prop · H90361 · 2021-11-23 00:00:00 — Den aktuella paragrafen begränsas därvid till varor som flyttas genom distansförsäljning. Bestämmelsen om att ansökan ska ske skriftligen hos återfinns i 9 §. I första stycket ersätts i jämförelse med LTS uttrycket ”medger ” av ”ska besluta om”. Någon ändring i sak är inte avsedd. I andra stycket anges förutsättningarna för återbetalning. I jämförelse med LTS ändras ”mottagarlandet” till ”destinationsmedlemsstaten”. Med detta avses enligt artikel 3.14 i nya punktskattedirektivet den medlemsstat till vilken punktskattepliktiga varor ska levereras eller i vilken punktskattepliktiga varor ska användas. Någon ändring i sak är inte avsedd. Att varan har beskattats i destinationsmedlemsstaten får även anses omfatta situationer där varan omfattas av nollskattesats i destinationsmedlemsstaten. Att skattesatsen i det andra landet är noll utgör således inte hinder för återbetalning av den svenska skatten. För att undvika att bestämmelserna i 4 och 5 §§ överlappar görs en begränsning av paragrafens tillämpningsområde. Begränsningen innebär att återbetalning inte medges enligt denna paragraf om 5 § är tillämplig, dvs. om varorna har beskattats i destinationsmedlemsstaten genom oegentlighetsbeskattning enligt artikel 46 i nya punktskattedirektivet. I tredje stycket tas orden ”en period om” bort. Någon ändring i sak är inte avsedd. Varor som har varit föremål för oegentlighetsbeskattning i ett annat EU- land Paragrafen motsvarar delvis 29 § första och andra styckena LTS och genomför artikel 46.3 andra stycket i nya punktskattedirektivet. I jämförelse med LTS ges bestämmelsen i nuvarande 29 § LTS en annan redaktionell utformning och delas upp i flera paragrafer som avser olika situationer. Den aktuella paragrafen är därvid avsedd att hantera situationer där beskattning i det andra EU-landet sker enligt bestämmelserna om oegentlighetsbeskattning. Bestämmelsen om att ansökan ska ske skriftligen hos återfinns i 9 §. Av första stycket följer att återbetalning medges för sådana varor vilka har beskattats i ett annat EU-land genom oegentlighetsbeskattning i enlighet med artikel 46 i nya punktskattedirektivet. Detta kan bli aktuellt om varor som flyttats under förfarandet för beskattade varor inte når angiven mottagare. Det kan också bli aktuellt om varor som ska flyttas under förfarandet för beskattade varor flyttats utan att uppfylla de krav som gäller för förfarandet. I samband med distansförsäljning kan det bli aktuellt om varorna inte når mottagaren. Beroende på destinations- medlemsstatens lagstiftning kan även beskattning enligt artikel 46 bli aktuell om avsändaren vid distansförsäljning saknar registrering i den medlemsstaten enligt artikel 44.4.a. I jämförelse med LTS ersätts uttrycket ”medger ” av ”ska besluta om” vilket inte är avsett att medföra någon ändring i sak. Kraven i andra stycket motsvarar vad som gäller enligt 4 § andra stycket, med den skillnaden att beskattning inte behöver ha skett i destinationslandet utan kan ha skett i ett annat EU-land. I tredje stycket införs en ny bestämmelse om att ansökan om återbetalning ska ges in till efter det att beslutet om skatt har fått laga kraft i det andra EU-landet. Återbetalning för tuggtobak och övrig tobak som flyttats till ett annat EU-land Paragrafen motsvarar 40 a § första och andra styckena LTS. I första stycket ändras i jämförelse med LTS uttrycket ”medger ” av ”ska besluta om”. Någon ändring i sak är inte avsedd. I tredje stycket görs vissa språkliga ändringar. Bestämmelser om att ansökan ska göras skriftligen hos beskattningsmyndigheten återfinns i 9 §. Någon ändring i sak är i övrigt inte avsedd. Återbetalning vid export 7 § Paragrafen motsvarar 30 § och 40 § andra stycket LTS och innehåller bestämmelser om återbetalning vid export. I jämförelse med LTS har paragrafen omarbetats språkligt och redaktionellt. I första stycket ersätts uttrycket ”medger ” av ”ska besluta om” vilket inte är avsett att medföra