prop · H803178 · 2021-04-22 00:00:00 — uttrycker rapporterna visst förbehåll vad gäller huruvida ”kontrollgrupperna” är representativa för och man skriver aldrig explicit att man härlett effekter. I intervju med uppger SCB att det är olyckligt om tror att ”effektmätningen” mäter effekter. SCB uppger även att man har anledning att vara självkritiska och att man inte borde använt ”effektmätning” som titel på rapporten.77 Studier från Tillväxtanalys är i regel tydliga om vilka slutsatser som kan dras från den statistiska analysen. Det förekommer emellertid att rapporter är otydliga med om vad som faktiskt följer av rapporten med avseende på effekter, vilket riskerar att föras vidare av regeringen i sin återrapportering till . Ett exempel är Effekter & erfarenheter – slututvärdering av satsningen med regionala riskkapitalfonder 2009–15 (rapport 2016:03) från Tillväxtanalys, som används i budgetpropositionen . Här understryks visserligen att ”datamaterialet egentligen inte tillåter några slutsatser i detta tidiga skede” och att resultaten ”bör därför tolkas med mycket stor försiktighet”. Men rapporten har likväl titeln ”Effekter och erfarenheter”, använder uttryck som ”tentativa effekter” och ”effekter” inom citattecken. För en läsare blir det mycket svårt att veta hur det senare ska tolkas – är det en effekt, ett samband eller något annat? När Tillväxtanalys använder denna typ av skrivsätt kan det handla om att statistiska antaganden inte är uppfyllda. Om så är fallet har emellertid skattningar från matchningsmetoder i regel ingen meningsfull tolkning alls – de kan alltså inte ens tolkas som samband – och ordet ”effekter” blir då missvisande. Vi har ovan beskrivit hur regeringen ibland refererar till studier av på ett sätt som inte är rättvisande. Det kan delvis bottna i otydlighet i hur dessa rapporter skriver om effekter. I rapporter från eller beställda av finns det generellt ofta en otydlighet i huruvida rapporten ger evidens för effekter. Som beskrivs i avsnitt 3.1förekommer i de granskade utvärderingarna ofta språkliga glidningar mellan utfall, förutsättningar till effekter och faktiska effekter. En av de studier som regeringen felaktigt använder som källa för påståenden om effekter, Finansiering för regional tillväxt 2016, har delvis liknande otydlighet. Studien använder kontrollgruppansats, vilket är en typisk metod för effektutvärdering. Dock är studien mycket tydlig med att dess resultat inte bör tolkas som effekter. I regeringens budgetproposition (prop. 2017/18:1) används denna rapport för att uttala sig om effekter: ”Skillnader i utveckling mellan företag som fått stöd och kontrollgrupperna […] mäter stödens effekter på sysselsättning”.78 Regeringen drar här alltså slutsatser om effekter som studien uttryckligen avråder från. Men studien använder likväl ordet ”kontrollgrupp”, vilket definitionsmässigt innebär att effekten bör kunna härledas på det sätt som regeringen gör. 77Intervju med företrädare för , . 2017/18:1, s. 38. 36 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N Sammantaget bör därför regeringens ibland missvisande användning av källor förstås i ljuset av denna otydlighet i några av rapporterna. 4.3.4 Svårigheter att identifiera källor till anspråk om effekter I den andra delen av textanalysen, där söker efter samtliga källhänvisningar som rör effekter, framkom att propositionerna ibland saknar tydliga källhänvisningar. Detta inkluderar budgetpropositionernas återrapporteringar om näringspolitiska insatser. Följande formulering från budgetpropositionen (prop. 2016/17:1) är representativ för dessa fall: ”I en slutrapport som redovisades till () har Tillväxtanalys studerat …”. Här finns alltså ingen explicit källhänvisning. I många fall kan källan likväl identifieras, men det är inte alltid möjligt. Detta bör ställas i relation till tidigare nämnda önskemål att regeringen ska återrapportera effekterna av näringspolitiken. R I K S R E V I S I O N