prop · H90336 · 2021-10-19 00:00:00 — 2019/20:105), beslutat att en förenklad betygsskala ska införas inom komvux på grundläggande nivå, komvux som särskild utbildning på grundläggande nivå och komvux i svenska för invandrare (sfi) . Denna betygsskala ska endast innehålla ett betygssteg för godkända resultat (Godkänt) och ett betygssteg för icke godkända resultat (Icke godkänt). Inom komvux som särskild utbildning på grundläggande nivå ska endast betygssteget God- känt förekomma, dvs. om eleven inte uppnår betyget godkänt sätts inget betyg. Regeringens anser att principerna för betygssättning med denna betygsskala bör följa de principer som finns för betygssättningen inom skolväsendet i övrigt. Regeringen föreslår ovan att det vid betygs- sättningen med betygsskalan A–F även fortsättningsvis ska krävas att samtliga kriterier för det lägsta godkända betyget (betyget E) ska vara uppfyllda för att en elev ska få ett godkänt betyg. Regeringen föreslår där- för att samtliga kriterier för det godkända betyg som finns inom den för- enklade betygsskalan (betyget Godkänt), ska vara uppfyllda för att eleven ska få detta betyg. Bestämmelserna om undantag vid betygssättning behöver anpassas och justeras så att de får en enhetlig utformning För samtliga skolformer där betyg sätts finns det undantagsbestämmelser i skollagen som innebär att om det finns särskilda skäl får läraren vid betygssättningen bortse från enstaka delar av kunskapskraven. Med sär- skilda skäl avses funktionsnedsättning eller andra liknande personliga för- hållanden som inte är av tillfällig natur och som utgör ett direkt hinder för att eleven ska kunna nå ett visst kunskapskrav. Inom grundsärskolan, gymnasiesärskolan och komvux som särskild utbildning får en utveck- lingsstörning bara beaktas om det finns synnerliga skäl. För specialskolan avser bestämmelsen funktionsnedsättningar utöver dövhet eller hörsel- skada. Inom gymnasieskolan, gymnasiesärskolan, komvux på gymnasial nivå och komvux som särskild utbildning på gymnasial nivå gäller undantagsbestämmelsen dock inte samtliga kunskapskrav. former gäller att de kunskapskrav som rör säkerhet och de som hänvisar 2021/22:36 till lagar, förordningar eller myndigheters föreskrifter alltid ska uppfyllas (10 kap. 21 §, 11 kap. 23 a §, 12 kap. 21 §, 13 kap. 21 b §, 15 kap. 26 §, 18 kap. 25 § och 20 kap. 38 § skollagen). Dessa bestämmelser behöver anpassas till den nya terminologin så att kunskapskrav ersätts av betygs- kriterier. Detta är således enbart en anpassning till det nya systemet och avser i övrigt ingen ändring i sak. För att säkerställa en likvärdig och rättssäker tillämpning bör bestäm- melser som har samma sakliga innehåll utformas på ett enhetligt sätt. Det förekommer att lärare undervisar och sätter betyg i både gymnasial utbild- ning och vuxenutbildning. Det finns också rektorer som ansvarar för flera skolformer, t.ex. gymnasieskola och vuxenutbildning, om dessa finns vid samma skolenhet. Det som i författning avser samma sak, även om det gäller olika skolformer, bör då vara lätt att tillämpa i praktiken. Undantags- bestämmelsen som rör vuxenutbildning har dock en annan utformning än övriga undantagsbestämmelser vid betygssättning i skollagen. Medan det för de obligatoriska skolformerna, gymnasieskolan och gymnasiesär- skolan anges att det får bortses från enstaka delar av kunskapskraven, föreskrivs för komvux att det får bortses från enstaka kunskapskrav eller från enstaka delar av sådana krav. Ingenting i förarbetena tyder på att avsikten med att bestämmelserna har utformats på olika sätt varit att det ska finnas skillnader mellan de olika skolformerna när det gäller möj- ligheten att ta hänsyn till att en elev har en funktionsnedsättning eller andra personliga förhållanden som inte är av tillfällig natur och som utgör ett direkt hinder för att eleven ska kunna nå ett visst kunskapskrav (jfr prop. 2009/10:165 s. 735, 766 och 868, bet. 2009/10:UbU21, rskr. 2009/10:370 och prop. 2011/12:50] s. 116, 133 och 