prop · H80395 · 2021-03-30 00:00:00 — och med digital läsning i synnerhet. anser att det inte är ändrade formuleringar i läroplanen som behövs utan snarare skarpare krav på huvudmännen att se till att för- utsättningar finns för fritidshem att uppfylla läroplanens rådande skriv- avstyrker förslaget att det ska framgå av den del av läroplanerna att fritidshemmet ska stimulera elevernas läsning. heten vill generellt mana till försiktighet när det gäller att initiera läro- plansförändringar utifrån enstaka perspektiv. Risken finns att det blir svårt för huvudmän, rektorer och lärare att hänga med i den snabba förändrings- takten, och att det därför uppstår oklarheter i skolan om vilka styr- dokument som gäller. Myndigheten framhåller också att den har etablerat ett arbetssätt där den systematiskt och kontinuerligt följer upp läroplaner, kurs- och ämnesplaner samt kunskapskrav och föreslår nöd- Skälen för regeringens bedömning Fritidshemmet är en pedagogisk verksamhet som ska erbjudas elever från och med förskoleklassen till och med vårterminen det år då eleven fyller om föräldrarna arbetar, studerar eller om eleven har ett eget behov på grund av familjens situation i övrigt. Att delta i fritidshemmets verk- samhet är frivilligt. Fritidshemmet är inte en egen skolform men ingår i skolväsendet och kompletterar utbildningen i de obligatoriska skol- Fritidshemmet ska stimulera elevernas utveckling och lärande samt erbjuda eleverna en meningsfull fritid. Fritidshemmet kompletterar skolan på två sätt: dels tidsmässigt genom att ta emot elever under den del av dagen då de inte vistas i skolan och under loven, dels innehållsmässigt genom att ge eleverna delvis andra erfarenheter och kunskaper än de får i skolan. Fritidshemmet har även, likt skolan, ett kompensatoriskt uppdrag. Det innebär en strävan efter att upp- väga skillnader i elevernas förutsättningar att tillgodogöra sig utbild- Det kan handla om t.ex. skillnader i elevernas sociala förutsätt- ningar, deras olika förkunskaper eller om eventuella funktionsned- Läsning i läroplanen för fritidshemmet har fritidshemmet ett eget avsnitt i läroplanerna för , specialskolan och sameskolan (SKOLFS 2010:37, SKOLFS 2010:250 och SKOLFS 2010:251). Läsdelegationen föreslår i sitt betän- kande att det i läroplanen ska framgå att fritidshemmet ska stimulera Även om detta inte är ordagrant uttryckt , anges det i läroplanens syftestext att undervisningen ska ge eleverna möjlighet att utveckla sitt intresse för, och sin förmåga att kommunicera med, olika Av det centrala innehållet i läroplanen framgår bl.a. att eleverna ska ges möjlighet att samtala om olika typer av texter. I stödmaterial , Fritidshemmet – ett kommentar- material till läroplanens fjärde del, som ansluter till fritidshemmets avsnitt 2020/21:95 i läroplanen, finns dock läsningen mer explicit omnämnd. Bland annat anger i kommentarmaterialet att det finns stora möjligheter att ta tillvara elevernas nyfikenhet att kommunicera med olika språkliga uttrycksformer och att stimulera och fördjupa denna förmåga. poängterar också att det är viktigt med tillgång till olika texter och en lärmiljö som uppmuntrar till läsning. Vidare framhålls att eleverna i fritidshemmet även har möjlighet att möta texttyper som de kanske inte har mött tidigare, till exempel poesi, samt att de i samtal om det lästa får möjlighet att diskutera och reflektera över sina upplevelser och sin förståelse av texterna. anför att det inte är ändringar i läroplanen som behövs och poängterar bl.a. att myndigheten har etablerat arbetssätt för att systematiskt och kontinuerligt följa upp läroplaner, kursplaner och ämnesplaner samt kunskapskrav och utifrån detta föreslå nödvändiga förändringar. Vikten av läsning i fritidshemmet är således tydlig i de styrdokument som fritidshemmets personal har att förhålla sig till. Regeringen ser därför inte något behov av att genomföra ändringar i det avsnitt av läroplanen som avser fritidshemmet. producerar stödmaterial för läsning i