prop · H90341 · 2021-11-02 00:00:00 — Med under- entreprenörer avses t.ex. företag som ansvarar för it-system för en deltagares räkning. För att uppgifter ska kunna inhämtas från en underentreprenör krävs att den utkontrakterade verksamheten har samband med deltagandet i betalningsavvecklingssystemet. Punkt 3, som saknar motsvarighet lag, gäller företag som till- handahåller verksamhet som är av särskild betydelse för den finansiella infrastrukturen i och underentreprenörer till sådana företag och omfattar uppgifter som behövs för verksamhet med det finansiella systemet, t.ex. för att följa betalningsmarknadens utveckling. Punkt 4, som motsvarar 6 kap. 9 § andra stycket lag, reglerar uppgiftsskyldighet för utgivare av värdepapper. Det kan t.ex. röra sig om uppgifter om enskilda aktörers lånekostnader för värdepappersupplåning, förfallostruktur och kreditvärdering för emissioner. Punkt 5, som saknar motsvarighet lag, omfattar företag som bedriver verksamhet som är av särskild betydelse för genomförandet av betalningar. I fråga om kontanthantering kan det t.ex. röra sig om uppgifter om kostnader och prissättning och i fråga om krisberedskap kan Riks- banken t.ex. behöva inhämta uppgifter om enskilda företags beredskaps- planering. Punkt 6, som motsvarar 6 kap. 9 § tredje stycket lag, reglerar uppgiftsskyldighet för den som för egen eller annans räkning utför trans- aktioner med utländsk motpart eller innehar tillgångar och skulder med utlandsanknytning. Detta rör uppgifter som behöver för fram- ställning av viss statistik. 2 § får besluta om de förelägganden som behövs för att en fysisk eller juridisk person ska följa uppgiftsskyldigheten enligt 1 § och föreskrifter som har meddelats med stöd av 13 kap. 1 §. får också besluta om förelägganden för den fysiska eller juridiska person som bryter mot 4 kap. 11 § och som väsentligen har bidragit till spridningen och varit medveten om att kontanterna var förändrade eller bearbetade. Ett beslut om föreläggande får förenas med vite. Paragrafen innehåller bestämmelser om förelägganden. Övervägandena finns i avsnitt 19.2. Första stycket, som motsvarar 11 kap. 2 a § första stycket lag, reglerar förelägganden. Bestämmelsen ger t.ex. möjlighet att besluta om föreläggande mot ett företag som inte följer en begäran från enligt 1 § att lämna vissa uppgifter. Andra stycket, som motsvarar 11 kap. 2 a § tredje stycket lag, Prop. 2021/22:41 reglerar vem som får meddelas ett föreläggande i fråga om överträdelser av 4 kap. 11 §. Tredje stycket motsvarar 11 kap. 2 a § andra stycket lag. Allmänna bestämmelser om vite finns i lagen (1985:206) om viten. 3 § beslut enligt 2 §, 2 kap. 6 § och 4 kap. 4 § första och andra styckena får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Paragrafen innehåller bestämmelser om överklaganden. Övervägandena finns i avsnitt 19.3. Första stycket, som motsvarar 11 kap. 5 § andra stycket lag, reglerar överklagande av vissa beslut med den skillnaden att, utöver beslut om förelägganden, också kassakrav och sanktionsavgifter i fråga om kassakrav får överklagas. Det klargörs också att beslut om inlösen av kontanter får överklagas. Enligt andra stycket, som saknar motsvarighet lag, krävs prövningstillstånd vid överklagande till kammarrätten. I lagen (1989:186) om överklagande av administrativa beslut av Riks- dagsförvaltningen och myndigheter finns bestämmelser om överklaganden av beslut i vissa fall. 4 § Talan mot fullmäktiges beslut om att skilja en ledamot av direktionen från anställningen ska väckas från delgivning av beslutet. Om talan inte väcks , är rätten till talan förlorad. 