någon ändring i 2021/22:61 sak. Vidare stryks ”till tredjeland”. Av definitionen av export i 1 kap. 9 § följer att med export avses att varan har förts ut från EU. Det som är avgörande för rätten till återbetalning är således att varan har förts ut från EU. Vidare används ”tobaksvaror” i stället för ”varor” eftersom såväl EU- harmoniserade tobaksvaror som snus, tuggtobak och övrig tobak avses. Bestämmelsen utformas enligt Lagrådets förslag. I andra stycket görs vissa språkliga ändringar. Någon ändring i sak är inte avsedd. Bestämmelser om att ansökan ska göras skriftligen hos återfinns i 9 §. Återbetalning för varor som omhändertagits av 8 § Paragrafen motsvarar 31 § LTS och delvis 40 § LTS och innehåller en bestämmelse om återbetalning i vissa fall där varor har omhändertagits av . I jämförelse med LTS ersätts uttrycket ”medger ” av ”ska besluta om”. Vidare görs vissa språkliga och redaktionella ändringar. Någon ändring i sak är inte avsedd. Formkrav på en ansökan om återbetalning 9 § Paragrafen motsvarar 31 a § och 40 a § tredje och fjärde styckena LTS och innehåller vissa formella bestämmelser. I jämförelse med LTS kompletteras bestämmelsen med ett krav på att ansökan ska göras skriftligen till . Ett motsvarande krav finns i nuvarande 29, 30 och 40 a §§ LTS. Återbetalning för vissa skattebefriade subjekt 10 § Paragrafen motsvarar 31 d §, i lydelsen enligt lagförslag 2.9, och 40 § andra stycket LTS. I paragrafen finns bestämmelser om återbetalning för vissa skattebefriade subjekt. I första stycket ersätts uttrycket ”medger ” av ”ska besluta om”. Någon ändring i sak är inte avsedd. Generella förfaranderegler, omprövning och överklagande Paragrafen har inte någon motsvarighet i LTS. I paragrafen anges kapitlets innehåll. Paragrafen utformas efter synpunkter från Lagrådet. Allmänna bestämmelser i fråga om förfarandet vid beskattning 2 § Paragrafen motsvarar 34 § första stycket LTS och anger att bestämmelserna i gäller i fråga om förfarandet vid beskattning. innebär t.ex. att bestämmelserna i om omprövning och överklagande Prop. 2021/22:61 gäller i fråga om beslut i ärenden som handläggs inom ramen för förfarandet vid beskattning. I fråga om beskattning vid import och otillåten införsel samt beskattning vid oegentligheter gäller dock bestämmelserna i 3 § respektive 4–9 §§. Förfarandet vid beskattning vid import och otillåten införsel 3 § Paragrafen motsvarar 19 §, 34 § andra stycket och 40 § första stycket LTS och innehåller bestämmelser om förfarandet vid beskattning i samband med import. I jämförelse med LTS är bestämmelsen även tillämplig vid i fråga om beskattning vid otillåten införsel. I sådana ärenden som omfattas av bestämmelsen gäller tullagens regler, t.ex. vad gäller omprövning och överklagande. Förfarandet vid beskattning vid oegentligheter 4 § Paragrafen motsvarar delvis 34 a § första stycket LTS. Paragrafen innehåller grundläggande bestämmelser om förfarandet vid beslut om oegentlighetsbeskattning. Enligt första stycket beslutar om skatt enligt bestämmelserna om oegentlighetsbeskattning. I jämförelse med LTS omfattar bestämmelsen även beslut om skatt enligt den nya bestämmelsen i 9 kap. 28 § om oegentlighetsbeskattning för flyttningar som inte omfattas av ett elektroniskt förenklat administrativt dokument. Bestämmelsen omfattar även de nya beslut om ansvar vid oegentligheter som kan fattas enligt 9 kap. 30 §. I de fall beslutar om oegentlighets- beskattning tillämpas i stället bestämmelserna i nya 2 kap. 13 a § och 3 kap. 5 § andra stycket LPK och de förfarandebestämmelser som finns i den lagen. Skatten ska betalas inom den tid som bestämmer. Vid bestämmandet av tiden kan normalt utgå från de tider som anges i 62 kap. 8 och 9 §§ SFL. Det innebär att skatten ska betalas senast den förfallodag enligt 62 kap. 9 § som infaller närmast efter det att har gått från den dag beslut fattades. Om det i ett enskilt fall finns skäl för detta kan dock bestämma . Detta skulle exempelvis kunna vara