fritidshemmet Som Läsdelegationen framhåller är det viktigt att personalen i fritidshemmet får möjlighet till kompetensutveckling inom området läsning. I regleringsbrevet fick i uppdrag att kartlägga och analysera behovet av fortbildning för personal i fritidshem med anledning av de tillägg i läroplanen som infördes . Mot bakgrund av uppdraget har tagit fram stöd och webbkurser som bl.a. behandlar hur personalen kan arbeta med läsning specifikt och med språk- och läsutveckling mer generellt. Materialet som bl.a. består av filmer och artiklar har inslag av kollegialt lärande men går även att använda individuellt. konstaterar i sin redovisning av regeringsuppdraget att de kompetensutvecklingsinsatser som tagits fram generellt är uppskattade av deltagarna. Enligt huvudmän och rektorer stämmer insatserna väl överens med rådande behov och utbudet utgör ett bra stöd för verksamheterna (, dnr 2020:1876). framhåller att det kollegiala lärandet kan bidra till en förändrad kompetensutvecklingskultur och att det ofta beskrivs som en nyckelfaktor för framgångsrik skolutveckling. Myndigheten ger på sin webbsida också stöd för hur verksamheten kan organiseras för att möjliggöra det kollegiala arbetet. Av den anledningen ser regeringen att förslagen om att ge i uppdrag att ta fram stödmaterial och att personalen i fritidshemmet ska ges möjlighet till kompetensutveckling inom området läsning som omhändertagna. Fritidshemmet kan stimulera elevernas läsintresse Läsdelegationen framhåller i sitt betänkande att skolan kan spela en stor roll för att hjälpa elever från en socioekonomiskt mindre gynnad bakgrund och på så sätt till viss del kompensera för brister i hemmiljön. och understryker är det viktigt att läsningen på fritidshem är lustfylld och erbjuds på ett sätt som är lämpligt för eleven, då en känsla av tvång eller utsatthet kan få motsatt effekt för elever med lässvårigheter. Även Läsdelegationen pekar på att det finns en risk att allt fler barn och unga betraktar läsning som något som huvud- sakligen sker i skolan, och att alla uppmaningar från vuxna att läsa upp- Skr. 2020/21:95 fattas som en uppmaning till skolarbete. undantag, vilket kan leda till att läsklyftorna vidgas. Läsdelegationen anser därför att det finns anledning att arbeta för att läsningen ska vara en naturlig del av barns och ungas fritid. , SKL och Föräldraalliansen instämmer i detta. påpekar kan också fritidshemmens personal samarbeta med skolbiblioteken för att få stöd i det läsfrämjande arbetet med läsning. (Se mer om skolbibliotek i avsnitt 6.2) Mot denna bakgrund bedömer regeringen att fritidshemmet fortsatt bör verka för att stimulera elevers läsintresse och regeringen följer därför utvecklingen på området. lämnade Utredningen om fritidshem och pedagogisk omsorg sitt betänkande Stärkt kvalitet och likvärdighet i fritidshem och pedagogisk omsorg (SOU 2020:34). Betänkandet är remitterat och utredningens förslag bereds inom . Regeringens bedömning: Skolloven bör fortsätta att utgöra en möjlighet för att stimulera barns och ungas läsförmåga och läsintresse. Åtgärd: har regeringens uppdrag att stärka läslovet. har tillförts ytterligare för myndighetens läsfrämjande uppdrag. Inom ramen för detta uppdrag stödjer flera läsfrämjande insatser under skollov. Utredningens bedömning: Överensstämmer i huvudsak med regeringens bedömning. Läsdelegationen bedömer att varje huvudman bör planera för hur barn och unga på bästa sätt kan ges tillfälle till olika läsfrämjande aktiviteter som gynnar såväl läsförmåga som läslust. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna instämmer i eller har inte något att invända mot Läsdelegationens bedömning. , , , , , , , , Västra och kommun. stödjer bedömningen men efterfrågar en tydligare koppling mellan lovläsning och fritidshemmen och deras potentiella roll i en dylik satsning. vill uppmärksamma att det föreligger en risk att skolor och enskilda pedagoger tolkar företeelsen lovläsning och läslov på ett sätt som missgynnar eleverna, exempelvis kan läsläxor ges ut som påverkar elevens rätt till vila. Nationellt centrum för svenska som andraspråk (NC) välkomnar bedömningarna men anser att flerspråkiga elever, elever med andra modersmål än svenska och nyanlända behöver riktad läsfrämjande verksamhet utifrån sina förutsättningar och behov. delar utredningens bedömning men vill understryka vikten av att läsfrämjande verksamhet under lov, utifrån ett barnrättsperspektiv, behöver vara ett erbjudande och inte ett krav. är positiva till läsutveckling under lov som skolan ansvarar för. Förbundet vill dock framhålla att elever med dåliga erfarenheter av läsning kan uppfatta läsning på lov som ett straff, läsningen får inte bli en konflikt mellan barn och förälder. motsätter sig delvis läsande under lovtid eftersom barn med språkstörning och andra funktionsnedsättningar behöver utnyttja lovet till vila och återhämtning. Myndigheten för tillgängliga medier framhåller att det är av stor vikt att de aktiviteter som erbjuds under loven även inkluderar barn som för sin läsning behöver tillgängliga format. Skälen för regeringens bedömning Barns och ungas läsning på lov Som Läsdelegationen framhåller i sitt betänkande finns det många skäl att betrakta skolloven som tillfällen för läsning. Eftersom eleverna är lediga från skolan finns det tid över till annat. Som delegationen framför finns det därför en möjlighet att arbeta för att läsningen ska bli en naturlig del vid sidan av och i samband med andra aktiviteter under lovet, oavsett om eleven vistas på fritidshemmet, på eller i hemmiljön. En gynnsam läsmiljö i hemmet är av betydelse för att läsförmågan ska utvecklas så positivt som möjligt. Läsdelegationen poängterar också att den kompensatoriska effekt som skolan har under terminerna avtar under loven och då särskilt under längre ledigheter. Av den anledningen anser regeringen, i likhet med Läsdelegationen, att det finns goda skäl att se vilka insatser som kan göras från samhällets sida för att främja barns och ungas läsning på lov. anordnas flera olika läsaktiviteter runt om i . Initiativet till läslovet togs 2015 av Läsrörelsen som driver – ett brett läsfrämjande samarbete bestående av elevorganisationer, bokförlag, bibliotek, bokhandel, idrottsföreningar, fackliga organisationer, kulturinstitutioner och företag. genomför också regeringen satsningar för att stärka läslovet, inom både kulturområdet och utbildningsområdet. fick i uppdrag att genomföra kontinuerliga och långsiktiga insatser för att stärka läslovet (U2018/02093). anför är fritidshemmet en viktig aktör under läslovet. Syftet med insatserna inom uppdraget är att väcka nyfikenhet för de möjligheter som skönlitteratur och sakprosa kan ge samt stimulera läsintresse hos barn och elever oavsett kön i förskola, förskoleklass, fritidshem samt grundskola, grundsärskola, specialskola och sameskola. I regleringsbrevet för avseende 2021 fick myndigheten i uppdrag att genomföra kontinuerliga och långsiktiga insatser för att främja ett ökat läsande generellt, inklusive att stärka läslovet. Detta uppdrag omfattar nu även elever i gymnasie- och gymnasiesärskola. Detta är ett sätt att även stimulera läsintresse hos äldre ungdomar där statistiken visar att Skr. 2020/21:95 läsningen tydligt minskat . Läslovet, men också andra skollov, kan vara ett tillfälle för elever att hitta sitt läsintresse genom att läsa på egen hand eller genom att delta i planerade läsaktiviteter på bibliotek eller inom andra kulturinstitutioner. I linje med vad , , och framhåller är det dock viktigt att poängtera att dessa aktiviteter ska vara frivilliga. utgör en möjlighet till att arbeta med barns och ungas läsförmåga och läsintresse. Att skolan och andra läsfrämjande aktörer som t.ex. bibliotek kan bidra till lustfylld läsning på lov är särskilt viktigt för de barn och unga som inte har läsande förebilder i sin egen vardag. Regeringen instämmer i Myndigheten för tillgängliga mediers bedömning att de aktiviteter som erbjuds även inkluderar