E N E F F E K T U T V Ä R D E R I N G A R A V N Ä R I N G S P O L I T I K E N – B R I S T A N D E T I L L F Ö R L I T L I G H E T 5 Slutsatser och rekommendationer övergripande slutsats är att det finns stora brister i de effektutvärderingar av näringspolitiken som genomförs av de myndigheter som ingår i granskningen. Endast 2 av 37 granskade utvärderingar uppnår de grundläggande krav som ställt upp för att en effektutvärdering ska kunna anses vara tillförlitlig. gör därför bedömningen att statliga myndigheters utvärderingar av näringspolitiken i regel inte uppnår grundläggande krav för att kunna anses vara tillförlitliga som effektutvärderingar. Skillnaderna är dock stora mellan myndigheterna, där utvärderingarna från Tillväxtanalys uppvisar en högre kvalitet. Sammantaget bedömer att effektutvärderingar som är utförda eller beställda av /SCB, och –2018 endast i liten utsträckning uppnår de mest grundläggande kraven som kan ställas på Effektutvärderingar från Tillväxtanalys uppfyller i regel de två lägre av de tre krav som vi ställt i granskningen, men har i flera fall brister i analysen. Vidare bedömer att regeringen i låg utsträckning använder effektutvärderingar i sin återrapportering till . När regeringen refererar till effektutvärderingar är man ibland oklar med vilken källan är och regeringen drar ibland mer anspråksfulla slutsatser än vad det finns täckning för 5.1Effektutvärderingarna från de granskade myndigheterna och 5.1.1SCB:s effektmätningar åt används som effektutvärderingar men är inte tillförlitliga som sådana uppdrar åt att utföra en så kallad effektmätning som sedan återges i bolagets årsredovisning. Dessa effektmätningar återrapporteras också regelbundet i regeringens budgetpropositioner. Bolaget uppger att SCB utför detta uppdrag . Vår bedömning är att dessa effektmätningar inte är tillförlitliga som effektutvärderingar eftersom de kontrollgrupper som används troligen inte är representativa för . Detta framgår av material som redovisas i rapporterna själva. Effektmätningarna gör, utöver sin titel, inga uttalade påståenden om effekter, men de presenteras av som om de vore belägg för effekter av verksamhet. De använder sig också av typiska metoder och termer från effektutvärderingslitteraturen, såsom kontrollgrupper och matchning, vilket riskerar att vilseleda mottagarna av 38 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N rapporterna.79 SCB har uppgett till att det är olyckligt om tror att ”effektmätningen” faktiskt mäter effekter, men säger också att man borde använt ett annat namn på rapporterna. effektmätningar används i regeringens budgetpropositioner som belägg för ”tillväxteffekter” av verksamhet, och hänvisar till effektmätningarna som att de redovisar ”effekter” av anslaget till verksamhet. återrapporterar resultatet av effektmätningarna i sin årsredovisning som ”uppföljning av effekt på företagens tillväxt”. konstaterar därför att om effektmätningar inte ska betraktas som effektutvärderingar är kommunikationen kring dem missvisande för så viktiga mottagare som regering och riksdag. 5.1.2Relativt hög kvalitet hos Tillväxtanalys men utrymme för förbättring Tillväxtanalys är den enda myndighet där någon av de granskade utvärderingarna uppfyller samtliga av uppställda nödvändiga krav. Det är dock endast i 2 av 13 granskade utvärderingar som samtliga krav uppnås. I övrigt uppfyller de flesta effektutvärderingar från Tillväxtanalys som vi har granskat två av de tre nödvändiga krav vi satt upp för effektutvärderingar. I regel har alltså effektutvärderingarna från Tillväxtanalys en kontrafaktisk ansats med en kontrollgrupp, och statistiska antaganden motiveras i de flesta fall. Eftersom de ofta utvärderar icke-experimentella situationer finns det sällan naturliga kontrollgrupper. Av denna anledning använder myndigheten övervägande matchningstekniker för att skapa en syntetisk kontrollgrupp. I flertalet effektutvärderingar finns det dock brister