aktuellt om det endast är möjligt att åberopa den säkerhet som ställts för flyttningen för beslutet. I andra stycket införs en särskild bestämmelse om skönsbeskattning vid beslut om oegentlighetsbeskattning, jfr nuvarande hänvisning i 34 a § LTS till 57 kap. 1 § SFL. Övervägandena finns i avsnitt 12.2. Paragrafen motsvarar delvis 34 a § tredje stycket LTS och innehåller vissa bestämmelser om ansvar för bl.a. företrädare för juridiska personer. Av paragrafen följer att har möjlighet att tillämpa bestämmelserna om ansvar för delägare i svenska handelsbolag och ansvar för företrädare för juridiska personer i 59 kap. SFL i ärenden som rör 2021/22:61 oegentlighetsbeskattning. En hänvisning till dessa bestämmelser fanns tidigare i 34 a § tredje stycket LTS. Bestämmelserna om ansvar kan tillämpas såväl avseende den som omfattas av ett beslut om skatt enligt 9 kap. 25–28 §§ som den som omfattas av ett beslut om ansvar enligt 9 kap. 30 §. Vid handläggningen av ärenden om ansvar gäller de i 8 § angivna bestämmelserna i skatteförfarandelagen. Paragrafen utformas enligt Lagrådets förslag. Ett exempel kan illustrera hur detta kan tillämpas i praktiken. En transport av varor under uppskovsförfarandet når aldrig sin destination på grund av att det sker en oegentlighet i . Handelsbolaget X HB har ställt säkerhet för flyttningen. Transportföretaget Y AB har varit medverkat till avvikelsen och borde rimligen ha varit medvetet om att den var otillåten. fattar med stöd av 4 § ett beslut om skatt enligt 25 § mot X HB. fattar vidare ett beslut om ansvar enligt 30 § mot Y AB. Dessa beslut handläggs enligt de förfarande- bestämmelser som följer av 8 §. har därefter möjlighet enligt den nu aktuella bestämmelsen att besluta om ansvar för delägare i handels- bolaget X HB enligt 59 kap. 11 § SFL. har även möjlighet att enligt 59 kap. 16 § SFL ansöka om företrädaransvar för en företrädare för Y AB om förutsättningarna i 59 kap. 13 § SFL är uppfyllda. Paragrafen motsvarar delvis 34 a § andra stycket LTS och innehåller bestämmelser om förelägganden. I första stycket införs en möjlighet för att genom förelägganden inhämta uppgifter som är av betydelse för beslut om skatt från den som är eller kan antas vara skattskyldig enligt bestämmelserna om oegentlighetsbeskattning. Detta kan antas främst bli aktuellt i situationer där oegentlighetsbeskattning kan ske i för att varor inte har flyttats under förfarandet för beskattade varor. I de fallen har varorna inte anmälts i EMCS och det saknas därmed information om flyttningen. Enligt nuvarande bestämmelser kan med stöd av SFL besluta om förelägganden och revision för att inhämta uppgifter i liknande situationer eftersom den som för in eller tar emot varor är deklarationsskyldig enligt SFL oavsett om kraven på förenklat ledsagardokument har fullgjorts eller inte. Under det nya förfarandet föreligger inte någon uppgiftsskyldighet enligt SFL i de fall varorna flyttas på annat sätt än under förfarandet för beskattade varor. I stället sker beskattning enligt bestämmelserna om oegentlighet. Paragrafen kan tillämpas i förhållande till den som är eller kan antas vara skattskyldig. Detta kan enligt 9 kap. 25, 27 och 28 §§ vara flera olika personer. Att inhämtar uppgifter från en eller flera av dessa personer påverkar inte möjlighet att sedan välja för vem beslut om skatt ska fattas. får även förelägga den som omfattas eller kan antas omfattas av 9 kap. 25, 27 eller 28 § att lämna uppgift som kan vara av betydelse för ett beslut om ansvar enligt 9 kap. 30 §. Denna bestämmelse kan tillämpas om har fattat beslut om skatt mot en person och därefter vill inhämta uppgifter från någon annan person som omfattas av de angivna bestämmelserna inför ett eventuellt beslut om ansvar enligt 9 kap. 30 §. I andra stycket finns en bestämmelse om föreläggande att lämna uppgifter vad avser någon annan än den som föreläggs. Den motsvarar 34 a § andra stycket LTS men får en annan språklig och redaktionell