prop · H803176 · 2021-04-13 00:00:00 — Förslagen medför en viss risk för att föräldraskap registreras trots att det finns grund för att häva föräldraskapet, t.ex. eftersom regelverket för assisterad befruktning med donerade spermier inte har följts. Regeringen anser att detta bör motverkas genom informationsinsatser (se avsnitt 6). Förslaget om att föräldraskap ska presumeras i fler fall än innebär att socialnämnden i färre fall än kommer att behöva genomföra en utredning av föräldraskap, vilket leder till minskade kostnader för kommunerna. Antalet fall som berörs är dock relativt begränsat. Enligt utredningen finns det drygt 3 100 kvinnliga par som är gifta eller registrerade partner. Enligt uppgifter till utredningen har det endast varit några få fall där ett barn har fötts efter att en av föräldrarna eller båda har ändrat könstillhörighet. Mot den bakgrunden delar regeringen utredningens bedömning att förslaget endast får begränsade konsekvenser för kommunerna. Förslaget om att föräldraskap ska kunna bekräftas digitalt bedöms däremot innebära betydande besparingar för kommunerna. I den utsträckning nyblivna föräldrar väljer att bekräfta föräldraskapet digitalt kommer antalet fall där kommunen behöver utreda föräldraskapet att minska. Utifrån ett antagande om antalet fall där föräldraskapet kan väntas bli bekräftat digitalt gör utredningen bedömningen att de allra flesta ärenden hos socialnämnden där det finns endast en tänkbar far eller förälder inte längre kommer att handläggas hos nämnden. Baserat på uppgifter om handläggningstid för ärenden om utredning av föräldraskap kommer utredningen fram till att besparingen kan bedömas uppgå till så mycket som . Utredningen gör dock en försiktigare bedömning och utgår i sin konsekvensanalys från att kostnaden totalt för alla landets kommuner kommer att minska med i vart fall . SKR anser att utredningens beräkning vad gäller kommunernas besparingar ska justeras ytterligare eftersom de uppgifter som utredningen fått av SKR baseras på inaktuella antaganden. Enligt SKR:s beräkning blir besparingen för kommunerna vid en förenklad ärendehantering . Som framgår nedan innebär förslaget om att bekräftelse av föräldraskap ska kunna göras digitalt att anslag behöver ökas. Även med den beräkning som SKR gör är de besparingar som förslaget om digital bekräftelse bedöms innebära för kommunerna betydligt större än kostnaderna för regeringens förslag. I budgetpropositionen föreslås att tas engångsvis 2022 och att därefter tas varaktigt från kommunerna för att finansiera ökade kostnader. De förändringar som föreslås beträffande bekräftelse av föräldraskap som inte görs digitalt utan vid socialnämnden bedöms inte påverka kommunernas kostnader nämnvärt. Förslagen bedöms inte påverka den kommunala självstyrelsen. Regeringen bedömer att bör ansvara för att ta fram en tjänst för digital bekräftelse av föräldraskap och även ansvara för driften av systemet. Inför ikraftträdandet ska ta fram en säker process för tjänsten för digital bekräftelse. att utveckla en teknisk lösning för att hantera digitala bekräftelser till Prop. 2020/21:176 20 miljoner kronor och den årliga förvaltningskostnaden till 6 miljoner Som framgår ovan beräknas förslaget medföra besparingar för kommunerna som överstiger dessa kostnader och som kan finansiera dem. I budgetpropositionen föreslås att anslag ökas engångsvis med 2022 och därefter varaktigt med . De kostnader för systemutveckling som kan ha med anledning av att det införs fler presumtioner bedöms kunna hanteras inom befintliga anslagsramar. Konsekvenser för övriga förvaltningsmyndigheter och domstolarna Regeringen bedömer att Myndigheten för familjerätt och föräldraskapsstöd bör få ett uppdrag att ta fram och sprida information om regelverket. Eventuella kostnadsökningar för myndigheten med anledning av uppdraget bör kunna hanteras inom befintliga ramar. Förslaget om att föräldraskap ska presumeras i fler fall än innebär att ett litet antal av de mål som rör