prop · H90355 · 2021-11-02 00:00:00 — Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets synpunkter. Övervägandena finns i avsnitt 4. Brottsbeskrivningen i första stycket ändras på så sätt att det straffbara området utvidgas till att omfatta gärningar som begås för att gå en främ- mande makt eller motsvarande tillhanda. Det straffbara området utvidgas också så att det omfattar uppgifter vars uppenbarande för en främmande makt eller motsvarande kan medföra men för säkerhet. Ändring- arna är en följd av ändringar i straffbestämmelsen om spioneri i 19 kap. 5 § . Rekvisitet är avsett att ha samma innebörd som i 19 kap. 5 § , se författningskommentaren till den paragrafen. Vidare stryks en skrivning som upplyser om att straffansvaret gäller vare sig upp- giften är riktig eller inte. Någon ändring i sak är inte avsedd. Till följd av att 5 kap. 1 § yttrandefrihetsgrundlagen hänvisar till denna paragraf får ändringarna även genomslag i fråga om vilka gärningar som utgör yttrandefrihetsbrott. Övriga ändringar är redaktionella. 14 a § Som tryckfrihetsbrott anses utlandsspioneri som innebär att någon, i annat fall än som avses i 14 §, för att gå en främmande makt eller motsvarande tillhanda, obehörigen befordrar, lämnar eller röjer en hemlig uppgift som förekommer inom ramen för ett samarbete med en annan stat eller en mellanfolklig organisation eller i en mellanfolklig organisation i vilken är medlem, och vars uppenbarande för en främmande makt eller motsvarande är ägnat att medföra allvarligt men för förhållande till någon annan stat eller en mellanfolklig organisation. En gärning ska inte utgöra brott, om den med hänsyn till syftet och övriga omständigheter är försvarlig. För försök, förberedelse eller stämpling till sådant utlandsspioneri döms det till ansvar. Paragrafen är ny och reglerar tryckfrihetsbrottet utlandsspioneri. Para- grafen har utformats i enlighet med Lagrådets synpunkter. Övervägandena finns i avsnitt 5.7. Det nya tryckfrihetsbrottet införs med anledning av att en ny straff- bestämmelse om utlandsspioneri införs i 19 kap. 6 a § . I första stycket anges de huvudsakliga förutsättningarna för att straffansvar för utlandsspioneri ska aktualiseras, dvs. att det äger rum en viss obehörig befattning med en uppgift, att uppgiften är hemlig och förekommer inom 2021/22:55 ramen för ett samarbete med en annan stat eller en mellanfolklig organisa- tion, eller i en mellanfolklig organisation i vilken är medlem, att ett uppenbarande av uppgiften är ägnat att medföra allvarligt men för utrikesrelationer och att gärningen utförs i syfte att gå en främ- mande makt eller motsvarande tillhanda. Avseende begreppet främmande makt eller motsvarande, se författningskommentaren till 19 kap. 5 § . För innebörden av övriga rekvisit i förevarande stycke hän- visas till författningskommentaren till 19 kap. 6 a § . Enligt andra stycket ska gärningar som med hänsyn till syftet och övriga omständigheter är försvarliga inte utgöra brott. Se vidare författningskommentaren till 19 kap. 6 a § , som innehåller ett motsvarande undantag. Till följd av att 5 kap. 1 § yttrandefrihetsgrundlagen hänvisar till denna paragraf får ändringarna även genomslag i fråga om vilka gärningar som utgör yttrandefrihetsbrott. 15 § Som tryckfrihetsbrott anses obehörig befattning med hemlig uppgift som innebär att någon, utan syfte att gå en främmande makt eller motsvarande tillhanda, obehörigen befordrar, lämnar eller röjer en uppgift 1.som avses i 14 §, om uppgiften rör något förhållande av hemlig natur, eller 2.som avses i 14 a §. En gärning enligt första stycket 2 ska inte utgöra brott, om den med hänsyn till syftet och övriga omständigheter är försvarlig. För försök eller förberedelse till sådan obehörig befattning med hemlig uppgift döms det till ansvar. Det döms också till ansvar för stämpling till sådant brott, om detta är att anse som grovt. Vid denna bedömning ska det särskilt beaktas, om gärningen inne- fattade tillhandagående av en främmande makt eller motsvarande eller var av synnerligen farlig beskaffenhet med hänsyn till pågående krig eller rörde något förhållande av stor betydelse eller om den som har begått gärningen röjde vad som på grund av allmän eller enskild tjänst hade betrotts honom eller henne. I paragrafen regleras tryckfrihetsbrottet obehörig befattning med hemlig uppgift. