prop · H803189 · 2021-05-04 00:00:00 — En ekonomisk aktör är tillverkaren, tillverkarens representant, importören eller distributören, leverantören av distributionstjänster eller en annan fysisk eller juridisk person som omfattas av skyldigheter avseende tillverkning av produkter, tillhandahållande av dem på marknaden eller ibruktagande av dem på marknaden eller ibruktagande av dem i enlighet med relevant harmoniserad unionslagstiftning. I artikel 10.2 anges att varje medlemsstat ska utse en eller flera marknadskontrollmyndigheter och underrätta Europeiska kommissionen och övriga medlemsstater om sina marknadskontrollmyndigheter och behörighetsområdena för var och en av dessa myndigheter. Av artikel 34.3 a följer att det ankommer på det centrala samordningskontoret i respektive medlemsstat att ombesörja att dessa uppgifter förs in i det informations- och kommunikationssystem som anges i artikel 34.1. I artikel 39.2 i EU:s marknadskontrollförordning anges att hänvisningar till de bestämmelser i förordning (EG) nr 765/2008 som har utgått ska anses som hänvisningar till bestämmelserna i marknadskontroll- förordning och läsas i enlighet med jämförelsetabellen i bilaga III till förordningen. I bilagan framgår bland annat att hänvisningar till artikel 19.1 andra stycket i förordning (EG) nr 765/2008 ska anses som hänvisningar till artikel 14.4 a, b, e och j i EU:s marknadskontroll- förordning. I artikel 14.1 i EU:s marknadskontrollförordning anges att medlems- staterna ska tilldela sina marknadskontrollmyndigheter de befogenheter för marknadskontroll, utredning och tillsyn som behövs för att tillämpa förordningen och harmoniserad unionslagstiftning. I artikel 14.2 anges bland annat att marknadskontrollmyndigheterna ska utöva de befogenheter 2020/21:189 som anges i artikel 14 i enlighet med proportionalitetsprincipen och i enlighet med unionsrätten och nationell rätt, inbegripet principerna i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna samt i enlighet med principerna i nationell rätt i fråga om yttrandefrihet och mediernas frihet och mångfald. När medlemsstaterna tilldelar befogenheter får de, enligt artikel 14.3, utifrån vad som är lämpligt föreskriva att befogenheten ska kunna utövas direkt av marknadskontroll- myndigheterna inom ramen för deras egen myndighetsutövning, med hjälp av andra myndigheter, eller via ansökningar till domstolar som är behöriga att godkänna utövandet av befogenheten. I artikel 14.4 anges ett antal minimibefogenheter. Dessa befogenheter är medlemsstaterna skyldiga att tilldela sina marknadskontrollmyndigheter. Minimibefogenheterna anges i artikel 14.4 a–k. I artikel 14.4 a anges att marknadskontrollmyndigheterna ska ha befogenhet att kräva att ekonomiska aktörer tillhandahåller relevanta handlingar, tekniska specifikationer, data eller uppgifter om överensstämmelse och produktens tekniska aspekter, däribland tillgång till programvara, i den mån sådan tillgång är nödvändig i syfte att bedöma produktens överensstämmelse med den tillämpliga harmoniserade unionslagstiftningen, i alla former och format och oberoende av lagringsmedium eller var handlingar, tekniska specifikationer, data eller uppgifter lagras, och att göra eller erhålla kopior av dessa. I artikel 14.4 b anges att marknadskontrollmyndigheterna ska ha befogenhet att kräva att ekonomiska aktörer tillhandahåller relevanta uppgifter om leveranskedjan, om distributionsnätets utformning, om antalet produkter på marknaden och om andra produktmodeller som har samma tekniska egenskaper som den berörda produkten, om detta är relevant för överensstämmelse med de gällande kraven enligt harmoniserad unionslagstiftning. I artikel 14.4 e anges att marknadskontrollmyndigheterna ska ha befogenhet att få tillträde till lokaler, mark eller transportmedel som den berörda ekonomiska aktören använder för ändamål som har samband med den ekonomiska aktörens näringsverksamhet, affärsverksamhet, hantverk eller yrke, i syfte att identifiera bristande överensstämmelse och erhålla bevis. I artikel 14.4 j anges, i lydelsen efter den rättelse som publicerades i Europeiska unionens officiella tidning , att marknads- kontrollmyndigheterna ska ha befogenhet att införskaffa varuprover, inbegripet under fingerad identitet, att inspektera varuproverna och att demontera dem i syfte att identifiera bristande överensstämmelse och erhålla bevis. 