prop · H90341 · 2021-11-02 00:00:00 — I likhet med Bank- girocentralen och anser regeringen därför att det inte finns skäl att koppla målet för verksamhet till betal- ningar av visst slag, t.ex. nödvändiga betalningar. Målet för ansvar på området bör därför vara att ska ha en god förmåga att upprätthålla sin verksamhet under fredstida krissituationer och vid höjd beredskap, inbegripet att allmänheten ska kunna göra betalningar under fredstida krissituationer och vid höjd bered- skap. Alla statliga myndigheter har ett beredskapsansvar att förbereda sig inför fredstida krissituationer och höjd beredskap inom området för finansiell säkerhet. Flera remissinstanser – Försvarsmakten, i Norr- bottens län, Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, Riksgälds- kontoret, och Säkerhetspolisen – väcker olika frågor kring hur ansvar förhåller sig till det beredskapsansvar som myndigheter under regeringen har. Regeringen konstaterar att Riks- bankens nya ansvarsområde ligger vid sidan av det ansvar som regeringens myndigheter har och att det ställer stora krav på samverkan mellan Riks- banken, som är en myndighet under , och myndigheter under regeringen i syfte att samordna beredskapsåtgärder. Regeringens förslag: ska planera och förbereda för att kunna fortsätta sin verksamhet under fredstida krissituationer och vid höjd beredskap. ska beakta totalförsvarets krav. Utredningens förslag överensstämmer i sak med regeringens förslag. Utredningens förslag har emellertid en annan lagteknisk utformning. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. 2021/22:41 Skälen för regeringens förslag: För myndigheter under regeringen finns reglering av vilka åtgärder myndigheterna ska vidta inför och under fredstida krissituationer och vid höjd beredskap för sin egen verksamhet och för områden som de har getts ett särskilt ansvar för. För har det överlämnats till banken att närmare bestämma vilka planeringsåt- gärder som ska vidtas. Det finns därför behov av att förtydliga Riksban- kens beredskapsansvar. bör planera och vidta förberedelser för att kunna fortsätta sin verksamhet under fredstida krissituationer och vid höjd beredskap. bör beakta totalförsvarets krav. bör i sin planering beakta regeringens bedömning i proposi- tionen Totalförsvaret 2021–2025 (prop. 2020/21:30) Försvarsberedning- ens bedömning om totalförsvarets uthållighet. Regeringen bedömer i propositionen att utgångspunkten för planeringen av totalförsvaret bör vara att kunna hantera en säkerhetspolitisk kris i och närområde som innebär allvarliga störningar i samhällets funktionalitet samt krig under del av . Planerings- horisonten bör vid behov anpassas till ändrade säkerhetspolitiska för- hållanden och andra nya omständigheter. Verksamhet som är av särskild betydelse för Regeringens förslag: ska genomföra gemensamma utbild- ningar och övningar för bankens egen personal och för arbets- och uppdragstagare i företag som bedriver verksamhet som är av särskild betydelse för genomförandet av betalningar. Ett företag som bedriver verksamhet som är av särskild betydelse för genomförandet av betalningar ska planera och förbereda för att kunna fortsätta verksamhet som avser betalningar under fredstida krissitua- tioner och vid höjd beredskap, delta i verksamhet och se till att arbets- och uppdragstagare får den utbildning och övning som ska övervaka att ett företag uppfyller sina skyldigheter. När det gäller företag som bedriver verksamhet som är av särskild betydelse för genomförandet av betalningar får , i den omfattning som krävs för att allmänheten ska kunna göra betalningar vid höjd beredskap, besluta hos vilka arbets- eller uppdragsgivare allmän tjänsteplikt ska fullgöras och vilka arbets- eller uppdragstagare som ska omfattas av allmän tjänsteplikt. Ett beslut får avse arbets- och uppdragstagare som inte tas i anspråk av totalförsvaret i övrigt. Den som har fått kännedom om en enskilds affärs- eller driftför- hållanden eller förhållanden av betydelse för