prop · H803155 · 2021-03-23 00:00:00 — b)För trancher i en syntetisk värdepapperisering och ett nth-to-default-kreditderivat, ska instituten använda följande formel: δ ¼ tecken· � ð1 þ 14 � AÞ � ð1 þ 14 � DÞ <+ 1 när kreditriskskydd har erhållits genom transaktionen tecken = : – 1 när kreditriskskydd har lämnats genom transaktionen A= tranchens fästpunkt; för en nth-to-default-kreditderivattransaktion baserad på referensenheter k, är A = (n-1)/k, och D= tranchens avskiljningspunkt; för en nth-to-default-kreditderivattransaktion baserad på referensenheter k, är D = n/k. c)För andra transaktioner än de som avses i led a eller b ska instituten använda följande regulatoriska delta: > + 1 om transaktionen är en lång position i den primära riskdrivaren, eller den väsentligaste riskdriva > ren i den givna riskkategorin > – 1 om transaktionen är en kort position i den primära riskdrivaren, eller den väsentligaste riskdriva : ren i den givna riskkategorin För tillämpningen av detta avsnitt betyder en lång position i en primär riskdrivare eller i den väsentligaste riskdrivaren i den givna riskkategorin för transaktioner som avses i artikel 277.3, att transaktionens marknadsvärde ökar när värdet på den riskdrivaren ökar, och en kort position i den primära eller riskdrivaren eller iden väsentligaste riskdrivaren i den givna riskkategorin för transaktioner som avses i artikel 277.3, betyder att transaktionens marknadsvärde minskar när värdet på den riskdrivaren ökar. L 150/70 Europeiska unionens officiella tidning 3.EBA ska ta fram förslag till tekniska standarder för tillsyn för att specificera a)den formel som – i enlighet med utvecklingen av internationella regler – instituten ska använda för att beräkna regulatoriskt delta för köp- och säljoptioner som placerats in i ränteriskkategorin och som är tillämplig under marknadsförhållanden där räntor kan vara negativa samt den regulatoriska volatilitet som är lämplig för den formeln, b)den metod som ska användas för att fastställa om en transaktion är en lång eller kort position i en primär riskdrivare eller i den väsentligaste riskdrivaren i den givna riskkategorin för transaktioner som avses i artikel 277.3. ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder för tillsyn till kommissionen . Kommissionen ska ges befogenhet att komplettera denna förordning genom att anta de tekniska standarder för tillsyn som avses i första stycket i enlighet med artiklarna 10–14 i förordning (EU) nr 1093/2010. 1.Instituten ska beräkna det justerade teoretiska beloppet enligt följande: a)För transaktioner som placerats in i ränteriskkategorin eller i kreditriskkategorin ska instituten beräkna det justerade teoretiska beloppet som en produkt av derivatkontraktets teoretiska belopp och den regulatoriska durationsfaktorn, som ska beräknas på följande sätt: regulatorisk durationsfaktor ¼ expð − R � SÞ − expð − R � EÞ R R= den regulatoriska diskonteringsräntan, R = , S= perioden mellan startdatumet för en transaktion och rapporteringstillfället, som ska uttryckas med tillämpning av relevant bankdagskonvention, och E= perioden mellan slutdatumet för en transaktion och rapporteringstillfället, som ska uttryckas med tillämpning av relevant bankdagskonvention. Startdatumet för en transaktion är det tidigaste datum då en kontraktsenlig betalning enligt transaktionen, till eller från institutet, antingen fastställs eller utväxlas, utom när det gäller betalningar som avser utbyte av säkerhet i ett marginalavtal. Om transaktionen redan har fastställt eller genomfört betalningar vid rapporterings dagen ska startdatumet för en transaktion vara lika med 0. Om en transaktion innefattar ett eller flera kontraktsenliga framtida datum då institutet eller motparten kan besluta att avsluta transaktionen före dess kontraktsenliga förfallodatum ska startdatumet vara lika med det först infallande av i)det datum eller det först infallande av flera framtida datum som institutet eller motparten kan besluta att avsluta