prop · H90311 · 2021-09-28 00:00:00 — EU:s gröna taxonomiförordning (artiklarna 5–7) innehåller även upplysningskrav som kompletterar de upplysningskrav som gäller för vissa aktörer på finansmarknadsområdet enligt EU:s förordning om hållbarhetsrelaterade upplysningar (artiklarna 6.3 och 11.2). Kraven avser upplysningar som ska lämnas innan avtal ingås om en finansiell produkt, t.ex. i en informationsbroschyr, och upplysningar i regelbundna rapporter. När det gäller finansiella produkter som enligt artikel 9 i EU:s förordning om hållbarhetsrelaterade upplysningar har miljömässigt hållbara investeringar som mål ska upplysningarna enligt EU:s gröna taxonomiförordning inkludera information om det eller de miljömål som de underliggande investeringarna bidrar till och en beskrivning av hur och i vilken utsträckning den finansiella produktens underliggande investeringar är i verksamheter som ska anses vara miljömässigt hållbara (artikel 5). Detta krav gäller i tillämpliga delar även i fråga om finansiella produkter som främjar miljörelaterade egenskaper enligt artikel 8 i EU:s förordning om hållbarhetsrelaterade upplysningar (artikel 6 i EU:s gröna taxonomi- För sådana produkter ska även viss förklarande information 2021/22:11 lämnas om räckvidden av EU-kriterierna för miljömässigt hållbara ekonomiska verksamheter. I fråga om andra finansiella produkter än de behandlade ska en förklaring lämnas om att produktens underliggande investeringarna inte beaktar EU-kriterierna om miljömässigt hållbara ekonomiska verksamheter (artikel 7). EU:s gröna taxonomiförordning innehåller ingen särskild reglering av tillämpningsområdet för de kompletterande upplysningskraven, utöver att de gäller för finansmarknadsaktörer som tillhandahåller finansiella produkter (artikel 1.2 b). Genom att kraven omfattar finansmarknadsaktörer ska de tillämpas av bl.a. försäkringsföretag som tillhandahåller en försäkringsbaserad investeringsprodukt (Ibip), värdepappersföretag som tillhandahåller portföljförvaltning, tjänstepensionsinstitut, förvaltningsbolag för företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper (fondföretag) och kreditinstitut som tillhandahåller portföljförvaltning (artikel 2.2 i EU:s gröna taxonomiförordning och artikel 2.1 i EU:s förordning om hållbarhetsrelaterade upplysningar, se prop. 2020/21:66 s. 28 f. för en utförlig redogörelse). Medlemsstaterna ska säkerställa att de behöriga myndigheter som övervakar att EU:s förordning om hållbarhetsrelaterade upplysningar följs även övervakar att artiklarna 5–7 i EU:s gröna taxonomiförordning följs (artikel 21 i EU:s gröna taxonomiförordning). Medlemsstaterna ska säkerställa att deras behöriga myndigheter har alla de tillsyns- och utredningsbefogenheter som krävs för att de ska utföra sina uppgifter enligt EU:s gröna taxonomiförordning. Medlemsstaterna ska även fastställa regler om åtgärder och sanktioner vid överträdelser av artiklarna 5–7 (artikel 22). Åtgärderna och sanktionerna ska vara effektiva, proportionerliga och avskräckande. I avsnitt 6 behandlas vilka lagändringar som detta medför. För vissa stora företag innebär EU:s gröna taxonomiförordning utökade krav på icke-finansiell rapportering om hållbarhet (artikel 8). Kraven gäller för företag som omfattas av en skyldighet att offentliggöra ickefinansiell information enligt artikel 19a eller 29a i och rådets direktiv /34/EU av om årsbokslut, koncernredovisning och rapporter i vissa typer av företag, om ändring av och rådets direktiv /43/EG och om upphävande av rådets direktiv /660/EEG och 83/349/EEG, i det följande benämnt EU:s redovisningsdirektiv. Dessa artiklar har införts genom och rådets direktiv /95/EU av om ändring av direktiv /34/EU vad gäller vissa stora företags och koncerners tillhandahållande av icke-finansiell information och upplysningar om mångfaldspolicy, i det följande benämnt ändringsdirektivet. Enligt EU:s gröna taxonomiförordning ska de berörda företagen i sin