1.vid av riksbankschefen, och 2.i av övriga ledamöter i direktionen. får förklara att ett beslut om att skilja någon från anställningen är ogiltigt. Paragrafen innehåller bestämmelser om talan mot beslut om skiljande från anställning. Övervägandena finns i avsnitt 19.3. Bestämmelser om fullmäktiges möjligheter att skilja en direktionsleda- mot från anställningen finns i 9 kap. 13 § regeringsformen tredje stycket tredje meningen. Första stycket, som motsvarar 2 kap. 2 § andra stycket första meningen och fjärde stycket lag, reglerar talan mot beslut om skiljande från anställningen av ledamot i direktionen. Andra stycket 1, som motsvarar 2 kap. 2 § andra stycket andra meningen lag, reglerar forum för riksbankschefen. Andra stycket 2, som motsvarar 2 kap. 2 § andra stycket tredje meningen lag, reglerar forum för andra ledamöter i direktionen. Tredje stycket, som motsvarar 2 kap. 2 § tredje stycket lag, reglerar Högsta domstolens prövning. 1 § får meddela föreskrifter om 1.avgifter enligt 1 kap. 12 §, 2.villkoren för transaktioner enligt 2 kap. 4 § första stycket och 5 §, 3. kassakrav enligt 2 kap. 6 §, 2021/22:41 4. system för avveckling av betalningar och avgifter enligt 3 kap. 2 §, 5.villkoren för likviditetsstöd enligt 3 kap. 6 §, 6.kontanters form enligt 4 kap. 2 § och förutsättningarna för inlösen av dem och avgifter enligt 4 kap. 4 §, 7.depåer och avgifter enligt 4 kap. 6 §, 8.räntekostnadsersättning eller räntefri kredit enligt 4 kap. 7 §, 9.underrättelseskyldigheten enligt 4 kap. 8 § andra stycket, 10.vilka företag som avses i 5 kap. 3 § och vilken verksamhet som avses i 5 kap. 11.uppgiftsskyldigheten enligt 12 kap. 1 §, och 12.att uppgifter som enligt 12 kap. 1 § ska lämnas till i stället ska lämnas till . Paragrafen innehåller bestämmelser om normgivningsbemyndiganden. Övervägandena finns i avsnitt 7.7, 8.2.1–8.2.3, 9.2.1,9.2.4, 10.3.1–10.3.3, 11.5 och 19.1. Punkt 1, som saknar motsvarighet lag, gäller föreskrifter om avgifter från de som använder referensvärden som banken tillhandahåller. Punkt 2, som motsvarar 1 kap. 2 § fjärde stycket första meningen lag, gäller villkoren för vissa penningpolitiska verktyg. Punkt 3, som saknar motsvarighet lag, gäller kassakrav. Punkt 4, som motsvarar 1 kap. 2 § fjärde stycket lag, gäller Punkt 5, som saknar motsvarighet lag, gäller villkoren för likviditetsstöd. De närmare villkoren för likviditetsstöd kan också komma att framgå av avtalsvillkor. Punkt 6, som saknar motsvarighet lag, gäller kontanters form och förutsättningarna för inlösen av dem. Föreskriftsrätten gäller inte valörer (se 4 kap. 3 §) eller motiv (se 7 kap. 5 §). I fråga om kontanters form kan föreskrifter t.ex. avse kontanternas storlek och beskaffenhet. Föreskrifter om inlösen kan t.ex. avse vilka skadade och slitna kontanter som löses in, förutsättningarna för att lösa in kontanter som upphört att vara lagliga betalningsmedel, till vilket belopp och från vem inlösen kan ske och avgifter för inlösen. Punkt 7, som saknar motsvarighet lag, gäller föreskrifter om depåer, t.ex. vilka företag som ska få tillgång till depåer. kan också besluta föreskrifter om avgifter vid in- och uthämt- ning av kontanter från depåerna. Punkt 8, som saknar motsvarighet lag, gäller föreskrifter om räntekostnadsersättning eller räntefri kredit som kan lämnas till företag som bedriver privat depåverksamhet. Sådana föreskrifter kan t.ex. avse villkoren för och till vem sådan ersättning eller kredit kan lämnas. Punkt 9, som saknar motsvarighet lag, avser skyldigheten för ett företag som bedriver verksamhet av betydelse för tillgången till kontanter i att underrätta om att sådan verksamhet ska upphöra. Sådana föreskrifter kan t.ex. avse vem som omfattas av skyldigheten. Punkt 10, som saknar motsvarighet lag, gäller föreskrifter om vilka företag som ska omfattas av planerings- och kontrollansvar och vilka förberedelse- och planeringsåtgärder dessa företag ska vidta inför fredstida krissituationer och höjd beredskap, t.ex. beredskapsutbildning. Punkt 11, som motsvarar 6 kap. 9 § fjärde stycket lag, gäller Prop. 2021/22:41 uppgiftsskyldighet för finansiella företag och andra som är uppgifts- skyldiga enligt 12 kap. 1 §. Punkt 12, som motsvarar 6 kap. 10 § första meningen och 6 kap. 11 § lag, gäller möjligheten att meddela föreskrifter att vissa uppgifter som ska lämnas till i stället ska lämnas till . 