prop · H803172 · 2021-04-19 00:00:00 — Här görs bedömningen att när det gäller beslutsförfarandena i artikel 70.7 a i MDR-förordningen och artikel 66.7 a i IVDR-förordningen så får fatta sitt valideringsbeslut inom den tidsram som anges i respektive EU-förordning, och får fatta ett eget beslut efter den etiska granskningen. Frågan om den etiska gransk- ningen behandlas i det efterföljande avsnittet. En farhåga när det gäller detta förfarande skulle kunna vara att det blir otydligt för sponsorer och kanske även för och Etik- prövningsmyndigheten inom vilken beslutsprocess som ansökan be- En sådan osäkerhet bör kunna undvikas med tanke på att ansökan ska skickas till som därefter får kontakta Etikpröv- ningsmyndigheten för att denna myndighet ska utföra den etiska gransk- ningen. Vid dessa kontakter kommer det att vara klart vilken beslutspro- cess som gäller. Den etiska granskningen av prövningar och studier för produkter med lägre risk Enligt artikel 70.7 a i MDR-förordningen och artikel 66.7 a i IVDR-för- ordningen får prövningen eller studien inte påbörjas om den etiska gransk- ningen resulterar i ett negativt yttrande. Därmed skulle det kunna räcka med att meddelar beslut när myndigheten finner att prövningen eller studien inte får genomföras eller endast får genomföras med villkor. Om endast ska med- dela beslut i de fall dessa är negativa, får sökanden inget beslut i de fall granskningen leder till en positiv bedömning. Sökanden kan i dessa fall även få vänta på besked till dess tidsperioden för beslut passerat. För att underlätta för sökanden föreslås det därför att ska fatta beslut oavsett vilken slutsats myndigheten kommer fram till. Som nämns ovan torde en etisk granskning av en ansökan om prövningar och studier för produkter med lägre risk ta än , både för granskningen och med tanke på att ansökan kan behöva kompletteras. I artikel 70.7 a i MDR-förordningen och artikel 66.7 a i IVDR-förordningen ges medlemsstaterna möjlighet att i sin nationella rätt ge en längre tidsram för beslutsförfarande innan prövningen eller studien får påbörjas. Med tanke på det samordnade förfarandet bedöms denna möjlighet att utvidga tidsramen inte innebära att tidpunkten för att validera en ansökan kan senareläggas i den nationella rätten. I stället görs bedömningen att medlemsstaterna getts möjlighet att säkerställa att den etiska granskningen är slutförd innan prövningen eller studien får påbörjas. En sådan förläng- ning måste dock vara proportionerlig och inte strida mot förordningarnas syfte att skapa en förenklad väg och en kortare tidsram för kliniska pröv- ningar och prestandastudier för produkter med låg risk. Som anges i avsnittet ovan ska validera ansökan. Ett sådant beslut om validering ska meddelas efter det att be- hörig myndighet har fått ansökan. Om myndigheten inte anser att pröv- ningen eller studien omfattas av EU-förordningarna eller anser att ansökan inte är fullständig, så får sponsorn på sig att lämna syn- punkter och komplettera sin ansökan. Behörig myndighet har på sig att meddela sponsorn om sin slutsats, dvs. om prövningen eller studien omfattas av EU-förordningarna och om ansökan är komplett. Behörig myndighet får förlänga nämnda tidsfrister med . Således kan ett beslut om validering ske senast efter det att ansökan kom in och kompletteringar gjorts. Den etiska granskningen bör ske skyndsamt, men i svensk rätt bör det anges att den etiska gransk- ningen får ta vilket är den längre tidsfrist som gäller vid valider- ingen av ansökan. En etisk granskning för produkter i enlighet med artikel 70.7a i MDR-förordningen och artikel 66.7 a i IVDR-förordningen bör därför slutföras senast efter valideringsdatumet. Detta är en kort- are tidsperiod än den tidsram som anges i artikel 70.7 b i MDR-förordning- en och artikel 66.7 b i IVDR-förordningen och som avser produkter i de En tidsperiod för etikgranskningen får därför anses förenlig med artikel 70.7 a i MDR-förordningen och artikel 66.7a i IVDR-förordningen. Tidsrymden