135, bet. 2011/12:UbU9, rskr. 2011/12:141). När regeringen nu föreslår att det införs en ny princip för betygssättning får det anses lämpligt att också göra en justering som innebär att undantagsbestämmelserna utformas på ett enhetligt sätt. Regeringen föreslår därför i fråga om komvux att om det finns särskilda skäl ska det vid betygssättning få bortses från enstaka delar av betygs- kriterierna. I de undantagsbestämmelser som gäller gymnasieskolan, gymnasie- särskolan och vuxenutbildningen ska, enligt nuvarande lydelse, de kunskapskrav som rör säkerhet och de som hänvisar till lagar, förordningar eller myndigheters föreskrifter alltid uppfyllas (15 kap. 26 §, 18 kap. 25 § och 20 kap. 38 § skollagen). I linje med vad som föreslås ovan föreslås att bestämmelserna ändras på så sätt att det föreskrivs att sådana delar av betygskriterierna som rör säkerhet eller hänvisar till lagar, förordningar eller myndigheters föreskrifter alltid ska uppfyllas. 5.5Kriterier för bedömning av kunskaper ska ersätta kunskapskrav och kravnivåer i årskurser och skolformer där betyg inte sätts Regeringens förslag: I årskurser eller delar av skolformer där det inte sätts betyg ska kunskapskrav ersättas av kriterier för bedömning av kunskaper. När det gäller gymnasiesärskolans individuella program och vuxenutbildning som särskild utbildning på gymnasial nivå ska kravnivåer ersättas av kriterier för bedömning av kunskaper. Utredningens förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag med den skillnaden att utredningen föreslår uttrycket kriterier för Remissinstanserna: Samtliga av de remissinstanser som har yttrat sig över förslaget har tillstyrkt eller inte haft något att invända. bl.a. , , Specialpedagogiska skol- myndigheten, Kommuner och Regioner, och i Samverkan. Skälen för regeringens förslag: Som nämns i avsnitt 5.3 används kunskapskrav och kravnivåer för att bedöma kunskapsutvecklingen hos elever inom skolformer och årskurser där betyg inte sätts. I linje med att byta ut termen kunskapskrav mot betygskriterier (se avsnitt 5.4) föreslår utredningen att båda dessa formuleringar ska bytas ut mot kriterier för Detta motiveras med att skolan inte är betjänt av att det finns många olika benämningar på de kriterier som används för bedömning av elevers olika kunskapsnivåer. Regeringen delar utredningens och remiss- instansernas bedömning att det är rimligt att dessa kriterier har samma benämning i regleringen på skolområdet. Regeringen anser dock att det bör framgå vad det är som bedöms och anser därför att den formulering som bör användas i regleringen på skolområdet i de sammanhang då det inte är fråga om betygssättning bör vara kriterier för bedömning av Sammantaget föreslår regeringen att i årskurser eller delar av skol- former där det inte sätts betyg ska kriterier för bedömning av kunskaper användas i stället för kunskapskrav. När det gäller gymnasiesärskolans individuella program och komvux som särskild utbildning på gymnasial nivå föreslås att kravnivåer ska ersättas av kriterier för bedömning av 6Ämnesbetyg ska införas i gymnasial utbildning för att främja elevers kunskapsutveckling 6.1 Kursutformningen i gymnasial utbildning har kritiserats Gymnasieskolan och gymnasiesärskolan är kursutformade vilket innebär att varje ämne är indelat i kurser och betyg sätts på varje kurs. ningen har, enligt bl.a. utvärderingar, medfört en fragmenti- sering av utbildningarna och splittrade skoldagar (2000, rapport 187). Tankarna bakom införandet av kursutformningen av gym- nasieskolan , såsom valfrihet, lokal profilering och indivi- duella studievägar, har aldrig fullt ut blivit realiserade. innehållet i de nationella programmen i stället blivit allt mer styrt. 