prop · H9038 · 2021-09-21 00:00:00 — Ändringen innebär att kommissionen ges befogenhet att fastställa att vissa referensvärden från tredjeland ska undantas från tillämpningsområdet för EU:s förordning om referensvärden och som därmed fortsatt ska kunna användas av marknadsaktörer inom EU. Det gäller specifikt för referens- värden i utländsk valuta och regler om vilken växelkurs som ska användas. Den andra delen rör fastställande av ersättning för viktiga referens- värden som upphör. Historiskt sett har referensräntor baserade på data- underlag som tillhandahålls av panelbanker (s.k. Inter bank offered rates, ”Ibors”) använts till största del. Dessa har i hög grad varit framåtblickande, dvs. beräkningen av räntan har utgått från till vilken ränta bankerna har varit villiga att låna ut till varandra. En internationell reform pågår dock för att övergå från dessa framåtblickande Ibors till alternativa riskfria räntor som är bakåtblickande och baseras på faktiska transaktioner som skett. Målet med reformen är att skapa mer tillförlitliga referensräntor, mot bakgrund av bl.a. den manipulation av som skedde 2012. Denna övergång till alternativa räntor fortgår snabbt och på en mer fundamental nivå än vad som tidigare förutsetts. Reformen för alternativa räntor innebär att vissa Ibors kan komma att upphöra. Den mest betydande av Ibors, , kommer att upphöra att publiceras i flera olika valutor och på flera löptider . När en kritisk referensränta upphör att tillhanda- hållas kan det uppstå problem om det vid upphörandet ännu inte finns en 2021/22:8 referensränta som kan ersätta den. Det kan även uppstå problem om marknadsaktörer i redan ingångna kontrakt som använder sig av den inte har infört klausuler som anger en alternativ referensränta. Det kan leda till att kontrakt är utestående och hänvisar till en referensränta som upphört. Syftet med ändringen är att minska den rättsliga osäkerheten och riskerna för den finansiella stabiliteten. Ändringen innebär att kommis- sionen ges befogenhet att bestämma vilket alternativt referensvärde som ska ersätta ett referensvärde som upphört i utestående avtal och finansiella instrument. Kommissionen får göra detta om upphörandet av referens- värdet avsevärt skulle störa de finansiella marknadernas funktion i unionen och en av tre förutsättningar har inträffat. Det ersättningsreferensvärde som kommissionen bestämmer ska ersätta alla hänvisningar till det referensvärde som upphört i avtal och finansiella instrument. Detta gäller dock bara om dessa avtal och finansiella instrument hänvisar till det referensvärde som har upphört den dag då den genomförandeakt som kommissionen beslutar om träder i kraft och dessa avtal eller finansiella instrument inte innehåller lämpliga bestämmelser om ersättningsreferens- värden. Medlemsstaterna har genom ändringarna i EU:s förordning om referens- värden fått motsvarande befogenhet att fastställa ett ersättningsreferens- värde för nationellt kritiska referensvärden som upphör. Regeringens förslag: ska fullgöra de uppgifter som ska skötas av relevant myndighet enligt EU:s förordning om Promemorians förslag överensstämmer i sak med regeringens förslag. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot riksbank anser att bör utföra den bedöm- ning som den relevanta myndigheten ska utföra enligt artikel 23b.5 a i EU:s förordning om referensvärden efter samråd med då bedömningen kan ha relevans för såväl svensk penningpolitik som finansiell stabilitet även om det berör referensvärden i utländsk valuta. Skälen för regeringens förslag: Enligt EU:s förordning om referens- värden ska medlemsstaterna utse en relevant myndighet som ska utföra den bedömning som avses i artikel 23b.5 a i förordningen (artikel 23b.7, i lydelsen enligt artikel 1.5 i förordningen om ändring av EU:s förordning om referensvärden). Det som avses är den bedömning som den relevanta myndigheten ska göra för att fastställa om en avtalsenlig reservränta