icke-finansiella rapport eller sin icke-finansiella rapport för koncernen inkludera information om hur och i vilken utsträckning företagets verksamheter är förknippade med ekonomiska verksamheter som ska anses vara miljömässigt hållbara (artikel 8.1). särskilt lämna upplysningar om a) den andel av deras omsättning som Prop. 2021/22:11 härrör från produkter eller tjänster som är förknippade med ekonomiska verksamheter som anses vara miljömässigt hållbara, och b) den andel av deras kapitalutgifter och den andel av deras driftsutgifter som avser tillgångar eller processer som är förknippade med ekonomiska verksamheter som anses vara miljömässigt hållbara (artikel 8.2). Om företaget offentliggör icke-finansiell information om hållbarhet i en separat rapport, ska den kompletterande informationen om miljömässig hållbarhet offentliggöras i den separata rapporten (artikel 8.3). Kommissionen har fått mandat att anta en delegerad akt i syfte att specificera innehållet i och presentationen av de upplysningar som ska lämnas (artikel 8.4). I avsnitt 7 behandlas vilka lagändringar som förordningens krav på hållbarhetsrapportering medför. 5Standarder och andra offentliga åtgärder Regeringens bedömning: Det behövs inga lagstiftningsåtgärder med anledning av de krav som EU:s gröna taxonomiförordning ställer när det gäller standarder och andra offentliga åtgärder. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens bedöm- Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker bedömningen eller har inget att invända mot den. greppet åtgärder i EU-förordningen bör kunna omfatta mer än bara nationell lagstiftning, t.ex. ett sådant fondavtal som fondförvaltare ska ingå med och krav som uppställs i en offentlig upphand- Föreningen efterlyser en analys av huruvida krav relaterade till håll- barhet som uppställs för deltagande på fondtorget samt de kriterier som använder för klassificering av fonder som hållbar- hetsfonder utgör åtgärder som omfattas. Skälen för regeringens bedömning: Enligt EU:s gröna taxonomi- förordning ska medlemsstaterna och unionen tillämpa kriterierna i taxonomin i samband med alla åtgärder som föreskriver krav på finans- marknadsaktörer eller emittenter med avseende på finansiella produkter eller företagsobligationer som tillhandahålls som miljömässigt hållbara (artikel 4). Med finansmarknadsaktör avses detsamma som i EU:s förordning om hållbarhetsrelaterade upplysningar (artikel 2.2), se avsnitt 4.3 ovan. emittent avses detsamma som i artikel 2 h i och rådets förordning (EU) 2017/1129 om prospekt som ska offentliggöras när värdepapper erbjuds till allmänheten eller tas upp till handel på en reglerad marknad, och om upphävande av direktiv /71/EG, benämnd EU:s prospektförordning, vilket innebär att ordet avser en juridisk person som emitterar eller erbjuder emission av värdepapper (artikel 2.4). I gällande svensk rätt finns det inte några regler på finansmarknads- området som ställer krav på hållbarhet på det sätt som avses i EU:s gröna 2021/22:11 taxonomiförordning. Bestämmelsen i förordningen är inte tillämplig på branschstandarder som på frivillig väg tas fram för t.ex. gröna obligationer. För dessa finns det ingen nationell reglering som anger vad som krävs för att de finansiella produkterna eller obligationerna ska anses vara miljömässigt hållbara. I sammanhanget kan det nämnas att det även i EU- rätten saknas en gemensam standard för gröna obligationer. Kommissionen har dock kommunicerat att en sådan standard ska tas fram inom ramen för den europeiska gröna given. EU:s gröna taxonomiförordning är även tillämplig på reglering i medlemsstaterna som innebär skatteincitament för miljömässigt hållbara finansiella produkter med utgångspunkt i ett nationellt system för märkning (jfr artikel 27.3 och SOU 2020:17 s. 49–53). Någon sådan reglering finns dock inte i svensk rätt. efterlyser en analys av om krav som är relaterade till fondtorget för premiepension omfattas av regleringen