prop · H80376 · 2021-01-29 00:00:00 — Regeringens skrivelse 2020/21:76 Redovisning av verksamheten i Internationella valutafonden, Världsbanksgruppen samt regionala utvecklings- och investeringsbanker Regeringen överlämnar denna skrivelse till . I skrivelsen redogörs för verksamheten i Asiatiska banken för infrastrukturinvesteringar, Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling, Europeiska investeringsbanken, , Nordiska investeringsbanken och Världsbanksgruppen. I skrivelsen behandlas de internationella finansiella institutionernas arbete med finansiell och monetär stabilitet samt institutionernas insatser och resurssituation. Skrivelsen innehåller även bedömningar av internationell ekonomisk och finansiell utveckling. Vidare behandlas institutionernas arbete med jämställdhet, miljö, klimat och energi, andra frågor som är viktiga för institutionerna samt inflytande i och styrning av institutionerna. Skrivelsens bakgrund och fokus ....................................................... Den globala ekonomiska och finansiella utvecklingen ..................... IMF:s bedömning av det ekonomiska läget i och Policy- och analysarbete för finansiell och monetär stabilitet........... Internationella finansiella institutioners arbete för finansiell och monetär stabilitet.......................................... Institutionernas finansiella insatser och resurssituation .................... Institutionernas finansiella insatser .................................... Förändringar i institutionernas låneramverk..................... Miljö, klimat och energi.................................................................. Institutionernas klimat- och energipolicyer...................... 7.2Institutionernas bidrag till ett finansiellt system för Inflytande och effektiv styrning ...................................................... Viktiga framtida frågor i institutionerna ......................................... Beskrivning av de internationella finansiella institutioner som behandlas i skrivelsen ........................... Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ...... Skrivelsens bakgrund och fokus har i ett tillkännagivande anfört att det finns behov av en regelbunden skrivelse i vilken regeringen redovisar arbetet med frågor som rör finansiell och monetär stabilitet inom 2016/17:FiU22, punkt 1, rskr. 2016/17:186). Regeringen har i tidigare skrivelser redovisat verksamheten i de internationella finansiella institutionerna , 2004 och 2008–2015 2004/05:54, skr. 2009/10:153, skr. 2011/12:154, skr. 2015/16:145). år för arbetet inom IMF (skr. 2017/18:52 och skr. 2019/20:66) och vart- annat år för arbetet inom såväl IMF som andra internationella finansiella institutioner (skr. 2018/19:35). Regeringen har även i andra sammanhang lämnat information till riks- dagen på det aktuella området, bl.a. i samband med IMF:s och Världs- banksgruppens års- och vårmöten. Vidare har regeringen i skrivelsen Resultatskrivelse om utvecklings- samarbete och humanitärt bistånd genom multilaterala organisationer gett en samlad redovisning av resultat och svenskt arbete i multilaterala orga- nisationer, som är aktiva inom internationellt utvecklingssamarbete och 2019/20:91). I denna skrivelse redovisar regeringen verksamheten 2019 och 2020 i IMF samt i de internationella finansiella institutioner där finans- minister är guvernör: banken för infrastrukturinvesteringar (AIIB), Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling (), Europeiska investeringsbanken (EIB), Nordiska investeringsbanken (NIB) samt Världsbanksgruppen, bestående av Internationella återuppbyggnads- och (), Internationella utvecklingsfonden (), Internationella finansieringsbolaget (IFC) och Multilaterala investerings- garantiorganet (MIGA). I Världsbanksgruppen ingår även Internationella centret för lösning av investeringstvister, vars verksamhet inte redovisas i I enlighet med ovan nämnda tillkännagivande behandlar skri- velsen institutionernas arbete med frågor