inte längre återspeglar, eller skiljer sig avsevärt från den underliggande mark- nad eller den ekonomiska verklighet som det referensvärde som upphör är avsett att mäta, och dess tillämpning skulle kunna ha en negativ inverkan på den finansiella stabiliteten. För att kunna avgöra om så är fallet ska den relevanta myndigheten, på begäran av minst en berörd part och efter sam- råd med de relevanta berörda parterna, göra en övergripande bedömning av en särskild typ av avtalsenligt arrangemang. Syftet är att avgöra om en av kommissionen fastställd ersättning för ett referensvärde ska användas i stället för en avtalsenlig referensränta. I ansvarar för tillsynen över företagen på Prop. 2021/22:8 finansmarknaden. Inspektionen ska enligt förordningen (2009:93) med instruktion för arbeta bl.a. för ett stabilt och väl fungerande finansiellt system och följa och analysera utvecklingen inom sitt ansvarsområde. Som exempel på finansiella företag och verksamheter som står under inspektionens tillsyn kan nämnas de enheter under tillsyn som omfattas av vissa skyldigheter i EU:s förordning om referensvärden, innefattande bl.a. banker, försäkringsföretag, värdepappersbolag och fondbolag (artikel 3.1.17). har kunnig personal med god insyn i finansmarknaden. har även tidigare utsetts till behörig myndighet enligt flera EU-rättsakter på finansmarknads- området. har också ett internationellt kontaktnät med andra tillsynsmyndigheter. är dessutom behörig myndighet enligt EU:s förordning om referensvärden (se 1 kap. 1 § lagen med komplet- terande bestämmelser till EU:s förordning om referensvärden, prop. 2017:18:4 och prop. 2018/19:4). Mot denna bakgrund måste anses vara den myndig- het som är mest lämpad att fullgöra de uppgifter som ska skötas av relevant myndighet enligt EU:s förordning om referensvärden och därmed utföra den bedömning om lämplighet som avses. Genom att får i uppgift att fullgöra de uppgifter som ska skötas av relevant myndighet får inspektionen de befogenheter som den relevanta myndigheten har direkt med stöd av EU-förordningen. Detta följer av att förordningen är direkt tillämplig i alla medlemsstater. riksbank anser att bör utföra den bedöm- ningen som den relevanta myndigheten ska utföra enligt artikel 23b.5 a i EU:s förordning om referensvärden efter samråd med . Enligt regeringens uppfattning ingår det i den relevanta myndighetens uppgifter att avgöra vilka berörda parter som är relevanta och bör omfattas av det samråd som myndigheten ska genomföra. Ingripanden mot någon som har använt ett referensvärde i strid med EU:s förordning om Regeringens förslag: ska ingripa mot en enhet under tillsyn som har använt ett referensvärde i strid med artikel 29.1a i EU:s förordning om referensvärden. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot Skälen för regeringens förslag: Enligt EU:s förordning om referens- värden ska medlemsstaterna se till att de behöriga myndigheterna har befogenhet att vidta lämpliga administrativa sanktioner och andra admin- istrativa åtgärder avseende vissa uppräknade överträdelser (artikel 42.1 första stycket a). Det har därför införts en bestämmelse om ingripande i lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om referens- 2021/22:8 värden (4 kap. 1 §). I den bestämmelsen regleras vem som kan bli föremål för ett ingripande och för vilken överträdelse. Ändringarna i EU:s förordning om referensvärden innebär bl.a. att det har införts möjligheter både för kommissionen och genom medlems- staternas nationella rätt att fastställa en eller flera ersättningar för vissa referensvärden som upphör (artikel 1.5 i förordningen om ändring av EU:s förordning om referensvärden, artiklarna 23b och 23c i EU:s förord- ning om referensvärden). Det har även införts en ny bestämmelse om vilka referensvärden enheter under tillsyn får använda (artikel 1.7 i förordningen om ändring av EU:s förordning om referensvärden, artikel 29.1a i EU:s förordning om