prop · H803191 · 2021-04-29 00:00:00 — Varje nytt tidsbegränsat uppehållstillstånd som därefter beviljas ska gälla . En ansökan om permanent uppehållstillstånd får, när giltighetstiden för ett uppehållstillstånd löper ut, beviljas om utlänningen har haft tidsbegränsat uppehållstillstånd och förutsättningarna för uppehålls- tillstånd med stöd av första stycket och de särskilda kraven i 7 § är uppfyllda. 2020/21:191 Bilaga 8 2020/21:191 Bilaga 8 Rubriken ”Krav för permanent uppehållstillstånd”. Rubriken kan med fördel ändras till ”Särskilda krav för permanent uppehållstillstånd”. Det medför att det i de paragrafer i lagen som hänvisar till kraven i 7 § kan anges ”de särskilda kraven i 7 §” för att markera att de gäller vid sidan av övriga förutsättningar för permanent uppehållstillstånd. 5 kap. 8 § I paragrafen regleras i vilka fall ett försörjnings- och vandelskrav enligt 7 § inte gäller. Det finns emellertid ytterligare två undantag. Det ena undantaget följer uttryckligen av 2 § medan det andra framgår endast indirekt av de särskilda krav som uppställs i 5 a kap. 2 och 3 §§. Enligt Lagrådets mening skulle regleringen i denna del bli mer lättöverskådlig om samtliga undantag reglerades i 8 §. Det kan göras genom ett tillägg i tredje stycket. Kraven i 7 § gäller inte en utlänning som ska beviljas permanent uppehållstillstånd med stöd av 2 eller 2 b § eller när en ansökan om permanent uppehållstillstånd ska göras av någon annan än utlänningen. Om denna synpunkt godtas kan orden ”utan att behöva uppfylla kraven i 7 §” i 2 § utgå. 12 kap. 18 a § I paragrafen regleras giltighetstider för uppehållstillstånd på grund av verkställighetshinder och under vilka förutsättningar ett permanent uppehållstillstånd kan beviljas på denna grund. Bestämmelserna bör justeras av samma skäl som Lagrådet anfört beträffande 5 kap. 1 a §. I sista meningen i första stycket föreskrivs att ”Varje nytt uppehålls- tillstånd som därefter beviljas ska vara tidsbegränsat och gälla ”. Det är oklart om ”därefter” syftar på alla situationerna i första stycket eller endast på den sista situationen. Vid föredragningen har upplysts om att det är alla situationer i första stycket som avses. Ett tydliggörande av detta kan åstadkommas genom att meningen bryts ut och tas in i ett nytt andra stycke som föreskriver att bestämmelsen gäller nya tidsbegränsade uppehålls- tillstånd som beviljas efter de uppehållstillstånd som beviljats enligt första stycket. Lagrådet föreslår att paragrafen ges följande lydelse. Ett uppehållstillstånd som beviljas enligt 18 § första stycket för att det finns ett hinder mot verkställighet enligt 2 § ska vara tidsbegränsat och gälla om inte tvingande hänsyn till den nationella säkerheten eller den allmänna ordningen kräver en kortare giltighetstid. Giltighetstiden får dock inte vara kortare än . Ett tidsbegränsat uppehållstillstånd som i andra fall beviljas enligt 18 § första stycket ska gälla i längst . Ett nytt tidsbegränsat uppehållstillstånd som beviljas efter ett uppehållstillstånd som avses i första stycket ska gälla . En ansökan om permanent uppehållstillstånd får, när giltighetstiden för ett uppehållstillstånd löper ut, beviljas om utlänningen har haft tidsbegränsat uppehållstillstånd och hindret mot verkställighet enligt 18 § första stycket är bestående och de särskilda kraven i 5 kap. 7 § är uppfyllda. 2020/21:191 Bilaga 8 Angående författningskommentaren under rubriken ”Övriga ändringar” i avsnitt 14.1 i lagrådsremissen Flera förslag till ändrad lydelse gäller utmönstrandet av skyddskategorin ”övrigt skyddsbehövande”. Detta begrepp förekommer i flera paragrafer på skilda ställen i lagen, men tas nu bort. Lydelsen av flera paragrafer ändras på samma sätt och av samma anledning. Dessutom tas en rad upplysningsbestämmelser bort som en följd av att lagen om tillfälliga begränsningar av möjligheten att få uppehållstillstånd i upphör att gälla. Även dessa ändringar är av samma slag. Ändringarna kommenteras endast i ett sammanhållet avsnitt mot slutet av författningskommentaren under rubriken ”Övriga ändringar”. Det kan visserligen vara praktiskt för läsaren att på detta sätt få en samlad bild av vilka paragrafer som berörs av likartade ändringsförslag. Metoden leder emellertid ofrånkomligen till en bristande överskådlighet vilket i sin tur kan leda till svårigheter vid tillämpningen, liksom