transaktionen före dess kontraktsenliga förfallodatum, ii)det datum då transaktionen börjar fastställa eller genomföra betalningar, utom när det gäller betalningar som avser utbyte av säkerhet i ett marginalavtal. Om en transaktion som underliggande instrument har ett sådant finansiellt instrument som kan ge upphov till kontraktsenliga skyldigheter utöver de som omfattar transaktionen, ska transaktionens startdatum fastställas på grundval av det datum då det underliggande instrumentet tidigast börjar fastställa eller genomföra betalningar. Slutdatumet för en transaktion är det senaste datum då en kontraktsenlig betalning enligt transaktionen, till eller från institutet, utväxlas eller kan utväxlas. Europeiska unionens officiella tidning L 150/71 Om en transaktion som underliggande instrument har ett sådant finansiellt instrument som kan ge upphov till kontraktsenliga skyldigheter utöver de som omfattar transaktionen, ska transaktionens slutdatum fastställas på grundval av transaktionens underliggande instruments sista kontraktsenliga betalning. Om en transaktion är så utformad att den utestående exponeringen avvecklas vid särskilt angivna betalningsdatum och om villkoren justeras så att transaktionens marknadsvärde är noll vid dessa särskilt angivna betalningsdatum, ska avvecklingen av den utestående exponeringen vid dessa särskilt angivna datum anses vara en kontraktsenlig betalning enligt samma transaktion. b)För transaktioner som placerats in i valutariskkategorin ska instituten beräkna det justerade teoretiska beloppet på följande sätt: i)Om transaktionen består av ett betalningsben ska det justerade teoretiska beloppet vara derivatkontraktets teoretiska belopp. ii)Om transaktionen består av två betalningsben och det teoretiska beloppet för ett betalningsben är denominerat i institutets rapporteringsvaluta ska det justerade teoretiska beloppet vara det andra betalningsbenets teoretiska belopp. iii)Om transaktionen består av två betalningsben och det teoretiska beloppet för vart och ett av betalningsbenen är denominerat i en annan valuta än institutets rapporteringsvaluta ska det justerade teoretiska beloppet vara det största av de två betalningsbenens teoretiska belopp efter omräkning till institutets rapporteringsvaluta till rådande avistakurs. c)För transaktioner som placerats in i aktieriskkategorin eller råvaruriskkategorin ska instituten beräkna det justerade teoretiska beloppet som produkten av marknadspriset på en enhet av transaktionens underliggande instrument och antalet enheter i det underliggande instrument som transaktionen hänvisar till. Om en transaktion som placerats in i aktieriskkategorin eller råvaruriskkategorin enligt kontraktet uttrycks som ett teoretiskt belopp, ska instituten använda transaktionens teoretiska belopp och inte antalet enheter i det underliggande instrumentet som det justerade teoretiska beloppet. d)För transaktioner som placerats in i kategorin ”övriga risker” ska instituten beräkna det justerade teoretiska beloppet på grundval av den lämpligaste metoden bland de metoder som anges i leden a, b och c, beroende på typen av och egenskaperna hos transaktionens underliggande instrument. 2.Instituten ska vid beräkning av det justerade teoretiska belopp som avses i punkt 1 fastställa transaktionens teoretiska belopp eller antalet enheter i det underliggande instrumentet enligt följande: a)Om det teoretiska beloppet eller antalet enheter i en transaktions underliggande instrument inte är fastställt fram till transaktionens kontraktsenliga förfallodag: i)För deterministiska teoretiska belopp och antal enheter i ett underliggande instrument ska det teoretiska beloppet vara det vägda genomsnittet av alla deterministiska värden av teoretiska belopp eller antal enheter i det underliggande instrumentet, beroende på vad som är tillämpligt, fram till transaktionens kontraktsenliga förfallodag, varvid vikterna är proportionen av den tidsperiod då vart och ett av värdena av teoretiska belopp är