2 § och ska få tillfälle att yttra sig innan med stöd av 1 § 12 meddelar föreskrifter om uppgifter enligt 12 kap. 1 § 1–4. Paragrafen innehåller bestämmelser om samverkan mellan myndigheter. Övervägandena finns i avsnitt 19.1. Paragrafen, som motsvarar 6 kap. 10 § andra meningen lag, innebär att de aktuella myndigheterna ska få tillfälle att lämna synpunkter innan vissa föreskrifter meddelas. 3 § Innan beslutar föreskrifter eller allmänna råd ska banken göra en konsekvensutredning. Paragrafen innehåller bestämmelser om konsekvensutredning. Överväg- andena finns i avsnitt 19.1. Paragrafen, som saknar motsvarighet lag, innebär att Riks- banken ska göra en konsekvensutredning innan banken beslutar om före- skrifter eller allmänna råd. Sådana utredningar ska genomföras med ledning av de regler som gäller för statliga myndigheter i allmänhet (förordningen [2007:1244] om konsekvensutredning vid regelgivning). 1.Denna lag träder i kraft . 2.Genom lagen upphävs lagen (1988:1385) om riksbank. 3.Kontanter som har getts ut före ikraftträdandet ska fortfarande vara lagliga betalningsmedel, om inte något annat är särskilt föreskrivet. 4.En ledamot i direktionen som har utsetts före ikraftträdandet kvarstår som sådan ledamot som han eller hon har utsetts för och får utses på nytt två gånger. 5.Direktionen får bestå av sex ledamöter fram till utgången av 2028. 6.Bestämmelserna i 8 kap. 1–4 och 6–15 §§ tillämpas första gången för det räkenskapsår som börjar . 7.Den 1 januari 2023 ska grundfonden uppgå till och reservfonden till noll kronor. 8.Om eget kapital överstiger målnivån i 8 kap. 9 § första stycket, ska överskjutande belopp föras över till balanserade vinstmedel. 9.Om summan av utestående lån i utländsk valuta till valutareserven den 1 janu- ari 2023 överskrider den begränsning som följer av 10 kap. 2 § första stycket och förutsättningarna enligt andra stycket i samma paragraf inte är uppfyllda, ska lån motsvarande den överskjutande delen återbetalas i takt med att de förfaller till betalning. Övervägandena finns i avsnitt 21.1 och 21.2. I punkt 1 anges när lagen träder i kraft. Enligt punkt 2 upphävs lag genom den nya riksbankslagen. 2021/22:41 Punkt 3 innebär att kontanter, t.ex. minnesmynt, som getts ut före ikraft- trädandet är lagliga betalningsmedel, om inte något annat är särskilt föreskrivet, t.ex. lagen (1988:1515) om äldre sedlar på . Punkt 4 innebär att ledamöterna i direktionen ska tjänstgöra den tid som han eller hon har utsetts för enligt lag även om fortsätter att löpa efter att lagen träder i kraft. För mandatperioder därefter gäller bestämmelsen i 7 kap. 7 § andra och tredje styckena om omvalsbegräns- ning. Av punkt 5 följer att fullmäktige kan välja att utse fem eller sex ledamöter i direktionen. Enligt punkt 6 ska bestämmelserna om budget, redovisning, eget kapital, finansiella avsättningar, årets resultat och årsredovisning tillämpas för . Punkt 7 anger till vilka värden grundfonden och reservfonden ska uppgå till vid lagens ikraftträdande. Bestämmelsen utformas i enlighet med Lagrådets förslag. Punkt 8 gäller den situationen att eget kapital överstiger den målsatta nivån om . I sådant fall ska det överskjutande beloppet behållas av , föras till balanser- ade vinstmedel utan att delas ut till staten. Bestämmelsen utformas i enlighet med Lagrådets förslag. Punkt 9 avser lån i utländsk valuta till valutareserven. Bestämmelsen innebär att , om de utestående lånen överskrider låneutrymmet enligt 10 kap. 2 § första stycket, ska betala tillbaka lånen vartefter de förfaller till dess att låneutrymmet inte längre överskrids. får dock överskrida låneutrymmet om det föreligger synner- liga skäl enligt 10 kap. 2 § andra stycket. 