som rör finansiell och monetär stabilitet, övervakning och analys av den ekonomiska utvecklingen, institutionernas finansiella insatser och resurssituation, nya låneformer och låneramverk samt inflytandet i och styrningen av institutionerna. skrivelsen redogörs för frågor och insatser som har varit av särskild vikt för institutionerna samt institutionernas verk- samhet med koppling till mål för finansmarknadsområdet 2015/16:FiU2, rskr. 2015/16:118). Redogörelsen för Världsbanksgruppens verksamhet är i denna skrivelse i huvudsak inriktad på den del av institutionernas arbete som bidrar till finansiell stabilitet. För information om det bredare arbetet inom , se bl.a. den ovan nämnda skrivelsen Resultatskrivelse om utvecklingssamarbete och humanitärt bistånd genom multilaterala organisationer. Redovisningen av verksamheten i utvecklings- 2020/21:76 bank (CEB) ingår i regeringens skrivelse till om verksamheten inom . Institutionernas arbete har till stor del präglats av spridningen av sjukdomen covid-19. I skrivelsen redogörs därför för institutionernas arbete med anledning av spridningen av covid-19 och den efterföljande ekonomiska krisen. I alla institutioner förutom NIB ingår i en valkrets med andra länder som representeras av en gemensam styrelserepresentant. I EIB ingår i en valkrets, men varje land har en egen styrelserepresentant. I bilagan till skrivelsen finns en beskrivning av institutionernas verksamhet, styrningsstruktur, ramverk för insatser, institutionsspecifika frågor, finansiell information samt roll i respektive institution (ägarandel m.m.). Faktauppgifterna i skrivelsen har hämtats från respektive institutions offentliga redovisningar och rapporter eller genom direktkontakt med institutionen. De valutabelopp som anges i skrivelsen utgår från växelkurser . 2Den globala ekonomiska och finansiella utvecklingen Den ekonomiska och finansiella utvecklingen i världen, regioner och enskilda länder har betydelse för de internationella finansiella institutionernas verksamhet och påverkar deras insatser. I skrivelsen Redovisning av verksamheten i återgavs utvecklingen och i detta avsnitt redogörs därför framför allt för utvecklingen . Informationen om det ekonomiska läget bygger i huvudsak på IMF:s rapporter World Economic Outlook och Global Financial Stability Report . I sin prognosuppdatering , före spridningen av covid-19, förutsåg IMF en global tillväxt på . följde en mycket kraftig ekonomisk nedgång till följd av pandemin. Enligt IMF väntas tillväxten i världsekonomin bli starkt negativ 2020 och beräknas till -4,. Tillväxten i världshandeln prognosticeras till ca -. I 167 av de 194 länder som ingår i IMF:s prognos förväntas tillväxten bli negativ. Utvecklingen varierar dock mellan länder och regioner. Tillväxten för avancerade ekonomier som grupp väntas bli -5,. I förväntas tillväxten bli -4,, medan euroområdet förutses ha en svagare utveckling (-8,). Bland de större ekonomierna är det endast som väntas få en positiv tillväxt (1,). Tillväxten för utvecklingsekonomier och framväxande ekonomier som grupp förväntas bli -3,2020. och är två större framväxande ekonomier vars ekonomiska utveckling varit särskilt svag. IMF menar att en än värre ekonomisk nedgång, såväl i avancerade ekonomier som i utvecklingsekonomier och framväxande ekonomier, har förhindrats av de omfattande finanspolitiska Skr. 2020/21:76 och penningpolitiska åtgärderna som vidtagits. Efter en ökad turbulens stabiliserades de finansiella marknaderna. Stabiliseringen skedde med stöd av de policyåtgärder som vidtagits i olika länder som bidragit till att kreditgivningen i ekonomin kunnat upprätthållas. IMF lyfter flera risker för den finansiella stabiliteten i vissa länder. Den ökade offentliga och privata skuldsättningen utgör en sådan risk. Statsskulderna har ökat från redan höga nivåer då utökade finanspolitiska stimulanser för att understödja ekonomin bidragit till ökade budgetunderskott. De dämpade tillväxtutsikterna framöver talar också för att