i EU:s gröna taxonomiförordning. Ett fondavtal ska enligt nu gällande regler bl.a. innehålla villkor om hållbarhetsarbete vid fondförvaltning (64 kap. 17 a § socialförsäkringsbalken). Enligt regeringens mening innebär detta inte att det föreskrivs krav på finansmarknadsaktörer när det gäller att tillhandahålla miljömässigt hållbara produkter på det sätt som avses i EU-förord- ningen. Kravet kan inte anses innebära en föreskriven standard för vilka produkter som anses miljömässigt hållbara utan tar i stället sikte på hur förvaltningen ska bedrivas. Enligt regeringens bedömning är regleringen i EU-förordningen inte heller så långtgående att den omfattar stöd som ges för enskildas val av fonder på fondtorget när det gäller hållbarhet. Vidare är det regeringens bedömning att miljökrav vid upphandling inte omfattas. Avsikten med den nu aktuella regleringen är att undvika att medlemsstaterna inför olika kvalifikationssystem för att fastställa vilka investeringar som ska anses miljömässigt hållbara när det gäller marknadsföring av miljömässigt hållbara finansiella produkter. I detta syfte harmoniseras kriterierna för att avgöra huruvida en ekonomisk verksamhet ska anses miljömässigt hållbar (skälen 11, 12 och 14 i EU-förordningen). Eftersom det inte finns några bestämmelser i svensk rätt som bedöms strida mot de krav som EU:s gröna taxonomiförordning ställer när det gäller standarder och andra offentliga åtgärder, finns det inte heller behov av lagstiftningsåtgärder i denna del. 6Kompletterande upplysningskrav för vissa aktörer på finansmarknadsområdet 6.1Upplysningar om att ytterligare information ska inkluderas i informationsbroschyrer och årsrapporter Regeringens förslag: Det ska införas upplysningsbestämmelser i lagen om värdepappersfonder och i lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder om att det i artiklarna 5–7 i EU:s gröna taxonomi- förordning finns ytterligare bestämmelser om vad en informations- broschyr och en årsberättelse ska innehålla. Regeringens bedömning: Det bör inte införas sådana upplysnings- bestämmelser i några andra lagar. Promemorians förslag och bedömning överensstämmer med regeringens förslag och bedömning. Remissinstanserna tillstyrker förslaget och bedömningen eller har inget att invända mot dem. Skälen för regeringens förslag och bedömning: EU:s gröna taxo- nomiförordning innehåller upplysningskrav som innebär att information ska lämnas dels innan avtal ingås om finansiella produkter, dels i regel- bundna rapporter (artiklarna 5–7). Kraven kompletterar och är knutna till skyldigheten för finansmarknadsaktörer som tillhandahåller finansiella produkter att lämna upplysningar enligt EU:s förordning om hållbarhets- Utöver de upplysningar som ska lämnas enligt den sistnämnda förordningen, ska viss kompletterande information lämnas enligt EU:s gröna taxonomiförordning. På fondområdet har det införts upplysningsbestämmelser om att det i EU:s förordning om hållbarhetsrelaterade upplysningar finns ytter- ligare bestämmelser om vad en informationsbroschyr och en årsberättelse Detta har gjorts genom hänvisningar till den förordningen i bestämmelser i lagen (2004:46) om värdepappersfonder om informations- broschyrens innehåll (4 kap. 15 §), respektive årsrapportens innehåll (4 kap. 18 a §). Motsvarande tillägg har gjorts i lagen (2013:561) om för- valtare av alternativa investeringsfonder (10 kap. 1 och 5 §§). fanns liknande upplysningsbestämmelser med hänvisningar till en EU-förordning (prop. 2020/21:66 s. 37). Eftersom EU:s gröna taxonomiförordning innehåller vissa krav på information som kompletterar upplysningskraven i EU:s förordning om hållbarhetsrelaterade upplysningar, bör även upplysningsbestämmelser med hänvisningar till EU:s gröna taxonomiförordning införas i lagen om värdepappersfonder och i lagen om förvaltare av alternativa investerings- När det gäller EU:s förordning om hållbarhetsrelaterade upplysningar gjordes bedömningen att det