prop · H90341 · 2021-11-02 00:00:00 — Beroende på hur väljer att finansiera valutareserven kommer alltså inte upplåningen av utländsk valuta i normalfallet att på- verka övriga delar av statsskuldsförvaltningen i någon större utsträckning. Dessutom ska kompensera fullt ut för valutalånens räntekostnader. Om , på grund av ökad finansiell oro och svaga offentliga finanser, begär valutalån från i stor omfattning, skulle detta dock kunna få konsekvenser för upplåningsverksamheten, eftersom statens möjligheter att ta upp lån i utländsk valuta kan vara mer begränsade då än vid normala förhållanden. Under sådana förhållanden är skyldig- heten för att inhämta yttrande från , kring de kostnader och risker som den planerade upplåningen innebär för de samlade offentliga finanserna, av särskilt stor betydelse. Den föreslagna proportionalitetsprincipen för verksamhet spelar också roll i sådana situationer där de offentliga finanserna är ansträngda. Regeringen föreslår vidare att nya åtaganden till IMF ska tas upp på statens balansräkning genom att medlen löpande lånas upp av Riksgälds- kontoret och därmed innebär den föreslagna förändringen att nya åtaganden gentemot IMF kommer att påverka statens budgetsaldo och den offentliga sektorns konsoliderade bruttoskuld. ska sedan låna ut beloppet mot en ersättning som motsvarar den ränta som erhåller från IMF. blir i det avseendet närmast att betrakta som en betalningsförmedlare. Detta innebär att kan ha en mindre valutareserv och att räntekostnaderna för den därmed kommer att minska. Risken för att kreditförluster skulle uppstå med anledning av dessa lån bedöms som mycket låg. Om detta skulle medföra kreditförluster påverkas dock inte resultat. I stället belastar sådana förluster statens budgetsaldo och finansiella sparande direkt. Till skillnad från den nuvarande riksbankslagen innebär den föreslagna förändringen att de offentliga finanserna i händelse av eventuella kreditförluster påverkas direkt, istället för indirekt genom resultat. Även räntenettot i in- och utlåning för åtagan- dena i IMF kommer att påverka statens budget direkt i stället för indirekt via resultat. Räntenettot kan vara positivt eller negativt. Omslutningen av lånen till IMF är normalt relativt liten och stabil sett i förhållande till statens samlade upplåning. har åtagandena till IMF för tolvmånadersperioder varierat mellan ca -till ca . Hur stor upplåningen blir beror på vilka beslut som fattas av IMF utifrån hur världsekonomin utvecklas. 2021/22:41 Vid en nedgång i världsekonomin kan utlåningen ökas väsentligt men så stora ökningar bedöms som osannolika. Förslaget innebär att finansutskottets granskning av ska stärkas och omfatta hela verksamhet. har ansvar för att granska verksamhet och förslaget innebär därför ett förtydligande av att granskningen ska avse hela bankens verksamhet. I likhet med LO och anser regeringen att finansutskottet bör ges utökade resurser för dess granskningsuppdrag. Utredningen har bedömt att utskottets resurser bör ökas med sammanlagt . Det är Riksdagsstyrelsen som gör bedömningen hur stora anslag som krävs för . 22.2Effekter för förvaltningsmyndigheter och domstolar Förslagen innebär att ansvarsområden kommer att framgå av den nya riksbankslagen. Flertalet av dessa innebär förtydliganden och handlar om verksamheter som med stöd av sitt mandat lag redan bedriver. Detta gäller främst ansvar för finans- iell stabilitet. Arbetet på dessa områden bör alltså inte innebära några ökade kostnader för . Emellertid kommer, som direktion framhåller, bankens nya ansvar för depåer, övervakning av hantering av kontanter och kris- och beredskapsfrågor att medföra ökade kostnader. Det nya ansvaret för depåverksamhet bedöms medföra merkostnader om 10–, beroende på om verksamheten drivs i egen regi eller genom utkontraktering. Det nya ansvaret för övervakning av hantering av kontanter bedöms medföra begränsade merkostnader för . Det nya ansvaret för kris- och beredskapsfrågor bedöms medföra merkostnader