2021/22:36 med gymnasiereformen 2011 minskades utbudet av kurser och möjligheter till lokala profileringar och valbarhet. Avsikten var att detta skulle leda till mer helhet och mindre fragmentisering. Utbildningen inom de nationella programmen skulle leda till anställningsbarhet eller högskoleförberedelse och bli mer likvärdig. För en elev skulle det vara tydligt vad en utbildning innehåller och vart den leder (prop. 2008/09:199). Elever i gymnasie- och gymnasiesärskolan väljer program och i förekommande fall inriktning men programstrukturen och vilka kurser eleven läser inom det valda programmet är i hög grad nationellt reglerat. När det ingår två eller flera kurser i samma ämne får eleverna flera separata och slutliga betyg i ämnet innan studierna i ämnet i fråga avslutats. Detta innebär bl.a. att lägre betyg i tidiga årskurser inte byts ut mot ett högre betyg i slutet av utbildningen utan att alla kursbetyg ska beaktas t.ex. vid ansökan till högskolan. Överförbarheten mellan gymnasieskolan och den kommunala vuxenutbildningen på gymnasial nivå har varit en stor anledning till att kursutformningen har behållits i senare gymnasie- reformer, trots en växande kritik mot systemet i ungdomsskolan (SOU 2016:77). En övergång till ämnesbetyg har övervägts , men har inte genomförts (prop. 2003/04:140, prop. 2008/09:199 och prop. 2011/12:50). Vid gymnasiereformen 2011 ersattes kursplanerna av ämnes- planer och det uttalades att kurserna i det nya systemet tydligare skulle ingå i en större helhet, ämnet (prop. 2008/09:199 s.110). Trots detta kvar- står kritik mot kursutformningen, framför allt utifrån att den bidrar till en onödig fragmentisering av kunskapsinnehållet och därmed av elevers lärande (, och Vlachos 2016). Det handlar också om att elever får flera kursbetyg i ett och samma ämne som alla sedan räknas på samma sätt i det meritvärde som används för urval till högre studier oavsett när betygen i fråga satts. konstaterar i sitt be- tänkande En gymnasieutbildning för alla – åtgärder för att alla unga ska påbörja och fullfölja en gymnasieutbildning (SOU 2016:77) bl.a. att ett införande av ämnesbetyg kan leda till flera förbättringar för elever och lärare. Utredningen visar att kursbetygen bidrar till att helheten går för- lorad och till att elevens progression riskerar att bli osynliggjord. lyfter också fram att kursbetyg kan bidra till stress och psykosocial ohälsa, liksom att tidiga misslyckanden följer eleven och kan ge en missvisande bild av elevens kunskaper och förmågor. Dessutom anges att lärare känner en press att få ihop så mycket bedömningsunderlag som möjligt och erbjuda eleverna många tillfällen att visa sina kunskaper. De nationella programmen i gymnasieskolan och gymnasiesärskolan innehåller ämnen som är uppdelade i kurser Utbildningen i gymnasieskolan består av 18 nationella program som är indelade i de två programtyperna yrkesprogram och högskoleför- beredande program. I gymnasieskolan finns bl.a. också utbildning i form av olika introduktionsprogram och vidareutbildning i form av ett fjärde I gymnasiesärskolan finns nationella program och individuella Prop. 2021/22:36 program. De nationella programmen består av olika ämnen där vissa ämnen är gemensamma för samtliga program (gymnasiegemensamma ämnen) och andra är specifika för ett visst program eller inriktning (programgemen- samma ämnen och inriktningsgemensamma ämnen). Så långt är innehållet på programmen och inriktningarna nationellt styrda. Det finns också i varierande omfattning för olika program och inriktningar utrymme avsatt för valbara kurser (programfördjupning). På alla nationella program finns även utrymme avsatt för individuellt val och gymnasie- eller gymnasiesärskolearbete (15 kap. 7 §, 16 kap. 7 §, 18 kap. 8 §, 19 kap. 6 och 7 §§ skollagen och bilagorna 2 och 4 till samma lag). Omfattningen av studierna på nationella program i gymnasieskolan an- ges i gymnasiepoäng. Totalt sett omfattar en treårig utbildning på ett nationellt program 2 500 gymnasiepoäng varav 2 250 behöver vara god- kända för att en gymnasieexamen ska kunna utfärdas (16 kap. 19 och 20 §§ skollagen och bilaga 2 till samma lag). Omfattningen av studierna på nationella program i gymnasiesärskolan anges i gymnasiesärskolepoäng och på motsvarande sätt som inom