inte fanns skäl att införa motsvarande upplys- ningsbestämmelser i några andra lagar (samma prop. s. 36 f.). inte skäl att göra någon annan bedömning när det gäller EU:s gröna taxo- 6.2 Behörig myndighet, tillsyn och sanktioner Regeringens bedömning: Bestämmelserna i gröna taxonomiförordning när det gäller behörig myndighet och dess befogenheter i fråga om utredning, åtgärder och sanktioner kräver inte några lagstiftningsåtgärder. Promemorians förslag och bedömning överensstämmer delvis med regeringens bedömning. I promemorian föreslås att 2021/22:11 ska utöva tillsyn över att pensionsstiftelser som EU-rättsligt är tjänstepensionsinstitut följer artiklarna 5–7 i EU:s gröna taxonomiförordning. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget och bedömningen eller har inget att invända mot dem. , och Svenska pensionsstiftelsers förening (SPFA) anser att pensionsstiftelser inte tillhandahåller finansiella produkter och att pensionsstiftelser därför inte omfattas av de kompletterande upplysningskraven i EU-förordningen. FAR anser att ett förtydligande krävs avseende vem som är den övervakande myndigheten för den lagstadgade hållbarhetsrapporten i vilken rapportering enligt EU-förordningen ingår. Skälen för regeringens bedömning De krav som EU:s gröna taxonomiförordning ställer på information som ska lämnas innan avtal ingås och i regelbundna rapporter (artiklarna 5–7) kompletterar de krav som gäller enligt EU:s förordning om hållbarhetsrelaterade upplysningar. Som nämns i avsnitt 4.3 innehåller EU:s gröna taxonomiförordning ingen särskild reglering av tillämpningsområdet för dessa kompletterande upplysningskrav, utöver att de gäller för finansmarknadsaktörer som tillhandahåller finansiella produkter. Kraven är knutna till skyldigheten för finansmarknadsaktörer att lämna upplysningar enligt EU:s förordning om hållbarhetsrelaterade upplysningar. Medlemsstaterna ska säkerställa att de behöriga myndigheter som övervakar att EU:s förordning om hållbarhetsrelaterade upplysningar följs även övervakar att EU:s gröna taxonomiförordning följs i denna del (artikel 21 i EU:s gröna taxonomiförordning). Dessa myndigheter ska ha de tillsyns- och utredningsbefogenheter som krävs. Det ska även finnas regler om åtgärder och sanktioner vid överträdelser och dessa ska vara effektiva, proportionerliga och avskräckande (artikel 22 i EU:s gröna taxonomiförordning). I har utsetts till behörig myndighet i all den sektorsspecifika lagstiftning som nämns i EU:s förordning om hållbarhetsrelaterade upplysningar. Det innebär att det är som ska vara behörig myndighet även i fråga om EU:s gröna taxonomiförordning. För att ska ha tillgång till de befogenheter som krävs för att utöva tillsyn över att de nu aktuella kraven i EU:s gröna taxonomiförordning uppfylls är det nödvändigt att de bestämmelser i svensk rätt som genomför de EU-rättsakter som omfattas av tillämpningsområdet för EU:s förordning om hållbarhetsrelaterade upplysningar är utformade så att inspektionen kan ingripa även när ett företag som avses i de rättsakterna gör sig skyldigt till en överträdelse av EU:s gröna taxonomiförordning. Behörig myndighet, tillsyn och sanktioner i sektorslagstiftning på finansmarknadsområdet När det gäller EU:s förordning om hållbarhetsrelaterade upplysningar har regeringen gjort bedömningen att den lagstiftning på försäkringsområdet, fondområdet och värdepappersmarknadsområdet som berörs av förordningen i huvudsak innehåller de bestämmelser som behövs för att Finans- inspektionen ska ha de tillsyns- och utredningsbefogenheter som den förordningen kräver (prop. 2020/21:66 s. 38–43). En ändring har dock gjorts i fråga om den tillsyn över vissa pensionsstiftelser som inspektionen utövar enligt lagen (1967:531) om tryggande av pensionsutfästelse m.m. (tryggandelagen). I promemorian föreslås att tryggandelagens bestämmelser om tillsyn över dessa pensionsstiftelser, som EU-rättsligt är tjänstepensionsinstitut, kompletteras