får anses vara proportionerlig och inte strida mot förordningarnas syfte. Regeringen håller med och Sahlgrenska Univers- itetssjukhuset om att de olika beslutstider som har för olika studier kan orsaka oklarheter. Utifrån EU-förordningarnas bestämmelser ser regeringen dock ingen möjlighet att reglera att samma tidsfrist ska gälla för de olika prövningsområdena. anger även att enligt nuvarande ordning börjar handläggningsfristen löpa när en ansökan är validerad. Om den första prövningen visar att sökanden behöver komplettera ansökan så ”stoppas klockan” tills kompletteringen har getts in. Granskningen får alltså enligt ta lika oavsett om en komplettering sker eller inte. Regeringen framhåller att i detta lagstiftningsarbete så an- passas svensk rätt till EU-förordningarna om medicintekniska produkter. Medlemsstaterna ska säkerställa att förfarandena för etikkommittéernas granskning är förenliga med de förfaranden som anges i EU-förordning- arna. Regeringen noterar att enligt artikel 70.6 i MDR-förordningen och artikel 66.6 i IVDR-förordningen anges det att då ansökan bedöms får medlemsstaten begära ytterligare information från sponsorn och att den tidsfrist som fastställs i artikel 70.7 b i MDR-förord- ningen respektive artikel 66.7 b i IVDR-förordningen ska tillfälligt upp- höra att löpa från och med den dag då den första begäran lämnades och fram till dess att de kompletterande upplysningarna har mottagits. Den tidsfrist som anges i artikel 70.7 b i MDR-förordningen respektive artikel 66.7b i IVDR-förordningen är de som börjar löpa efter valider- ingsdatumet. En liknande bestämmelse finns inte för beslut enligt 70.7 a i MDR-förordningen respektive artikel 66.7 a i IVDR-förordningen. I detta sammanhang måste bestämmelserna om det samordnade bedömningsför- farandet i artikel 78 i MDR-förordningen och i artikel 74 i IVDR-förord- ningen beaktas. I artikel 78.11 respektive artikel 74.11 anges det att varje berörd medlemsstats ska underrätta sponsorn om sin slutsats genom ett enda beslut. Således behöver den vetenskapliga granskningen och den etiska granskningen göras parallellt . Med be- aktande av detta finner regeringen att det inte finns utrymme att i nationell rätt ange att tidsfristen för beslut får förlängas i avvaktan på en komplett- ering av en ansökan. Reglering om beslut gällande prövningar och studier med lägre risk För prövningar och studier för produkter med lägre risk enligt artikel 70.7a i MDR-förordningen och artikel 66.7 a i IVDR-förordningen krävs således två beslut: ett valideringsbeslut av i enlighet med nämnda artiklar i MDR-förordningen och i IVDR-förordningen och ett beslut av . Som anges i avsnitt 10.1 så ska det i den nya lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter införas en bestämmelse om att frågor om tillstånd att genomföra en klinisk pröv- ning eller prestandastudie enligt MDR- och IVDR-förordningarna ska prövas av den myndighet som regeringen utser. I det avsnittet bedöms det även att bör i förordning utses att vara den myndigheten som prövar dessa tillståndsfrågor. Att en prövning eller studie får påbörjas efter valideringsbeslut av den utsedda myndigheten framgår av artikel 70.7a i MDR-förordningen och artikel 66.7 a i IVDR-förordningen. Detta förhållande behöver inte särskilt anges i svensk lag utan omfattas av den föreslagna bestämmelsen om att den myndighet som regeringen bestäm- mer ska pröva frågor om tillstånd att genomföra en klinisk prövning eller prestandastudie. I promemorian och i lagrådsremissen föreslås en bestämmelse i den nya lagen med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordningar om medicintekniska produkter som anger att resultatet av en etisk granskning av en ansökan enligt artikel 70.7 a i MDR-förordningen eller artikel 66.7 a i IVDR-förordningen ska redovisas i ett yttrande som ska beslutas av och ställas till sponsorn med kopia till . Lagrådet anför att Etikprövningsmyndig- hetens yttrande i dessa ärenden inte är ett ”delbeslut” utan ett slutligt beslut som kan överklagas och anser att denna innebörd på ett tydligare sätt bör framgå av lagtextens ordalydelse. Enligt Lagrådet bör formuleringen av paragrafen bli föremål för ytterligare överväganden i det fortsatta lagstiftningsarbetet. Regeringen instämmer i Lagrådets synpunkt om att lagtexten bör förtydligas. Bestämmelsen bör ändras så att den anger att resultatet av den etiska granskningen ska redovisas i ett beslut, i stället för i ett yttrande, och att beslutet ska ställas till sponsorn med kopia till . beslut i dessa fall är således ett slutligt beslut som inte ska ingå som underlag i Läkemedels- verkets prövning. För att det ska vara tydligt bör det av lagtexten även framgå att beslut ska innehålla en bedömning av om den kliniska prövningen eller prestandastudien utifrån den etiska granskningen får genomföras eller påbörjas, om den får genomföras eller påbörjas på vissa villkor eller om den inte får genomföras eller påbörjas. Frågan om överklagande av detta beslut behandlas i avsnitt 10.8. I avsnitt 10.2 föreslås att det i den nya lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om medicintekniska produkter ska framgå att bestämmelser om den etiska granskningen av en ansökan eller anmälan av en klinisk prövning eller en prestandastudie finns i lagen med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordningar om medicintekniska produkter. Den bestämmelsen omfattar även kliniska prövningar och prestandastudier för produkter med lägre risk. I den nya lagen med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordningar om medicintekniska produkter ska det även anges att ett beslut av i fråga om en klinisk prövning eller prestandastudie i enlighet med artikel 70.7 a i MDR-förordningen eller artikel 66.7 a i IVDR-förordningen ska meddelas senast efter valideringsdatumet. Studier för klinisk uppföljning eller prestandastudier efter utsläppandet på marknaden Artikel 74 i MDR-förordningen reglerar beslutsförfarandet för kliniska prövningar som ska utföras för att ytterligare utvärdera en produkt som redan är CE-märkt och prövningen avser produktens avsedda ändamål. En sådan prövning kallas i MDR-förordningen för studie för klinisk uppfölj- ning efter utsläppandet på marknaden. I de fall en sådan prövning innebär att försökspersonerna utsätts för ytterligare förfaranden än dem som skulle ha genomförts vid normal användning av produkten, och dessa ytterligare förfaranden är invasiva eller ansträngande, ska sponsorn senast innan prövningen påbörjas anmäla prövningen till de berörda medlems- staterna. De förfaranden som kan vara aktuella är exempelvis ytterligare operativa ingrepp, provtagningar, röntgenundersökningar, mätningar och extra besök på kliniken. Anmälan ska innehålla den dokumentation som avses i kapitel II i bilaga XV. Artiklarna 62.4 b–k och m, 75, 76, 77, 80.5 och 80.6 samt de relevanta bestämmelserna i bilaga XV ska tillämpas på studier för klinisk uppfölj- ning efter utsläppande på marknaden. Detta innebär bland annat att det inte krävs ett godkännande av berörd medlemsstat i enlighet med artikel 62.4 a men väl att en etikkommitté i medlemsstaten inte ska ha avgett ett negativt yttrande till prövningen. Liknande bestämmelser finns för prestandastudier i artikel 70 i IVDR- förordningen. Dessa prestandastudier kallas för studie för prestandaupp- följning av produkter som släppts ut på marknaden. Inte heller i dessa fall behövs tillstånd men väl en anmälan senast innan studien på- börjas och att en etikkommitté inte ska ha avgett ett negativt yttrande till studien. Region anger att begreppet klinisk prövning har breddats till att även avse CE-märkta produkter. Regionen anser att begreppen klinisk prövning, klinisk utvärdering och prestandastudier endast ska användas när en produkts egenskaper och nytta ska dokumenteras innan den CE- märks eller vid förändrad CE-märkning. Även SKR anser att frågor om tillstånd för kliniska prövningar eller prestandastudier bör