barn som för sin läsning behöver tillgängliga format. I linje med vad Läsdelegationen framhåller kan kommuner och enskilda huvudmän på olika sätt planera hur barn och unga kan ges tillfälle till läsfrämjande aktiviteter under skolloven. I likhet med vad Nationellt centrum förandraspråk (NC) framför är det viktigt att anpassa de läsfrämjande insatserna till barnens och elevernas behov. Huvudmännen kan som Läsdelegationen framhåller också ta vara på möjligheter att kombinera läsning som en aktivitet tillsammans med andra lovaktiviteter, till exempel idrott och friluftsliv. Enligt Statens kulturråds regleringsbrev för har myndigheten i uppdrag att initiera, samordna och följa upp läsfrämjande insatser av nationellt strategiskt intresse. Inom ramen för detta uppdrag stödjer flera läsfrämjande insatser under skollov. har bl.a. fördelat stöd till Läsrörelsen som arrangerar aktiviteter under läslovet och till olika läsfrämjande aktiviteter . har beslutat att avsätta ytterligare för Statens kulturråds läsfrämjande arbete (prop. 2020/21:1, utg. omr. 17, bet. 2020/21:KrU1, rskr. 2020/21:106). Regeringens bedömning: bör genomföra ytterligare insatser för att stödja läsande förebilder. bör särskilt stärka vuxnas läsning så att vuxna kan utgöra läsande förebilder för barn och unga. Arbetet bör genomföras tillsammans med andra aktörer som arbetar med vuxnas läsning, till exempel folkbildningen. Åtgärd: har i uppdrag att initiera, samordna och följa upp läsfrämjande insatser av nationellt strategiskt intresse. har tagit fram ett handlingsprogram för sitt läsfrämjande arbete där läsfrämjande för vuxna pekas ut som ett viktigt område har beslutat att avsätta ytterligare för Statens kulturråds läsfrämjande arbete. Utredningens bedömning: Överensstämmer i huvudsak med regeringens. 2020/21:95 Remissinstanserna: En övervägande majoritet av remissinstanserna instämmer i utredningens bedömning däribland Myndigheten för delaktighet, Specialpedagogiska myndigheten, , och . Skälen för regeringens bedömning: Många barn börjar tidigt att härma vuxnas läsbeteenden och flera studier pekar på föräldrars viktiga roll som läsande förebilder. Föräldrar som uppskattar att läsa och delar den erfarenheten med sina barn förmedlar en positiv attityd till läsning, vilket kan bli avgörande för ett barns språk- och läsutveckling. Att pojkar generellt sett uppvisar sämre läs- och skrivförmåga än flickor finns belagt i ett flertal större studier, liksom skillnader mellan pojkar/män och flickor/kvinnor vad gäller läsvanor. Som redogjorts för presterar flickor inom inte bara bättre i internationella studier som mäter läsförståelse – de är också mer benägna att tycka om läsning, läsa oftare, tänka positivt kring läsning och uppfatta sig själva som läsare. Enligt Läsdelegationens betänkande ägnar sig i genomsnitt drygt hälften () av pojkarna i åldern åt nöjesläsning (reading for enjoyment) inom , att jämföra med nästan tre fjärdedelar () av flickorna. Utifrån en analys av nordiska PISA-data har forskare menat att om pojkar läste skönlitteratur på sin fritid i samma utsträckning som flickor och uppvisade samma läsengagemang som flickorna, skulle skillnaderna i läsprestationer mellan pojkar och flickor minska signifikant, enligt redovisning i Läsdelegationens betänkande. Som nämnts tidigare tar barn ofta efter sina föräldrar och Läsdelegationen anser därför att vissa insatser bör riktas till föräldrar. Pappor utgör här en viktig målgrupp i egenskap av manliga läsande förebilder för sina barn. Även andra vuxna kan agera som läsande förebilder. Det gäller t.ex. idrottsutövare och idrottsledare som genom bl.a. idrottsföreningar deltar i läsfrämjande projekt. Insatser bör genomföras tillsammans med aktörer som är vana att arbeta med vuxnas läsning, till exempel aktörer inom folkbildningen. Enligt Läsdelegationen kan ett väl fungerande arbetsplatsbibliotek vara ett effektivt sätt att främja läsning och även påverka attityden till böcker och läsning bland de anställda. Läsfrämjande