totalförsvaret eller annars för säkerhet får inte obehörigen röja eller utnyttja vad han eller hon har fått veta. I verksamhet ska i stället bestämmelserna i offentlighets- och sekretesslagen tillämpas. Utredningens förslag överensstämmer delvis med regeringens förslag. Utredningen föreslår dock att företag som bedriver verksamhet som är av väsentlig betydelse för genomförandet av betalningar ska vara skyldiga att fortsätta sin verksamhet under krig och krigsfara, om inte beslutar något annat. Utredningen föreslår ingen tystnadsplikt. Utredning- ens förslag har dessutom en annan lagteknisk utformning. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. avstyrker förslaget att företag ska vara skyldiga att fortsätta att driva sin verksamhet under krig och krigsfara. direktion anser att man bör kunna ingripa mot företag som inte uppfyller sina skyldigheter. avstyrker att – vid sidan av och Myndigheten för digital förvaltning – ska övervaka företag som tillhandahåller e-legitimation för inloggning till internettjänster. Försvarsmakten anser att det behövs en bestämmelse om tystnadsplikt. Skälen för regeringens förslag Gemensamma utbildningar och övningar För att beredskapsansvar ska innebära en reell förmåga att hantera fredstida krissituationer och höjd beredskap bör se till att det genomförs gemensamma utbildningar och övningar med företag som bedriver verksamhet av särskild betydelse. Företagens ansvar och övervakning Utredningen föreslår att företag som bedriver verksamhet som är av väsentlig betydelse för genomförandet av betalningar ska vara skyldiga att fortsätta sin verksamhet under krig och krigsfara, om inte beslutar något annat. Enligt regeringens mening framgår det inte av utredningens förslag hur det ska tillämpas i praktiken, framför allt de faktiska och rättsliga förutsätt- ningarna för de aktuella företagen att driva verksamhet under krig och krigsfara. Förslaget saknar dessutom motsvarighet i totalförsvarslag- stiftningen. Enligt regeringens mening är en mer lämplig ordning att i den nya riksbankslagen föreskriva att företag som bedriver verksamhet som är av särskild betydelse för genomförandet av betalningar ska ha en krigsorganisation, dvs. ett ansvar för att planera och vidta förberedelser i syfte att kunna fortsätta sin verksamhet med betalningar under fredstida krissituationer och vid höjd beredskap (jfr 2 § i Post- och föreskrifter [1995:1] om fredstida planering för totalförsvarets behov av telekommunikation m.m.). För att det ska bli en sammanhängande och heltäckande beredskapsplane- ring bör företagen delta i verksamhet och se till att arbets- och uppdragstagare får den utbildning och övning som behövs. bör övervaka att företagen uppfyller sina skyldigheter i dessa avseenden. I och rådets förordning (EU) nr 910/2014 av om elektronisk identifiering och betrodda tjänster för elektro- niska transaktioner på den inre marknaden och om upphävande av direktiv /93/EG (EU:s förordning om elektronisk identifiering) finns bestäm- 2021/22:41 melser om de villkor på vilka medlemsstaterna erkänner medel för elektro- nisk identifiering av fysiska och juridiska personer som omfattas av ett anmält system för elektronisk identifiering hos en annan medlemsstat, betrodda tjänster och en rättslig ram för elektroniska underskrifter m.m. är tillsynsmyndighet enligt lagen (2016:561) med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om elektronisk identifi- ering (4 § förordningen [2007:951] med instruktion för Post- och tele- styrelsen) medan Myndigheten för digital förvaltning ansvarar för de svenska förbindelsepunkterna för gränsöverskridande elektronisk identi- fiering enligt EU:s förordning om elektronisk identifiering (3 § förord- ningen [2018:1486] med instruktion för Myndigheten för digital förvalt- ning). Till skillnad från anser regeringen att företag som tillhandahåller e-legitimation för inloggning till internettjänster inte bör undantas från övervakning av att företagen uppfyller sina