begränsas till att bara gälla när syftet är att produkterna ska CE-märkas enligt EU-förord- ningarna. Regeringen noterar att regleringarna är införda i EU-förordning- arna och det är bestämmelser som inte kan ändras i nationell rätt. Vidare kan det noteras att detta är regleringar som bland annat Region och Region ser positivt på. Det kan nämnas att i de fall en klinisk prövning eller prestandastudie ska utföras för att utvärdera en produkt som redan är CE-märkt men där pröv- ningen eller studien inte avser produktens avsedda ändamål så ska artikel 74.1i MDR-förordningen eller artikel 70.1 i IVDR-förordningen inte tillämpas utan istället ska EU-förordningarnas bestämmelser om kliniska prövningar och prestandastudier tillämpas. Detta framgår av artikel 74.2 i MDR-förordningen och artikel 70.2 i IVDR-förordningen. För att genomföra studier för klinisk uppföljning eller prestandastudier efter utsläppandet på marknaden enligt artikel 74.1 i MDR-förordningen och artikel 70.1 i IVDR-förordningen behövs det inget tillstånd från be- hörig myndighet men väl en anmälan. Av dessa artiklar framgår det att prövningen eller studien inte får genomföras om en etikkommitté har avgett ett negativt yttrande. Som konstaterats i avsnitt 10.3 bör det vara en fördel för sponsorn att ha ett skriftligt beslut på att studien är etiskt god- tagbar, i stället för att endast hänvisa till att man inte fått något avslags- beslut i frågan. I nu aktuella fall där det inte krävs att meddelar beslut bör fatta ett eget beslut och underrätta spons- orn om beslutet med kopia till . När en anmälan kommer in är det viktigt att det är tydligt vilket beslutsförfarande som ska användas. En anmälan skickas alltid in till som därefter får kon- takta för att denna myndighet ska utföra den etiska granskningen. Vid dessa kontakter kommer det att bli klart vilken beslutsprocess som gäller. Reglering i svensk rätt I fråga om den etiska granskningen ska det i den nya lagen med komplett- erande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordningar om medicintekniska produkter anges att resultatet av den etiska granskningen enligt artikel 74.1 i MDR-förordningen och artikel 70.1 i IVDR-förord- ningen ska redovisas i ett beslut som fattas av och ställs till sponsorn med kopia till . Etikprövnings- myndighetens beslut i dessa fall är ett slutligt beslut som inte ska ingå som underlag i prövning. I likhet med vad som anges under rubriken om beslut gällande prövningar och studier med lägre risk bör detta förhållande framgå av lagtexten. Vidare bör det av lagtexten även framgå att beslut ska innehålla en bedömning av om den kliniska prövningen eller prestandastudien utifrån den etiska granskningen får genomföras eller påbörjas, om den får genom- föras eller påbörjas på vissa villkor eller om den inte får genomföras eller påbörjas. En anmälan om att genomföra ovan nämnda studier ska lämnas in senast innan studien påbörjas. Det innebär att om Etikprövnings- myndigheten inte fattat ett avslagsbeslut inom denna tidsrymd får pröv- ningen eller studien genomföras. Detta regleras i artikel 74.1 i MDR-för- ordningen och artikel 70.1 i IVDR-förordningen och bör inte anges i nationell lagstiftning. Om en klinisk prövning eller prestandastudie avseende CE-märkta pro- dukter innebär att försökspersonerna utsätts för ytterligare förfaranden som inte är att anse som invasiva eller ansträngande, så omfattas inte pröv- ningen eller studien av artikel 74.1 i MDR-förordningen och artikel 70.1 i IVDR-förordningen. Prövningarna eller studierna kan i dessa fall ändå om- fattas av etikprövningslagens tillämpningsområde. Detta förhållande ska framgå av etikprövningslagen. I den lagen ska det anges att etikprövnings- lagen ska tillämpas på de prövningar och studier av CE-märkta produkter som inte kräver anmälan enligt artikel 74 i MDR-förordningen eller artikel 71i IVDR-förordningen om de i övrigt omfattas av lagens tillämpnings- område. I den nya lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning- ar