statsskulderna kommer fortsätta att öka. Bland framväxande ekonomier och utvecklingsekonomier finns länder som kan få svårigheter att finansiera sig via upplåning på den internationella kapitalmarknaden, vilket kan öka behovet av stöd från IMF och andra internationella organisationer. En sämre ekonomisk utveckling till följd av pandemin och de åtgärder som vidtagits för att motverka dess effekter, medför att den positiva utvecklingen mot minskande fattigdom kan förväntas vända, och att ojämlikheten i världen kommer att öka. IMF bedömer att banksystemet som helhet var välkapitaliserat innan spridningen av covid-19. Förekomsten av kapitalbuffertar har också bidragit till att bankerna är bättre rustade och att banksystemen är mer motståndskraftiga än vid den globala finanskrisen. finns banker som riskerar att bryta eller vara nära att bryta mot kapitalkraven, om ekonomin utvecklas mer negativt än enligt IMF:s huvudscenario. IMF bedömer också att andra finansinstitut som inte är banker, t.ex. fondförvaltare, är särskilt sårbara, vilket var fallet även innan krisen. Som helhet ökade skuldsättningen i företagssektorn , då företag tog nya lån för att klara krisen. En mer utdragen ekonomisk nedgång innebär en risk för att antalet konkurser kommer att öka. 3IMF:s bedömning av det ekonomiska läget i och euroområdet IMF genomför återkommande översyner av medlemsländernas ekonomiska situation och politik, s.k. artikel IV-konsultationer (se avsnitt 4.2). Konsultationer genomförs också avseende regioner, bl.a. euroområdet. Den senaste konsultationen avseende genomfördes och behandlades i institutionens styrelse . Den senaste konsultationen för euroområdet genomfördes . På grund av spridningen av covid-19 har inte konsultationer genomförts för eller euroområdet . Beskrivningen av IMF:s bedömning av det ekonomiska läget i och euroområdet i denna skrivelse baseras därför framför allt på IMF:s rapport . IMF:s bedömning av de svenska offentliga finanserna utgår från 2020/21:76 IMF bedömer att prognososäkerheten är ovanligt stor till följd av pandemin, bl.a. då det råder osäkerhet om pandemins utveckling, vilka åtgärder som kommer behöva vidtas för att stoppa smittspridningen, och hur stora krisens negativa effekter på ekonomin kommer att bli på lång sikt. Prognosen baseras på antagandet att behovet av fysisk distansering kvarstår 2021. IMF förutspår att tillväxten i euroområdet blir kraftigt negativ 2020 (-8,) och positiv 2021 (5,). Arbetslösheten väntas stiga med till 2020 och 2021, och det låga resursutnyttjandet bidrar till att inflationen förväntas bli mycket låg. Den ekonomiska utvecklingen väntas skilja sig åt mellan olika länder, t.ex. förutspås en starkare utveckling i än i och . IMF bedömer att BNP minskar 2020, vilket är i linje med regeringens bedömning i budgetpropositionen (prop. 2020/21:1 Förslag till statens budget, finansplan, m.m.). bedömer IMF att BNP-tillväxten blir , vilket är något lägre än enligt regeringens prognos. IMF prognosticerar en mindre negativ BNP- tillväxt i än för euroområdet, medan det omvända väntas gälla 2021. Sammantaget väntas BNP-tillväxt utvecklas relativt sett bättre än euroområdets . IMF konstaterar att inte har infört lika strikta restriktioner som många andra länder, men att rörligheten och den ekonomiska aktiviteten ändå minskat ungefär lika mycket som i jämförbara länder till följd av frivillig fysisk distansering. IMF förutspår att arbetslösheten i ökar till 2021, vilket är något lägre än enligt regeringens prognos i budgetpropositionen . Givet den stora osäkerheten bedöms skillnaderna i prognoserna vara små. IMF räknar med en kraftig försvagning av offentliga finanser , men därefter en förhållandevis snabb återhämtning. Det finansiella sparandet beräknas till -5,9 respektive -2,av BNP 2020 och 2021. Detta stämmer väl överens med regeringens prognos för utvecklingen , medan regeringen bedömer att återhämtningen 2021 blir något svagare än vad IMF:s uppskattat. IMF:s prognos för den offentliga sektorns konsoliderade bruttoskuld stämmer väl överens med regeringens prognos på av BNP . 