skyldigheter enligt den nya riksbankslagen. En sådan ordning ställer emellertid stora krav på samverkan mellan , Post- och tele- styrelsen och Myndigheten för digital förvaltning. Enligt regeringens mening bör se till att skyldigheterna för företagen inte medför betydande kostnader för dessa. direktion anser att man bör kunna ingripa mot företag som inte uppfyller sina skyldigheter. Enligt regeringens mening saknas det tillräckliga skäl för en sådan ordning, inte minst sett mot bakgrund av att företagen inte har rätt till ersättning för de merkostnader som förslaget kan leda till. Sammanfattningsvis föreslår regeringen att företag som bedriver verksamhet som är av särskild betydelse för genomförandet av betalningar ska planera och vidta förberedelser i syfte att kunna fortsätta sin verksamhet med betalningar under fredstida krissituationer och vid höjd beredskap. Företagen ska även delta i beredskapsplanering och se till att arbets- och uppdragstagare får den utbildning och övning som behövs. Den återupptagna totalförsvarsplaneringen och återaktiverade värnplikten har på nytt aktualiserat behovet av ett strukturerat arbete med beredskaps- frågor kopplat till personalförsörjning och arbetskraft. I lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt och förordningen (1995:238) om totalförsvarsplikt ges förutsättningar för totalförsvaret att få tillgång till personal, ytterst genom att staten får tillämpa tvångsmedel. Totalför- svarsplikt gäller för varje svensk medborgare som är mellan . Totalförsvarsplikten gäller också för andra än svenska medborgare om de är bosatta i . Det finns tre typer av totalförsvarsplikt; värnplikt, civilplikt och allmän tjänsteplikt. Allmän tjänsteplikt inträder först efter beslut av regeringen vid höjd bered- skap (1 kap. 3–6 §§). För värnpliktiga och civilpliktiga fattas beslut om krigsplacering av Totalförsvarets plikt- och prövningsverk efter framställningar från bl.a. statliga myndigheter, kommuner, regioner och företag. Ett beslut om krigsplacering avser i vilken verksamhet en person eventuellt ska fullgöra sin totalförsvarsplikt enligt lagen om totalförsvarsplikt. Arbets- och uppdragsgivare liksom arbets- och uppdragstagare är skyldiga att lämna upplysningar om förhållanden som har betydelse för den allmänna tjäns- teplikten. Totalförsvarets plikt- och prövningsverk genomför en s.k. disponibilitetskontroll på begäran av en arbetsgivare för att kontrollera om den aktuella arbetstagaren redan är krigsplacerad någon annanstans (3 kap. 15 § och 6 kap. 5 §). Vid höjd beredskap kan regeringen föreskriva om allmän tjänsteplikt om det behövs för att verksamhet som är av särskild vikt för totalförsvaret ska kunna upprätthållas. Beslutet kan avse en del av landet eller viss verksam- het. Statliga myndigheter där allmän tjänsteplikt ska fullgöras, beslutar om vilka arbets- eller uppdragstagare hos myndigheten som ska omfattas av tjänsteplikten. Den som är totalförsvarspliktig fullgör då sin allmänna tjänsteplikt genom att bl.a. kvarstå i sin anställning (6 kap. 1 och 2 §§ lagen om totalförsvarsplikt och 6 kap. 1 § förordningen om totalförsvars- plikt). Statliga myndigheters ansvar för beredskapsplanering och åtgärder inför och vid höjd beredskap regleras bl.a. i förordningen om totalförsvar och höjd beredskap. Varje myndighet ska beakta totalförsvarets krav och planera för att, under höjd beredskap, kunna fortsätta sin verksamhet så långt det är möjligt med hänsyn till tillgången på personal och förhållan- dena i övrigt. Personal som är anställd hos en myndighet och som inte tas i anspråk i totalförsvaret i övrigt får, med stöd av anställningsavtalet, krigsplaceras vid myndigheten (4 och 6 §§). Förordningen gäller myndig- heter under regeringen. Arbetsförmedlingen beslutar om hos vilka företag som allmän tjänste- plikt ska fullgöras och om vilka arbets- eller uppdragstagare hos dessa företag som ska omfattas av den allmänna tjänsteplikten (6 kap. 3 § lagen om totalförsvarsplikt och 6 