5Anpassningar till EU:s marknadskontrollförordning 5.1Marknadskontrollmyndigheter ska ha befogenheter som motsvarar de befogenheter de har Regeringens förslag: Marknadskontrollmyndigheterna ska fortsätta att ha huvudsakligen samma befogenheter som gäller enligt artikel 19.1 andra stycket i förordning (EG) nr 765/2008. Hänvisningen till förordning (EG) nr 765/2008 ska ersättas med en hänvisning till befogenheterna i artikel 14.4 a, b, e och j i EU:s marknadskontroll- förordning, i den ursprungliga lydelsen. Befogenheterna ska framgå i följande produktlagstiftning: •lagen om leksakers säkerhet, •lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s textilmärknings- förordning, •lagen om fritidsbåtar och vattenskotrar, •lagen om marin utrustning, •lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om personlig skyddsutrustning, •lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s energimärknings- förordning, •lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s däckmärknings- förordning, och •lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om gasanordningar. En marknadskontrollmyndighet ska få införskaffa varuprover under dold identitet enligt artikel 14.4 j endast om det är nödvändigt för att uppnå syftet med kontrollen. Myndigheten ska underrätta den ekonomiska aktören om åtgärden så snart det går utan att den förlorar i betydelse. Regeringens bedömning: Det bör inte anges i lagarna att befogenheten att få tillträde till lokaler även omfattar bostäder. Beteckningen anonymt köp bör inte användas. Utredningens förslag och bedömning överensstämmer delvis med regeringens. Utredningen föreslår att befogenheterna för marknads- kontrollmyndigheterna ska framgå i en sektorsövergripande lag, att det i lagen ska anges att befogenheten att få tillträde till lokaler även omfattar bostäder samt att en marknadskontrollmyndighets införskaffande av varuprover under dold eller fingerad identitet ska betecknas anonymt köp. 2020/21:189 Utredningen föreslår en dynamisk hänvisning till artikel 14.4 a, b, e och j i EU:s marknadskontrollförordning. Remissinstanserna: De flesta remissinstanserna tillstyrker eller har inget att invända mot en sektorsövergripande lag eller utredningens förslag i fråga om befogenheterna att kräva att ekonomiska aktörer tillhandahåller handlingar, specifikationer, data eller uppgifter. marknadskontrollmyndigheterna bör ges möjlighet att inhämta information och handlingar från var och en, det vill säga även från andra än ekonomiska aktörer. Detta för att öka marknadskontrollmyndigheternas möjligheter att identifiera ekonomiska aktörer. Vad gäller befogenheten att få tillträde till lokaler, inklusive bostäder, stödjer Konsumenter att inspektioner ska kunna utföras även i bostäder då det är allt vanligare att näringsverksamhet sker i eller i anslutning till hemmiljön. tobak och liknande produkter behovet av att kunna göra inspektioner i anser att förslaget går längre än EU:s marknadskontrollförordning som inte nämner möjligheten till intrång i privatliv, och efterfrågar vad som ligger bakom skärpningen. anser att förslaget att inkludera bostäder är alltför Om det genomförs bör villkoren noga specificeras och det bör definieras vad som utgör en bostad. Teknikföretagen kan se behov av att i vissa fall kunna utföra inspektioner i hemmet men anser att det bör ställas höga krav på skälen för en sådan inspektion och ifrågasätter om inte beslut om intrång i människors privatliv först bör prövas i någon anser att det bör säkerställas att befogenheten att utföra inspektioner i bostäder inte delar uppfattningen