fastställande av föräldraskap inte kommer att behöva prövas i domstol. Antalet sådana mål kommer därmed att minska marginellt. De nya presumtionerna och förslaget om att föräldraskap ska kunna bekräftas digitalt kan leda till felaktigt presumerade och bekräftade föräldraskap och frågor om hävning av föräldraskapet kan då aktualiseras. En sådan fråga prövas i domstol. Regeringen bedömer dock att förslagen kan väntas resultera i endast ett begränsat antal mål om hävande av föräldraskap. Förslagen bedöms därmed inte påverka domstolarnas verksamhet annat än marginellt och kan hanteras inom befintliga ramar. 9.2Modernare regler om faderskapsundersökningar Regeringens bedömning: Förslagen bedöms innebära positiva konsekvenser för enskilda, främst barn. Förslaget att staten ska bekosta utförandet av rättsgenetiska undersökningar vid utredning av faderskap enligt och det förhållandet att verksamheten ska vara anslagsfinansierad bedöms leda till att anslag bör ökas. Förslaget bedöms leda till minskade kostnader för kommunerna och Domstolar. Anslagsökningen finansieras med de medel som förts över till i budgetpropositionen . Utredningens bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: De flesta remissinstanser lämnar utredningens bedömning utan invändning. anför att förslaget om att kostnaden för rättsgenetiska undersökningar ska belasta statsbudgeten innebär en marginell positiv konsekvens för kommunen. bedömer att förslagen som helhet antas påverka endast en liten del av det antal utredningar som socialnämnderna genomför och således endast få begränsade konsekvenser. (SKR) bedömer att kommunernas kostnadsminskning bör beräknas utifrån 2020/21:176 en lägre avgiftsnivå och mot den bakgrunden enbart uppgå till , inte som utredningen kommer fram till. Skälen för regeringens bedömning: En faderskapsundersökning kan beräknas blir aktuell för av alla nyfödda barn, vilket innebär att ungefär 2 300 barn berörs av förslagen i denna del. De föreslagna moderniseringarna innebär att det kommer att finnas ett tydligt och mer lättillämpat regelverk som utgör ett effektivt rättsmedel för utredning av faderskap enligt . Förslaget att tydliggöra förutsättningarna för beslut om rättsgenetisk undersökning på vävnad från en avliden man kan leda till en viss ökning av antalet barn som får en rättslig far fastställd. Förslaget att staten ska bekosta utförandet av rättsgenetiska undersökningar vid utredning av faderskap enligt och det förhållandet att verksamheten ska finansieras genom anslag i stället för avgifter bedöms leda till att anslag bör ökas med . Förslaget bedöms leda till minskade kostnader för kommuner och för Domstolar, som inte längre kommer att behöva betala avgift för beställda undersökningar. I budgetpropositionen föreslås att det överförs från kommunerna och från Domstolar för att finansiera anslagsökning. Förslagen bedöms i övrigt inte påverka domstolarnas eller berörda förvaltningsmyndigheters verksamhet annat än marginellt och bör därmed kunna hanteras inom befintliga ramar. 10.1Förslaget till lag om ändring i 1 kap. Om faderskapet och moderskapet till barn 2 § Rätten ska förklara att mannen i äktenskapet inte är far till barnet, om 1.det är utrett att modern har haft samlag med någon annan än mannen då barnet kan ha tillkommit och det med hänsyn till samtliga omständigheter är sannolikt att barnet har tillkommit genom samlaget, 2.det på grund av barnets arvsanlag eller någon annan särskild omständighet kan hållas för visst att mannen inte är barnets far, eller 3.barnet har tillkommit före äktenskapet eller under det att makarna levde åtskilda och det inte är sannolikt att makarna har haft samlag med varandra då barnet kan ha tillkommit. Om mannen i äktenskapet skriftligen godkänner någon annans bekräftelse av faderskapet, föräldraskapet enligt 9 § eller moderskapet enligt 14 §, och 4 § har iakttagits i fråga om bekräftelsen, ska det därigenom anses fastställt att mannen i äktenskapet inte är barnets far. Bekräftelsen