tillämpliga. ii)För stokastiska teoretiska belopp och antal enheter i det underliggande instrumentet ska det teoretiska beloppet vara det belopp som fastställs genom fastställande av aktuella marknadsvärden inom formeln för beräkning av framtida marknadsvärden. b)För kontrakt där det teoretiska beloppet utväxlas ska det teoretiska beloppet multipliceras med det antal betalningar som återstår i enlighet med kontrakten. c)För kontrakt i vilka det föreskrivs en multiplicering av kassaflödesbetalningar eller en multiplicering av derivatkontraktets underliggande, ska institutet justera det teoretiska beloppet för att beakta multipliceringens effekter på kontraktens riskstruktur. 3.Instituten ska konvertera en transaktions justerade teoretiska belopp till rapporteringsvalutan till rådande avistakurs om det justerade teoretiska beloppet beräknas enligt denna artikel utifrån ett kontraktsenligt teoretiskt belopp eller ett marknadspris på antalet enheter i ett underliggande instrument som är denominerat i en annan valuta. L 150/72 Europeiska unionens officiella tidning 1.Instituten ska beräkna löptidsfaktorn enligt följande: a)För transaktioner som ingår i de nettningsmängder som avses i artikel 275.1 ska instituten använda följande formel: qffffffffffffffffffffffffffffffffffffffffffffffffffffffffffffffffffffffffffff MF ¼ min�max�M, 10=EttRäkenskapsår�, 1� M= transaktionens återstående löptid, som är lika med den tidsperiod som behövs för avslutandet av alla transaktionens kontraktsenliga skyldigheter; härvidlag ska all eventuell optionalitet i ett derivatkontrakt anses vara en kontraktsmässig skyldighet; den återstående löptiden ska uttryckas med tillämpning av relevant bankdagskonvention. Om en transaktion har ett annat derivatkontrakt som underliggande instrument som kan ge upphov till ytterligare kontraktsenliga skyldigheter utöver transaktionens kontraktsenliga skyldigheter ska transaktionens återstående löptid vara lika med den tidsperiod som krävs för att avsluta alla kontraktsenliga skyldigheter avseende det underliggande instrumentet. Om en transaktion är så utformad att den utestående exponeringen avvecklas vid särskilt angivna betalningsdatum och där villkoren justeras så att transaktionens marknadsvärde är noll vid dessa särskilt angivna betalningsdatum, ska transaktionens återstående löptid vara lika med tiden fram till nästa justeringsdag. EttRäkenskapsår = uttryckt i bankdagar med tillämpning av relevant bankdagskonvention. b)För transaktioner som ingår i de nettningsmängder som avses i artikel 275.2 och 275.3 definieras löptidsfaktorn enligt följande: nettningsmängdens marginalriskperiod fastställd i enlighet med artikel 285.2–285.5,och uttryckt i bankdagar med tillämpning av relevant bankdagskonvention. Vid fastställande av marginalriskperioden för transaktioner mellan en kund och en clearingmedlem ska ett institut som agerar antingen som kund eller som clearingmedlem ersätta den minimiperiod som fastställs i artikel 285.2 b med . 2.Vid tillämpning av punkt 1 ska den återstående löptiden vara lika med tidsperioden fram till nästa justeringsdag för transaktioner som är så utformade att den utestående exponeringen avvecklas vid särskilt angivna betalningsdatum och där villkoren justeras så att kontraktets marknadsvärde är noll vid dessa särskilt angivna betalningsdatum. Koefficienten för säkringsmängdens regulatoriska faktor Vid beräkning av tillägget för en säkringsmängd, som avses i artiklarna 280a–280f ska säkringsmängdens regulatoriska faktorkoefficient ”є” vara följande: > 1 för de säkringsmängder som fastställts i enlighet med artikel 277a.1 є = > 5 för de säkringsmängder som fastställts i enlighet med artikel 277a.2 a : 0,5 för de säkringsmängder som fastställts i enlighet med artikel 277a.2 b Europeiska unionens officiella tidning L 150/73 1.Vid tillämpning av artikel 278 ska instituten beräkna tillägget för ränteriskkategorin för en given nettningsmängd enligt följande: det index som anger alla de ränterisksäkringsmängder