om medicintekniska produkter ska det framgå att bestämmelser om den 2020/21:172 etiska granskningen av en ansökan eller anmälan av en klinisk prövning eller en prestandastudie finns i lagen med kompletterande bestämmelser om etisk granskning till EU:s förordningar om medicintekniska produkter (jfr avsnitt 10.2). Den bestämmelsen omfattar även den etiska granskning- en av sådana kliniska prövningar och prestandastudie som ska anmälas en- ligt artikel 74 i MDR-förordningen och artikel 71 i IVDR-förordningen. Frågan om överklagande behandlas i avsnitt 10.8. Möjliga synpunkter från biobanker och Regeringens bedömning: Det krävs inga tillägg i lag om ett förfarande för att hämta in ett yttrande från biobanker över en ansökan om tillstånd till en klinisk prövning eller en prestandastudie Promemorians förslag överensstämmer med regeringens bedömning. promemorian föreslås det att ska skicka ansökan om tillstånd om klinisk prövning eller prestandastudie till berörd biobank för Biobankens yttrande ska skickas till och till Detta föreslås regleras i förordning. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna är positiva till eller har inte lämnat synpunkter på promemorians förslag. versitet anser att man bör utreda i vilka frågor som berörd biobank re- spektive har befogenhet att uppställa tvingan- de krav på sökanden i form av kompletteringar i ansökningsförfarandet. Biobank betonar behovet av ett elektroniskt ärendehanterings- system för att genomföra granskningar och kommunicera yttranden. Biobank behöver biobanker, och var för sig ett ärendehanteringssystem och en kom- munikationslösning mellan systemen. Även vissa regioner, bland annat Region och Region , ser frågan om en integrering mellan EU-portalens nationella ärendehanteringssystem och ett ärende- hanteringssystem för biobanksansökningar som angelägen för att underlätta myndighetsutövning och samverkan med anser att det bör övervägas om inte både och vid behov ska ha möjlighet att inhämta yttrande från avseende strålskyddsfrågor vid myndigheternas bedömning av kliniska prövningar och prestandastudier för verksamhet både med joniserande och med icke- anser att det är oklart om Etik- prövningsmyndigheten ska eller kan inhämta remisser från andra myndig- heter vid etikansökningar. Skälen för regeringens bedömning ska vara ett av världens främsta forsknings- och innovationsländer och en ledande kunskapsnation, där bland annat högkvalitativ forskning leder till samhällets utveckling och välfärd. Att det bedrivs kliniska pröv- ningar och prestandastudier i är en viktig del av detta mål och Prop. 2020/21:172 ska vara ett attraktivt land för sådana prövningar. Det är således av vikt att det finns ett effektivt samarbete mellan myndig- heterna i så att de administrativa processerna och rutinerna i blir så effektiva som möjligt och att granskningen kan ske med hög kvalitet. I kliniska prövningar och prestandastudier kan vävnadsprover behöva hanteras. Dessa vävnadsprover kan omfattas av lagen (2002:297) om bio- banker i hälso- och sjukvården m.m. (biobankslagen). Vävnadsprover kan hämtas från befintliga provsamlingar i biobanker, men det kan också vara aktuellt att samla in nya prover, i dessa fall behöver man inrätta en prov- samling antingen i en befintlig biobank eller i en helt nyinrättad biobank. För att underlätta för sponsorerna vore det en fördel om biobanker gavs möjlighet att yttra sig över en ansökan innan tillstånd beslutas. Därmed kan biobankerna hjälpa till i tillståndsförfarandet så att ansökningen och tillståndet anpassas även till biobankernas verksamhet och regleringar. En liknande administrativ process har föreslagits när det gäller ansökningar om kliniska läkemedelsprövningar enligt och rådets förordning (EU) nr 536/2014 om kliniska prövningar av humanläkemedel (jfr prop. 2017/18:196 Anpassningar av svensk rätt till EU-förordningen om kliniska läkemedelsprövningar). I kliniska prövningar och prestandastudier kan det också