utformning. Bestämmelsen utvidgas även till att omfatta de nya bestämmelserna om skatt i 9 kap. 28 § och ansvar i 9 kap. 30 §. Bestämmelsen om revision finns i 7 §. Övervägandena finns i avsnitt 7.5 och 12.2. Paragrafen motsvarar delvis 34 a § andra stycket LTS och innehåller bestämmelser om revision. I första stycket införs en möjlighet för att besluta om revision. Ett sådant beslut kan enligt punkt 1 fattas för att kontrollera skattskyldighet enligt bestämmelserna om oegentlighetsbeskattning. Av punkt 2 följer att beslut om revision även kan fattas för att kontrollera om förutsättningar föreligger för att besluta om ansvar enligt 9 kap. 30 §. På samma sätt som med förelägganden enligt 6 § kan beslut om revison antas främst bli aktuellt i situationer där oegentlighetsbeskattning kan ske i därför att varor inte har flyttats under förfarandet för beskattade varor. Enligt nuvarande bestämmelser kan med stöd av SFL besluta om revision i liknande situationer eftersom den som för in eller tar emot varor är deklarationsskyldig enligt SFL. Andra stycket motsvarar delvis nuvarande 34 a § andra stycket. Det innebär en möjlighet att besluta om revision för att inhämta uppgifter av betydelse för skattskyldighet enligt bestämmelserna om oegentlighets- beskattning eller om förutsättningar föreligger för att besluta om ansvar vid oegentlighetsbeskattning vad avser någon annan än den som revideras. Bestämmelsen utvidgas till att omfatta de nya besluten om skatt enligt 9 kap. 28 § och ansvar enligt 9 kap. 30 § och ges en annan språklig och redaktionell utformning. Hänvisningen till 41 kap. SFL har preciserats och återfinns i tredje stycket. Övervägandena finns i avsnitt 7.5 och 12.2. Paragrafen motsvarar delvis 34 a § tredje stycket LTS och innehåller hänvisningar till bestämmelser i vilka ska gälla vid handläggning av ärenden om oegentlighetsbeskattning. I första stycket görs i jämförelse med LTS tillägg av ett flertal hänvisningar med anledning av att även beslut om oegentlighets- beskattning ska hanteras på det s.k. skattekontot enligt 61 kap. SFL. Utöver hänvisning till 61 kap. SFL görs även nya hänvisningar till bestämmelserna i 62 kap 11–16 §§ som rör avräkning av belopp på skattekontot och 62 kap. 19 § om inbetalda belopp som inte har kunnat tillgodoräknas någon. Nya hänvisningar görs vidare till 64 kap. 2–4, 9 och 10 §§ om återbetalning av skatt. De särskilda bestämmelser som finns i 34 a § fjärde och femte styckena tas därmed bort. Tillägg görs även vad gäller hänvisningarna till 65 kap. om ränta där, utöver nuvarande hänvisningar, även 11, 16 och 18–20 §§ föreslås tillämpas. Den nuvarande hänvisningen till 57 kap. 1 § om skönsbeskattning tas bort eftersom den har ersatts med en särskild bestämmelse i 4 § andra stycket. 2021/22:61 hänvisningen till 59 kap. om ansvar har ersatts av den nya 5 §. Därutöver görs i jämförelse med LTS vissa redaktionella och språkliga ändringar. Bland annat förtydligas att bestämmelsen innehåller hänvisningar även till bestämmelser om omprövning och överklagande. Därigenom framgår tydligare att bestämmelser om omprövning och överklagande av beslut enligt lagen finns även i denna bestämmelse. Bestämmelsen utformas enligt Lagrådets förslag. I andra stycket finns vissa särskilda bestämmelser om hanteringen med anledning av beslut om ansvar enligt 9 kap. 30 §. Bestämmelsen i 61 kap. 1 § andra stycket SFL om att skatter som ska betalas enligt beslut om ansvar enligt 59 kap. SFL inte ska registreras på skattekontot ska tillämpas även för skatt som ska beslutas enligt ett beslut om ansvar enligt 9 kap. 30 §. Det innebär att skatten endast registreras på det skattekonto som tillhör den som beslutet om skatt enligt 9 kap. 25, 27 eller 28 § avser. På det skattekonto som tillhör den som beslutet om ansvar avser kommer endast att registreras en utbetalningsspärr motsvarande ansvarsbeloppet. En närmare beskrivning av hanteringen av sidobetalningsansvar på skattekontot finns i propositionen