motsvarande 15–20 årsarbetskrafter. kostnader exklusive räntekostnader som följer av förslagen bedöms sammanlagt uppgå till ca 35––2027 och beräknas belasta statens finanser med lika mycket genom minskad utdelning från . Jämfört med det genomsnittliga redovisade resultatet för –2018 på , motsvarar dessa ökade kostnader ett försämrat resultat på 1,0–1,. Till skillnad från anser regeringen att förslaget om att årliga granskning av årsredovisning ska omfatta en prövning av om fullmäktiges beslut om disposition av årets resultat bör godkännas och om förvaltningen av följer tillämp- liga föreskrifter inte medför några väsentliga merkostnader för Riks- revisionen. Förslaget om att utvidga fullmäktiges granskning kan medföra ökade kostnader för fullmäktige. I likhet med fullmäktige anser regeringen att merkostnaderna är svåra att beräkna. Förslagen medför inga ökade kostnader för förvaltningsmyndigheter under regeringen, t.ex. Arbetsförmedlingen, , För- svarsmakten, Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, Post- och Prop. 2021/22:41 eller . Utöver de beslut som kan överklagas till allmän förvaltnings- domstol innebär förslagen att även beslut om kassakrav, och sanktions- avgift i fråga om kassakrav och beslut som avser krav på centrala mot- parter i tredjeland kan överklagas. Sådana beslut bedöms inte leda till några överklaganden. Eventuella merkostnader för Domstolar ska därför hanteras inom befintliga ekonomiska ramar. 22.3Effekter för företag och konkurrensen mellan företag anser att konsekvensanalysen brister i fråga om effekter för företagen. menar att det bör analyseras vilka effekter som förslagen får för konkurrensen mellan företagen. Förslagen innebär att en större krets företag ska lämna uppgifter till och att företag som bedriver verksamhet som är av särskild betydelse för genomförandet av betalningar får ett krisplaneringsansvar. Det kan medföra ökade kostnader för de företag som omfattas av för- slagen. bör se till att kostnaderna för företagen står i pro- portion till nyttan med åtgärderna. Vilka företag som ska omfattas av förslagen kommer emellertid att regleras i föreskrifter. Dessa ska föregås av en konsekvensanalys som i fråga om företagen ska inne- hålla följande: 1) antalet företag som berörs, vilka branscher företagen är verksamma i samt storleken på företagen, 2) vilken tidsåtgång regleringen kan föra med sig för företagen och vad regleringen innebär för företagens administrativa kostnader, 3) vilka andra kostnader den föreslagna regleringen medför för företagen och vilka förändringar i verksamheten som företagen kan behöva vidta till följd av den föreslagna regleringen, 4) i vilken utsträckning regleringen kan komma att påverka konkurrensför- hållandena för företagen, 5) hur regleringen i andra avseenden kan komma att påverka företagen och 6) om särskilda hänsyn behöver tas till små företag vid reglernas utformning. Effekter för jämställdheten mellan män och Jämställdhet mellan kvinnor och män är en förutsättning för en hållbar Jämställdhet handlar om en rättvis fördelning av makt, inflyt- ande och resurser. Ekonomisk och social jämlikhet mellan kvinnor och män bidrar till alla dimensioner av hållbar utveckling (Agenda 2030, mål 5). Förslaget om en ny riksbankslag innebär att ledamöterna i direktionen ska anställas genom ett öppet ansökningsförfarande. eringsprocesser gynnar jämställd representation. (av rösträtt och valbarhet, 2021:1, s. 18). förutsättningar för en modern organisation, vilket i sin tur bidrar till att öka jämställdheten mellan män och kvinnor. 