referensvärden). I EU:s förordning om referensvärden anges de referensvärden som enheter under tillsyn får använda (artikel 29) och genom de ändringar som har gjorts omfattas även ersättningen för ett referensvärde som fastställts av kommissionen eller genom nationell rätt i en medlemsstat (artikel 29.1a). Enligt EU:s förordning om referensvärden ska medlemsstaterna se till att de behöriga myndigheterna har befogenhet att vidta lämpliga admin- istrativa sanktioner och andra administrativa åtgärder avseende bl.a. artikel 29 i förordningen (artikel 42.1 första stycket a). Enligt gällande rätt har möjlighet att ingripa mot en enhet under tillsyn som har använt ett referensvärde i strid med artikel 29.1 i förordningen (4 kap. 1 § 3 b lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förord- ning om referensvärden). Mot bakgrund av det anförda bör Finansinspek- tionen få möjlighet att ingripa även mot en enhet under tillsyn som har använt ett referensvärde i strid med artikel 29.1a i EU:s förordning om referensvärden. 10.5Möjlighet att utse ersättningsreferensvärde för nationellt kritiska referensvärden i Regeringens bedömning: Frågan om fastställande av en eller flera ersättningar för ett referensvärde som Europeiska kommissionen fast- ställt som kritiskt i bör inte medföra någon åtgärd inom ramen för detta lagstiftningsärende. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens bedöm- ning. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker bedömningen eller har inget att invända mot den. påpekar att frågan om att utse ett ersättningsreferensvärde kan aktualiseras inom en inte alltför avlägsen framtid. För att ett ersättningsreferensvärde vid behov ska kunna utses av inspektionen är det därför angeläget att de rättsliga förut- sättningarna för att göra detta klargörs. Inspektionen anser att frågan bör analyseras vidare i det fortsatta lagstiftningsarbetet. riksbank anser att det skyndsamt bör utredas hur ska fastställa ersättning för nationellt kritiska referensvärden enligt nationell rätt och att fastställandet bör ske efter samråd med . Skälen för regeringens bedömning: Genom ändringar i EU:s förord- ning om referensvärden har Europeiska kommissionen fått befogenhet att i vissa fall besluta att ett alternativt referensvärde ska ersätta ett referens- Prop. 2021/22:8 värde som upphört (artikel 1.5 i förordningen om ändring av EU:s förord- ning om referensvärden, artikel 23b i EU:s förordning om referensvärden). På motsvarande sätt har medlemsstaterna fått befogenhet att fastställa ett ersättningsreferensvärde för nationellt kritiska referensvärden om någon av fyra uppräknade utlösande händelser, s.k. triggers, har inträffat. Som nämns i avsnitt 10.1.5 är Stibor ett nationellt kritiskt referensvärde enligt EU:s förordning om referensvärden. Enligt de nya bestämmelser som har införts i EU-förordningen får därför en eller flera ersättningar för Stibor fastställas enligt svensk nationell rätt om någon sådan utlösande händelse som anges i förordningen inträffar. Regeringen instämmer i Finansinspek- tionens och riksbanks uppfattning att det är viktigt med en god beredskap för ett sådant fastställande och att förutsättningarna för detta bör analyseras vidare. Det finns dock inte utrymme att göra den analysen inom ramen för detta lagstiftningsärende. Regeringens förslag: Ändringarna i lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s prospektförordning som innebär anpassningar till de tillfälliga lättnaderna i EU:s prospektförordning, ändringarna i lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om värdepapperisering och ändringarna i lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om referensvärden ska träda i kraft . Undantaget från tillståndsplikt enligt lagen om värdepappers- marknaden för företag som hör hemma i ett land utanför EES för handel med egen räkning med direkt elektroniskt tillträde till en handelsplats i ska träda i kraft . Ändringarna i lagen