gymnasieskolan omfattar de nationella programmen 2 500 poäng. Vid sidan av de nationella programmen finns det inom gymnasiesärskolan också individuella program som ska erbjudas elever som inte kan följa undervisningen på ett nationellt program. De individuella programmen innehåller olika ämnesområden i stället för ämnen, men det är möjligt att läsa en kombination av ämnesområden och ämnen. Någon examen utfärdas inte inom gymnasiesärskolan men för den som har avslutat ett nationellt eller individuellt program ska ett gymnasiesärskolebevis utfärdas (18 kap. 8 §, 19 kap. 14, 15 och 21 §§ skollagen och bilaga 4 till samma lag, samt 8 kap. 22 a och 22 b §§ gymnasieförordningen). Utbildningen inom de olika ämnena inom gymnasie- och gymnasiesär- skolan ges i form av en eller flera kurser. För varje kurs ska det anges hur många gymnasiepoäng eller gymnasiesärskolepoäng kursen omfattar (16 kap. 23 § och 19 kap. 24 § skollagen). I dagens gymnasie- och gymnasiesärskola finns kurser med en omfattning om 50 gymnasiepoäng eller gymnasiesärskolepoäng och uppåt. Huvuddelen av kurserna omfattar 100 poäng och en sådan kurs läses normalt över två terminer. Vad varje kurs innehåller regleras i ämnesplanen för ämnet i fråga. Ämnesplanerna innehåller en övergripande syftesdel för ämnet som helhet, en eller flera kurser med angivet centralt innehåll och kunskapskrav för varje kurs. I ämnesplanen för ämnet engelska i gymnasieskolan finns t.ex. tre kurser med centralt innehåll och kunskapskrav: engelska 5, engelska 6 och engelska 7 (16 kap. 21 § och 19 kap. 22 § skollagen, 1 kap. 4 § gymnasie- förordningen och förordningen [SKOLFS 2010:261] om ämnesplaner för de gymnasiegemensamma ämnena). Betyg sätts på avslutade kurser I gymnasieskolan sätts betyg på varje avslutad kurs och efter genomfört gymnasiearbete. I de fall undervisning i ämnen får före- komma i gymnasieskolan sätts betyg också i dessa. ningen i form av ett fjärde tekniskt år sätts också betyg på ett examens- 2021/22:36 arbete. Betyg för godkända resultat betecknas med A, B, C, D eller E. Högsta godkända betyg betecknas med A och lägsta godkända betyg med E. Betyg för icke godkända resultat betecknas med F. Betygen bestäms med hjälp av de kunskapskrav som har föreskrivits för en kurs (15 kap. 22–24 §§ skollagen). Inom gymnasiesärskolans nationella program sätts betyg på varje av- slutad kurs och efter genomfört gymnasiesärskolearbete. Betyg sätts inte på ämnesområden inom de individuella programmen. Har en elev på ett individuellt program läst kurser i ämnen ska betyg sättas när kursen är avslutad. Gymnasiesärskolans betygsskala skiljer sig från gymnasie- skolans på så sätt att det inte finns något betyg för icke godkända resultat. Betygsskalan består alltså endast av stegen A–E. För den elev som inte uppnår kraven för betyget E sätts inte något betyg (18 kap. 22–24 §§ skol- lagen). Kursbetygen i gymnasieskolan används vid urval till högre utbildning Samtliga kursbetyg i gymnasieskolan ingår när man räknar ut meritvärdet vid urval till högskolan. Det är som huvudregel enbart kursens omfattning och vilket betyg som en elev har fått på kursen som har betydelse vid meritvärderingen och inte vilken nivå kursen har haft. Vid meritvärde- ringen ges varje betyg ett siffervärde, betyget A ger 20 poäng, B ger 17,5 poäng, C ger 15 poäng, D ger 12,5 poäng, E ger 10 poäng och F ger 0 poäng. Detta siffervärde multipliceras sedan med det antal gymnasie- poäng som betyget omfattar. Det sammanlagda betygsvärdet för alla betyg i de kurser som ingår i ett fullständigt program i gymnasieskolan divideras med 2 400, varvid ett jämförelsetal fås. Det högsta jämförelsetalet är utifrån detta 20 poäng. I syfte att motivera elever till fördjupade studier kan dock vissa kurser, s.k. meritkurser, ge ytterligare meritpoäng. De kurser som kan ge sådana poäng är fördjupande kurser i ämnena moderna språk, svenskt teckenspråk för hörande, engelska och matematik. Högst 2,5 meritpoäng får med anledning av sådana kurser läggas