kap. 2 § första stycket 2 förordning om total- försvarsplikt). Beredskapsplanering för att säkra personalförsörjningen i de företag som deltar i betalningsavvecklingssystem och som ingår i kontantkedjan är avgörande för att dessa företag ska kunna fortsätta sin verksamhet även under höjd beredskap. Regeringen anser därför att , i den omfattning som krävs för att allmänheten ska kunna göra betalningar vid höjd beredskap, bör få besluta hos vilka arbets- eller uppdragsgivare som allmän tjänsteplikt ska fullgöras, och vilka arbets- eller uppdragstagare som ska omfattas av allmän tjänsteplikt. beslut bör dock endast få avse företag som är av särskild betydelse för genomförandet av betalningar och arbets- och uppdragstagare som inte tas i anspråk av totalförsvaret i övrigt. Det specifika samspelet och särskilda ställning motiverar här en sådan lösning. Eftersom är en myndighet under och endast kan styras genom lag bör en bestämmelse om detta tas in i den nya riksbankslagen. Det bör även tas in en upplysningsbestämmelse i lagen om totalförsvarsplikt om det finns ytterligare bestämmelser om allmän tjänsteplikt i riksbankslagen. Ett brett arbete med att utveckla samhällets arbete i stort med totalför- svarsfrågor pågår. Näringslivets roll kan i olika sammanhang komma att aktualiseras och fortsatt behöva övervägas. befogenhet att besluta om hos vilka arbets- eller uppdrags- givare som allmän tjänsteplikt ska fullgöras, och vilka arbets- eller upp- 2021/22:41 dragstagare som ska omfattas av allmän tjänsteplikt ställer stora krav på samverkan mellan eller motsvarande myndighet. Samarbete och utbyte av information mellan myndigheterna omfattas av sekretess (18 kap. 13 §, 15 kap. 2 § eller 38 kap. 6 § offentlighets- och sekretesslagen [2009:400]). Företag som deltar i verksamhet kan komma att få del av uppgifter som omfattas av sekretess. Författningsreglerad tystnadsplikt utgör en inskränkning av yttrandefri- heten, oavsett om den följer av offentlighets- och sekretesslagen eller av bestämmelser om tystnadsplikt. Yttrandefriheten får begränsas genom lag. En sådan begränsning får göras endast för att tillgodose ändamål som är godtagbara i ett demokratiskt samhälle. Begränsningen får aldrig gå utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till det ändamål som har föranlett den. För yttrandefriheten gäller vidare att den får inskränkas med hänsyn till bl.a. rikets säkerhet. Vid bedömandet av vilka begränsningar som får göras ska särskilt beaktas vikten av vidaste möjliga yttrandefrihet och informa- tionsfrihet i politiska, religiösa, fackliga, vetenskapliga och kulturella angelägenheter (2 kap. 20 § första stycket, 21 § och 23 § första och andra styckena regeringsformen). I likhet med Försvarsmakten anser regeringen att det behövs en bestämmelse om tystnadsplikt. En sådan begränsning av yttrandefriheten går inte utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till ändamålet. Sammantaget bedöms den vara förenlig med det skydd för yttrandefriheten som regeringsformen innebär. I 20 kap. 3 § regleras det generella straffansvaret för brott mot tystnadsplikt. Straffansvaret gäller var och en som har skyldighet att hemlighålla en uppgift enligt lag eller annan författning, förutsatt att straffansvaret inte har reglerats särskilt. Regeringens förslag: Under fredstida krissituationer och vid höjd beredskap ska hålla regeringen och underrättade om viktigare frågor. Utredningens förslag överensstämmer i sak med regeringens förslag. Utredningens förslag har emellertid en annan lagteknisk utformning. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker utredningens förslag eller har inget att invända mot det. direktion anser att det tydligare bör framgå att det är Riks- banken som avgör när en störning är så allvarlig att information ska lämnas till regeringen eller . Skälen för regeringens förslag: bör hålla regeringen informerad om viktigare frågor under fredstida krissituationer och vid höjd beredskap. Motsvarande bör gälla i förhållande till , som deltar i betalningsavvecklingssystem och ansvarar för statens ska även inom sitt verksamhetsområde Prop. 2021/22:41 samverka med regeringen eller berörda andra myndigheter i frågor om planering och förberedelser inför fredstida krissituationer och höjd bered- skap (8 § förvaltningslagen). I likhet med direktion anser regeringen att det i första hand är upp till att ta ställning till om, när och hur regeringen och bör informeras. Regeringen ser dock inte behov av att förtydliga detta ytterligare. Regeringens förslag: ska få meddela föreskrifter om vilka företag som är av särskild betydelse för genomförande av betalnings- transaktioner och företagens beredskapsansvar. Utredningens förslag överensstämmer i sak med regeringens förslag. Utredningen föreslår att och ska ges tillfälle att lämna synpunkter innan meddelar före- skrifter. Utredningens förslag har dessutom en annan lagteknisk utform- ning. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. vid framtagande av föreskrifter måste beakta finanssektorns internationella karaktär och ställa konkurrensneutrala krav på samtliga aktörer på den svenska marknaden. Skälen för regeringens förslag: Enligt lag får meddela föreskrifter såvitt avser verksamhet med anknytning till Riks- bankens betalningssystem eller kontantförsörjningsuppdrag (1 kap. 2 § fjärde stycket). På motsvarande sätt bör få meddela föreskrifter om vilka företag som är av särskild betydelse för genomförande av betalningstrans- aktioner och företagens beredskapsansvar. Utredningen föreslår att föreskrifterna ska föregås av samråd med det nya ansvarsområdet ställer stora krav på samverkan mellan Riks- banken och olika myndigheter under regeringen, framför allt Arbetsför- medlingen, , Försvarsmakten, Myndigheten för digital förvaltning, Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, Post- och , och Totalförsvarets plikt- och pröv- Det bedöms därför inte tillräckligt att bara reglera formerna för samverkan mellan och två av dessa myndigheter. samverkan mellan myndigheter i ett vidare perspektiv behandlas i avsnitt vid framtagande av föreskrifter måste beakta finanssektorns internationella karaktär och ställa konkurrensneutrala krav på samtliga aktörer på den svenska marknaden. Regeringen konstaterar att Riksban- kens föreskrifter och allmänna råd ska föregås av en konsekvensutredning (se avsnitt 19.1). 2021/22:41 12 Regeringens förslag: ska få verka som förbindelseorgan i förhållande till internationella finansorgan som är medlem i. ska få delta i sådant internationellt samarbete som har betydelse för bankens verksamhet, eller rör kunskapsutbyte med andra centralbanker. ska i sitt internationella arbete utgå från regeringens och övergripande ståndpunkter inom olika politikområden. Utredningens förslag överensstämmer i sak med regeringens förslag. Utredningens förslag har emellertid en annan lagteknisk utformning. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. Skälen för regeringens bedömning: Enligt lag får verka som förbindelseorgan i förhållande till internationella finansorgan som är medlem i (7 kap. 6 §). Bestämmelsen är ett uttryck för kärnan i internationella verksamhet, dvs. att verka som förbindelseorgan mellan och vissa av de internationella finansorgan som är medlem i såsom Inter- nationella valutafonden (IMF). Bestämmelsen om förbindelseorgan bör föras över till den nya riks- bankslagen. Det är viktigt att deltar i internationellt samarbete av olika slag. bör det vara begränsat till samarbete som framför allt har koppling till olika verksamhetsområden. Det bör därför komma till uttryck i den nya riksbankslagen att får delta i internationellt samarbete som har betydelse för bankens verksamhet eller som rör kunskapsutbyte med andra centralbanker. Som ett led i att får vara förbindelseorgan i förhållande till internationella finansorgan som är medlem i, får , efter medgivande, delta i finansieringen av dessa organs verksamhet (se avsnitten 12.2.2 