att inspektioner i bostäder utgör ett intrång i den enskildes privatliv och betonar att grundlagsskyddet mot husrannsakan och liknande intrång även omfattar För att säkerställa de enskildas rättsliga garantier bör inspektioner få ske först efter beslut av domstol. I fråga om utredningens förslag vad gäller införskaffande av varuprover efterfrågar ytterligare vägledande exempel på hur varuprover kan införskaffas anonymt utan att använda fingerad identitet. anser inte att den ekonomiska aktören ska underrättas i efterhand om ett anonymt köp. Underrättelser i efterhand kan leda till att ekonomiska aktörer försvårar anonyma köp. myndigheten tillstyrker anonyma köp men påpekar att anonyma köp av tobaksprodukter i webbutiker försvåras av att 18-års ålder måste styrkas. och Konsumenter betonar vikten av att dolda köp görs med stor restriktivitet. det är ganska vanligt att personnummer behöver anges vid köpet och det finns en risk att en väsentlig del av marknaden undslipper kontroll om köp inte kan genomföras i dessa fall. Förslaget och bedömningen i utkastet till lagrådsremiss överens- stämmer huvudsakligen med regeringens. I utkastet föreslås att införskaffande av varuprover ska kunna ske under fingerad identitet. Remissinstanserna: De flesta remissinstanser har inga synpunkter på förslaget och bedömningen. Kemikalieinspektionen konstaterar att de föreslagna befogenheterna i lagen om leksakers säkerhet inte omfattar samtliga befogenheter som ska tilldelas marknadskontrollmyndigheterna enligt artikel 14.4 i EU:s marknadskontrollförordning. lagen senare kommer att behöva kompletteras befogenheter för marknadskontrollmyndigheterna. Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll har inga invändningar mot förslaget och bedömningen i sig, men anser att det är olyckligt att lagstiftningsärendet inte hanteras samlat i form av en sektorsövergripande lag. Genom att endast föreslå ändringar i de nio sektorslagarna bibehålls dagens svåröverskådliga reglering. Konsumenter vidhåller att inspektioner ska kunna utföras även i bostäder i de fall näringsverksamhet bedrivs där. anser att även befogenheten i artikel 14.4 d bör tilldelas marknadskontrollmyndigheterna. Myndigheten har tolkat förordning (EG) nr 765/2008 som att myndigheten har befogenhet att utföra oanmälda besök, även om detta inte anges uttryckligen i förordningen. Artikel 14.4 d får således ses som ett förtydligande av en befogenhet som marknadskontrollmyndigheterna redan har. efterfrågar även att det i lagen (2018:125) med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om personlig skyddsutrustning klargörs om det, utöver vad som följer av förvaltningslagen (2017:900), finns några formella krav på de beslut om tillträde till en ekonomisk aktörs lokaler som marknadskontroll- myndigheterna fattar. Detta gäller i fråga om sådana tillträdesbeslut som är överklagbara. önskar även att lagstiftaren förtydligar vilka möjligheter marknadskontrollmyndigheterna har att i marknadskontrollärenden använda material som myndigheten får in via andra delar av sin verksamhet. För del är frågan relevant eftersom verkets verksamhet med arbetsmiljöinspektioner organisatoriskt tillhör en del av marknadskontrollmyndigheten. Skälen för regeringens förslag och bedömning I bland annat följande lagar på produktområdet finns det bestämmelser om marknadskontroll: •lagen (2011:579) om leksakers säkerhet •lagen (2014:534) med kompletterande bestämmelser till EU:s textilmärkningsförordning •lagen (2016:96) om fritidsbåtar och vattenskotrar •radioutrustningslagen (2016:392) •lagen (2016:768) om marin utrustning •lagen (2018:125) med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om personlig skyddsutrustning •lagen (2018:550) med kompletterande bestämmelser till EU:s energi- märkningsförordning •lagen (2018:551) med kompletterande bestämmelser till EU:s däck- märkningsförordning •lagen (2018:1178) med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om gasanordningar. Dessa