med en hänvisning till EU:s gröna taxonomiförordning. EU:s gröna taxonomiförordning innehåller kompletterande krav på upplysningar som i nu aktuellt avseende gäller för finansmarknadsaktörer som tillhandahåller finansiella produkter (artikel 1.2 b). , och anser att pensionsstiftelser inte tillhandahåller finansiella produkter och att pensionsstiftelser därför inte omfattas av de kompletterande upplysningskraven. Regeringen instämmer i den bedömningen. har inte några egna pensionsutfästelser utan tryggar bara arbetsgivarens pensionsutfästelser (jfr prop. 2018/19:158 s. 176). Det finns därför skäl att göra bedömningen att pensionsstiftelser som är tjänstepensionsinstitut inte tillhandahåller en finansiell produkt på det sätt som avses i EU-förordningen. Mot denna bakgrund behöver det inte införas bestämmelser om tillsyn i denna del. I likhet med den bedömning som gjorts när det gäller EU:s förordning om hållbarhetrelaterade upplysningar kan det konstateras att aktuella lagar på försäkringsområdet uppfyller kraven på tillsyn och utredningsbefogenheter i EU:s gröna taxonomiförordning. I försäkringsrörelselagen (2010:2043) finns bestämmelser som innebär att har tillsyn över att verksamheten drivs enligt de författningar som reglerar företagens verksamhet (17 kap. 2 §). ska ingripa om ett försäkringsföretag har åsidosatt sina skyldigheter enligt sådana författningar (18 kap. 1 §). Ett ingripande kan ske genom utfärdande av föreläggande att vidta rättelse , genom förbud att verkställa beslut eller genom anmärkning, varning, återkallelse av tillstånd och beslut om sanktionsavgift (18 kap. 2 och 16 §§). Denna reglering bedöms uppfylla även de krav som EU:s gröna taxonomiförordning ställer på regler om åtgärder och sanktioner. Motsvarande bestämmelser finns i lagen (2019:742) om tjänstepensionsföretag (14 kap. 3 § och 15 kap. 1, 2 och 16 §§). Även lagen (1998:293) om utländska försäkringsgivares och utländska tjänstepensionsinstituts verksamhet i innehåller bestämmelser som bedöms uppfylla de krav som EU:s gröna taxonomiförordning ställer avseende tillsyn, ingripanden och sanktioner för de fall myndigheterna i hemlandet inte vidtar tillräckliga åtgärder vid överträdelser (3 kap. 2, 6 och 6 a §§). På samma sätt kan det konstateras att aktuella lagar på fondområdet och för värdepappersmarknaden uppfyller kraven på tillsyn och utredningsbefogenheter i EU:s gröna taxonomiförordning. I lagen om värdepappersfonder finns bestämmelser som innebär att har tillsyn över att verksamheten drivs enligt de författningar som reglerar företagens verksamhet (10 kap. 1 §). Vid överträdelser ska ingripa, vilket kan ske genom utfärdande av ett föreläggande att vidta åtgärder för att komma till rätta med situationen, genom förbud att verkställa beslut eller genom anmärkning, varning, återkallelse av tillstånd och beslut om sanktionsavgift (12 kap. 1 och 7 §§). 2021/22:11 bedöms uppfylla EU-förordningens krav på regler om åtgärder och sanktioner. Motsvarande bestämmelser finns i lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder (13 kap. 1 § och 14 kap. 1 och 11 §§) och i lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden (23 kap. 1 § och 25 kap. 1 och 8 §§). När det gäller sanktionsmöjligheter kan det noteras att det i skälen i EU:s gröna taxonomiförordning anges att nationella behöriga myndigheter, utöver andra sanktionsmöjligheter, bör utöva de befogenheter att ingripa mot produkter som fastställs i de EU-förordningar som reglerar värdepappersmarknaden, faktablad för s.k. Priip-produkter och paneuropeiska privata pensionsprodukter (PEPP-produkter), även i fråga om vilseledande försäljning eller vilseledande hållbarhetsrelaterade upplysningar, inklusive de upplysningar som ska krävs enligt EU:s gröna taxonomiförordning (skäl 55). Som komplement till regleringen på EU-nivå om produktingripanden har bemyndiganden att meddela föreskrifter om sådana ingripanden införts i lagen om