23.4Förslaget till lag om ändring i lagen (1936:81) om skuldebrev 22 § En överlåtelse av ett löpande skuldebrev gäller mot överlåtarens borgenärer endast om den till vilken överlåtelsen skett har fått handlingen i sin besittning. Om ett kreditinstitut eller ett värdepappersinstitut säljer eller pantsätter ett löpande skuldebrev, gäller försäljningen eller pantsättningen mot institutets borgenärer, även om skuldebrevet lämnas kvar för förvaring hos institutet eller någon annan för dess räkning. Paragrafen innehåller bestämmelser om förutsättningarna för att över- låtelse och pantsättning av löpande skuldebrev ska erhålla skydd mot över- låtarens eller pantsättarens borgenärer. Övervägandena finns i avsnitt 20.1. Ändringen i andra stycket innebär att undantaget från kravet på besitt- ningsövergång gäller också vid pantsättning, som därmed får skydd redan genom pantavtalet. Bestämmelsen innebär att undantaget gäller även för det fall försälj- ningen eller pantsättningen avser ett skuldebrev som förvaras hos tredje man. Det kan t.ex. handla om ett annat bolag i samma koncern. I bestämmelsen ersätts begreppen bank och kreditmarknadsföretag med det gemensamma begreppet kreditinstitut (se 1 kap. 5 § 10 lagen [2004:297] om bank- och finansieringsrörelse). Det görs också redaktion- Prop. 2021/22:41 ella ändringar. 31 § Om någon överlåter ett enkelt skuldebrev, gäller överlåtelsen mot över- låtarens borgenärer endast om gäldenären har underrättats om åtgärden av över- låtaren eller den till vilken överlåtelsen har skett. Om överlåtelsen innebar gåva, ska det som är särskilt föreskrivet om gåvor gälla i fråga om överlåtelsens verkan. Om ett enkelt skuldebrev har överlåtits till flera, gäller en tidigare överlåtelse framför en överlåtelse som har skett . En senare överlåtelse gäller dock fram- för en tidigare, om gäldenären först underrättas om den senare överlåtelsen och förvärvaren då var i god tro. Första stycket gäller inte 1.om någon har avhänt sig en bokföringspliktig rörelse och avhändandet om- fattar fordringar som har uppkommit i rörelsen, eller 2.om ett kreditinstitut eller ett värdepappersinstitut pantsätter ett enkelt skuldebrev till . Paragrafen innehåller bestämmelser om förutsättningarna för att avtal om överlåtelse och pantsättning av enkla skuldebrev ska få skydd mot överlåtarens eller pantsättarens borgenärer. Övervägandena finns i avsnitt 20.1. Tredje stycket 2, som är ny, innebär att kravet på underrättelse till ford- ringarnas gäldenärer inte gäller om institut pantsätter enkla skuldebrev till . Ändringen innebär att det sakrättsliga skyddet uppnås genom pantavtalet. Detta förutsätter att det kan identifieras vilka fordringar som omfattas av pantförskrivningen. Det görs också redaktionella ändringar. 23.5Förslaget till lag om ändring i lagen (1957:684) om betalningsväsendet under krigsförhållanden 2 § Är i krig, får regeringen, efter hörande där så är möjligt av direktionen i , meddela föreskrifter om sedel- och myntutgivning och bankrörelse samt offentliggörande av räkenskaper att gälla i stället för vad som är föreskrivet i lagen (0000:000) om riksbank och i annan lag. Är i krigsfara eller råder det sådana utomordentliga förhållanden som är föranledda av att det är krig utanför gränser eller av att har varit i krig eller krigsfara, får regeringen, efter framställning av direktionen i , meddela sådana föreskrifter som avses i första stycket. Paragrafen innehåller ett normgivningsbemyndigande. Övervägandena finns i avsnitt 20.6. Ändringen i första stycket är en följd av att det införs en ny riksbankslag. 23.6Förslaget till lag om ändring i lagen (1982:1161) om vissa äldre sedlar 1 § Av riksbank utgivna sedlar på samt äldre sedlar på 5, 10, 50, 100, 1 000 och ska upphöra att vara lagligt betalningsmedel . 2021/22:41 Första stycket gäller inte 1.sedlar på enligt kungörelsen (1966:2) om nya sedlar på , 2.sedlar på och enligt kungörelsen (1965:68) om nya sedlar på och , 3.sedlar på enligt kungörelsen (1965:510) om nya sedlar på ett- , 4.sedlar på enligt förordningen (1976:758) om nya sedlar på , eller 5.sedlar på enligt kungörelsen (1958:582) om utgivande av nya riksbankssedlar å . Bestämmelser om inlösen av sedlar som upphört att vara lagliga betalnings- medel finns i lagen (0000:000) om riksbank. Lagen innehåller bestämmelser om vissa äldre sedlars upphörande som lagliga betalningsmedel. Ändringen i lagen är en följd av att det införs en ny riksbankslag. Det görs också redaktionella ändringar. 