lagar, härefter kallade de nio sektorslagarna, skiljer sig från andra svenska lagar som genomför eller kompletterar den harmoniserade unions- lagstiftning som förtecknas i bilaga I till EU:s marknads- Bilaga I rymmer 70 förordningar och direktiv på produktområdet som EU har beslutat. De nio sektorslagarna skiljer sig från de övriga lagarna på så sätt att de inte innehåller några självständiga bestämmelser om marknadskontrollmyndigheternas faktiska kontroll- I stället framgår kontrollbefogenheterna genom hänvisning till förordning (EG) nr 765/2008. I fyra av lagarna finns det en bestämmelse som anger att bestämmelser om marknadskontroll finns i artiklarna 15–29 i förordning (EG) nr 765/2008. I fyra av lagarna finns det en bestämmelse som anger att bestämmelser om marknadskontroll finns i artiklarna 15.3 och 16–29. I en lag hänvisas det till artiklarna 16–29. framgår finns det inga hänvisningar som endast avser marknadskontroll- myndigheternas faktiska kontrollbefogenheter i artikel 19.1 andra stycket. Enligt den bestämmelsen får marknadskontrollmyndigheterna kräva att de ekonomiska aktörerna tillhandahåller sådan dokumentation och information som myndigheterna anser sig behöva för att utföra sin verksamhet, inbegripet, när detta är nödvändigt och motiverat, att ha tillträde till de ekonomiska aktörernas lokaler och ha rätt att ta nödvändiga provexemplar av produkterna. förstöra eller på annat sätt göra produkter som utgör en allvarlig risk obrukbara, om de anser det vara en nödvändig åtgärd. I de nio sektorslagarna anges det antingen att regeringen bestämmer vilken eller vilka myndigheter som ska utöva marknadskontroll eller att den myndighet som regeringen bestämmer ska vara marknadskontroll- På förordningsnivå regleras sedan ansvarsområdet för Ett exempel är radioutrustningslagen. I 11 § första stycket anges det att den eller de myndigheter som regeringen bestämmer (marknadskontroll- myndigheter) ska utöva marknadskontroll av radioutrustning som omfattas I andra stycket anges det att bestämmelser om marknadskontroll finns i artiklarna 15.3 och 16–29 i förordning (EG) nr 765/2008. radioutrustningsförordningen (2016:394) anges det i 9 § första stycket att utövar marknadskontroll enligt radioutrustnings- lagen och är marknadskontrollmyndighet enligt förordning (EG) nr 765/2008 i fråga om radioutrustning som omfattas av radioutrustnings- lagen, med undantag för radioutrustnings egenskaper när det gäller I 9 § andra stycket samma förordning anges det att Elsäkerhets- verket är marknadskontrollmyndighet enligt radioutrustningslagen och utövar marknadskontroll enligt förordning (EG) nr 765/2008 i fråga om radioutrustnings egenskaper när det gäller elsäkerhet. När EU:s marknadskontrollförordning börjar tillämpas i sin helhet den tas artiklarna 15–29 i förordning (EG) nr 765/2008 bort. marknadskontrollmyndigheter som ansvarar för marknadskontroll av de produkter som omfattas av den harmoniserade unionslagstiftning som de nio sektorslagarna genomför eller kompletterar kommer då att sakna de befogenheter för den faktiska kontrollverksamheten som de har med stöd av artikel 19.1 andra stycket i förordning (EG) nr 765/2008. därför enligt regeringens mening behov av att tilldela marknadskontroll- myndigheterna verktyg för kontrollen som motsvarar dessa befogenheter. Som framgår i avsnitt 4.2 följer det av jämförelsetabellen i bilaga III till EU:s marknadskontrollförordning att hänvisningar till artikel 19.1 andra stycket ska anses som hänvisningar till artikel 14.4 a, b, e och j i EU:s marknadskontrollförordning. Befogenheterna i artikel 14.4 a, b, e och j motsvarar i stort de befogenheter för kontroll som ryms inom artikel 19.1andra stycket i förordning (EG) nr 765/2008. Det finns dock vissa skillnader. En skillnad är att artikel 14.4 a och 14.4 b, till skillnad från artikel 19.1 andra stycket, innehåller en uppräkning av de handlingar, specifikationer, data och uppgifter som en marknadskontrollmyndighet får kräva av