till jämförelse- talet. Det innebär att det högsta jämförelsetalet som en elev kan uppnå är 22,5 poäng. En elev kan alltså förbättra sitt jämförelsetal genom att välja att inom ramen för sitt program läsa fördjupande kurser som inte är obligatoriska på det aktuella programmet och som sammanlagt ger högst 2,5 poäng extra. Exempelvis kan en elev som har i genomsnitt C i betyg, genom att läsa sådana kurser höja sitt jämförelsetal från 15 poäng till 17,5 poäng. Hur hög meritpoängen blir beror på vilken eller vilka kurser en elev har läst och vilken högre utbildning eleven söker (7 kap. 18 § högskole- förordningen [1993:100] och bilaga 3 till samma förordning). Kursbetygen kan också ha också betydelse vid urval till utbildningar inom (3 kap. 5 och 6 §§ förordningen [2009:130] om yr- keshögskolan). Betygen i gymnasiesärskolan används inte för urval Till skillnad mot betygen i gymnasieskolan kan gymnasiesärskolans betyg inte användas för urval till högre studier. Detta beror på att en gymnasie- särskoleutbildning inte ger behörighet vare sig till högskola eller yrkes- högskola. Inom komvux ges motsvarande utbildning som i gymnasieskolan och gymnasiesärskolan Inom vuxenutbildning (komvux) ges utbildning på nivåer som motsvarar de olika skolformerna inom ungdomsskolan. Där finns utbildning på grundläggande nivå som vänder sig till vuxna som saknar sådana kunskaper som normalt uppnås i . Vidare finns särskild utbildning på grundläggande nivå som syftar till att ge vuxna kunskaper på en nivå som motsvarar den som utbildningen i grundsärskolan ska ge. Det finns också utbildning på gymnasial nivå som syftar till att ge vuxna kunskaper på en nivå motsvarande gymnasieskolan samt särskild ut- bildning på gymnasial nivå som syftar till att ge vuxna kunskaper på en nivå som motsvarar utbildning på nationella program i gymnasiesärskolan. Förutom den utbildning som motsvarar utbildningen i ungdomsskolan finns inom komvux också utbildning i svenska för invandrare som bl.a. syftar till att ge vuxna invandrare kunskaper i svenska språket (20 kap. 4 § skollagen). Utbildningen i komvux bedrivs i form av kurser. Inom komvux på gymnasial nivå och komvux som särskild utbildning på gymnasial nivå bedrivs den även i form av ett komvuxarbete som är ett arbete som i stora drag motsvarar gymnasiearbetet och gymnasiesärskolearbetet i gymnasie- skolan respektive gymnasiesärskolan (20 kap. 5 § skollagen). Inom komvux kan den studerande själv sätta samman sin utbildning och välja de kurser han eller hon behöver läsa. Det är möjligt att läsa allt från en enstaka kurs till en hel utbildning. Till skillnad mot vad som gäller inom gymnasie- och gymnasiesärskolan är utbildningen inom komvux alltså inte styrd av innehållet i de olika nationella programmen. Den som vill ha en gymnasieexamen från komvux behöver dock läsa vissa specifika kurser (4 kap. 14–15 §§ förordningen om vuxenutbildning). Gymnasieskolan respektive gymnasiesärskolan delar ämnesplaner och tillhörande kunskapskrav med vuxenutbildningen Inom komvux på gymnasial nivå och komvux som särskild utbildning på gymnasial nivå används samma ämnesplaner som i gymnasieskolan res- pektive gymnasiesärskolan vilket bl.a. innebär att ämnets innehåll och de kunskapskrav som en lärare ska ta hänsyn till vid betygssättning är desamma (se t.ex. förordningen [SKOLFS 2010:261] om ämnesplaner för de gymnasiegemensamma ämnena). Detta med undantag för ett fåtal ämnesplaner som särskilt utformats för någon av skolformerna. Reglerna för betygssättning är också i övrigt desamma inom komvux på gymnasial nivå och gymnasieskolan. Detsamma gäller för komvux som särskild utbildning på gymnasial nivå och gymnasiesärskolan (20 kap. 35–39 §§ skollagen). Inom komvux kan också orienteringskurser och individuella kurser ges. Orienteringskurser ska svara mot sådana behov som inte tillgodoses genom nationella kurser och ska ha ett eller flera syften, t.ex. att ge ökade studietekniska färdigheter eller grundläggande kunskaper om arbetsliv och arbetsmarknad i . Individuella kurser ska syfta till att tillgodose elevers individuella kunskapsbehov i de fall dessa inte kan tillgodoses genom nationella kurser eller orienteringskurser. 