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets synpunkter. Övervägandena finns i avsnitt 4 och 5.7. I första stycket utvidgas det straffbara området för obehörig befattning med hemlig uppgift till att omfatta en spionerigärning som sker utan syfte att gå en främmande makt eller motsvarande tillhanda (punkt 1). Rekvisitet är avsett att ha samma innebörd som i 19 kap. 5 § , se författ- ningskommentaren till den paragrafen. Vidare införs en ny form av obe- hörig befattning med hemlig uppgift som avser en utlandsspionerigärning som sker utan det nämnda syftet (punkt 2). För innebörden av utlands- spioneribrottet hänvisas till författningskommentaren till 19 kap. 6 a § . Enligt andra stycket, som är nytt, ska gärningar enligt första stycket punkt 2 som med hänsyn till syftet och övriga omständigheter är försvar- liga inte utgöra brott. Se vidare författningskommentaren till 19 kap. 6 a § , som innehåller ett motsvarande undantag. Fjärde stycket ändras på så sätt att främmande makt ändras till främ- mande makt eller motsvarande. Rekvisitet är avsett att ha samma innebörd som i 19 kap. 5 § , se författningskommentaren till den para- Ändringarna är en följd av ändringar som rör brottet obehörig befattning Prop. 2021/22:55 med hemlig uppgift i 19 kap. 7 § . Till följd av att 5 kap. 1 § yttrandefrihetsgrundlagen hänvisar till denna paragraf får ändringarna även genomslag i fråga om vilka gärningar som utgör yttrandefrihetsbrott. Övriga ändringar är redaktionella. 16 § Som tryckfrihetsbrott anses vårdslöshet med hemlig uppgift som innebär att någon av grov oaktsamhet obehörigen befordrar, lämnar eller röjer en uppgift 1.som avses i 14 §, om uppgiften rör något förhållande av hemlig natur, eller 2.som avses i 14 a §. En gärning enligt första stycket 2 ska inte utgöra brott, om den med hänsyn till syftet och övriga omständigheter är försvarlig. I paragrafen regleras tryckfrihetsbrottet vårdslöshet med hemlig uppgift. Paragrafen har utformats med beaktande av Lagrådets synpunkter. Övervägandena finns i avsnitt 5.7. Paragrafen ändras till följd av ändringar som rör brottet vårdslöshet med hemlig uppgift i 19 kap. 9 § . Genom ändringarna i första stycket kriminaliseras att obehörigen befordra, lämna eller röja en uppgift som avses i 14 a §, dvs. en hemlig uppgift som förekommer inom ramen för ett samarbete med en annan stat eller en mellanfolklig organisation eller i en mellanfolklig organisation i vilken är medlem, och vars uppenbarande för en främmande makt eller motsvarande är ägnat att medföra allvarligt men för förhållande till någon annan stat eller en mellanfolklig organisation. För innebörden av rekvisiten hänvisas till författningskommentaren till 19 kap. 6 a § . Enligt andra stycket, som är nytt, ska gärningar enligt första stycket punkt 2 som med hänsyn till syftet och övriga omständigheter är försvar- liga inte utgöra brott. Se vidare författningskommentaren till 19 kap. 6 a § , som innehåller ett motsvarande undantag. Till följd av att 5 kap. 1 § yttrandefrihetsgrundlagen hänvisar till denna paragraf får ändringarna även genomslag i fråga om vilka gärningar som utgör yttrandefrihetsbrott. Övriga ändringar är redaktionella. 