ska dock i detta fall alltid vara skriftligen godkänd av modern. I paragrafen finns bestämmelser om hävande av faderskap som följer av faderskapspresumtionen i 1 §. Övervägandena finns i avsnitt 4.2. Ändringarna i andra stycket innebär att möjligheten att utan prövning i Prop. 2020/21:176 domstol häva ett faderskap som följer av faderskapspresumtionen utvidgas till att avse även andra fall än godkännande av en annan mans bekräftelse av faderskapet. Ett presumerat faderskap kan även hävas om mannen i äktenskapet skriftligen godkänner en kvinnas bekräftelse av föräldraskapet enligt 9 § eller moderskapet enligt 14 §, som gäller om en av föräldrarna eller båda har ändrat könstillhörighet. Att bekräftelsen kan avse faderskap innebär att den även kan avse faderskapet för en man som har ändrat könstillhörighet. Även en bekräftelse av ett föräldraskap enligt 9 § eller moderskap enligt 14 § behöver uppfylla kraven i 4 § (jfr 9 § tredje stycket och 14 § andra stycket) och ska vara skriftligen godkänd av modern för att det genom ett godkännande av bekräftelsen ska anses fastställt att mannen inte är barnets far. Hänvisningen till 4 § innebär att bekräftelsen inte kan göras digitalt enligt 4 a §. Övriga ändringar i paragrafen är språkliga eller redaktionella. 3 § Om det inte är fråga om fall som avses i 1 § eller 9 § första stycket eller om rätten har meddelat förklaring enligt 2 § första stycket eller 9 a § första stycket, fastställs faderskapet genom bekräftelse eller dom. I fall som avses i 9 § andra stycket fastställs i stället föräldraskapet för en kvinna. Faderskap eller föräldraskap fastställs dock inte om 1.modern har genomgått en insemination eller befruktning utanför kroppen enligt 6 eller 7 kap. lagen (2006:351) om genetisk integritet m.m. eller om modern har genomgått en insemination eller befruktning utanför kroppen vid en behörig inrättning i utlandet och barnet har rätt att ta del av uppgifter om spermiedonatorn, 2.modern vid behandlingen var en ensamstående kvinna enligt 1 kap. 5 § lagen om genetisk integritet m.m., och 3.det med hänsyn till samtliga omständigheter är sannolikt att barnet har tillkommit genom behandlingen. Andra stycket hindrar inte att spermiedonatorn bekräftar faderskapet. Paragrafen anger när ett faderskap eller ett föräldraskap enligt 9 § ska fastställas. Övervägandena finns i avsnitt 4.1. Första stycket ändras till följd av de ändringar som görs i 9 §. Eftersom ett presumerat föräldraskap enligt 9 § första stycket, i likhet med ett presumerat faderskap, inte ska fastställas genom bekräftelse eller dom görs ett tillägg av den innebörden. Om en domstol enligt 9 a § första stycket häver ett sådant presumerat föräldraskap, ska däremot ett faderskap eller ett föräldraskap enligt 9 § fastställas. 4 § En bekräftelse av faderskap till ett barn som inte har fyllt görs skriftligen vid ett personligt besök hos socialnämnden. Bekräftelsen ska skriftligen godkännas av socialnämnden och av modern eller en särskilt förordnad vårdnadshavare eller en tillfällig vårdnadshavare för barnet. får lämna sitt godkännande endast om det kan antas att mannen är far till barnet. får i enskilda fall medge undantag från kravet på personligt besök, om det finns särskilda skäl. Bekräftelsen får göras även före barnets födelse. En bekräftelse av faderskap till ett myndigt barn görs skriftligen och ska bevittnas av två personer. Bekräftelsen ska skriftligen godkännas av barnet självt. 