om värdepappersmarknaden med anledning av ändringarna i EU:s direktiv om marknader för finansiella instrument ska i huvudsak träda i kraft . De ändringar som innebär att de upphävda kraven på att värdepappersinstitut som är systematiska internhandlare, marknadsgaranter eller andra tillhandahållare av likviditet och börser ska offentliggöra information om kvaliteten på utförandet av transaktioner ska återinföras ska träda i kraft . Ändringarna i lagen med kompletterande bestämmelser i pro- spektförordning som innebär att anpassningen till de tillfälliga lättnaderna i EU:s prospektförordning tas bort ska träda i kraft . Äldre bestämmelser i lagen om värdepappersmarknaden, lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s prospektförordning, lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om värdepapperi- sering och lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förord- ning om referensvärden ska gälla för överträdelser som har ägt rum före Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. taget som innebär att företag som hör hemma i ett land utanför EES ska få driva handel för egen räkning genom direkt elektroniskt tillträde till en handelsplats i utan att tillstånd bör införas tidigare eftersom nu- varande övergångsbestämmelser i förordningen (2007:572) om värde- pappersmarknaden innebär begränsningar jämfört med förslaget såtillvida att undantag från tillståndskrav gäller i förhållande till professionella Skälen för regeringens förslag: Ändringsdirektivet trädde i kraft den anta och offentliggöra de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att genomföra ändringarna i MiFID II. ska tillämpas fr.o.m. (artikel 4.1 i ändringsdirek- De lagändringar som föreslås i denna proposition med anledning av ändringarna i MiFID II bör därför i huvudsak träda i kraft Enligt ändringsdirektivet ska emellertid det krav på att varje handelsplats, systematisk internhandlare och annan utförandeplats för handel med finansiella instrument minst en gång kostnadsfritt offentliggöra data om kvaliteten på utförandet av transaktioner inte tillämpas förrän (artikel 1.6 i ändringsdirektivet, artikel 27.3 i MiFID II). I avsnitt 6.5.6 föreslås att de berörda bestämmel- serna i lagen om värdepappersmarknaden ska återinföras och börja tilläm- De ändringarna i lagen om värdepappers- marknaden bör därför träda i kraft det datumet. Förordningen om ändring av EU:s prospektförordning trädde i kraft den och är till alla delar direkt tillämplig i alla medlemsstater (artikel 3). De nya bestämmelser i förordningen som innebär lättnader när det gäller tidsfrister i samband med tilläggsprospekt (artikel 1.8 i förord- ningen om ändring av EU:s prospektförordning, artikel 23.2a och 23.3a i EU:s prospektförordning) ska därmed tillämpas från det datumet. lagändringar som föreslås i avsnitt 7.3 som innebär att ska ingripa mot den som åsidosätter sina skyldigheter enligt de bestäm- melserna bör därför träda i kraft , vilket bedöms vara Förordningen om ändring av EU:s förordning om värdepapperisering trädde i kraft och är till alla delar bindande och direkt tillämplig i medlemsstaterna (artikel 2). Enligt förordningen ska ett ingripande kunna ske i situationer där en värdepapperisering betecknas som en STS-värdepapperisering och en originator, ett medverkande institut eller ett specialföretag för denna värdepapperisering inte uppfyller kraven i någon av artiklarna 26a–26e (artikel 1.11 i förordningen om ändring av EU:s förordning om värdepapperisering, artikel 32.1 e i EU:s förordning om värdepapperisering). De nya bestämmelserna i förordningarna började tillämpas . föreslås i avsnitt 8.3 som innebär att ska ingripa mot den som åsidosätter sina skyldigheter enligt de bestämmelserna bör träda i kraft , vilket bedöms vara . Den ändring som föreslås i lagen om värdepappersmarknaden i fråga om undantag från tillståndsplikt för företag som hör hemma i ett land utanför EES för handel med egen räkning