2021/22:36 individuella kurser sätts inte några betyg (2 kap. 3, 6 och 7 §§ förord- ningen om vuxenutbildning). Ämnesbetyg ska ersätta kursbetyg i Betyg ska sättas i ämnen Regeringens förslag: I gymnasieskolan och gymnasiesärskolan ska betyg sättas i ämnen. Det ska inte längre finnas kurser inom dessa skol- Utredningens förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: En majoritet av de remissinstanser som har yttrat sig har tillstyrkt eller inte haft något att invända mot förslaget, däribland , , Specialpedagogiska skolmyndig- heten, (SiS), Universitets- och högskolerådet (UHR), (), och utbildningspolitisk utvärdering (IFAU), , universitet, , , , , och Över- kalix kommuner, , Kommuner och Regioner (SKR), , , (tidigare elevråd – ), Elevkårer, förenade studentkårer (SFS), Föräldraalliansen , Autism- och Asperger- förbundet, , unga och vuxna med utvecklings- störning (FUB), , och Landsorganisa- tionen i (LO). Flera av de remissinstanser som tillstyrker förslaget motiverar sina svar med att det ger bättre förutsättningar för ett fördjupat lärande och lärande Det gäller bl.a. , , kommun, kommun, FUB och Teknikföretagen. BO anser att barnets rättigheter, bl.a. barnets rätt till fortlöpande utveckling, kan komma att stärkas om ämnes- betyg införs och elevers betyg inte i lika hög grad som blir knutna till tidiga prestationer . tenderar enligt att skapa ämnesfragmentisering och bidra till ett förhållningssätt som handlar om att ”beta av” kurser och kurs- anser att problemen med fragmentisering även finns på yrkesprogrammen. att eleverna i gymnasiesärskolan främjas av förslaget. Myndigheten för delaktighet och Myndigheten för ung- domsfrågor och civilsamhällsfrågor (MUCF) uttrycker att förslagen kan öka elevers motivation för att fullfölja gymnasieutbildningen. fler elever lämna skolan med godkända betyg enligt Myndigheten för anser att ämnesbetyg troligen är bättre mätare på en kunskapsnivå än dagens kursbetygsystem. Flera remissinstanser, däribland kommun, , Specialpedagogiska skolmyndigheten (SPSM) och Jämställdhetsmyndig- heten, anför att ämnesbetyg kan bidra till minskad stress. riksförbund ställer den kursutformade gymnasieskolan orimliga krav på elever att vid varje bedömningstillfälle prestera på högsta önskade nivå. Det finns inget utrymme för misslyckande, vilket i många fall har lett till en minskad skolmotivation. Några remissinstanser, bl.a. kom- mun lyfter därtill att ämnesbetyg kan upplevas som mindre stressande även Dagens system med kurser skapar stress bland lärare och elever SPSM anser vidare att ämnesbetyg ger bättre förutsättningar för att utveckla stödet för varje elev. Elevkårer tillstyrker förslaget och anser att ämnesbetyg är ett mer rättvisande sätt att visa kunskapsutvecklingen, men kräver att rege- ringen i samband med implementeringen skriver in elevers rätt att om- pröva ämnesbetyg och tar fram ett system för omprövning av betyg. Ett antal remissinstanser, bl.a. och Teknikföretagen, kom- menterar risken för att ett ämnesbetygssystem kan ”trigga” ett uppskjutar- beteende som leder till stress ämnet läses. Skälen för regeringens förslag Sammanhållna studier i ett ämne bör gynna elevers kunskapsutveckling Många gymnasieelever har erfarenheter av att det som mäts och värderas i skolan är kunskaper som lärts in till prov inför betygssättning men som sedan snabbt glöms bort. Systemet med kurser och kursbetyg upplevs som hämmande för deras vilja och förmåga att lära sig. eleverna mer om att skolan vill få elever att ”beta av kurser” än att upp- muntra till lärande (SOU 2016:77). Att kursindelningen leder till fragmen- tisering av kunskapsinnehållet framförs också av flera remissinstanser, bl.a. och Elevkårer. Ett sätt att komma till rätta med dessa problem kan vara att i enlighet med utredningens förslag ta bort