23.7Förslaget till lag om ändring i lagen (1988:1515) om äldre sedlar på 1 § Av riksbank utgivna sedlar om enligt kungörelsen (1958:582) om utgivande av nya riksbankssedlar å ska upphöra att vara lagligt betalningsmedel . Bestämmelser om inlösen av sedlar som upphört att vara lagliga betalningsmedel finns i lagen (0000:000) om riksbank. Lagen innehåller bestämmelser om vissa äldre sedlars upphörande som lagliga betalningsmedel. Ändringen i lagen är en följd av att det införs en ny riksbankslag. Det görs också redaktionella ändringar. 23.8Förslaget till lag om ändring i lagen (1992:1602) om valuta- och kreditreglering 4 § Med finansiella företag enligt denna lag avses de företag som anges i 1 kap. 2 § lagen (0000:000) om riksbank. 2 § Om regeringen har beslutat om valutareglering, får regeringen besluta att Riks- banken för ett tillstånd till valutatransaktion får 1.ta ut en avgift som ska tillfalla , eller 2.bestämma att ett visst belopp ska vara insatt på konto i . Om regeringen har beslutat om valutareglering, får regeringen besluta att den som innehar utländska betalningsmedel, tillgodohavanden på konton i utländskt myntslag eller utländska fondpapper ska erbjuda att mot betalning i svenska kronor lösa in tillgångarna. får, helt eller delvis, överlåta den befogenheten till ett finansiellt företag. 3 § får bemyndiga ett finansiellt företag att meddela tillstånd enligt Prop. 2021/22:41 detta kapitel. Anser sig företaget inte kunna bifalla en ansökan, ska denna över- 2§ Ett beslut om kreditreglering kan gälla ett eller flera slag av finansiella företag. Regeringen kan på begäran av besluta att även någon annan som yrkesmässigt och i betydande omfattning bedriver kreditgivning, samt, när det gäller emissionskontroll, någon annan som offentligen utbjuder obligationer och andra fordringsrätter som är avsedda för allmän omsättning, ska kunna omfattas av kreditregleringen. För den som omfattas av ett beslut enligt andra stycket gäller i tillämpliga delar vad som sägs om finansiella företag. 8 § Med placeringskrav avses att vissa av ett finansiellt företags placeringar vid en viss beräkningstidpunkt ska utgöra en viss andel av institutets totala placeringar eller att förändringen av sådana placeringar ska utgöra en viss procent av förändringen av de totala placeringarna. 10 § Ett finansiellt företag som åsidosätter en föreskrift som har meddelats med stöd av ett förordnande om kreditreglering ska betala en särskild avgift till staten. Fråga om särskild avgift prövas av . 14 § får förelägga ett finansiellt företag att lämna de uppgifter som anser nödvändiga för att bedöma om kreditreglering behövs eller för att tillämpa ett meddelat förordnande. Paragraferna innehåller bestämmelser om kredit- och valutareglering. Ändringarna i paragraferna är en följd av att det införs en ny definition av finansiella företag i 1 kap. 2 § riksbankslagen. Det görs också redaktionella ändringar. 23.9Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt 3 a § I lagen (0000:000) om riksbank finns bestämmelser om allmän tjänsteplikt på område. I paragrafen, som är ny, finns en upplysningsbestämmelse. Övervägand- ena finns i 11.3.2. Paragrafen är en följd av att den nya riksbankslagen innehåller bestämm- elser om allmän tjänsteplikt (5 kap. 5 §). 