22 § Om någon enligt 1 kap. 7 § första stycket meddelar en uppgift i syfte att den ska göras offentlig i en tryckt skrift och därigenom gör sig skyldig till något av följande brott, gäller vad som föreskrivs i lag om ansvar för det brottet: 1.uppror, högförräderi, spioneri, grovt spioneri, utlandsspioneri, grovt utlands- spioneri, grov obehörig befattning med hemlig uppgift, landsförräderi, landssvek eller försök, förberedelse eller stämpling till ett sådant brott, 2.oriktigt utlämnande av en allmän handling som inte är tillgänglig för var och en eller tillhandahållande av en sådan handling i strid med en myndighets förbehåll vid dess utlämnande, när gärningen är uppsåtlig, eller 3.uppsåtligt åsidosättande av tystnadsplikt i de fall som anges i en särskild lag. Första stycket gäller också om brottet begås av någon som, utan att vara ansvarig enligt 8 kap., medverkar som författare eller annan upphovsman eller som utgivare till en framställning som är avsedd att införas i en tryckt skrift. I fråga om föreskrifter som avses i första stycket 3 tillämpas 2 kap. 22 § första stycket regeringsformen. 2021/22:55 Paragrafen innehåller bestämmelser om meddelarbrott. Övervägandena finns i avsnitt 4 och 5.7. Genom ett tillägg i första stycket första punkten omfattas även utlands- spioneri och grovt utlandsspioneri av paragrafens tillämpningsområde, se angående dessa brott författningskommentarerna till 19 kap. 6 a och 6 b §§ . Tillämpningsområdet utvidgas även till följd av ändringar i straffbestämmelserna om spioneri och grov obehörig befattning med hem- lig uppgift i 19 kap. 5 och 8 §§ , se författningskommentaren till de paragraferna. Till följd av en hänvisning i 23 § får ändringarna genomslag även i regleringen om anskaffarbrott i den paragrafen. 8.2Förslaget till lag om ändring i yttrandefrihetsgrundlagen 4 § Om någon enligt 1 kap. 10 § meddelar en uppgift i syfte att göra den offentlig i ett program eller en teknisk upptagning och därigenom gör sig skyldig till något av följande brott, gäller vad som föreskrivs i lag om ansvar för det brottet: 1.uppror, högförräderi, spioneri, grovt spioneri, utlandsspioneri, grovt utlands- spioneri, grov obehörig befattning med hemlig uppgift, landsförräderi, landssvek eller försök, förberedelse eller stämpling till ett sådant brott, 2.oriktigt utlämnande av en allmän handling som inte är tillgänglig för var och en eller tillhandahållande av en sådan handling i strid med en myndighets förbehåll vid dess utlämnande, när gärningen är uppsåtlig, och 3.uppsåtligt åsidosättande av tystnadsplikt i de fall som anges i en särskild lag. Första stycket gäller också om brottet begås av någon som, utan att vara ansvarig enligt 6 kap., medverkar som författare eller annan upphovsman till en framställning som är avsedd att offentliggöras i ett program eller en teknisk upptagning eller medverkar genom att framträda i programmet. I fråga om föreskrifter som avses i första stycket 3 tillämpas 2 kap. 22 § första stycket regeringsformen. Paragrafen innehåller bestämmelser om meddelarbrott. Övervägandena finns i avsnitt 4 och 5.7. Genom ett tillägg i första stycket första punkten omfattas även utlands- spioneri och grovt utlandsspioneri av paragrafens tillämpningsområde, se angående dessa brott författningskommentarerna till 19 kap. 6 a och 6 b §§ . Tillämpningsområdet utvidgas även till följd av ändringar i straffbestämmelserna om spioneri och grov obehörig befattning med hem- lig uppgift i 19 kap. 5 och 8 §§ , se angående dessa ändringar författningskommentarerna till de paragraferna. Till följd av en hänvisning i 5 § får ändringarna genomslag även i regleringen om anskaffarbrott i den paragrafen. 8.3 Förslaget till lag om ändring i 5 § Den som, för att gå en främmande makt eller motsvarande tillhanda, obe- hörigen anskaffar, befordrar, lämnar eller röjer en uppgift om försvarsverk, vapen, förråd, import, export, tillverkningssätt, underhandlingar, beslut eller något för- Prop. 2021/22:55 hållande i övrigt vars uppenbarande för en främmande makt eller motsvarande kan medföra men för säkerhet döms för spioneri till fängelse i högst . Detsamma ska gälla, om någon i samma syfte obehörigen framställer eller tar befattning med en skrift, en teckning eller något annat föremål som innefattar en sådan uppgift. Paragrafen straffbelägger spioneri. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets synpunkter. Övervägandena finns i avsnitt 4. Första stycket ändras på så sätt att det straffbara området utvidgas genom att kravet på uppsåt att gå en främmande makt tillhanda ändras till ett krav på uppsåt att gå en främmande makt eller motsvarande tillhanda. Det utvidgas också så att bestämmelsen omfattar uppgifter vars uppen- barande för en främmande makt eller motsvarande kan medföra men för säkerhet. Vidare stryks en skrivning som upplyser om att straff- ansvaret gäller vare sig uppgiften är riktig eller inte. Någon ändring i sak är inte avsedd. Genom att orden eller motsvarande läggs till efter främmande makt om- fattas även grupperingar eller sammanslutningar som intar en faktisk maktposition som kan liknas vid den som innehas av en främmande makt. En främmande makt är för det första en självständig stat. Det kan dock också röra sig om andra sammanslutningar, som delstater eller exilreger- ingar och motstånds- eller upprorsgrupper, när de har en sådan faktisk maktställning och sådan politisk betydelse att diplomatiska angelägenheter är möjliga i förhållandet mellan en sådan sammanslutning och . Också en organisation som FN, EU eller Nato kan vara en främmande makt. Att en sammanslutning intar en liknande faktisk maktposition kan exempelvis handla om att grupperingen utövar kontroll över ett visst om- råde liknande den som en stat normalt utövar. Till skillnad från när det gäller främmande makt uppställs dock inte något krav på att diplomatiska angelägenheter ska vara möjliga i förhållandet mellan en sådan samman- slutning och . Det krävs inte att sammanslutningen är av en viss storlek eller att den är organiserad på visst sätt. Exempel på grupperingar som kan ha en sådan maktställning att de kan omfattas, eller har haft en sådan ställning, är terroristorganisationen som inrättade ett s.k. kalifat i delar av och , i Kosovo, krigsherrar iAfghanistan och i . Övriga ändringar är redaktionella. 6 a § Den som, i annat fall än som avses i 5 §, för att gå en främmande makt eller motsvarande tillhanda, obehörigen anskaffar, befordrar, lämnar eller röjer en hemlig uppgift som förekommer inom ramen för ett samarbete med en annan stat eller en mellanfolklig organisation eller i en mellanfolklig organisation i vilken är medlem, och vars uppenbarande för en främmande makt eller mot- svarande sammanslutning är ägnat att medföra allvarligt men för för- hållande till någon annan stat eller en mellanfolklig organisation, döms för utlandsspioneri till fängelse i högst . Detsamma ska gälla, om någon i samma syfte obehörigen framställer eller tar befattning med en skrift, en teckning eller något annat föremål som innefattar en sådan uppgift. En gärning ska inte utgöra brott, om den med hänsyn till syftet och övriga om- ständigheter är försvarlig. Genom paragrafen som är ny införs ett nytt brott med beteckningen Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets syn- Övervägandena finns i avsnitt 5.2 och 5.3. Paragrafen är utformad med 5 § som förebild och tar sikte på spioneri- liknande gärningar som är ägnade att medföra allvarligt men för förhållande till någon annan stat eller en mellanfolklig organisation. I första stycket anges de huvudsakliga förutsättningarna för att straff- ansvar för utlandsspioneri ska aktualiseras, dvs. att det äger rum en viss obehörig befattning med en uppgift, att uppgiften är hemlig och före- kommer inom ramen för ett samarbete med en annan stat eller en mellan- folklig organisation eller i en mellanfolklig organisation i vilken är medlem, att ett uppenbarande av uppgiften är ägnat att medföra allvar- ligt men för utrikesrelationer och att gärningen utförs i syfte att gå en främmande makt eller motsvarande tillhanda. Liksom vid spioneri är ett krav för straffansvar att gärningen utförs för att gå en främmande makt eller motsvarande tillhanda. avsiktsuppsåt att gå en främmande makt eller motsvarande tillhanda. Rekvisitet är avsett att ha samma innebörd som i 5 §, se författnings- kommentaren till den paragrafen. Även rekvisiten obehörigen anskaffar, befordrar, lämnar och röjer är avsedda att ha samma