för vuxna pekas i Statens kulturråds handlingsprogram för läsfrämjande ut som ett viktigt utvecklingsområde. Det är i detta sammanhang viktigt att lyfta fram att även vuxna med lässvårigheter bör kunna omfattas av insatser. Det kan tex. handla om stöd, metoder och hjälpmedel för föräldrar med behov av detta för att kunna ge sina barn stöd och uppmuntran till läsning. genomförde konferensverksamhet kring vuxnas läsning tillsammans med bland annat folkbildningsorganisationerna och Myndigheten för tillgängliga medier. Det finns fortsatt behov av att utveckla verksamhet för vuxna inom det läsfrämjande området. Regeringen anser därför i likhet med Läsdelegationen att bör initiera ytterligare insatser för att stärka vuxnas läsning. Inom detta arbete har folkbildningens organisationer en viktig roll att spela. har beslutat att avsätta ytterligare för Statens kulturråds läsfrämjande arbete (prop. 2020/21:1, utg. omr. 17, bet. 2020/21:KrU1, rskr. 2020/21:106). har inom ramen för myndighetens läsfrämjande arbete gett bidrag till flera sats- ningar som lyfter fram läsfrämjande förebilder, t.ex. satsningar som Skr. 2020/21:95 genomförs tillsammans med idrottsföreningar. Tillgänglig läsning och flerspråkighet Regeringens bedömning: Barn och unga bör även i fortsättningen få möjlighet att utveckla sitt nationella minoritetsspråk, sitt modersmål och teckenspråk, parallellt med det svenska språket. Barn bör även ges god tillgång till litteratur på de nationella minoritetsspråken och andra språk än svenska. Barn och unga med läsnedsättning bör ha tillgång till för dem tillgänglig litteratur. Åtgärd: fick i regleringsbrevet i uppdrag att lämna förslag på hur en nationell samordning av undervisningen i nationella minoritetsspråk inom skolväsendet kan organiseras så att undervisningen i språken stärks. Regeringen tillsatte en utredning som bl.a. ska föreslå hur val av ändamålsenliga och tillgängliga läromedel av hög kvalitet Regeringen gav Kungl. i uppdrag åt att genomföra en satsning på de nationella minoriteternas, inklusive ur- folket samernas, bibliotek som resursbibliotek för respektive språk- grupp och för landets kommuner. I uppdraget ska tillgång till litteratur för barn och unga särskilt beaktas. Utredningens bedömning: Utredningen gör ingen bedömning i denna Remissinstanserna: Ett flertal remissinstanser, däribland Special- pedagogiska skolmyndigheten (SPSM), , Autism- och , kommun och Nationellt centrum för svenska som andra språk (NC), efterlyser förslag och diskussion om att stärka flerspråkiga barn och ungas läsande. Det gäller även barn med någon typ av funktionsnedsättning. , , Linnéuniversitetet Myndigheten för delaktighet, och kommuner och landsting (SKL) saknar ett tydligt fokus på barn och ungdomar med någon form av funktions- eller läsnedsättning. menar att för att tillgodose barn och ungas behov av tillgänglig läsning behövs samverkan mellan läs- främjande aktörer, ett tydligt användarperspektiv och delaktighet från mål- Myndigheten för tillgängliga medier framhåller vikten av att de läs- aktiviteter som erbjuds även inkluderar barn som för sin läsning behöver tillgängliga format, samt att föräldrar som är läsovana, eller själva har en läsnedsättning, kan behöva kunskap och stöd. Skälen för regeringens bedömning Majoriteten av jordens befolkning är flerspråkig. enspråkighet som i många länder, även i . 2020/21:95 mer än 200 olika språk i , vilket har kommit att påverka synen på språk och flerspråkighet i både skola och samhälle. Den historiskt betingade enspråkighetsnormen kan emellertid fortfarande leva kvar och påverka synsätt och insatser både i skolan och i samhället (Wingstedt, 1998, 2007, , 2003 och 2009). I de diskussioner om flerspråkighet som förs i samhället framställs ofta forskarna som oeniga om modersmålets betydelse för flerspråkiga elevers språk- och kunskapsutveckling. Forskardebatten har emellertid främst gällt bästa möjliga villkor för att elever ska kunna utveckla flera språk samt de olika