2021/22:41 22.5 har i sin klimatpolitiska rapport rekommen- derat att klimatperspektivet ska inkluderas i den nya riksbankslagen. Förslaget om en ny riksbankslag innebär att ska identifiera hot mot hållbar utveckling. Dessa får beaktas i verksamheten och innebär att kan bidra till hållbar utveckling på finansmarknaden. Om samhällsekonomin utvecklas på ett ohållbart sätt, t.ex. vad gäller klimatpåverkan, kan det innebära ett långsiktigt hot mot såväl den ekonomiska utvecklingen i stort som stabiliteten i det finansiella systemet. Med en hållbar utveckling avses långsiktig miljömässig, social och eko- nomisk utveckling. För att det finansiella systemet ska fungera väl och kunna utföra sina grundläggande funktioner som kapitalförsörjning och riskhantering, krävs att hänsyn tas till risker som kan hota en hållbar utveckling. Sådana hållbarhetsrisker kan påverka t.ex. försäkringsmark- naden och värdet på finansiella tillgångar som exempelvis banker har. En centralbank har genom sina uppgifter goda förutsättningar att analysera och ta initiativ till diskussioner kring hållbarhetsfrågor i det finansiella systemet. bör delta i diskussioner med andra centralbanker om implikationerna av klimatförändringarna. Det kan nämnas att det finns ett nätverk för centralbanker och tillsynsmyndigheter vad gäller miljöhänsyn inom det finansiella systemet. Förslagen står i överensstämmelse med unionsrätten. Förslaget till lag om ändring i regeringsformen 13 § kan bemyndiga att meddela föreskrifter inom dess ansvarsområden enligt 9 kap. och dess övriga uppgifter i fråga om det finansiella systemet, kontanter och andra betalningsmedel, fredstida krissituationer och höjd beredskap och internationell verksamhet kan bemyndiga myndigheter att meddela föreskrifter som avser förhållanden inom eller dess myndigheter. Paragrafen reglerar möjlighet att delegera normgivningsmakt Övervägandena finns i avsnitt 5. är en myndighet under och myndighetens verk- samhet regleras i lag, framför allt den nya riksbankslagen. första stycket innebär att genom lag kan bemyndiga att meddela föreskrifter avseende de ansvarsområden som har enligt 9 kap. regeringsformen och dess övriga uppgifter i fråga om det finansiella systemet, kontanter och andra betalningsmedel, fredstida krissituationer och höjd beredskap och internationell verksamhet. detta avses de uppgifter som tilldelats banken genom 2–6 kap. i den nya Prop. 2021/22:41 riksbankslagen. 13 § är rikets centralbank och en myndighet under . 1.utforma och genomföra penningpolitiken, 3.inneha och förvalta en valutareserv, 4.främja ett väl fungerande betalningssystem, och 5.utföra andra grundläggande uppgifter som följer av särskild lag. Paragrafen innehåller bestämmelser om . Övervägandena finns i avsnitt 5. Ändringarna i första stycket andra meningen innebär ett förtydligande av gällande rätt (se prop. 1997/98:40 s. 76). Punkterna 1 och 2 motsvarar artikel 127.2 första och andra strecksatsen i EUF-fördraget. Bestämmelser om penningpolitik och valutainterven- tioner finns i 2 kap. i den nya riksbankslagen. Med valutainterventioner avses köp eller försäljning av utländsk valuta, utländska statspapper eller finansiella derivatinstrument som avser valutor, varvid svenska kronor utgör det ena ledet i transaktionen, i syfte att påverka kronans växelkurs. Punkt 3 motsvarar artikel 127.2 tredje strecksatsen i EUF-fördraget. Bestämmelser om valutareserv finns i 10 kap. 1–4 §§ i den nya riksbankslagen. Punkt 4 motsvarar artikel 127.2 fjärde strecksatsen i EUF-fördraget. Bestämmelser om system för avveckling av betalningar finns i 3 kap. i den nya riksbankslagen. I punkt 5 finns en hänvisning till andra grundläggande uppgifter som följer av särskild lag. Med särskild lag avses den nya riksbankslagen och med grundläggande uppgifter avses att samla in den statistik som behövs enligt artikel 5 i ECBS-stadgan (se 1 kap. 10 § i den nya riksbankslagen). De nuvarande bestämmelserna i första stycket tredje meningen samt andra till fjärde styckena tas bort och ersätts av 15 och 16 §§. 