en ekonomisk aktör. I artikel 14.4 a anges vidare, till skillnad från artikel 19.1 andra stycket, att marknadskontrollmyndigheterna har rätt att göra eller erhålla kopior. I fråga om tillträde till lokaler är artikel 14.4 e mer utförlig än artikel 19.1 andra stycket och anger att befogenheten att få tillträde gäller för såväl lokaler, mark eller transportmedel som den ekonomiska aktören använder för ändamål som har samband med den ekonomiska aktörens näringsverksamhet, affärsverksamhet, hantverk eller yrke i syfte att identifiera bristande överensstämmelse och erhålla bevis. När det gäller befogenheten att införskaffa varuprover finns det större skillnader jämfört med vad som gäller . Till skillnad från artikel 19.1 andra stycket, som endast anger att marknadskontrollmyndigheterna har rätt att ta nödvändiga provexemplar, anges det i artikel 14.4 j att marknadskontrollmyndigheternas befogenhet att införskaffa varuprover får ske under fingerad identitet och att myndigheterna ska ha befogenhet att inspektera varuproverna och att demontera dem i syfte att identifiera bristande överensstämmelse och erhålla bevis. I skäl 40 i EU:s marknads- kontrollförordning anges det att marknadskontrollmyndigheterna bör ha befogenhet att införskaffa produkter och, när bevis inte kan inhämtas på annat sätt, köpa in produkter under fingerad identitet. Av skälet framgår det således att marknadskontrollmyndigheterna ska använda fingerad identitet med försiktighet och endast när bevis inte kan inhämtas genom någon annan åtgärd. Artikel 19.1 andra stycket i förordning (EG) nr 765/2008 har vad gäller befogenheten att förstöra eller på annat sätt göra produkter som utgör en allvarlig risk obrukbara ingen motsvarighet i artikel 14.4 a, b, e eller j. Däremot anges det i artikel 16 i EU:s marknadskontrollförordning att marknadskontrollmyndigheterna får kräva att en ekonomisk aktör förstör eller på annat sätt gör obrukbar en produkt som kan äventyra användarnas hälsa eller säkerhet, eller inte stämmer överens med tillämplig harmoniserad unionslagstiftning. Därutöver framgår av artikel 28.4 i EU:s marknadskontrollförordning att den eller de myndigheter som ansvarar för kontroll av produkter som förs in på unionsmarknaden får destruera eller på annat sätt göra en produkt obrukbar om den utgör en risk för slutanvändarnas hälsa och säkerhet om detta bedöms vara nödvändigt och proportionerligt. Marknadskontrollmyndigheterna bör tilldelas befogenheter för den faktiska kontrollen av produkter För att de marknadskontrollmyndigheter som tillämpar de nio sektors- lagarna ska kunna fortsätta med kontrollverksamheten är det nödvändigt att tilldela dem befogenheter som har annat rättsligt stöd än artikel 19.1 andra stycket i förordning (EG) nr 765/2008. Som nämnts framgår det av artikel 39.2 och jämförelsetabellen i bilaga III till EU:s marknadskontrollförordning att hänvisningar till artikel 19.1 andra stycket i förordning (EG) nr 765/2008 ska anses som hänvisningar till artikel 14.4 a, b, e och j i EU:s marknadskontrollförordning. därför framgå genom att det i lag anges att en marknadskontrollmyndighet har de befogenheter att kräva handlingar, specifikationer, data eller uppgifter, få tillträde till lokaler, mark eller transportmedel samt införskaffa, inspektera och demontera varuprover som anges i artikel 14.4 a, b, e och j i EU:s marknadskontrollförordning. tillgodoses det att marknadskontrollmyndigheterna från och med den 16 kommer att ha befogenheter för den faktiska kontrollen av produkter som motsvarar dagens befogenheter. Utredningen föreslår att marknadskontrollmyndigheternas samtliga befogenheter enligt artikel 14.4 i EU:s marknadskontrollförordning ska regleras i en sektorsövergripande lag som ska gälla för alla marknads- Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll anser att dagens reglering av marknadskontroll är svåröverskådlig och efterfrågar därför en sektorsövergripande lag. Eftersom det här är fråga om att tilldela endast