i att motivera de statistiska antaganden som är nödvändiga för att denna metod ska vara trovärdig. bedömer därför att det finns utrymme för Tillväxtanalys att höja den analytiska nivån på sina effektutvärderingar ytterligare. Det förekommer också att Tillväxtanalys är otydliga när det gäller vilka slutsatser som kan dras om effekter från en given rapport. Detta resulterar i otydlighet och riskerar att vilseleda mottagarna av rapporten. I synnerhet skrifter som delvis riktar sig till lekmän och politiska beslutsfattare, såsom Tillväxtanalys rapportserie, bör undvika sådana källor till förvirring. 79Användning av kontrollgrupper signalerar, per definition, att kontrollgruppen är jämförbar med kundföretagen och ger därmed en falsk uppfattning om att man mäter effekten av verksamhet. R I K S R E V I S I O N E N E F F E K T U T V Ä R D E R I N G A R A V N Ä R I N G S P O L I T I K E N – B R I S T A N D E T I L L F Ö R L I T L I G H E T 5.1.3Hög konsultanvändning och låg kvalitet på effektutvärderingar från och Nästan samtliga granskade effektutvärderingar från och har gjorts av eller i samarbete med konsulter. bedömer att ingen av dessa utvärderingar uppnår alla de tre krav vi ställt upp. Vi bedömer dessutom att endast ett mindre antal av dem, oavsett utförare, uppfyller det allra lägsta kravet. Detta krav handlar om att utvärderingarna ska ha en kontrafaktisk ansats, det vill säga att resultatet av den åtgärd som undersöks ställs i relation till det utfall som skulle observerats om åtgärden inte ägt rum. En metod för detta behöver inte vara vare sig kvantitativt eller kvalitativt avancerad – det har i vår bedömning räckt med att någon slags jämförelse görs med en annan grupp, eller . Majoriteten av utvärderingarna saknar dock varje sådan jämförelse och är därför inte tillförlitliga i detta avseende. Utvärderingar som inte har kontrafaktisk ansats är i regel utformade som intervjuer med de inblandade aktörerna, där företagare som erhållit stöd får uttala sig om huruvida de anser att stödet gav positiva effekter. bedömer emellertid att detta är otillräckligt som grund för att dra slutsatser om effekter. Det förekommer även språkliga otydligheter om huruvida slutsatser om effekter kan dras eller ej. har, enligt egen utsago, efter 2016 gjort förändringar avseende hur insatser planeras så att de lättare ska kunna följas upp. Myndigheten menar också att man höjt kompetensen vad gäller att beställa effektutvärderingar, liksom generellt inom utvärderingsområdet. Detta ska enligt myndigheten ha lett till en betydande kvalitetshöjning på utvärderingar som genomförts efter 2018, och som därmed inte ingår i den period som har granskat.80 kan konstatera att för den period som granskats, –2018, uppvisar effektutvärderingar ingen förändring i kvalitet . uppgav även till att de konsulter som vunnit upphandlingarna i deras nya inköpssystem för konsulter (inköpssystem, ) är i princip samma som vann i det gamla systemet, och att dessa är de konsulter som man uppfattar stå för högst kvalitet.81 kan bekräfta att dessa konsulter är bland de utförare som anlitat oftast även 2015–2018. 80Telefonmöte med företrädare för , . 81Intervju med företrädare för , . 40 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N 5.2 Regeringens användning av effektutvärderingar har uttryckt önskemål om att näringspolitiken i högre grad bör effektutvärderas. Mot bakgrund av detta bedömer att regeringen har använt effektutvärderingarna på ett otillräckligt sätt för att återrapportera effekter till . De enskilda produkter som regeringen oftast nämner när den återrapporterar effekter av näringspolitiken är de effektmätningar som SCB utför åt . Dessa används återkommande i framför allt budgetpropositionerna där de ofta refereras till som ”uppföljningen av tillväxteffekter i ”. bedömer dock att dessa inte är tillförlitliga som effektutvärderingar, och de bör därför inte användas för att redovisa effekter av näringspolitiska