för den som i annat fall söker upplysningar om innebörden av en viss lagändring. Det naturliga tillvägagångssättet för den som ska tillämpa en lagregel är att ta hjälp av förarbetena. Författningskommentaren används vid tillämpningen bl.a. för att snabbt få vetskap om varför det har gjorts en ändring i en viss paragraf. Det kan vara en ändring som skett långt tillbaka i tiden och flera ändringar av samma paragraf har kanske gjorts därefter. Den kunskap som tillämparen då söker är om just denna ändring har någon betydelse för tillämparens ärende och söker efter svar på denna fråga i författningskommentaren. Men någon hjälp i det nu nämnda avseendet ger inte kommentaren i denna lagrådsremiss, när det gäller de paragrafer som ändras endast på så sätt att lagtexter utgår. I lagrådsremissen hittar man nämligen inte någon kommentar eller hänvisning när man söker i kommentaren på de platser där varje ändrad paragraf normalt och med hittillsvarande struktur borde finnas. Frånsett att det är förvillande ger det dessutom vid första anblicken intryck av att en kommentar har glömts bort. Som sagts finns visserligen en kommentar, men i ett sammanfattande avsnitt mot slutet av författningskommentaren. Enligt Lagrådets mening skulle tillämpningen – och användningen i övrigt av den framtida propositionen – väsentligt underlättas om författnings- kommentaren behåller den etablerade strukturen, dvs. att varje ändrad paragraf kommenteras för sig på den plats där läsaren kan förvänta sig en kommentar. I detta fall kan en sådan kommentar vara kortfattad och i stort sett likadan beträffande varje ändrad paragraf. Eftersom det är fråga om ändringar som innebär att text tas bort behöver inte lagtexten återges också i Lagrådet föreslår att författningskommentaren tillförs en kommentar till varje ändrad paragraf, dvs. också till de paragrafer där ändringen består av att ett begrepp eller en upplysningsbestämmelse tas bort. lyda på ett enhetligt sätt enligt följande mönster. Paragrafen ändras med anledning av att skyddskategorin övriga skyddsbehövande utmönstras ur utlänningslagen. Övervägandena finns i avsnitt 6.1. När det är fråga om två ändringar av denna karaktär (jfr t.ex. 4 kap. 3 a §) kan kommentaren utformas enligt följande mönster. Paragrafen ändras med anledning av att skyddskategorin övriga skyddsbehövande utmönstras ur utlänningslagen. Övervägandena finns i avsnitt 6.1. upplysningsbestämmelse bort på grund av att lagen (2016:752) om tillfälliga begränsningar av möjligheten att få uppehållstillstånd i upphör att gälla. Det förhållandet att det bör finnas en författningskommentar vid varje paragrafs naturliga plats hindrar inte att kommentarerna under rubriken ”Övriga ändringar” i avsnitt 14.1 behålls. Det vore närmast en fördel. Behov av en översyn Lagrådet vill också ta upp en tillämpningsfråga av annat slag. den begreppsflora som råder inom detta obestridligt komplicerade En central del av en säker och förutsebar tillämpning är att de begrepp som används är entydiga och används konsekvent. Lagrådet noterar i det sammanhanget att det i några paragrafer används begreppet ”nytt uppehållstillstånd” eller ”fortsatt uppehållstillstånd”, medan det i författningskommentaren i sist nämnda fall sägs vara fråga om ett ”förlängt” uppehållstillstånd. Samtliga dessa begrepp används i bestämmelserna i lagen utan närmare förklaring till om det finns någon skillnad dem emellan. Det har vid föredragningen upplysts att begreppet ”nytt” används på andra platser i utlänningslagen och att begreppet ”fortsatt” uppehållstillstånd används i den tillfälliga lagen (som kommer att upphävas) och att det inte kan överblickas konsekvenserna av att ersätta begreppet ”nytt” med ett annat eller att det inte kan uteslutas att en sådan ändring kan få oönskade effekter. Lagrådet har förståelse för att det kan vara svårt att i detta ärende fullt ut överblicka eller förutse vilka konsekvenser en delvis ändrad begrepps- apparat kan medföra. Det är just ett exempel på områdets komplexitet. Vid föredragningen har upplysts att man avser att göra en teknisk översyn Mot bakgrund av vad som anförts och med hänsyn taget till vad Lagrådet anger som grund för sina förslag av materiell innebörd i paragraferna ovan anser Lagrådet att det framstår som utomordentligt angeläget både att en sådan lagteknisk översyn av lagstiftningen genomförs