2020/21:176 I paragrafen finns bestämmelser om bekräftelse av faderskap. Övervägandena finns i avsnitt 5.1 och 5.4. Paragrafen disponeras om så att bekräftelse av faderskap som avser ett barn respektive ett myndigt barn regleras i olika stycken. Det hittillsvarande tredje stycket, som innehåller en bestämmelse om att rätten kan förklara att en bekräftelse saknar verkan mot den som har lämnat den, flyttas till den nya 4 b §. I första stycket, som innehåller regler om bekräftelse av faderskap som avser ett barn , tas kravet på bevittning bort. I stället införs ett krav på att bekräftelsen ska lämnas vid ett personligt besök hos socialnämnden. kan i enskilda fall medge undantag från kravet på personligt besök, om det finns särskilda skäl. Särskilda skäl kan t.ex. finnas om den enskilde på grund av sjukdom inte har möjlighet att komma till socialnämnden eller i särskilda fall när den enskilde befinner sig utomlands. Undantag kan även medges för att möjliggöra för personer att i vissa fall göra bekräftelsen i utlandet (jfr 3 kap. 17 § förordningen [2014:115] med instruktion för utrikesrepresentationen). Ett undantag från kravet på personligt besök bör förutsätta att socialnämnden på annat sätt kan säkerställa identiteten på den som lämnar bekräftelsen. Om socialnämnden bedömer att den inte utan ett personligt besök kommer att kunna ta ställning till om den kan godkänna en bekräftelse, bör något undantag inte medges. Vid bedömningen av om undantag från kravet på personligt besök bör medges kan möjligheterna att utnyttja digitala tjänster, såsom videosamtal, ha betydelse. Ett beslut om att medge undantag från kravet på personligt besök kan enligt 10 kap. 5 § socialtjänstlagen (2001:453) delegeras. Vad som gäller för bekräftelse av faderskap till ett barn som är myndigt framgår av tredje stycket. För en sådan bekräftelse gäller, liksom enligt det hittillsvarande första stycket, att bekräftelsen ska vara skriftlig, bevittnad av två personer och skriftligen godkänd av barnet. I dessa fall görs bekräftelsen utan socialnämndens medverkan. Genom hänvisningar i 9 § tredje stycket, 13 § andra stycket och 14 § andra stycket tillämpas paragrafen även vid bekräftelse av föräldraskap enligt 9 § och bekräftelse av faderskap och moderskap när en förälder eller båda har ändrat könstillhörighet. 4 a § Trots 4 § första stycket får en bekräftelse av faderskap göras digitalt i ett särskilt system som tillhandahålls av den myndighet som regeringen bestämmer, om 1.modern och mannen är myndiga och folkbokförda i vid barnets födelse, och 2.barnet är folkbokfört i när bekräftelsen lämnas. Bekräftelsen ska godkännas digitalt av modern. Bekräftelsen ska lämnas av mannen och godkännas av modern dagar efter barnets födelse. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela närmare föreskrifter om hur en digital bekräftelse ska lämnas och godkännas. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om digital bekräftelse av Övervägandena finns i avsnitt 5.2. I första stycket anges i vilka fall en digital bekräftelse kan göras. 2020/21:176 första punkten förutsätter digital bekräftelse att både modern och mannen är myndiga och folkbokförda i . Dessa förutsättningar ska vara uppfyllda redan när barnet föds. Enligt andra punkten förutsätter digital bekräftelse vidare att barnet är folkbokfört i för bekräftelsen. Det innebär att det inte finns någon möjlighet att bekräfta ett faderskap digitalt före barnets födelse. Att bekräftelsen får göras i ett särskilt system som tillhandahålls av den myndighet som regeringen bestämmer innebär att en digital bekräftelse måste göras i enlighet med de villkor som uppställs i det särskilda systemet och att det inte är möjligt att göra en digital bekräftelse på annat sätt, t.ex. genom att skicka ett e-postmed- delande. Av andra stycket framgår att en digital bekräftelse ska godkännas digitalt av modern. Kravet på moderns godkännande är en förutsättning för att bekräftelsen ska vara rättsligt giltig. Till skillnad från en bekräftelse som görs hos socialnämnden enligt 4 § kan en särskilt förordnad vårdnadshavare eller en tillfällig vårdnadshavare inte godkänna bekräftelsen i moderns ställe. Något krav på socialnämndens godkännande finns inte (jfr Enligt tredje stycket måste en digital bekräftelse lämnas och godkännas dagar efter barnets födelse. Därefter faller möjligheten att göra en bekräftelse digitalt bort. För att en bekräftelse av faderskapet till ett barn ska kunna göras digitalt måste barnet alltså ha folkbokförts i inom sådan tid att