innebörd som i 5 §. Till skillnad från vad som gäller vid spioneri är det straffbara området begränsat till gärningar som innebär befattning med en hemlig uppgift. Med rekvisitet hemlig uppgift avses till att börja med en uppgift för vilken sekretess gäller enligt offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). krävs inte att den som befattar sig med uppgiften själv är skyldig att hem- lighålla den enligt offentlighets- och sekretesslagens bestämmelser. görande är i stället att sekretess i den aktuella situationen gäller för upp- Med rekvisitet avses därutöver en uppgift som inte träffas av någon författningsbestämd sekretess, men som hanteras som hemlig inom ramen för samarbetet eller i organisationen där den förekommer. endast sikte på uppgifter om förhållanden som verkligen är avsedda att hållas hemliga och som inte redan har blivit allmänt kända. bör ha kommit till uttryck på något sätt, t.ex. genom hemligstämpling, order eller anslag. Att någonting har stämplats som hemligt är dock varken tillräckligt eller nödvändigt för att en uppgift ska anses vara hemlig. undantagsfall kan vissa uppgifter vara sådana att det i och för sig utan närmare framhållande av det framgår att uppgifterna är hemliga, t.ex. upp- gifter om militära positioner under en väpnad insats. En hemlig uppgift är därmed detsamma som en uppgift som rör ett förhållande av hemlig natur (se 7 §), med den skillnaden att något hypotetiskt prov – enligt vilket man bedömer om uppgiften skulle ha omfattats av en sekretessbestämmelse om den förekommit i det allmännas verksamhet – inte ska göras enligt denna Straffansvar för utlandsspioneri förutsätter vidare att ett uppenbarande av uppgiften för en främmande makt eller motsvarande är ägnat att med- föra allvarligt men för förhållande till någon annan stat eller en Det krävs inte något faktiskt men i angivet av- seende, eller ens någon konkret fara för sådant men i det enskilda fallet. För straffansvar är det i stället tillräckligt att ett uppenbarande av uppgiften typiskt sett kan leda till ett allvarligt men av det angivna slaget. Det handlar alltså om att göra ett slags genomsnittlig bedömning av faran med ett uppenbarande av uppgiften. Bedömningen får göras utifrån antaganden om olika förhållanden, varvid uppgiftens karaktär är en omständighet av central betydelse. Farebedömningen tar sikte på förhållande till en annan stat eller mellanfolklig organisation. Med förhållande menas förbindelsen på nationell nivå till den andra staten eller den mellanfolkliga organisationen. Kravet på allvarligt men innebär att det men som ett uppenbarande av upp- giften typiskt sett kan leda till måste vara av viss magnitud och inte får vara endast tillfälligt. En mindre eller övergående störning i ett förhål- lande, t.ex. irritation inom ett annat lands ledning, utgör inte något allvar- ligt men. Ett allvarligt men kan däremot bestå i ett långvarigt avbrott i de mellanfolkliga förbindelserna eller att stängs ute från fortsatt sam- arbete eller inte längre får delta i utbytet av hemlig information. Genom avgränsningen till typiska effekter undantas från straffansvar uppgiftsröjande som en annan stat rimligen ska kunna tåla. Den omstän- digheten att ett allvarligt men faktiskt har uppkommit behöver därför inte alltid innebära att gärningen är straffbar. Därigenom faller gärningar som innebär risk för skada till följd av oproportionerligt starka reaktioner från t.ex. en annan stat utanför det straffbara området. För straffansvar krävs vidare att uppgiften förekommer inom ramen för ett samarbete med en annan stat eller en mellanfolklig organisation eller i en mellanfolklig organisation i vilken är medlem. Att uppgiften förekommer i något av dessa sammanhang innebär att uppgiften finns i samarbetets eller organisationens informationssfär, oavsett hur den kom- mit att finnas där. Med mellanfolklig organisation avses detsamma som i 2 kap., dvs. självständiga rättssubjekt enligt folkrätten. Dessa organisa- tioner är i allmänhet