insatser. Effektutvärderingar från Tillväxtanalys refereras i dokument från regeringen, men ytterst sporadiskt givet deras stora produktion. Även här är det främst fråga om budgetpropositionerna, där effektutvärderingar från Tillväxtanalys används för att återrapportera resultat från regional- och näringspolitiken. Effektutvärderingar från används ännu mer sällan, vilket dock kan vara relaterat till att regeringen inte är den huvudsakliga mottagaren för dessa rapporter. Vi konstaterar slutligen att påståenden om effekter i propositioner i flera fall görs utan att texten anger vilken källa som finns för påståendet. Det innebär att det kan vara svårt eller ibland omöjligt för läsaren att hitta den ursprungliga utvärderingen. bedömer att det finns stora skillnader mellan myndigheter vad gäller kvaliteten på utförda effektutvärderingar. Tillväxtanalys är regeringens expertmyndighet vad gäller utvärdering av näringspolitiken och har till skillnad från och de övriga granskade myndigheterna uppdrag om effektutvärdering inskrivet i sin instruktion. De utvärderingar som publiceras av Tillväxtanalys håller också en högre kvalitet än de utvärderingar som kommer från de andra granskade myndigheterna. Regeringen bör därför överväga att låta Tillväxtanalys ta ett samlat ansvar över effektutvärdering av näringspolitiken. Detta vore i linje med det förslag som Statskontoret förde fram . och kunna fokusera på andra typer av uppföljningar. Det är möjligt att de frågor som ligger inom , och områden kräver särskild kompetens. Till exempel studerar ofta entreprenörer och små nystartade företag. Här kan det vara särskilt svårt att hitta kontrollgrupper med hjälp av matchning, och många små innovativa företag har kort överlevnad vilket leder till statistiska skattningsproblem. En liknande problematik finns även för och verksamhet. Även om arbetet med effektutvärdering skulle koncentreras till Tillväxtanalys finns det därför goda R I K S R E V I S I O N E N E F F E K T U T V Ä R D E R I N G A R A V N Ä R I N G S P O L I T I K E N – B R I S T A N D E T I L L F Ö R L I T L I G H E T skäl till att de myndigheter vars verksamhet effektutvärderas också är inblandade i utvärderingsprocessen, även om de själva inte leder den. Ett tätare samarbete skulle också underlätta för myndigheterna att tillvarata lärdomar från effektutvärderingar för att förbättra befintliga och kommande åtgärder. lämnar följande rekommendationer till , myndigheterna och regeringen. •Säkerställ att syfte och begränsningar tydligt framgår för olika typer av återrapporteringar, till exempel i bolagets årsredovisning. Om syftet avser effekter av verksamheten bör återrapporteringen grundas på effektutvärderingar av en utförare som har beprövad kompetens i detta. •Säkerställ att kvaliteten i myndighetens effektutvärderingar höjs ytterligare. •Anlita och/eller samarbeta med Tillväxtanalys för utvärderingar av effekter. •Säkerställ att andra typer av utvärderingar och uppföljningar inte gör anspråk på att uttala sig om effekter, och att deras syften och begränsningar kommuniceras tydligt. •Säkerställ att Tillväxtanalys i större utsträckning används för att utvärdera effekter av näringspolitiska insatser. Detta skulle öka förutsättningarna att samla en kritisk massa av kompetens för att effektutvärderingarna ska hålla tillräcklig kvalitet. •Återrapportera i högre grad och med ökad tydlighet, inklusive källhänvisning, resultaten av väl utförda effektutvärderingar till . •Förtydliga syftet med uppföljningar av näringspolitiska insatser. I den mån regeringen vill ha uppföljningar av annan karaktär än effektutvärderingar bör detta tydligt framgå. •Tydliggör i ägaranvisning vad syftet är med att använda jämförelsegrupper. Om syftet är att undersöka effekten av verksamhet bör kontrollgrupper inte specificeras i ägaranvisningen utan bestämmas i det enskilda fallet av korrekt utförda effektutvärderingar. 