23.10Förslaget till lag om ändring i lagen (1996:168) om vissa äldre sedlar 1 § Av riksbank utgivna sedlar enligt följande författningar ska upphöra att vara lagligt betalningsmedel : 1. sedlar på enligt kungörelsen (1966:2) om nya sedlar på , 2.sedlar på enligt kungörelsen (1965:68) om nya sedlar på femtio och , 3.sedlar på med anledning av enligt kungörelsen (1968:128) om nya sedlar på , 4.sedlar på enligt kungörelsen (1965:68) om nya sedlar på femtio och , 5.sedlar på enligt kungörelsen (1965:510) om nya sedlar på ett- , 6.sedlar på enligt kungörelse (RBFS 1985:2) om utgivande av sedlar på femhundra kronor, 7.sedlar på enligt förordningen (1976:758) om nya sedlar på . Bestämmelser om inlösen av sedlar som upphört att vara lagliga betalningsmedel finns i lagen (0000:000) om riksbank. Lagen innehåller bestämmelser om vissa äldre sedlars upphörande som lagliga betalningsmedel. Ändringen i lagen är en följd av att det införs en ny riksbankslag. Det görs också redaktionella ändringar. 23.11Förslaget till lag om ändring i lagen (1998:1404) om valutapolitik 2 § Regeringen ska besluta om det system som ska gälla för att fastställa kronans värde i förhållande till utländska valutor (växelkurssystem). Vid behov ska reger- ingen också besluta om centralkurs och bandbredd. Beslut enligt första stycket ska vara förenliga med prisstabilitetsmålet. Paragrafen innehåller bestämmelser om växelkurssystem. Övervägandena finns i avsnitt 8.1.3. Första stycket andra meningen, som är ny, innebär att regeringen vid behov ska besluta om centralkurs och bandbredd i samband med beslut om växelkurssystem. Det kan aktualiseras om regeringen beslutar om fast växelkurs, dvs. att knyta den svenska kronan till en annan valuta eller en korg av valutor. I ett sådant fall anges genom centralkursen och band- bredden vilket värde som kronan ska ha i förhållande till den andra valutan eller de andra valutorna. Innebörden av ett fastkursarrangemang är i stor utsträckning beroende av inom vilka gränser som kursen tillåts variera. I vissa fall förutsätter beslut om centralkurs och bandbredd därför en internationell överenskommelse. I andra stycket, som är nytt, anges att regeringens beslut enligt första stycket ska vara förenliga med prisstabilitetsmålet (2 kap. 1 § riksbanks- lagen). Det görs också redaktionella ändringar. 3 § får göra en framställning om att regeringen ska fatta beslut om växelkurssystem, centralkurs eller bandbredd. En sådan framställning ska be- handlas skyndsamt. 4 § Regeringen ska fatta beslut om växelkurssystem, centralkurs eller bandbredd efter att har fått tillfälle att lämna synpunkter. Paragraferna innehåller administrativa bestämmelser. Ändringarna i paragraferna är en följd av att tillämpningsområdet för 2 § Prop. 2021/22:41 utvidgas till centralkurs och bandbredd. Det görs också redaktionella ändringar. 23.12Förslaget till lag om ändring i lagen (2002:1022) om revision av statlig verksamhet m.m. 5 § Den granskning som avses i 3 § ska ske i enlighet med god revisionssed och ha till syfte att bedöma om redovisningen och underliggande redovisning är till- förlitlig och räkenskaperna rättvisande samt – med undantag för granskningen av redovisningen för staten, samt Kungliga Slottsstaten och Förvaltning – om ledningens förvaltning följer tillämpliga föreskrifter och särskilda beslut (årlig revision). Granskningen ska efter varje räkenskapsår avslutas med en revisionsberättelse. Granskningen av en delårsrapport ska avslutas med ett revisorsintyg. Revisionsberättelsen för ska innehålla ett uttalande om huruvida 1.balans- och resultaträkningen bör fastställas, 2.fullmäktiges beslut om disposition av årets resultat bör godkännas, 3.fullmäktige och direktionen i bör beviljas ansvarsfrihet, och 4.förvaltningen av följer tillämpliga föreskrifter. Paragrafen innehåller bestämmelser om årlig revision. Övervägandena finns i avsnitt 17.2. Tredje stycket reglerar revisionsberättelsens innehåll i fråga om Riks- banken. Punkt 1 och 3 motsvarar hittillsvarande tredje stycket. Punkt 2, som är ny, innebär att revisionsberättelsen ska innehålla ett uttalande om fullmäktiges beslut om disposition av årets resultat bör godkännas. Uttalandet har betydelse för beslut om ansvars- frihet och för ställningstagandet till fullmäktiges beslut om årets resultat (8 kap. 5 och 6 §§ riksbankslagen).