och att den genomförs inom en inte alltför Förslaget till lag om ändring i studiestödslagen 2 kap. 4 § I paragrafen regleras till vilka personer studiehjälp får lämnas. Enligt andra stycket 1 får studiehjälp lämnas till en studerande som inte är svensk medborgare, om den studerande är bosatt i och har permanent uppehållstillstånd här. Enligt fjärde stycket får studiehjälp lämnas trots att kravet på permanent uppehållstillstånd inte är uppfyllt om den studerande har beviljats ett tidsbegränsat uppehållstillstånd under vissa förut- sättningar. Bestämmelsen i sin nuvarande lydelse anger att dessa förutsättningar är att uppehållstillståndet har tidsbegränsats enligt lagen om tillfälliga begränsningar av möjligheten att få uppehållstillstånd i eller har beviljats enligt den lagen eller om det finns särskilda skäl för att lämna studiehjälp. På grund av att den tillfälliga lagen upphör föreslås i lagrådsremissen att det tidsbegränsade uppehållstillståndet ska ha beviljats med stöd av vissa paragrafer i utlänningslagen eller med stöd av lagen om uppehållstillstånd för studerande på gymnasial nivå. Som tidigare ska undantaget gälla även om det finns särskilda skäl. Den föreslagna bestämmelsen i fjärde stycket synes i två avseenden ha fått en felaktig utformning. Förutom en rent språklig felaktighet avseende placeringen av särskilda skäl i uppräkningen, har punkt 2 kommit att utformas på ett sätt som oavsiktligt har inskränkt kretsen av studiehjälps- berättigade. Genom att orden ”på grund av anknytning till en person” har lagts till i denna punkt har från kretsen av studiehjälpsberättigade uteslutits utlänningar som har adopterats i i vuxen ålder och utlänningar som på annat sätt har en särskild anknytning till . Vid föredragningen har upplysts om att dessa personer är berättigade till studiehjälp och att avsikten inte varit att ändra på det förhållandet. Av lagrådsremissen framgår inte annat än att det är ett rent misstag att bestämmelsen kommit att få den lydelsen. Lagrådet föreslår att fjärde stycket ges följande lydelse. Studiehjälp får lämnas även om kravet på permanent uppehållstillstånd i andra stycket 1 inte är uppfyllt om den studerande har beviljats ett tidsbegränsat uppehållstillstånd med stöd av 5 kap. 1, 3, 3 a eller 6 § eller 12 kap. 18 § första stycket 1 utlänningslagen eller med stöd av lagen (2017:353) om uppehållstillstånd för studerande på gymnasial nivå eller om det finns särskilda skäl. 2020/21:191 3 kap. 4 § Bilaga 8 Se kommentaren till 2 kap. 4 §. Lagrådet lämnar förslagen utan erinran. Europeiska unionens officiella tidning L 337/9 OCH RÅDETS DIREKTIV 2011/95/EU om normer för när tredjelandsmedborgare eller statslösa personer ska anses berättigade till internationellt skydd, för en enhetlig status för flyktingar eller personer som uppfyller kraven för att betecknas som subsidiärt skyddsbehövande, och för innehållet i det beviljade skyddet OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktions sätt, särskilt artikel 78.2 a och 78.2 b, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommit téns yttrande (1), ienlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (2), och av följande skäl: (1)Ett antal väsentliga ändringar kommer att göras i rådets direktiv /83/EG av om minimi normer för när tredjelandsmedborgare eller statslösa per soner ska betraktas som flyktingar eller som personer som av andra skäl behöver internationellt skydd samt om dessa personers rättsliga ställning och om innehållet i det beviljade skyddet (3). Det direktivet bör omarbetas av tydlighetsskäl. (2)En gemensam asylpolitik, som omfattar ett gemensamt europeiskt asylsystem, utgör en integrerad del av Euro peiska unionens mål att gradvis inrätta ett område med frihet, säkerhet och rättvisa som är öppet för personer som tvingade av omständigheterna söker skydd inom unionen på laglig väg. (3)enades vid sitt särskilda möte i merfors om att arbeta för att inrätta ett gemensamt europeiskt asylsystem, grundat på en fullständig och absolut tillämpning av Genèvekon ventionen om flyktingars rättsliga ställning av (), kompletterad genom New (1) EUT C 18, , s. 80. (2) ståndpunkt av (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets beslut av . (3) EUT L 304, 30.9.2004, s. 12. York-protokollet av (protokollet), och på så sätt bekräfta principen om non-refoulement samt säkerställa att