42 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N Utredningar och rapporter (se även bilaga 3) , Effektutvärdering – Att välja upplägg, ESV 2006:8, , och samhällsuppdraget, RiR 2007:15, , Näringspolitikens effekter – Brister i informationen om statliga satsningar, RiR 2014:26, , 2014. , Statliga stöd till innovation och företagande, RiR 2016:22, , Jämställdhet i låneverksamhet – otydlig styrning och återrapportering, RiR 2019:7, , 2019. SOU 2018:79, Analyser och utvärderingar för effektiv styrning. Statskontoret, Uppföljning av regionala tillväxtåtgärder – Med fokus på resultaten, 2016:28, Statskontoret, 2016. Tillväxtanalys, Effekter & erfarenheter – slututvärdering av satsningen med regionala riskkapitalfonder 2009–15, 2016:03, Tillväxtanalys, 2016. Tillväxtanalys, Resultatutvärdering av regionala strukturfondsprogram 2007–13, 2016:04, Tillväxtanalys, 2016. Tillväxtanalys, Förslag till förbättrad utvärdering av näringspolitiska insatser, PM 2018:13, Tillväxtanalys, 2018. 2017/18:NU12, Oberoende utvärderingar bör göras av innovations- och företagsstöd, rskr. 2017/18:238. Budgetlagen (2011:203). 2015/16:1, Budgetpropositionen , bet. 2015/16:NU1. 2016/17:1, Budgetpropositionen . 2017/18:1, Budgetpropositionen , bet. 2017/18:NU1. 2018/19:1, Budgetpropositionen . 2019/20:1, Budgetpropositionen , bet. 2019/20:NU1. 2019/20:123, rskr. 2019/20:124. 2020/21:1, Budgetpropositionen . R I K S R E V I S I O N E N E F F E K T U T V Ä R D E R I N G A R A V N Ä R I N G S P O L I T I K E N – B R I S T A N D E T I L L F Ö R L I T L I G H E T Bolagsordning för , antagen på bolagsstämma . Regeringsbeslut N2014/1066/AS, N2014/5260/AS och N2014/5296/KLS (delvis), Regleringsbrev för avseende Myndigheten för tillväxtpolitiska utvärderingar och analyser inom utgiftsområde 24 Näringsliv. Regeringsbeslut N2015/08864/AS, N2015/08707/KLS (delvis) och N2015/07193/AS, Regleringsbrev för avseende Myndigheten för tillväxtpolitiska utvärderingar och analyser inom utgiftsområde 24 Näringsliv. Regeringsbeslut Fi2014/4528 (delvis), Regleringsbrev för avseende . Regeringsbeslut Fi2015/05652/RS (delvis), Regleringsbrev för avseende . Regeringsbeslut Fi2016/04581/RS (delvis), Regleringsbrev för avseende . Regeringsbeslut Fi2017/04757/RS, Regleringsbrev för avseende Regeringsbeslut Fi2018/03884/RS, Regleringsbrev för avseende Regeringsbeslut N2014/5259/ENT, N2014/5296/KLS (delvis), N2014/5297/KLS (delvis), N2014/1123/ENT, N2014/1706/ENT, N2014/1022/ENT och N2014/2329/ENT, Regleringsbrev för avseende inom utgiftsområde 24 Näringsliv. Regeringsbeslut N2014/5256/FIN, N2014/5296/KLS (delvis), N2014/4460/FIN, N2014/1114/FIN och N2014/898/FIN, Regleringsbrev för avseende Verket för innovationssystem inom utgiftsområde 24 Näringsliv. Regeringsbeslut N2015/08872/IF, N2015/08707/KLS (delvis), N2015/01735/IF och N2014/01913/IF, Regleringsbrev för avseende Verket för innovationssystem inom utgiftsområde 24 Näringsliv. Regeringsbeslut N2016/07981/IFK, N2016/07822/KLS (delvis), N2016/01356/ IFK och N2016/00588/IFK, Regleringsbrev för avseende Verket för innovationssystem inom utgiftsområde 24 Näringsliv. Regeringsbeslut N2017/07677/IFK, N2017/07556/KLS (delvis) och N2017/01381/IFK, Regleringsbrev för avseende Verket för innovationssystem inom utgiftsområde 24 Näringsliv. 44 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N , Ägaranvisning för (), bilaga B. Antagen vid bolagsstämma , 2014. , Ägaranvisning för . Antagen vid bolagsstämma . , Ägaranvisning för . Antagen vid bolagsstämma . , Ägaranvisning för . Bilaga till Protokoll , § 5, 2016/03278/BSÄ (delvis). Antagen vid bolagsstämma . , Ägaranvisning för . Antagen vid bolagsstämma . , Ägaranvisning för . Bilaga till protokoll i ärende N2019/01840/ BSÄ (delvis). Antagen vid bolagsstämma . , Ägaranvisning för . Bilaga till protokoll i ärende N2020/01267/BSÄ (delvis). Antagen vid bolagsstämma . , Års- och hållbarhetsredovisning 2015, 2016. , Års- och hållbarhetsredovisning 2016, 2017. , Års- och