förekomma joniserande strålning, såsom röntgen, och icke-joniserande strålning, såsom laser och intensivt pulserande ljus (IPL). Nedan behandlas hur frågor om biobanker och strålning kan införlivas i beslutsprocessen. Som nämns ovan kan kliniska prövningar och prestandastudier innefatta hantering av vävnadsprover som finns i en biobank. I andra fall kan en biobank behöva inrättas för att möjliggöra prövningen eller studien. För att få inrätta en biobank för forskningsändamål eller använda en biobank för ett nytt ändamål ska ändamålet ha godkänts av Etikprövningsmyndig- heten eller 2 kap. 3 § och 3 kap. 5 § biobankslagen). MDR- och IVDR-förordningarna innehåller inga regler om att en ansökan om tillstånd till en klinisk prövning eller en pre- standastudie ska överensstämma med tillämpliga regler för insamling, lagring och framtida användning av biologiska prover från försöksperson- en. För att möjliggöra en effektiv administration i vore det ändå bra om berörda biobanker kan delta i beslutsprocessen. Deras granskning av en ansökan kan göra att ansökan tidigt i processen kan anpassas till de regler som gäller för biobanker. Biobank stöder denna bedömning och anger att det är av yttersta vikt för att biobanker ska kunna säkerställa en heltäckande bedömning av ansökan för att minska risken för ändrings- ansökningar och fördröjningar av kliniska prövningar och prestanda- studier. pågår, som nämns i avsnitt 10.2 och 10.4, ett regerings- uppdrag inom vilket och ska utveckla möjliga samarbetsformer och strukturer bl.a. för att inhämta yttrande från berörda biobanker. I det uppdraget medverkar även regionala 2020/21:172 biobankscentra. När sådana strukturer är utvecklade kan bestämmelser införas i förordning om att ska skicka ansökan om klinisk prövning för yttrande till en biobank och att biobankens yttrande ska skickas till eller . En sådan bestämmelse får sekretessbrytande effekt (se avsnitt 12.2). anser att det bör utredas i vilka frågor som en berörd biobank respektive har befogenhet att uppställa tvingande krav på sökanden i form av kompletteringar i ansök- ningsförfarandet. Regeringen finner att en biobank bör lämna de synpunkt- er som biobanken anser behövas för att biologiskt material ska kunna hant- eras enligt gällande lagstiftning. Avsikten med att även biobanker ska lämna yttrande är att sponsorn på ett tidigt stadium ska få kännedom om eventuella behov av att ändra ansökan för att möjliggöra en hantering av biologiskt material i en biobank. Vidare framgår det av avsnitt 10.2 att ska granska ansökningar utifrån de aspekter som anges i 7–11 §§ etikprövningslagen. kan avge ett negativt yttrande om myndigheten inte bedömer att prövningen eller studien bör få genomföras. Varken eller den berörda biobanken kan uppställa tvingande krav på sökanden att kom- plettera ansökan. Om efter sin granskning har avgett ett yttrande med villkor för prövningens eller studiens genom- förande, ska dessa villkor beaktas vid tillståndsgivning (jfr avsnitt 10.2). Biobank betonar att en lösning i fråga om elektroniska ärende- hanteringssystem är nödvändig för att kunna genomföra granskningar och kommunicera yttranden. Enligt Biobank behöver biobanker, Etik- prövningsmyndigheten och var för sig ett ärende- hanteringssystem och en kommunikationslösning mellan systemen. Några regioner, bland annat Region och Region , ser frågan om en integrering mellan EU-portalens nationella ärendehanteringssystem och ett ärendehanteringssystem för biobanksansökningar som angelägen för att underlätta myndighetsutövning och samverkan med regionernas biobanksverksamhet. Enligt remissinstanserna bör frågan lösas på nationell nivå. Som anges i avsnitt 10.2 så håller Etikpröv- ningsmyndigheten på att införa ett nytt ärendehanteringssystem. Även EU- portalen för medicintekniska produkter och läkemedelsprövningar är under utveckling. Regeringen kommer att följa frågan. Strålskydd är till för att skydda människors hälsa och miljön mot skadlig verkan av strålning.