4 Policy- och analysarbete för finansiell och monetär stabilitet 4.1 Internationella finansiella institutioners arbete för finansiell och monetär stabilitet Spridningen av covid-19 har medfört stora osäkerheter för den globala De internationella finansiella institutionernas insatser bidrar till att minska krisens ekonomiska effekter och stärka den Institutionernas arbete för finansiell och monetär stabilitet kan ses som bidrag till genomförandet av Agenda 2030, FN:s globala mål för hållbar utveckling, och i synnerhet mål 17 om genom- förande och globalt partnerskap och mål 8 om ekonomisk tillväxt. bidrar även till mål för finansmarknadsområdet om ett stabilt Bland de internationella finansiella institutioner som redogörs för i denna skrivelse är IMF den institution som har störst fokus på åtgärder som främjar finansiell stabilitet. Med sina 190 medlemsländer, finansiella stöd till länder med betalningsbalansproblem, sin globala ekonomiska övervakning och tekniska assistans, är IMF en central förebygga finansiella kriser, för att återställa stabilitet och motverka sprid- ningseffekter när krisen är ett faktum. IMF:s långivning bestod framför allt av nödlån och före- byggande lån (se avsnitt 5.1). Institutionens arbete med övervakning har anpassats med anledning av pandemins effekter på ekonomier och rese- restriktioner (se avsnitt 4.2). På skuldområdet avslutades översyner av och IMF:s gemensamma skuldhållbarhetsramverk för länder med mark- nadstillgång och policyer för länders skuldsättning. Inom ramen för över- synerna uppdaterade och sina metoder i syfte att för- bättra ramverkets förutsägbarhet och enhetlighet, samt att möjliggöra en utökning av antalet variabler som skuldhållbarhetsanalyserna tar hänsyn och de skuldhållbarhetsanalyser som görs för enskilda län- der är centrala vid de internationella finansiella institutionernas beslut om långivning, men är också viktiga för lån från andra stater, offentligt garan- terade lån samt långivning från privata aktörer till låginkomstländer. ser även över behovet av förändringar av sina policyer för att främja snabba och omfattande skuldomförhandlingar. främjar även finansiell stabilitet genom att stödja fram- växande ekonomier och låginkomstländer i deras arbete att hantera effek- terna av ekonomiska kriser, utveckla lokala kapitalmarknader, bygga hållbara banksystem, granska och utvärdera finansiella system och för- stärka övervakningen av banksystem. indirekt till finansiell stabilitet, bl.a. genom stöd till strukturella reformer i framväxande ekonomier och låginkomstländer. Världsbanksgruppen länder med att bredda skattebasen i enlighet med målen i Agenda och Action Agenda (slutdokument från om utvecklingsfinansiering ) om att öka den in- hemska resursmobiliseringen, bl.a. genom kapacitetsstärkande insatser för att förenkla inbetalningen av skatter och för att säkerställa rättvisa skatte- Världsbanksgruppen presenterar regelbundet en rapport om den globala finansiella utvecklingen, . senaste rapporten publicerades och avser reglering och tillsyn inom banksektorn. Rapporten beskriver reformer i utvecklings- länder, främst vad gäller marknadsdisciplin och kapitalreglering. banksgruppen publicerar vidare en årlig rapport om global utveckling, värdekedjor och hur dessa förändrats efter finanskrisen . rapporten kan även låg- och medelinkomstländer ha stora fördelar av att 2020/21:76 delta i globala värdekedjor, men vinsterna kan vara ojämnt fördelade och miljö- och klimateffekterna negativa. Regeringar bör därför enligt Världsbanksgruppen ha policyramverk på plats för att motverka dessa effekter. AIIB, , EIB och NIB har inte särskilt angivet i sina respektive mandat att de ska främja finansiell och monetär stabilitet, men institutionerna bidrar indirekt till detta genom att i sina verksamheter verka för ökade investeringar och stärkt hållbar tillväxt. har ett mandat att främja fungerande