hållbarhetsredovisning 2017, 2018. , Års- och hållbarhetsredovisning 2018, 2019. , Års- och hållbarhetsredovisning 2019, 2020. , ”Effektmätning”, , hämtad . , ”öppna data”, , hämtad . , Översyn av Tillväxtanalys: Myndigheten för Tillväxtpolitiska Utvärderingar och Analyser, dnr 2015/08118/SA, promemoria, 2015. R I K S R E V I S I O N E N E F F E K T U T V Ä R D E R I N G A R A V N Ä R I N G S P O L I T I K E N – B R I S T A N D E T I L L F Ö R L I T L I G H E T 46 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N Kontrafaktiska metoder för effektutvärdering I denna bilaga beskrivs kortfattat några vanliga metoder för att uppskatta effekter. Tonvikten ligger på kvantitativa metoder, men något sägs också om kvalitativa metoder. En effekt av en insats är något som inträffat som en följd av insatsen som annars inte skulle ägt rum. Annorlunda uttryckt har ordet ”effekt” alltid en kausal innebörd – det är ett påstående om ett orsaksförhållande. Ett tillstånd som inte inträffat, men skulle ha inträffat om en insats inte ägt rum, kallas för det kontrafaktiska tillståndet. Detta tillstånd är alltså något som, per definition, inte är observerbart. Skillnaden mellan det observerade utfallet och det kontrafaktiska utfallet är effekten av insatsen. Att uttala sig om effekter är därmed ekvivalent med att gissa, skatta eller härleda det kontrafaktiska utfallet, och varje sådan härledning vilar därmed på antaganden. Att uttala sig om effekter enbart utifrån förändring av ett utfall är alltså detsamma som att implicit anta att det tidigare utfallet skulle förblivit oförändrat om insatsen inte ägt rum. I de flesta fall är detta inte ett realistiskt antagande. Flera av de kvalitativa utvärderingar vi granskat drar slutsatser genom att enbart utnyttja behandlingsgruppens resultat före och efter insatsen, vilket alltså inte är en tillförlitlig metod för att dra slutsatser om effekter. Statistiska metoder för att beräkna effekter När statistiska metoder används beräknas det kontrafaktiska utfallet matematiskt, utifrån givna antaganden. Skattningens osäkerhet kan också kvantifieras. Som beskrivits ovan vilar ett påstående om effekter alltid på antaganden. En fördel med statistiska metoder är emellertid att sådana antaganden måste göras explicita, eftersom en statistisk estimator härleds matematiskt. Detta gör att antaganden enklare kan granskas med avseende på deras rimlighet. En annan fördel med statistiska metoder är att osäkerheten i effektskattningen kan undersökas på ett systematiskt sätt och vi kan få ett konfidensintervall som säger inom vilka gränser effekten troligen ligger – givet de antaganden som görs. De statistiska antaganden som krävs för att härleda det kontrafaktiska tillståndet kallas för identifierande antaganden, och en väl utförd studie bör tydliggöra dessa för läsaren. Identifierande antaganden kan i regel inte formellt testas, men det är alltid möjligt att föra informella resonemang, och ofta att göra statistiska tester, som kan göra det mer eller mindre troligt att antagandena håller. R I K S R E V I S I O N E N E F F E K T U T V Ä R D E R I N G A R A V N Ä R I N G S P O L I T I K E N – B R I S T A N D E T I L L F Ö R L I T L I G H E T I exemplen som ges nedan föreställer vi oss att vi vill utvärdera en insats som riktar sig till företag – den så kallade behandlingsgruppen, eller behandlade företag. Det vanligaste sättet att beräkna ett kontrafaktiskt utfall är att titta på utfallet i en kontrollgrupp – en grupp företag som inte omfattats av insatsen. Det enklaste sättet att statistiskt skatta en effekt är att använda en enkel regression där både behandlade och ej behandlade företag ingår, och jämföra skillnaden mellan grupperna i medelvärdet på det utfall som undersöks. Detta kan utvidgas med att använda så kallade kontrollvariabler för att absorbera eventuellt inflytande på utfallet från andra faktorer. Denna metod vilar emellertid i regel på mycket starka antaganden.