med direkt elektroniskt tillträde till en Prop. 2021/22:8 handelsplats i (4 kap. 4 a §) bör träda i kraft i samband med att det nu gällande tillfälliga undantaget upphör att gälla, vilket är . I motsats till anser regeringen inte att det finns skäl att införa ändringen förrän det nuvarande tillfälliga undantaget upphör. Förordningen om ändring av EU:s förordning om referensvärden trädde i kraft och är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. ska ingripa mot en enhet under tillsyn som har använt ett referensvärde i strid med i artikel 29.1a i EU:s förordning om referensvärden. De nya bestämmel- serna i EU-förordningen började tillämpas . Den lagändring som föreslås i avsnitt 10.4 som innebär att ska ingripa mot den som har gjort sig skyldig till en överträdelse av de nya bestämmelserna bör träda i kraft . Som nämns i avsnitt 10.3 ska medlemsstaterna utse en relevant myndighet. Varje medlemsstat ska underrätta Europeiska kommissionen och om vilken relevant myndighet som har utsetts . Även av det skälet bör lagändringarna träda i kraft , vilket bedöms vara . I lagen om värdepappersmarknaden, lagen med kompletterande bestäm- melser till EU:s förordning om värdepapperisering och lagen med komp- letterande bestämmelser till EU:s förordning om referensvärden bör det tas in övergångsbestämmelser om att äldre bestämmelser i de lagarna ska gälla för överträdelser som har ägt rum före ikraftträdandet. Regeringens bedömning: Förslagen har positiva effekter för de Förslagen har begränsade effekter för konsumenter. De eventuella merkostnader som förslagen medför för Finansinspek- tionen kan hanteras inom befintliga budgetramar. Förslagen medför inga ökade kostnader för övriga myndigheter eller Förslagen medför inga offentligfinansiella eller samhällsekonomiska Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens bedöm- Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker bedömningen eller har inget att invända mot den. sen för vilka konsekvenser den föreslagna ändringen av produktstyrnings- kraven har för konsumenter bör nyanseras. Det faktum att produktstyr- ningskraven inte kommer att gälla för obligationer i vilka en make-whole- klausul tas in innebär enligt inspektionen en minskning av konsument- skyddet i sådana obligationer. noterar att i prome- behandlas inte de föreslagna lagstiftningsåtgärdernas konsekven- ser för de fondbolag som bedriver portföljförvaltning eller investerings- rådgivning och som, genom hänvisningar i lagen om värdepappersfonder respektive lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder, kommer att omfattas av de nya reglerna. Kommuninvest i bedömer det som vanligt förekommande att kommuner och regioner i använder Stibor som referensränta för sin finansiering och framhåller att Finans- inspektionens arbete som relevant myndighet enligt EU:s förordning om referensvärden därmed får betydelse för kommunsektorns möjligheter att undanröja rättsosäkerhet och att säkerställa det ekonomiska resultat som framgår av de avtal eller av de finansiella instrument som sektorn ingår. anser att förslaget om att information till kunder som huvudregel ska lämnas i elektroniskt format utgör en risk för att vissa konsumenter inte kommer att få fullständig information, eftersom långt ifrån alla konsumenter har tillgång till digitala lösningar. Även förslaget att information om kostnader och avgifter i vissa fall ska få lämnas i efter- hand riskerar enligt verket att försvaga konsumentskyddet. framhåller att det finns risk att ändringarna i fråga om investeringsanalys inte leder till så stora positiva förändringar eftersom den administrativa bördan för värdepappersbolag att hantera lättnaderna för investeringsanalys kan bli större än nyttan med förslaget. påpekar också att tiden för att utveckla och implementera ny funktionalitet för att kunna tillämpa kraven enligt de tekniska standarder rörande råvaru- derivat som ska antas av kommissionen är väl