tillvägagångssätt som tillämpats (2003). Däremot råder stor enighet om att språk stöttar och främjar varandra. Detta innebär att andraspråket svenska gynnas av att också modersmålet utvecklas (Flyman 2017). Förstaspråkets eller modersmålets betydelse framhålls av flera forskare. Även SKL framhåller i sitt remissvar att läsa och lyssna på sitt modersmål gynnar både utvecklingen av det egna modersmålet och svenskan. I kunskapsöversikt Greppa flerspråkigheten (2018) anges bl.a. att flerspråkiga elever som får tillgång till litteratur på sitt modersmål kan bli mer motiverade att läsa än om de måste läsa på ett andraspråk som kanske inte är så utvecklat. Intresse för läsning på förstaspråket kan sedan spilla över på läsning av skönlitteratur överhuvudtaget, och även engagera andraspråket. Modersmålet är också viktigt för att barn och unga ska få möjlighet att utveckla sin kulturella identitet. När det gäller de nationella minoritetsspråken finns utöver denna aspekt också den mer övergripande aspekten om vikten av att bevara och revitalisera språk som annars riskerar att försvinna. För barn och unga som har behov av teckenspråk kan möjligheten att utveckla detta språk, och få tillgång till litteratur på teckenspråk, bidra till högre grad av självständighet och delaktighet i samhället. Flera remissinstanser, däribland Specialpedagogiska skolmyndigheten (SPSM). har också pekat på att förslag och diskussion om att stärka flerspråkiga barn och ungas läsande bör lyftas fram tydligare. Av avgörande betydelse är att det finns tillgång till litteratur på de nationella minoritetsspråken och även i övrigt på andra språk än svenska. Som redogjorts för har haft i särskilt uppdrag att främja utgivning och spridning av litteratur på de nationella minoritetsspråken (Ku2017/02332). Inom uppdraget prioriterades barn- och ungdomslitteratur. I uppdraget ingick också att i samverkan med företrädare för minoriteten romer och sakkunniga genomföra läsfrämjande insatser. Av redovisningen framgick att alla nationella minoriteter önskar mer litteratur som är skriven av nationella minoriteter och med ett perspektiv från den egna gruppen. Det gäller litteratur såväl på det aktuella minoritetsspråket som på svenska, utifrån ett igenkännandeperspektiv men också för att litteraturen ska öka kunskapen om de nationella minoriteterna. framkom önskemål om översättningar av populär litteratur, lättlästa böcker och fler barn- och ungdomsböcker på alla nationella minoritetsspråk. För att främja utgivning och spridning behöver alla led i kedjan för bokens väg till läsaren fungera. De fem nationella minoriteterna judar, romer, samer, sverigefinnar och tornedalingar och minoritetsspråken finska, jiddisch, meänkieli, chib och samiska har delvis olika behov och hinder. En del är dock övergripande och gemensamma, Skr. 2020/21:95 till exempel behovet av fler översättare. Regeringen gör bedömningen att barn och unga behöver få möjlighet att utveckla sitt modersmål, inklusive sitt nationella minoritetsspråk och teckenspråk parallellt med det svenska språket. Av största vikt är också att det finns en välfungerande infrastruktur som möjliggör och underlättar utgivning och spridning av litteratur på minoritetsspråk i . Biblioteken har en viktig roll att tillhandahålla litteratur på de nationella minoritetsspråken och på andra språk än svenska. Regeringen har i budgetpropositionen framfört att utveckling och drift av nationella resursbibliotek och Kungl. arbete med nationella digitala bibliotekstjänster för att stötta läsfrämjande och medieförsörjning på de nationella minoritetsspråken och för personer med annat modersmål än svenska är viktiga delar i detta. Regeringen har gett i uppdrag åt Kungl. att genomföra en satsning på de nationella minoriteternas, inklusive urfolket samernas, bibliotek som resursbibliotek för respektive språkgrupp och för landets kommuner. I uppdraget ska tillgång till litteratur för barn och unga särskilt beaktas (Ku2020/02691). Därutöver ska Kungl.