marknadsekonomier och arbetar bl.a. med utveckling av lokala kapitalmarknader, och bidrar på så sätt till att främja finansiell stabilitet i sina medlemsländer. Vidare har EIB inrättat en ny tillfällig garantifond för att ge likviditetsstöd till framför allt små och medelstora företag i deltagandeländer inom EU som drabbats av ekonomiska problem till följd av spridningen av covid-19, men som är långsiktigt livskraftiga (se avsnitt 5.1). IMF:s övervakning syftar till att upprätthålla stabilitet och förebygga kriser i det internationella finansiella och monetära systemet. Enskilda länder utvärderas genom artikel IV-konsultationer, som genomförs . IMF gör också särskilda utvärderingar av medlemsländernas finansiella sektorer, s.k. Financial Sector Assessment Programs (FSAP- konsultationer). FSAP-konsultationer genomförs med olika frekvens i medlemsländerna, beroende på bl.a. den finansiella sektorns storlek. IMF ställde in de allra flesta artikel IV- konsultationer och FSAP-konsultationer med anledning av spridningen av covid-19 och rådande reserestriktioner. Även översynerna av IMF:s övervakningsarbete sköts upp till följd av spridningen av covid-19, men återupptogs . Översynerna ska beakta erfarenheterna från krisen samt bidra till kommande diskussion om institutionens syn på liberalisering och styrning av kapitalflöden. Det pågår även ett arbete för att integrera klimataspekter i övervakningsarbetet. publicerade IMF en hemsida till vilken medlemsländerna löpande rapporterar in sina finans- och penningpolitiska åtgärder med anledning av spridningen covid-19. Informationen är inte fullt ut jämförbar mellan länder, men hemsidan ger en överblick av de åtgärder som vidtagits i medlemsländerna. Regeringen anser att IMF fyller en viktig funktion genom att institutionen, med en hög grad av integritet och oberoende, utvärderar och lämnar rekommendationer om den ekonomiska och finansiella utvecklingen för såväl enskilda länder som på global nivå. Regeringen anser att det är viktigt att IMF ständigt anpassar sin verksamhet och kompetens till förändringar och utmaningar i världsekonomin. Institutionen bör exempelvis på ett strukturerat sätt integrera klimatförändringarnas påverkan på ekonomisk utveckling och finansiell stabilitet i sitt arbete, samt bidra med analyser för hur länder kan anpassa sig till klimatförändringar och minska Skr. 2020/21:76 sina utsläpp av växthusgaser på ett kostnadseffektivt sätt. 5Institutionernas finansiella insatser och resurssituation De internationella finansiella institutionernas finansiella insatser varierar, men samtliga syftar till att främja en långsiktigt hållbar ekonomisk utveckling, med direkt eller indirekt positiv påverkan på den finansiella stabiliteten. Spridningen av covid-19, och den efterföljande ekonomiska krisen, har inneburit att institutionernas totala finansiella insatser har ökat. Institutionernas totala finansiella insatser ökade med från ca under det första t.o.m. tredje kvartalet 2019 till ca 2020. Figur 1 Institutionernas totala finansiella insatser Kvartal 1–3 2019 Kvartal 1–3 2020 Anmärkning: Figuren visar institutionernas totala utbetalda lån och i aktuella fall utställda garantier (EIB, , och ), bidrag (), samt investeringar i eget kapital (AIIB, EIB, och ) i miljarder kronor för , för perioden –och perioden –(för EIB visas perioden –och 2020). IMF:s totala finansiella insatser anges netto, dvs efter återbetalningar. MIGA i Världsbanksgruppen (VBG) tillhandahåller endast garantier. Se även bilagan till denna skrivelse för uppgifter om varje enskild institutio ns insatser. Källor: Institutionernas respektive årsrapporter, kvartalsrapportering till styrelsen och IMF:s hemsida. 