14 § Endast har rätt att ge ut sedlar och mynt. Föreskrifter om utgivning och giltighet av sedlar och mynt meddelas genom lag. Paragrafen innehåller bestämmelser om ensamrätt att ge ut sedlar och mynt (kontanter). Övervägandena finns i avsnitt 5. Ändringarna i normgivningsbestämmelsen i andra meningen förtydligar att föreskrifter om utgivning och giltighet av kontanter ska meddelas genom lag. Med utgivning och giltighet avses t.ex. tryckning av sedlar och prägling av mynt samt kontanters valörer och rättsliga status som lagligt betalnings- medel. Bestämmelser om kontanter finns i 4 kap. i den nya riksbankslagen. Bestämmelsen i andra meningen omfattar inte utformningen av eller förut- sättningar för inlösen av kontanter. kan därför delegera rätten att meddela föreskrifter om utformningen av eller förutsättningar för inlösen av kontanter till (8 kap. 13 § första regeringsformen och 13 kap. 1 § 6 i den nya riksbankslagen). 15 § Ingen myndighet får bestämma hur ska besluta i frågor som den ansvarar för enligt 13 §. Inom dessa ansvarsområden får inte heller begära eller ta emot instruktioner från någon. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om det s.k. instruktions- förbudet. Övervägandena finns i avsnitt 5. Första meningen motsvarar hittillsvarande 9 kap. 13 § första stycket tredje meningen. Bestämmelsen förtydligar att instruktionsförbudet i artikel 130 i EUF-fördraget omfattar de ansvarsområden som följer av unionsrätten. Andra meningen, som är ny, motsvarar 3 kap. 2 § riksbankslag och innebär att också den andra sidan av instruktionsförbudet i artikel 130 i EUF-fördraget, dvs. skyldighet att inte söka instruktioner, regleras i bestämmelsen. 16 § har elva fullmäktige, som väljs av . leds av en direktion, som utses av fullmäktige. prövar om ledamöterna i fullmäktige och direktionen ska beviljas ansvarsfrihet. Om vägrar en fullmäktig ansvarsfrihet är han eller hon därmed skild från sitt uppdrag. Fullmäktige får skilja en ledamot av direktionen från anställningen endast om ledamoten inte längre uppfyller de krav som ställs för att han eller hon ska kunna utföra sina uppgifter eller om han eller hon gjort sig skyldig till allvarlig försummelse. Föreskrifter om val av fullmäktige och om ledning och verksamhet meddelas genom lag. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om direktion och fullmäktige. I paragrafen finns också en bestämmelse med krav på lagform för föreskrifter om val av fullmäktige och om ledning och verksamhet. Paragrafen motsvarar i sak hittillsvarande 9 kap. 13 § andra, tredje och fjärde styckena. 23.2Förslaget till lag om ändring i riksdagsordningen 9 § ska bereda ärenden om 1.allmänna riktlinjer för den ekonomiska politiken och för beslut om statens budget, och 1.följa upp och utvärdera verksamhet, 2.bereda förslag till beslut om statens budget enligt 11 kap. 18 § tredje och femte styckena, 3.granska beräkningen av statens inkomster och årsredovisningen för staten, 4.sammanställa beslut om statens budget. Ytterligare bestämmelser om utskottets uppgifter finns i regeringsformen och denna lag. Paragrafen innehåller bestämmelser om finansutskottets beredning av vissa ärenden. Övervägandena finns i avsnitt 17.1. Varje utskott följer upp och utvärderar riksdagsbeslut inom utskottets Prop. 2021/22:41 ämnesområde (4 kap. 8 § regeringsformen). Andra stycket 1, som är ny, förtydligar att finansutskottet ansvarar för att följa upp och utvärdera Riks- bankens verksamhet. Granskningen bör avse måluppfyllelse och effektivitet. Bestämmelser om granskning av finns i lagen (2002:1022) om revision av statlig verksamhet m.m. Det står emellertid finansutskottet fritt att lägga granskning till grund för sin egen uppföljning och utvärdering. Övriga ändringar är redaktionella. 23.3Förslaget till lag om riksbank 1 § Denna lag innehåller bestämmelser om riksbanks () verksamhet, organisation och kapital. I lagen finns också bestämmelser om finansiella företag, företag som bedriver verksamhet som påverkar tillgången till kontanter i och företag som bedriver verksamhet som är av särskild betydelse för genomförandet av betalningar. Paragrafen innehåller bestämmelser om lagens innehåll. Paragrafen utformas efter synpunkter från Lagrådet. Av paragrafen följer lagens innehåll i huvuddrag. 