Skatteförfarandet (prop. 2010/11:165 s. 554–562). I 62 kap. 12 § SFL finns en särskild bestämmelse om avräkning av belopp på skattekontot i de fall betalaren är betalningsskyldig för någon annans skatter enligt 59 kap. SFL. Även denna bestämmelse ska tillämpas på motsvarande sätt för belopp enligt ett beslut om ansvar enligt 9 kap. 30 §. Det innebär att ett inbetalt belopp i första hand ska räknas av mot den egna skulden om inte inbetalaren i samband med inbetalningen begär annat. I 65 kap. 2, 19 och 20 §§ SFL finns vissa särskilda bestämmelser vad gäller ränta i fråga om skatt enligt beslut om ansvar enligt 59 kap. SFL. Även i dessa fall anges att dessa bestämmelser ska gälla även vad avser skatt enligt beslut om ansvar enligt 9 kap. 30 §. Närmare beskrivning om ränta i samband med sidoordnat ansvar finns i ovan nämnda proposition. Ett beslut om ansvar enligt 9 kap. 30 § får vidare genom hänvisningen till 66 kap. 20 § SFL, på motsvarande sätt som gäller för beslut om ansvar enligt 59 kap. SFL, inte omprövas till nackdel för den som beslutet gäller. Övervägandena finns i avsnitt 12.2. Paragrafen har inte någon motsvarighet i LTS. Paragrafen innehåller en överklagandemöjlighet för den som gjorts ansvarig enligt ett beslut om ansvar enligt 9 kap. 30 §, avseende det beslut om skatt enligt 9 kap. 25, 27 eller 28 §§ som ansvaret gäller. Överklagande får ske inom den tid och på det sätt som gäller för den som beslutet om skatt gäller. Detta motsvarar vad som enligt 67 kap. 4 § SFL gäller för en företrädare för vilken har ansökt om företrädaransvar enligt 59 kap. SFL (se prop. 2010/11:165 s. 1125–1126). Vid ett sådant överklagande ska ompröva sitt beslut (s.k. obligatorisk omprövning) enligt bestämmelserna i 66 kap. 2 § första stycket 2 SFL. Detta motsvarar vad som enligt 66 kap. 2 § första stycket 2 SFL gäller när en företrädare överklagar ett beslut enligt 67 kap. 4 § SFL. Paragrafen utformas enligt Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 12.2. Omprövning och överklagande av vissa beslut enligt denna lag Paragrafen motsvarar 41 § LTS (enligt förslaget i prop. 2021/22:23). paragrafen finns vissa bestämmelser om omprövning och överklagande. Första stycket innehåller en överklagandebestämmelse som avser vissa beslut vilka inte omfattas av bestämmelser om omprövning och överklagande genom tillämpningen av de övriga bestämmelserna i Ärenden som handläggs inom ramen för förfarandet vid beskattning omfattas av bestämmelserna i skatteförfarandelagen genom bestämmelsen i 2 §. Beslut i sådana ärenden omfattas därmed av skatteförfarandelagens bestämmelser om omprövning och överklagande. Beslut i ärenden som avser beskattning vid import och otillåten införsel omfattas i stället av bestämmelserna om omprövning och överklagande i tullagen genom bestämmelsen i 3 §. Beslut enligt NLTS som fattas vid beskattning vid oegentligheter omfattas av bestämmelserna om omprövning och överklagande i skatteförfarandelagen genom hänvisningen till dessa bestämmelser i 8 §. finns i ett visst fall även en särskild överklagandebestämmelse i 9 §. Den nu aktuella bestämmelsen omfattar således endast sådana beslut som inte omfattas av bestämmelserna i de andra paragraferna i detta kapitel och innebär att sådana beslut får överklagas till allmän Exempel på beslut som omfattas av bestämmelsen är beslut om godkännanden och återkallelse av godkännanden enligt 3 och I jämförelse med LTS har uppräkningen av vilka aktörer som får överklaga tagits bort. Den som beslutet angår har rätt att överklaga om det har gått honom eller henne emot. Detta följer av 42 § förvaltningslagen (2017:900). Bestämmelsen utformas enligt Lagrådets förslag. I andra och tredje styckena finns vissa specialbestämmelser om omprövning och överklagande av beslut om återbetalning enligt 12 kap. 10 §, d.v.s. återbetalning till diplomater, väpnade styrkor och vissa internationella organisationer. Tidsfristen för begäran om omprövning eller överklagande är i dessa