en bekräftelse kan lämnas och godkännas inom fristen. Om en digital bekräftelse inte har lämnats inom tidsfristen, inträder socialnämndens utredningsskyldighet (se 2 kap. 1 §). Detsamma gäller om en digital bekräftelse lämnas av mannen men inte godkänns av modern innan fristen löper ut. I så fall behöver faderskapet fastställas genom en bekräftelse som görs hos socialnämnden enligt 4 § eller genom en dom. Möjligheten att bekräfta ett faderskap vid ett personligt besök hos socialnämnden enligt 4 § kvarstår, även om det finns förutsättningar för att lämna bekräftelsen digitalt. I fjärde stycket finns en upplysning om regeringens och annan myndighets möjlighet att meddela närmare föreskrifter om hur en digital bekräftelse ska göras. Sådana föreskrifter kan avse t.ex. vilka uppgifter som ska lämnas i en digital bekräftelse. Genom hänvisningar i 9 § tredje stycket, 13 § andra stycket och 14 § andra stycket tillämpas paragrafen även vid bekräftelse av föräldraskap enligt 9 § och bekräftelse av faderskap och moderskap när en förälder eller båda har ändrat könstillhörighet. 4 b § Om det visar sig att den som har lämnat en bekräftelse enligt 4 eller 4 a § inte är far till barnet, ska rätten förklara att bekräftelsen saknar verkan mot honom. I paragrafen, som är ny, regleras möjligheten att häva ett faderskap som har fastställts genom bekräftelse. Övervägandena finns i avsnitt 5.2. Bestämmelsen, som motsvarar hittillsvarande 4 § tredje stycket, gäller både i fråga om en bekräftelse som görs enligt 4 § och en bekräftelse som görs digitalt enligt 4 a §. Om det visar sig att den som har lämnat en 2020/21:176 bekräftelse inte är far till barnet, ska rätten förklara att bekräftelsen saknar verkan mot honom. Genom hänvisningar i 9 § tredje stycket, 13 § andra stycket och 14 § andra stycket tillämpas paragrafen även vid bekräftelse av föräldraskap enligt 9 § och bekräftelse av faderskap och moderskap när en förälder eller båda har ändrat könstillhörighet. Föräldraskap vid insemination eller befruktning utanför kroppen 9 § Om modern är gift med en kvinna eller är registrerad partner vid barnets födelse, ska hennes make eller registrerade partner anses som barnets förälder. Detsamma gäller om modern är änka och barnet föds inom sådan tid efter kvinnans död att barnet kan ha tillkommit . Om modern har genomgått en insemination eller befruktning utanför kroppen enligt 6 eller 7 kap. lagen (2006:351) om genetisk integritet m.m. med samtycke av en kvinna som var moderns make, registrerade partner eller sambo och det med hänsyn till samtliga omständigheter är sannolikt att barnet har tillkommit genom behandlingen, ska den som har lämnat samtycket anses som barnets förälder. Detsamma gäller om en insemination eller befruktning utanför kroppen har utförts vid en behörig inrättning i utlandet och barnet har rätt att ta del av uppgifter om spermiedonatorn. I fall som avses i andra stycket fastställs föräldraskapet genom bekräftelse eller dom. Det som sägs i 4–4 b §§ om bekräftelse av faderskap tillämpas också i fråga om bekräftelse av ett sådant föräldraskap. Paragrafen innehåller bestämmelser om föräldraskap för en kvinna som är make, registrerad partner eller sambo till en kvinna som föder barn. Övervägandena finns i avsnitt 4.1. I det nya första stycket införs en bestämmelse om att föräldraskapet för en kvinna som vid barnets födelse är gift med eller registrerad partner till den kvinna som föder barnet ska presumeras, dvs. maken eller den registrerade partnern ska anses som barnets förälder utan att föräldraskapet behöver fastställas genom bekräftelse eller dom. Ett föräldraskap ska också presumeras om maken eller den registrerade partnern avlider innan barnet föds, om barnet föds inom sådan tid efter dödsfallet att barnet kan ha tillkommit . Om modern har gift om sig när barnet föds ska dock i stället den nya maken anses som barnets förälder (jfr prop. 1975/76:170 s. 321). Denna föräldraskapspresumtion motsvarar faderskapspresumtionen