2020/21:76 IMF Sedan utbrottet av sjukdomen covid-19 fram till utgången av 2020 beslutade IMF om nya insatser till ca 110 medlemsländer, dvs. mer än hälften av medlemsländerna. Besluten innebär att finansiellt stöd motsvarande ca har eller kan komma att betalas ut via IMF:s olika faciliteter, vilket kan jämföras med 2019. Det stora flertalet av insatserna har skett i form av den särskilda nödfaciliteten Rapid (), som utgör ett räntefritt lån som ges till låginkomstländer, eller instrumentet (RFI), som är tillgängligt för alla IMF:s medlemsländer, oavsett inkomstnivå. Dessa nödlån har varit förhållandevis små, samt har betalats ut relativt snabbt och med förmånligare villkor än IMF:s reguljära utlåning. Om ländernas betalningsbalansproblem kvarstår på är avsikten att nödlånen ska kunna övergå i IMF-program med striktare policyvillkor. IMF har även beslutat om andra typer av lån, bl.a. genom instrumentet (en tillgänglig kredit upp till en viss gräns som landet när som helst kan använda), till , och , samt reguljära lån med krav på policyåtgärder till och . Om den ekonomiska nedgången blir mer utdragen kan efterfrågan på lån från IMF öka. , Catastrophe Containment and Relief Trust (CCRT), består av gåvomedel som finansierar låginkomstländers återbetalningar på lån från IMF, om de drabbas av en mycket kraftig extern chock. Behovet av bidrag från CCRT har ökat kraftigt med anledning av spridningen av covid-19. beslutade IMF om bidrag till 29 länder om sammanlagt . I samband med den makroekonomiska chocken till följd av pandemin har IMF bett finansiellt starka medlemsländer att bidra med finansiering för att täcka det ökade behovet av lån och skuldlättnader från institutionen. beslutade (bet. 2019/20:FiU57, rskr. 2019/20:347) att medge att ingå ett avtal om en kredit till IMF på motsvarande ca för IMF:s fond som riktar sig till låginkomstländer, Poverty Reduction and Growth Trust (PRGT). Därutöver har regeringen via biståndsbudgeten bidragit med i gåvomedel till CCRT. Världsbanksgruppens utbud av finansiella instrument och rådgivningstjänster har ställts till förfogande för pandemiåtgärder, med en uppskattad finansiell stödkapacitet om totalt ca fr.o.m. t.o.m. . De totala stödinsatserna väntas uppgå till ca 2 500–. Insatserna syftar till att förstärka nationella hälsosystem och sociala trygghetssystem och bistå den privata sektorn att hantera kortsiktiga likviditetsproblem, exempelvis genom lån till finansiella institutioner för vidareutlåning till företag. Dessa resurser ska även räcka till att uppnå Världsbanksgruppen övriga mål och därmed bidra till att genomföra Agenda 2030 och det internationella klimatavtalet, . mars–godkände Världsbanksgruppen stöd till 108 länder. För uppgick utbetalda lån och garantier för Skr. 2020/21:76 till och till . ger stöd till aktörer inom den privata sektorn, ökade sin finansiering från Under krisen har IFC bl.a. bistått företag och banker i utvecklingsländer med stöd vid omstrukturering och vid tillskott av nytt ägarkapital. EIB är den institution som tillhandahåller den största utlåningen. uppgick institutionens nya lån och garantier till ca . var utlåningen något högre, ca , till följd av att EIB utökade sin utlåning med anledning av spridningen av covid- 19.Under våren 2020 genomförde EIB-gruppen, EIB och Europeiska investeringsfonden (EIF), även ett antal omprioriteringar för att snabbt kunna stötta företag som drabbats av krisen. Det beslutades att av befintliga EU-budgetgarantier, bl.a. från Europeiska fonden för strategiska investeringar (Efsi), skulle öronmärkas för att erbjuda i likviditetsstöd till 100 000 små och medelstora företag. Utlåningen hanterades av EIF. Utöver de åtgärder som genomfördes inom ramarna för EIB-gruppens ordinarie verksamhet etablerade EIB en garantifond om med målsättningen att möjliggöra i stöd till framför allt små och medelstora företag i som drabbats av krisen. Denna verksamhet bedrivs vid sidan av EIB:s ordinarie verksamhet och räknas således inte in i bankens årliga utlåningsvolym. godkände medverkan i fonden (prop. 2019/20:181, bet. 2019/20:FiU61, rskr. 2019/20:352). EIB:s lån och investeringar hade en likartad geografisk fördelning 2018– 2020, med av verksamheten inom EU och av verksamheten utanför EU. Institutionens insatser i uppgick till 2018, 2019 och 2020.