och 12.2.3). Ur ett svenskt perspektiv bedriver flera av dessa internationella finansorgan verksamhet på andra områden än inom penningpolitiken, t.ex. finans- och utrikespolitik. Det bör därför i den nya riksbankslagen klargöras att i sitt internationella arbete ska utgå från regeringens eller övergripande ståndpunkter inom olika politikområden. När det särskilt gäller IMF bedrivs arbetet inom ramen för olika organ – t.ex. guvernörsstyrelsen, exekutivstyrelsen, Internationella monetära och finansiella kommittén och Nordisk-baltiska monetära och finansiella kommittén – och det är tjänstemän vid och Riksban- ken som gemensamt tar fram svenska ståndpunkter. Förslaget innebär t.ex. att vid eventuell oenighet mellan tjänstemännen om vilken position som bör företräda gäller regeringens eller ståndpunkter, om det inte handlar om penningpolitik eller övriga ECBS-relaterade frågor. 12.2.1Internationell verksamhet i allmänhet Regeringens förslag: De nuvarande bestämmelserna om internationella verksamhet ska föras över till den nya riksbankslagen. Utredningens förslag överensstämmer i sak med regeringens förslag. Utredningens förslag har emellertid en annan lagteknisk utformning. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. Skälen för regeringens förslag: lag finns bestämmelser om internationella verksamhet. Efter medgivande av får i valutapolitiskt syfte bevilja kredit till andra internatio- nella finansorgan som är medlem i och sluta avtal med annan än centralbank om långsiktiga internationella låneåtaganden (7 kap. 4 § andra stycket). får med eller utan räntegottgörelse ta emot insätt- ningar i valuta eller guld från, och göra sådana insättningar hos, banker, utländska bankföretag, centralbanker, kreditmarknadsföretag, utländska kreditföretag, Banken för internationell betalningsutjämning (BIS) och Internationella återuppbyggnads- och (). Riks- banken får även ta emot sådana insättningar från andra stater och mellan- statliga organ. får även ingå avtal om skyldigheter och rättig- heter som anknyter till de insättningar som anges i första stycket (7 kap. 7 §). får, efter medgivande, finansiera internationella organs verksamhet om denna har anknytning till verksamhet (8 kap. 7 §). Bestämmelserna bör föras över till den nya riksbankslagen. Regeringens förslag: ska få vara finansiell motpart till . ska också få förvärva särskilda dragningsrätter. ska fullgöra de skyldigheter som följer av deltagande i Internationella valutafondens system för särskilda dragningsrätter. ska, i fråga om , efter riks- dagens medgivande, få lämna krediter eller delta i annan finansiering som inte avser låginkomstländer. ska göra en framställning till regeringen om att tillskjuta insatskapital och lämna krediter eller delta i annan finansiering som avser låginkomstländer. ska få besluta om upplåning och ska ta upp lån till staten i syfte att tillgodose behov av sådan upplåning. ska ta ut ersättning som motsvarar den ränta som tar emot från . ska betala tillbaka lån till när det inte längre finns skäl för upplåningen. ska fatta beslut om upplåning eller återbetalning av lån efter att har fått tillfälle att lämna synpunkter. Utredningens förslag överensstämmer i sak med regeringens förslag. Utredningens förslag har emellertid en annan lagteknisk utformning. Flertalet remissinstanser tillstyrker föreslaget eller har inget att invända mot det. ECB anser att det behöver klargöras att förslaget om finansiering av IMF:s verksamhet inte kommer i konflikt med förbudet mot monetär finansiering. direktion avstyrker förslaget om upplåning för att finansiera IMF:s verksamhet på den grunden att förslaget inte tar bort den osäkerhet som åtagandena till IMF har inneburit för valutareserven. Direktionen framhåller att , i enlighet med , ska hålla tilldelning av särskilda dragningsrätter (SDR) i sin valuta- reserv. Om IMF vill växla SDR mot utländsk valuta påverkar detta likvidi- teten i valutareserv även om storleken på valutareserven inte påverkas.