som fastställts för nettningsmängden i enlighet med artikel 277a.1 a och 277a.2, och tillägget för ränteriskkategorin eller säkringsmängd j beräknat i enlighet med punkt 2. Instituten ska beräkna tillägget för ränteriskkategorin för säkringsmängd j enligt följande: AddOnIRj ¼ �j � SFIR � EffNotIRj =koefficienten för säkringsmängdens regulatoriska faktor för säkringsmängd j fastställd i enlighet med tillämpligt värde enligt artikel 280, =den regulatoriska faktorn för ränteriskkategorin med ett värde som är lika , och =det faktiska teoretiska beloppet för säkringsmängd j beräknat i enlighet med punkt 3. 3.Vid beräkning av det faktiska teoretiska beloppet för säkringsmängd j ska instituten först kartlägga varje transaktion i säkringsmängden till lämplig undergrupp i tabell 2. De ska göra detta på grundval av varje transaktions slutdatum, som fastställs i enlighet med artikel 279b.1 a: > 0 och <= 1 > 1 och <= 5 Instituten ska sedan beräkna det faktiska teoretiska beloppet för säkringsmängden j i enlighet med följande formel: þ 1,4 � Dj,2 � Dj,3 þ 0,6 ðDj,1Þ2 þ ðDj,2Þ2 þ 1,4 � Dj,1 � Dj,2 � Dj,1 � Dj,3 det faktiska teoretiska beloppet för säkringsmängd j, och det faktiska teoretiska beloppet för undergrupp k i säkringsmängd j beräknat enligt följande: Dj,k ¼ l = det index som anger riskpositionen. L 150/74 Europeiska unionens officiella tidning 1.Vid tillämpning av artikel 278 ska instituten beräkna tillägget för valutariskkategorin för en given nettningsmängd enligt följande: =det index som anger de valutarisksäkringsmängder som fastställts i enlighet med artikel 277a.1 b och med 277a.2 för nettningsmängden, och =tillägget för valutariskkategorin eller säkringsmängd j i beräknat i enlighet med punkt 2. Instituten ska beräkna tillägget för valutariskkategorin eller säkringsmängd j i enlighet med följande: AddOnjFX ¼ �j � SFFX � = koefficienten för säkringsmängdens regulatoriska faktor för säkringsmängd j, som fastställts i enlighet med artikel 280, =den regulatoriska faktorn för valutariskkategorin med ett värde som är lika , =det faktiska teoretiska beloppet för säkringsmängd j beräknat enligt följande: l = det index som anger riskpositionen. 1.Vid tillämpning av punkt 2 ska instituten fastställa relevanta referensenheter avseende kredit för nettnings mängderna i enlighet med följande: a)Det ska finnas en referensenhet avseende kredit för varje emittent av ett referensskuldinstrument som är underliggande till en transaktion med ett enda namn som hänförs till kreditriskkategorin; transaktioner med ett enda namn ska endast hänföras till samma referensenhet avseende kredit om det referensskuldinstrument som är underliggande till dessa transaktioner emitteras av samma emittent. b)Det ska finnas en referensenhet avseende kredit för varje grupp av skuldreferensinstrument eller kreditderivat med ett enda namn som är underliggande till en transaktion med flera namn som hänförs till kreditrisk kategorin; transaktioner med flera namn ska endast hänföras till samma referensenhet avseende kredit om den grupp av referensskuldinstrument eller kreditderivat med ett enda namn som är underliggande till dessa transaktioner har samma beståndsdelar. Europeiska unionens officiella tidning L 150/75 2.Vid tillämpning av artikel 278 ska instituten beräkna tillägget för kreditriskkategorin för en given nettningsmängd enligt följande: AddOnKredit ¼ AddOnKreditj j =det index som anger alla de aktierisksäkringsmängder som fastställts i enlighet med artikel 277a.1 c och 277a.2 för nettningsmängden, och =tillägget för kreditriskkategorin för säkringsmängd j beräknat i enlighet med punkt 3. 