i 1 §. Om kvinnan var gift med modern när behandlingen genomfördes, men en äktenskapsskillnad genomförs innan barnet har fötts gäller inte någon presumtion utan föräldraskapet behöver fastställas genom bekräftelse eller dom (3 § första stycket). Förutsättningarna för att fastställa föräldraskapet i den situationen framgår av andra och tredje styckena. Bestämmelserna i hittillsvarande första och andra styckena förs samman iett andra stycke. I tredje stycket ändras hänvisningarna till att omfatta även 4 a och 4 b §§. Det innebär att bestämmelserna om digital bekräftelse i 4 a § är tillämpliga även i fråga om föräldraskap enligt förevarande paragraf. Vidare innebär hänvisningen till 4 b § att ett föräldraskap som har fastställts genom en bekräftelse, liksom , kan hävas på samma sätt som ett faderskap som har fastställts genom bekräftelse. 9 a § Rätten ska förklara att en kvinna som ska anses som förälder till ett barn Prop. 2020/21:176 enligt 9 § första stycket inte är barnets förälder, om modern har genomgått en insemination eller befruktning utanför kroppen, men förutsättningarna i 9 § andra stycket inte är uppfyllda, eller om modern inte har genomgått en sådan behandling. Om en kvinna som ska anses som förälder till ett barn enligt 9 § första stycket skriftligen godkänner någon annans bekräftelse av faderskapet, föräldraskapet enligt 9 § eller moderskapet enligt 14 §, och 4 § har iakttagits i fråga om bekräftelsen, ska det därigenom anses fastställt att kvinnan inte är barnets förälder. Bekräftelsen ska dock i detta fall alltid vara skriftligen godkänd av modern. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om hävande av föräldraskap som följer av föräldraskapspresumtionen i 9 § första stycket. Övervägandena finns i avsnitt 4.2. Enligt första stycket ska föräldraskapet hävas om modern har genomgått en insemination eller befruktning utanför kroppen, men förutsättningarna i 9 § andra stycket inte är uppfyllda. Det innebär att föräldraskapet ska hävas om barnets mor inte var gift, registrerad partner eller sambo med kvinnan när behandlingen utfördes eller om kvinnan inte har samtyckt till behandlingen som lett till att barnet tillkommit. Föräldraskapet ska även hävas om behandlingen inte har utförts enligt 6 eller 7 kap. lagen (2006:351) om genetisk integritet m.m. eller – för det fall behandlingen har utförts i utlandet – den inte har utförts vid en behörig inrättning eller barnet inte har rätt att ta del av uppgifter om spermiedonatorn (jfr prop. 2017/18:155 s. 68 f.). Föräldraskapet ska alltså hävas om barnet har tillkommit genom en heminsemination eller genom assisterad befruktning vid en klinik utomlands med en anonym donator. Detsamma gäller om det med hänsyn till samtliga omständigheter inte är sannolikt att barnet har tillkommit genom behandlingen. Föräldraskapet ska även hävas om modern inte har genomgått en insemination eller befruktning utanför kroppen. Det innebär att föräldraskapet ska hävas om barnet har tillkommit genom samlag. Om föräldraskapet hävs, kan föräldraskap i stället uppnås genom adoption om förutsättningarna för det är uppfyllda. Av andra stycket framgår att det ska anses fastställt att kvinnan i äktenskapet eller det registrerade partnerskapet inte är barnets förälder, om hon godkänner en mans bekräftelse av faderskapet eller en annan kvinnas bekräftelse av föräldraskapet enligt 9 § eller moderskapet enligt 14 §. Bestämmelsen motsvarar vad som enligt 2 § andra stycket gäller för ett faderskap som följer av faderskapspresumtionen. För en ytterligare kommentar hänvisas därför till författningskommentaren till den paragrafen (jfr prop. 1975/76:170 s. 138 f. och 166). Faderskap och moderskap vid ändrad könstillhörighet 10 § Om en man föder ett barn gäller 11–14 §§. Föder en kvinna ett barn gäller 11 a–11 d §§ för hennes make, om maken har ändrat könstillhörighet, och 13 och 14 §§ för en annan person om den personen uppfyller villkoren enligt 5 eller 8 § och har ändrat könstillhörighet.