2 § Med finansiella företag avses 1.juridiska personer som står under tillsyn av , 2.utländska juridiska personer som a)i hemlandet står under motsvarande tillsyn som de företag som avses i 1, och b)bedriver verksamhet i , Paragrafen innehåller en definition av finansiella företag. Paragrafen utformas efter synpunkter från Lagrådet. Övervägandena finns i avsnitt 7.1. Paragrafen motsvarar 6 kap. 1 § lag med den skillnaden att kretsen av företag utvidgas. Punkt 1 gäller juridiska personer som står under tillsyn av Finansinspek- tionen, dvs. företag som bedriver tillståndspliktig verksamhet på finansmarknadsområdet såsom kreditinstitut. Motsatsvis omfattar be- stämmelsen inte företag som ska ansöka om registrering av sin verksamhet hos , t.ex. enligt lagen (1996:1006) om valutaväxling och annan finansiell verksamhet. Punkt 2 gäller utländska juridiska personer som i hemlandet står under motsvarande tillsyn som de företag som avses i 1 och som bedriver olika slag av gränsöverskridande verksamhet i . Bestämmelsen omfattar t.ex. utländska kreditinstitut som bedriver verksamhet från filial i eller utländska kreditinstitut som tillhandahåller tjänster i utan att inrätta filial här. Bestämmelsen gäller oavsett om företagets hemland är ett land inom eller utanför EES. 2021/22:41 Punkt 3 gäller AP-fonderna. De är myndigheter under regeringen som regleras i lagen (2000:192) om allmänna pensionsfonder (AP-fonder) och lagen (2000:193) om . En av AP-fonderna, Sjunde AP- fonden, står dessutom under tillsyn av . Punkt 4 gäller . Det är en offentligrättslig juridisk person som regleras i lagen (1980:1097) om Svenska skeppshypo- tekskassan och som står under tillsyn av . 3 § är enligt 9 kap. 13 § regeringsformen rikets centralbank och en myndighet under . har tillgångar som den förvaltar. Staten garanterar förpliktelser. Paragrafen innehåller bestämmelser om ställning. Överväg- andena finns i avsnitt 7.2. Första stycket, som motsvarar 1 kap. 1 § lag, innehåller en upplysningsbestämmelse. Andra stycket, som saknar motsvarighet lag, klargör att Riks- banken finansierar sin egen verksamhet och är finansiellt oberoende i förhållande till staten (se 8–10 kap.). Att staten garanterar förpliktelser är en följd av att är en förvaltningsmyndighet under (jfr prop. 1973:90 s. 352 och 1986/87:143 s. 63). I och med att är en myndighet under , dvs. en offentligrättslig juridisk person, kan banken ingå avtal med privata och offentliga aktörer. 4 § ingår i Europeiska centralbankssystemet och är delägare i . Paragrafen innehåller bestämmelser om förhållande till det Europeiska centralbankssystemet (ECBS). Övervägandena finns i avsnitt 7.3. Paragrafen, som saknar motsvarighet lag, innehåller en upp- lysningsbestämmelse. ECBS utgörs av () och nationella centralbanker, inbegripet . ECB är i sin tur en unionsrättslig juridisk person och det är bara de nationella centralbankerna som får teckna och inneha kapital i ECB, dvs. är delägare i ECB (artikel 282 i EUF-fördraget och artikel 28 i ECBS-stadgan). Det gäller oavsett att inte har euro som valuta. 5 § får bara bedriva och delta i sådan verksamhet som har stöd i lag eller unionsrätten. Paragrafen innehåller bestämmelser om allmänna krav på verksamheten. Paragrafen utformas i enlighet med Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 7.4.1. är en förvaltningsmyndighet under och en statlig förvaltningsmyndighet. Det innebär att förvaltningslagen (2017:900) gäller vid handläggning av ärenden. Paragrafen, som motsvarar 1 kap. 1 § lag, innebär att det måste finnas normmässig förankring för all typ av verksamhet som bedriver, oavsett om verksamheten regleras i denna lag eller Prop. 2021/22:41 inte (jfr prop. 2016/17:180 s. 289 och prop. 1986/87:143 s. 63). 6 § får inte lämna krediter till eller förvärva skuldförbindelser direkt från 1.staten, kommuner, regioner eller kommunalförbund eller juridiska personer som staten, regioner, kommuner eller kommunalförbund, var för sig eller tillsammans, har ett direkt eller indirekt rättsligt bestämmande inflytande över, eller 2.institutioner, organ eller byråer inom Europeiska unionen, som inte är central- banker. 