värdepappersmarknaden (23 kap. 15 § 3) och lagen (2017:317) med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om faktablad för Priip-produkter (24 §). Det behövs, på dessa områden, inte några ytterligare lagstiftningsåtgärder för att det enligt svensk rätt ska vara möjligt att göra produktingripanden enligt det som anges i skälen i EU:s gröna taxonomiförordning. och rådets förordning (EU) 2019/1238 av den 20juni 2019 om en paneuropeisk privat pensionsprodukt (PEPP-produkt) har ännu inte börjat tillämpas (jfr tidsfristen i artikel 74). Frågan om det finns skäl att vidta lagstiftningsåtgärder med anledning av den förordningen behandlas inte i detta lagstiftningsärende. har sammanfattningsvis möjlighet att övervaka att de finansmarknadsaktörer som berörs uppfyller de kompletterande upplysningskraven i EU:s gröna taxonomiförordning. Det krävs därför inte några lagstiftningsåtgärder i denna del. Det kan inte uteslutas att de kompletterande upplysningar som ska lämnas enligt EU:s gröna taxonomiförordning kan förekomma i sammanhang som kan utgöra marknadsföring i den mening som avses i marknadsföringslagen (2008:486). Att det är som har tillsynsansvar över att EU-förordningen följs och kan ingripa vid överträdelser av denna hindrar i sig inte från att ingripa om det finns förutsättningar för det enligt marknadsföringslagen (jfr prop. 2020/21:66 s. 43 f.). De krav som EU:s gröna taxonomiförordning ställer på medlemsstaterna i fråga om tillsyn avser de produktrelaterade kraven i artiklarna 5–7 och alltså inte tillsyn över den hållbarhetsrapportering vars innehåll vissa stora företag ska komplettera enligt artikel 8 (se avsnitt 7). FAR anser att ett förtydligande krävs avseende vem som är den övervakande myndigheten för hållbarhetsrapporten. Enligt gällande rätt ska viss övervakning ske av bl.a. års- och koncernredovisningen, vilket anges i bestämmelser i lagen om värdepappersmarknaden (16 kap. 12–15 §§). En hållbarhetsrapport som inte ingår i års- och koncernredovisningen om- fattas emellertid inte av sådan övervakning. Det faller utanför ramen för Prop. 2021/22:11 detta lagstiftningsärende att föreslå ändringar i denna del. har dock föreslagit ändringar som bl.a. har till syfte att förtydliga regleringen på EU-nivå om tillsynen över hållbarhetsrapporteringen (COM (2021) 189 final av ). 6.3Upplysning i fråga om portföljförvaltning Regeringens förslag: Upplysningsbestämmelsen i lagen om värdepappersmarknaden om att det även finns bestämmelser i förordning om hållbarhetsrelaterade upplysningar ska kompletteras med en upplysning om att det också finns bestämmelser i artiklarna 5–7 i EU:s gröna taxonomiförordning. Promemorians förslag överensstämmer delvis med regeringens förslag. Promemorians förslag avviker från regeringens förslag genom att det i promemorian föreslås att upplysningsbestämmelsen i lagen om försäkringsdistribution om att det även finns bestämmelser i förordning om hållbarhetsrelaterade upplysningar ska kompletteras med en upplysning om att tillämpliga bestämmelser även finns i artiklarna 5–7 i EU:s gröna taxonomiförordning. I promemorian föreslås vidare att det i bestämmelserna i lagen om försäkringsdistribution och lagen om värdepappersmarknaden om att EU:s förordning om hållbarhetsrelaterade upplysningar även gäller för dem som har färre än tre anställda ska införas förtydligande tillägg om att artiklarna 5–7 i EU:s gröna taxonomiförordning ska gälla. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. Skälen för regeringens förslag: Som nämns i avsnitt 4.3 innehåller EU:s gröna taxonomiförordning ingen särskild reglering av tillämpningsområdet för de upplysningskrav som gäller enligt förordningen (artiklarna 5–7), utöver att kraven är knutna till skyldigheten för finansmarknadsaktörer som tillhandahåller finansiella produkter att lämna upplysningar enligt EU:s förordning om hållbarhetsrelaterade upplysningar (jfr artiklarna 1.2 b och 2.2 i EU:s gröna taxonomiförordning).