fall från den dag då den som beslutet gäller fick del av det. I övrigt gäller bestämmelserna i 66 respektive 67 kap. skatteförfarandelagen. Övervägandena finns i avsnitt 12.4. I första punkten anges lagens ikraftträdande. registrering som tillfälligt registrerad distansförsäljare och registrerad distansförsäljare i 6 kap. 2–4 §§ och bestämmelserna om registrering som certifierad mottagare, tillfälligt certifierad mottagare, certifierad avsändare och tillfälligt certifierad avsändare i 7 kap. 5–11 §§ samt bestämmelsen om överklagande i 13 kap. 10 § träder i kraft . innebär att det blir möjligt för att registrera sådana aktörer innan övriga bestämmelser i lagen träder i kraft och flyttningar måste ske enligt de nya bestämmelserna. I övrigt träder lagen i kraft Enligt andra punkten upphävs lagen (1994:1563) om tobaksskatt den den tidpunkt när den nya lagen om tobaksskatt huvudsakligen träder i kraft. I tredje punkten klargörs att även om 6 kap. 2 § och 7 kap. 5 och 10 §§ träder i kraft så föreligger inte något krav på registrering som tillfälligt registrerad distansförsäljare, tillfälligt certifierad mottagare eller tillfälligt certifierad avsändare för flyttningar som sker före . Sådant krav gäller endast för flyttningar som påbörjas eller avses att påbörjas eller Det är därmed frivilligt för aktören att välja om denne vill dra nytta av den möjlighet som föreligger, genom det delade ikraftträdande som följer av första punkten, att redan före registrera sig hos för sådana flyttningar som avses att påbörjas den I den fjärde punkten finns en bestämmelse om flyttningar genom Om en sådan flyttning har påbörjats före ikraftträdandet gäller 9 § första stycket 3 och 4, 16–16 c §§ och 20 § första stycket 3 i den De varor för vilka flyttningen påbörjats före den ska således hanteras enligt bestämmelserna i den Detta innebär exempelvis att vem som är skattskyldig och skattskyldighetens inträde bestäms enligt den upphävda lagen. övergångsbestämmelserna till SFL följer att äldre bestämmelser om redovisning och betalning av skatt även gäller för dessa flyttningar. som avsänder varor genom distansförsäljning före ikraftträdandet kommer därmed att kunna hantera och redovisa skatt för dessa varor på samma sätt Av den femte punkten följer att i de fall en flyttning av beskattade varor från ett annat EU-land på annat sätt än genom distansförsäljning har påbörjats före ikraftträdandet gäller bestämmelserna i 9 § första stycket 5, 9 a och 17 §§, 20 § första stycket 4 samt 26 § i den upphävda lagen om varan förs in eller tas emot . genomför artikel 54 i nya punktskattedirektivet och innebär att i de fall en flyttning av beskattade varor har påbörjats före ikraftträdandet, dvs. , ska bestämmelserna i 17 § LTS om anmälan till och 26 § om förenklat ledsagardokument tillämpas. flyttning som uppfyller kraven enligt den upphävda lagen ska således anses uppfylla kraven för flyttningar av beskattade varor enligt nu aktuell lag så länge flyttningen pågår. Detta förutsätter dock att flyttningen avslutas, dvs. att varorna tas emot, . innebär att beskattning ska ske av den som för in eller tar emot varan enligt bestämmelserna i 9 § första stycket 5 och 20 § första stycket 4 i den Om det i något fall skulle förekomma att en flyttning som har påbörjats före ännu inte har avslutats den , ska de angivna bestämmelserna om flyttning i den upphävda lagen ändå tillämpas om varan har förts in i senast den Om det skulle visa sig att varor för vilka flyttningen påbörjats före ikraftträdandet förs in till efter 2023 får i stället de nya bestämmelserna om oegentlighetsbeskattning i 9 kap. 28 § i den nu aktuella lagen tillämpas för varorna. Av sjätte punkten följer att i övrigt gäller den upphävda lagen fortfarande för förhållanden som hänför sig till tiden före ikraftträdandet. Det innebär exempelvis att om förhållanden som grundar rätt till återbetalning inträffar före ikraftträdandet ska bestämmelserna i den upphävda lagen gälla i ärendet.