sammanslutningar av stater. För att ska anses delta i ett sådant samarbete som bestämmelsen avser krävs att deltagandet grundar sig på ett beslut som fattats av , regeringen eller en myn- dighet med stöd av lag. De samarbeten som det främst torde handla om är freds- och säkerhetsfrämjande samarbeten av olika slag. Det kan t.ex. handla om civila och militära freds- och säkerhetsfrämjande insatser inom ramen för FN, EU, Nato och . Även militära övningar, rättsliga sam- arbeten, polissamarbeten och underrättelsesamarbeten är samarbeten där det kan förekomma uppgifter av sådant slag att ett uppenbarande av upp- giften kan medföra allvarligt men för utrikesrelationer. Mot bak- grund av de krav som uppställs på uppgiftens art och den menbedömning som ska göras torde internationella samarbeten av en helt annan karaktär än freds- och säkerhetsfrämjande normalt sett inte träffas av bestäm- melsen. I paragrafens andra stycke anges vissa befattningssätt som utöver de som räknas upp i första stycket aktualiserar straffansvar för utlands- spioneri. För straffansvar gäller i övrigt samma krav som i första stycket. Rekvisiten obehörigen framställer eller tar befattning med en skrift, en teckning eller något annat föremål förekommer i 5 § och är avsedda att ha samma betydelse som i den bestämmelsen. Enligt tredje stycket ska gärningar som med hänsyn till syftet och övriga omständigheter är försvarliga inte utgöra brott. Försvarlighetsundantaget tar sikte på situationer där den som t.ex. röjer en uppgift kan anses ha haft 2021/22:55 ett berättigat intresse av att göra detta, trots den omständigheten att gärningen är sådan att den är ägnad att medföra allvarligt men för utrikesrelationer. Bedömningen av om gärningen är försvarlig ska göras utifrån en hel- hetsbedömning av omständigheterna i det enskilda fallet. Vid denna be- dömning ska det intresse som ligger bakom gärningen vägas mot det all- varliga men som ett uppenbarande av uppgiften typiskt sett kan leda till. Intresset av yttrande- och informationsfrihet bör ges stor vikt vid pröv- ningen, och det bör särskilt beaktas om gärningen skett som ett led i nyhetsförmedling eller annars haft ett journalistiskt eller opinionsbildande syfte. På samma sätt kan det beaktas om det funnits ett annat legitimt all- mänintresse med gärningen. Det kan exempelvis handla om en gärning som sker i syfte att avslöja eller anmäla brottsliga eller oegentliga för- faranden eller att granska om sådana förfaranden föreligger. Ett annat exempel är att röjandet har varit motiverat av vetenskapliga skäl. Vid bedömningen ska det beaktas att straffansvar för utlandsspioneri förutsätter att gärningen begåtts för att gå en främmande makt eller mot- svarande tillhanda. En gärning som begåtts med en sådan avsikt kan endast undantagsvis ses som försvarlig, även om det har funnits ett legitimt syfte med gärningen. Utrymmet för att anse att en gärning inte utgör brott med stöd av försvarlighetsundantaget är därför mindre än vid brott enligt 7 eller 9 §, som innehåller ett motsvarande undantag. Ett exempel på en försvarlig gärning är att en medborgare i en stat som präglas av liknande värderingar som till sin stats regering röjer uppgifter om oegentligheter som har begåtts under en svenskledd militär insats och som riskerar att skada förhållande till de andra länder som deltar i insatsen. Även om gärningen syftat till att gynna den stat som får del av uppgifterna, skulle gärningen kunna anses försvarlig om syftet även varit att slå larm om oegentligheter som förekommit under insatsen. Åklagaren har bevisbördan för att omständigheterna inte är sådana att gärningen inte utgör brott till följd av att gärningen är försvarlig. Ett blankt påstående om att gärningen skett i försvarligt syfte, som inte kompletteras med uppgifter som beskriver de omständigheter som påstås göra gärningen försvarlig, bör dock kunna lämnas utan avseende. I subjektivt hänseende krävs uppsåt för straffansvar enligt paragrafen. Alla uppsåtsformer är tillämpliga.