skattedelegation, till vars yttrande ansluter sig, framför att konsekvenser vid brister i tullhantering bör utredas grundligt, särskilt vad gäller nationella punktskatter. bryggerier välkomnar de språkliga ändringar som föreslås avseende reglerna om beskattning av olika kategorier av alkoholdrycker. Övriga remissinstanser har inte yttrat sig särskilt i denna del. Skälen för regeringens förslag Vissa ändringar avseende avdrag och återbetalning Utformningen av direktivets regler om oegentlighetsbeskattning i artiklarna 9 och 46 i nya punktskattedirektivet, liksom deras motsvarigheter i det nuvarande punktskattedirektivet, innebär att beskatt- ning i vissa fall kan komma att ske i mer än ett EU-land.