vissa av befogenheterna i artikel 14.4 som dessutom bara kommer att gälla för de marknadskontrollmyndigheter som ansvarar för kontroll enligt de nio sektorslagarna, gör sig inte skälen för en sektors- övergripande lag gällande på samma sätt som om det hade varit fråga om att tilldela alla kontrollbefogenheter till samtliga marknadskontroll- Kontrollbefogenheterna bör enligt regeringens mening därför tilldelas marknadskontrollmyndigheterna i de nio sektorslagarna. Som Kemikalieinspektionen påpekar har en skyldighet att tilldela marknadskontrollmyndigheterna samtliga befogenheter i artikel 14.4. Regeringen kommer att återkomma kring hur samtliga befogenheter ska har framfört önskemål om att även tilldela marknadskontrollmyndigheterna befogenheterna i artikel 14.4 d. inte anledning att nu frångå jämförelsetabellen i bilaga III till EU:s Förslaget hindrar dock inte Arbetsmiljö- verket att utföra inspektioner inom ramen för befogenheterna i artikel 14.4 e eller att fortsättningsvis göra oanmälda besök som myndigheten bedömer ryms inom sitt mandat. efterfrågar vidare att det tydliggörs om det, utöver förvaltningslagens bestämmelser, finns ytterligare formella krav på marknadskontrollmyndigheternas beslut om att utöva befogenheterna i artikel 14.4 e. Regeringen föreslår i detta lagstiftningsärende inte några sådana ytterligare krav. fortsätta tillämpa nu gällande bestämmelser om beslut. Hänvisningar till unionsrättsakter kan göras antingen statiska eller En statisk hänvisning innebär att hänvisningen avser unionsrättsakten i en viss angiven lydelse. innebär att hänvisningen avser unionsrättsakten i den I de nio sektorslagarna förekommer både statiska och dynamiska hänvisningar till befogenheterna i artikel 19.1 andra stycket i förordning (EG) nr 765/2008. I de flesta lagarna används en statisk För att åstadkomma en enhetlig reglering bör hänvisningarna till befogenheterna i artikel 14.4 a, b, e och j i EU:s marknadskontroll- förordning i de nio sektorslagarna vara statiska. Det innebär att lagstiftaren vid framtida ändringar av EU:s marknadskontrollförordning behöver överväga om det finns behov av att ändra den nationella lagtexten. Befogenheten att kräva handlingar, specifikationer, data eller uppgifter av ekonomiska aktörer I likhet med artikel 19.1 andra stycket i förordning (EG) nr 765/2008 gäller befogenheterna att kräva handlingar, specifikationer, data eller uppgifter i artikel 14.4 a och 14.4 b i EU:s marknadskontrollförordning endast gentemot ekonomiska aktörer. En marknadskontrollmyndighet kan således inte med stöd av artikel 14 a och 14.4 b begära att till exempel en konsument tillhandahåller handlingar. Utredningen har inte sett något behov av att utvidga befogenheterna som anges i artikel 14.4 a och 14.4 b. anser att befogenheterna att kräva handlingar, specifikationer, data eller uppgifter bör utökas så att en marknadskontroll- myndighet kan inhämta information och handlingar även från andra än ekonomiska aktörer. Detta för att öka marknadskontrollmyndigheternas möjligheter att identifiera ekonomiska aktörer. Definitionen av ekonomiska aktörer i artikel 3.13 i EU:s marknads- kontrollförordning omfattar många olika aktörer som har skyldigheter avseende tillverkning, tillhandahållande eller ibruktagande av produkter på marknaden enligt harmoniserad unionslagstiftning. En marknads- kontrollmyndighet har därigenom möjlighet att vända sig till en vid krets av aktörer för att begära in den information som myndigheten anser behövs. Befogenhet att ålägga andra aktörer än ekonomiska aktörer, som saknar förpliktelser i förhållande till den produkt som ska kontrolleras, skyldighet att tillhandahålla information och handlingar bör endast införas efter noga överväganden. finns det enligt regeringens mening inte tillräckligt underlag för att frångå utredningens förslag och bedömning att befogenheterna att kräva handlingar, specifikationer, data eller uppgifter endast ska gälla i förhållande till ekonomiska aktörer.