3.Instituten ska beräkna tillägget för kreditriskkategorin för säkringsmängd j enligt följande: =kreditriskkategorin för säkringsmängd j, =koefficienten för säkringsmängdens regulatoriska faktor för säkringsmängd j, som fastställts ienlighet med artikel 280, =det index som anger referensenheten avseende kredit för nettningsmängderna som fastställts ienlighet med punkt 1, =korrelationsfaktorn för referensenheten avseende kredit k, om referensenheten avseende kredit khar fastställts i enlighet med punkt 1 a är ρkKredit = . Om referensenheten avseende kredit k har fastställts i enlighet med punkt 1 b ärρkKredit = , och AddOn(Enhetk) = tillägget för referensenheten avseende kredit k, fastställt i enlighet med punkt 4. Instituten ska beräkna tillägget för referensenheten avseende kredit k enligt följande: = det faktiska teoretiska beloppet för referensenheten avseende kredit k beräknat enligt följande: SFk,lKredit � Riskpositionl Referensenhet avseende kredit k det index som anger riskpositionen, och som är tillämplig på referensenheten avseende kredit k fastställd i enlighet med punkt 5. 5.Instituten ska beräkna tillägget för referensenheten avseende kredit k enligt följande: a)För referensenheten avseende kredit k som fastställts i enlighet med punkt 1 a, skaSFKreditk,l tilldelas en av de sex regulatoriska faktorerna i tabell 3 i denna punkt på grundval av en extern kreditbedömning av ett utsett externt enskilda emittent. För en enskild emittent för vilken en kreditbedömning av ett utsett externt kreditvärderingsinstitut inte är tillgänglig ska i)ett institut som använder metoden i kapitel 3 placera in den enskilda emittentens interna kreditvärdering i en av de externa kreditbedömningarna, L 150/76 Europeiska unionens officiella tidning ii)ett institut som använder metoden i kapitel 2 tilldela SFKredittk,l ¼ till denna referensenhet avseende kredit. Om ett institut använder artikel 128 för att riskvikta motpartskreditriskexponeringen mot denna enskilda emittent, ska denna referensenhet avseende kredit dock tilldelas SFKredittk,l ¼ . b)För referensenheten avseende kredit k som fastställts i enlighet med punkt 1 b ska följande gälla: i)Om en riskposition l som hänförs till referensenheten avseende kredit k är ett kreditindex som noterats på en erkänd börs ska SFKredittk,l tilldelas en av de två regulatoriska faktorer som anges i tabell 4 i denna punkt på grundval av kreditkvaliteten hos majoriteten av dess enskilda beståndsdelar. ii)Om en riskposition l som hänförs till referensenheten avseende kredit k inte omfattas av led i) i detta led ska SFKreditk,l vara det vägda genomsnittet av de regulatoriska faktorer som tilldelats till varje beståndsdel i enlighet med metoden i led a, varvid vikterna bestäms genom proportionen av beståndsdelarnas teoretiska belopp i den positionen. Regulatorisk faktor för transaktioner med ett enda namn Regulatorisk faktor för noterade index 1.Vid tillämpning av punkt 2 ska instituten fastställa relevanta referensenheter avseende aktier för nettningsmängden i enlighet med följande: a)Det ska finnas en referensenhet avseende aktier för varje emittent av ett referensaktieinstrument som är underliggande till en transaktion med ett enda namn som tillhör aktieriskkategorin; transaktioner med ett enda namn ska endast hänföras till samma referensenhet avseende aktier om det referensaktieinstrument som är underliggande till dessa transaktioner emitteras av samma emittent. b)Det ska finnas en referensenhet avseende aktier för varje grupp av referensaktieinstrument eller aktiederivat med ett enda namn som är underliggande till en transaktion med flera namn som tillhör aktieriskkategorin; transaktioner med flera namn ska endast hänföras till samma referensenhet avseende aktier om den grupp av referensrensaktieinstrument eller aktiederivat med ett enda namn som är underliggande till dessa transaktioner, beroende på vad som är tillämpligt, har samma beståndsdelar. Europeiska unionens officiella tidning L 150/77 2.Vid tillämpning av artikel 278 ska instituten beräkna tillägget för aktieriskkategorin för en given nettningsmängd enligt följande: AddOnAktie ¼ AddOnAktiej j = tillägget för aktieriskkategorin j= det index som anger alla de aktierisksäkringsmängder som fastställts i enlighet med artikel 277a.1 d och 277a.2 för nettningsmängden, och AddOnAktiej= tillägget för aktieriskkategorin för säkringsmängd j beräknat i enlighet med punkt 3. 