kort, vilket kommer att innebära utmaningar för de aktörer som ska följa regleringen. påpekar att konsekvensbeskrivningen inte anger hur många företag som berörs av förslagen eller storleken på dessa. efterlyser också kvantifieringar av förslagens förväntade påverkan på företagens admin- istrativa och övriga kostnader och en beskrivning av förslagens eventuella påverkan på företagen i andra avseenden. Slutligen anser inte att det framgår huruvida särskilda hänsyn behöver tas till små företag vid reglernas utformning. riksbank anser att det är av stor vikt att har tillräckliga befogenheter och adekvata resurser att tillse hur både referensvärden och ersättningar används av svenska aktörer givet dessa värdens centrala roll i det finansiella systemet. Skälen för regeringens bedömning Förslagens syfte och alternativa lösningar I denna proposition finns förslag till ändringar i lagen om värdepappers- marknaden som är nödvändiga för att i svensk rätt genomföra de ändringar i MiFID II som har gjorts genom ändringsdirektivet och för att anpassa svensk rätt till de ändringar som har gjorts i EU:s förordning om värde- papperisering, EU:s prospektförordning och EU:s förordning om referens- värden. Genom förslagen tillgodoses de nya kraven avseende genom- förande och kompletterande reglering i nationell rätt. Eftersom det följer av direktivet och förordningarna hur nationell reglering behöver ändras, är valmöjligheten för medlemsstaterna begränsad. Det bedöms inte finnas några alternativa lösningar när det gäller de åtgärder som är nödvändiga för att genomföra ändringarna i direktivet och anpassa den svenska lagstiftningen till ändringarna i förordningarna. Om inte vidtar nödvändiga lagstiftningsåtgärder är det sannolikt att Europeiska kommissionen inleder ett förfarande om fördragsbrott. Att avstå från att vidta lagstiftningsåtgärder utgör alltså inte något alternativ. Förslaget om att ska kunna ingripa mot den som har åsidosatt sina skyldigheter enligt de temporära bestämmelserna i pro- spektförordning krävs däremot inte enligt förordningen. För att Finans- inspektionen ska ha samma möjligheter att ingripa mot överträdelser även då dessa bestämmelser tillämpas är det dock lämpligt att inspektionen får ingripa även när någon inte fullgör sina skyldigheter enligt de bestämmelserna. Förslaget om att införa ett undantag från tillståndsplikt för företag från tredjeland som handlar för egen räkning med direkt elektroniskt tillträde till en handelsplats i följer inte heller av någon EU-rättsakt. Det förslaget gäller nationella bestämmelser och syftar till att undvika problem som annars skulle kunna uppstå på den svenska värdepappersmarknaden när det tillfälliga undantag som finns upphör att gälla. I fråga om brittiska företag innebär förslaget att de regler som gäller ska tillämpas även fortsättningsvis. Eftersom det nu föreslås att det undantaget ska ersättas av ett undantag som inte är tidsbegränsat, bedöms det lämpligt att samma undantagsmöjligheter ska finnas för företag från alla länder utanför EES. Även i fråga om undantaget som gäller handel med direkt elektroniskt tillträde till en handelsplats i görs bedömningen att det saknas alternativa lösningar för att uppnå samma resultat. Om förslaget inte genomförs kommer brittiska företag att omfattas av restriktioner som inte gäller i fråga om handel med finansiella instrument i , när det tidsbegränsade undantaget upphör. När det gäller konsekvenser för företagen innebär förslagen till ändringar i lagen om värdepappersmarknaden, som föranleds av de ändringar i MiFID II som har gjorts genom ändringsdirektivet, framför allt att regel- bördan för blir mindre i vissa avseenden. Med anledning av synpunkter från konstaterar regeringen att den minskade regelbörda som kan förutses för värde- pappersinstitut i förekommande fall även bör kunna komma fondbolag och AIF-förvaltare till del i deras verksamhet med portföljförvaltning och investeringsrådgivning.