1.förvärva skuldförbindelser på andrahandsmarknaden enligt 2 kap. 4 § första stycket 3 och 4 och 3 kap. 6 § 2 och 3, 2.lämna staten sådana krediter som avses i 3 kap. 3 § andra stycket, och 3.lämna krediter till eller förvärva skuldförbindelser direkt från offentligt ägda kreditinstitut under samma förutsättningar som gäller för andra kreditinstitut enligt denna lag. Paragrafen innehåller bestämmelser om allmänna krav på verksamheten. Övervägandena finns i avsnitt 7.4.3. Paragrafen, som motsvarar 8 kap. 1 § lag, ger uttryck för det s.k. förbudet mot monetär finansiering (artikel 123 i EUF-fördraget och artikel 21 i ECBS-stadgan). Första stycket innebär att som huvudregel inte får lämna krediter till eller förvärva skuldförbindelse direkt från de aktuella aktörerna, dvs. på den s.k. förstahandsmarknaden. Med kredit avses övertrassering av konton respektive andra former av krediter enligt rådets förordning (EG) nr 3603/93 av om fastställande av definitioner för tillämpningen av de förbud som avses i artiklarna 104 och 104 b.1 i fördraget. I andra stycket finns undantag från huvudregeln i första stycket. Punkt 1 klargör att förvärv av vissa skuldförbindelser på andrahands- marknaden är tillåtna. Sådana förvärv sker inte direkt från de aktörer som avses i första stycket. Av punkt 2 följer att får ge staten en sådan kortfristig kredit som behövs för att främja funktionen i betalningsavveck- lingssystem (3 kap. 3 § andra stycket). Detta förutsätter dock för det första att krediten inte löper längre än och för det andra att den i övrigt är förenlig med rådets förordning (EG) nr 3603/93 av om fastställande av definitioner för tillämpningen av de förbud som avses i artiklarna 104 och 104 b.1 i fördraget. Av punkt 3 följer att får ge kredit till eller förvärva skuld- förbindelser direkt från offentligt ägda kreditinstitut under samma förut- sättningar som gäller för andra kreditinstitut enligt denna lag. Det kan gälla såväl svenska som utländska kreditinstitut. Med offentligt ägda avses inte bara statligt ägda kreditinstitut utan också kreditinstitut som ägs av t.ex. kommuner eller regioner eller utländska motsvarigheter. Bestämmelsen motsvarar artikel 123.2 i EUF-fördraget. Att förvärvar skuldförbindelser direkt från eller lämnar krediter till ett offentligt ägt kreditinstitut innebär att institutets inlåning i ökar, dvs. att centralbanksreserver tillförs. 2021/22:41 7 § I verksamhet ska hög effektivitet eftersträvas och god hushållning med statens medel iakttas. Paragrafen innehåller bestämmelser om effektivitet och god hushållning. Övervägandena finns i avsnitt 7.4.4. Paragrafen, som motsvarar 9 kap. 1 a § första stycket lag, har anpassats till 1 kap. 3 § lagen (2016:1091) om budget och ekonomiadmin- istration för myndigheter med den skillnaden att det klargörs att ska hushålla väl med statens medel, men innebär ingen ändring i sak. 8 § får vidta en åtgärd bara om 1.åtgärden kan antas leda till det avsedda resultatet, 2.åtgärden inte är mer långtgående än vad som behövs, och 3.det avsedda resultatet står i rimlig proportion till de kostnader och risker som åtgärden medför för och statens finanser. Om en åtgärd innebär ett ingrepp i ett enskilt intresse tillämpas 5 § tredje stycket förvaltningslagen (2017:900). Paragrafen innehåller bestämmelser om proportionalitet. Paragrafen utfor- mas i huvudsak enligt Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 7.4.5. Paragrafen, som saknar motsvarighet lag, innehåller en pro- portionalitetsprincip. Första stycket gäller olika slag av åtgärder som inte innebär ett ingrip- ande i enskilda intressen – t.ex. penningpolitiska beslut – och innebär att också ska väga in en bedömning av de förväntade effekterna av en åtgärd i förhållande till syftet med åtgärden och och statens finanser. Risktagande i samband med en finanskris kan vara förenligt med proportionalitetsprincipen med tanke på de stora samhälls- ekonomiska värden som står på spel.