3.Instituten ska beräkna tillägget för aktieriskkategorin för säkringsmängd j enligt följande: tillägget för aktieriskkategorin för säkringsmängd j, koefficienten för säkringsmängdens regulatoriska faktor för säkringsmängd j fastställd i enlighet med artikel 280, =det index som anger referensenheterna avseende aktier för nettningsmängderna som fastställts ienlighet med punkt 1, =korrelationsfaktorn för referensenheten avseende aktier k; om referensenheten avseende aktier khar fastställts i enlighet med punkt 1 a, ρAktiek ¼ ; om referensenheten avseende aktier khar fastställts i enlighet med punkt 1 b är ρAktiek ¼ , och AddOn(Enhetk) = tillägget för referensenheten avseende aktier k, fastställt i enlighet med punkt 4. 4.Instituten ska beräkna tillägget för referensenheten avseende kredit k enligt följande: AddOnðEnhetkÞ ¼ SKAktiek � EffNotAktiek AddOn(Enhetk) =tillägget för referensenheten avseende kredit k =den regulatoriska faktor som är tillämplig på referensenheten avseende aktier k; om referensenheten avseende aktier k har fastställts i enlighet med punkt 1 a är SFAktiek ¼ ; om referensenheten avseende aktier k har fastställts i enlighet med punkt 1 b är SFAktiek ¼ , om = det faktiska teoretiska beloppet för referensenheten avseende aktier k beräknat enligt följande: Referensenheten avseende aktier k l = det index som anger riskpositionen. L 150/78 Europeiska unionens officiella tidning 1.Vid tillämpning av artikel 278 ska instituten beräkna tillägget för råvaruriskkategorin för en given nettningsmängd enligt följande: =det index som anger de råvarusäkringsmängder som fastställts i enlighet med artikel 277a.1 e och 277a.2 för nettningsmängden, och =tillägget för råvaruriskkategorin för säkringsmängd j beräknat i enlighet med punkt 4. 2.Vid beräkning av tillägget för en råvarusäkringsmängd för en given nettningsmängd i enlighet med punkt 4 ska instituten fastställa relevanta råvarureferenstyper för varje säkringsmängd. Råvaruderivattransaktioner ska endast hänföras till samma råvarureferenstyp om det underliggande råvaruinstrumentet för dessa transaktioner är av samma karaktär, oberoende av råvaruinstrumentets leveranslokalisering eller kvalitet. 3.Genom undantag från punkt 2 får de behöriga myndigheterna begära att institut, som är kraftigt exponerade mot basrisken i olika positioner som delar den karaktär som avses i punkt 2, fastställer råvarureferenstyperna för dessa positioner med användning av fler egenskaper än enbart det underliggande råvaruinstrumentets karaktär. I en sådan situation ska råvaruderivattransaktioner endast hänföras till samma råvarureferenstyp om de delar dessa egenskaper. 4.Instituten ska beräkna tillägget för råvarukategorin för säkringsmängd j enligt följande: Þ Þ � k tillägget för råvarukategorin för säkringsmängd j, i enlighet med artikel 280, råvaruriskkategorins korrelationsfaktor med ett värde som är lika , k= det index som anger råvarureferenstyperna för nettningsmängderna som fastställts i enlighet med punkt 2, och AddOnðTypjkÞ = tillägget för råvarureferenstyp k beräknat i enlighet med punkt 5. 5.Instituten ska beräkna tillägget för råvarureferenstyp k på följande sätt: AddOnðTypjkÞ ¼ SFComk � EffNotComk AddOnðTypjkÞ = tillägget för råvarureferenstyp k. = den regulatoriska faktor som är tillämplig på råvarureferenstyp k, om råvarureferenstyp k motsvarar transaktioner som tilldelats till den säkringsmängd som avses i artikel 277a.1 e i, med undantag för transaktioner som avser el, är SFCom SFkCom ¼ , och För transaktioner som avser el är Europeiska unionens officiella tidning L 150/79 = det faktiska teoretiska beloppet för råvarureferenstyp k beräknat enligt följande: l = det index som anger riskpositionen. Tillägg för kategorin ”övriga risker” 1.Vid tillämpning av artikel 278 ska instituten beräkna tillägget för kategorin ”övriga risker” för en given nettningsmängd enligt följande: AddOnÖvriga ¼ AddOnÖvrigaj j