ingen skickas tillbaka för att bli utsatt för förföljelse. (4)och protokollet utgör grundstenen i det folkrättsliga systemet för skydd av flyktingar. (5)I slutsatserna från anges att ett gemensamt europeiskt asylsystem på kort sikt bör inbegripa en till närmning av reglerna för erkännande av flyktingar och innebörden av flyktingstatus. (6)I slutsatserna från anges även att bestämmel serna om flyktingstatus bör kompletteras med åtgärder för andra former av skydd som erbjuder en lämplig status för den som behöver ett sådant skydd. (7)Den första etappen i inrättandet av ett gemensamt euro peiskt asylsystem har fullbordats. Vid sitt möte antog Haagprogram met, som fastställer de mål som ska nås på området frihet, säkerhet och rättvisa –2010. I Haagprogrammet uppmanades kommissionen att slut föra utvärderingen av den första etappens rättsliga instru ment, och att för och rådet lägga fram den andra etappens instrument och åtgärder så att de kan antas före slutet av 2010. (8)I den europeiska pakten för invandring och asyl som antogs noterade iska rådet att skillnaderna är stora mellan medlemsstaterna när det gäller beviljande av skydd och formerna för skyddet. efterfrågade nya initiativ för att fullborda inrättandet av ett gemensamt europeiskt asylsystem, i enlighet med vad som anges i Haagprogrammet, och därigenom erbjuda en högre skyddsnivå. L 337/10 Europeiska unionens officiella tidning (9)I Stockholmsprogrammet bekräftade sitt engagemang för målet att i enlighet med artikel 78 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF- fördraget) upprätta ett gemensamt område för skydd och solidaritet som grundar sig på ett gemen samt asylförfarande och en enhetlig status för personer som beviljats internationellt skydd. (10)Med hänsyn till resultaten av de undersökningar som genomförts är det i detta skede lämpligt att bekräfta de principer som ligger till grund för direktiv /83/EG och att sträva efter att uppnå en högre grad av tillnärm ning av bestämmelserna om erkännande av internatio nellt skydd och om innehållet i detta skydd på grundval av högre standard. (11)Resurser från Europeiska flyktingfonden och Europeiska stödkontoret för asylfrågor bör mobiliseras för att på lämpligt sätt stödja medlemsstaternas arbete med att ge nomföra de normer som fastställts under den andra etap pen av det gemensamma europeiska asylsystemet, särskilt arbetet i de medlemsstater vars asylsystem utsätts för ett särskilt och oproportionerligt hårt tryck, främst på grund av deras geografiska eller demografiska situation. (12)Huvudsyftet med detta direktiv är dels att garantera att medlemsstaterna tillämpar gemensamma kriterier för att fastställa vilka personer som har ett verkligt behov av internationellt skydd, dels att garantera att en miniminivå av förmåner är tillgänglig för dessa personer i samtliga medlemsstater. (13)Tillnärmningen av reglerna om erkännande och innebörd av flyktingstatus och status som subsidiärt skyddsbehö vande bör bidra till att begränsa sekundära förflyttningar mellan medlemsstaterna för personer som ansöker om internationellt skydd när sådana förflyttningar endast mo tiveras av skillnader i de rättsliga ramarna. (14)Medlemsstaterna bör ha befogenhet att införa eller be hålla förmånligare bestämmelser än de normer som fast ställs i detta direktiv för tredjelandsmedborgare eller stats lösa personer som ansöker om internationellt skydd i en medlemsstat, om en sådan ansökan anses bygga på för utsättningen att personen i fråga antingen är flykting i den mening som avses i artikel 1 A i Genèvekonventio nen, eller en person som uppfyller kraven för att beteck nas som subsidiärt skyddsbehövande. (15)De tredjelandsmedborgare eller statslösa personer som tillåts stanna inom medlemsstaternas territorier av skäl som inte hänför sig till ett behov av internationellt skydd utan efter en skönsmässig bedömning av ömmande eller humanitära skäl, faller utanför tillämpningsområdet för detta direktiv. (16)Detta direktiv står i överensstämmelse med de grundläg gande rättigheter och principer som erkänns särskilt i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättig heterna. Direktivet syftar särskilt till att säkerställa full respekt för den mänskliga värdigheten och de asylsökan des och deras medföljande familjemedlemmars rätt till asyl, och till att främja tillämpningen av artiklarna 1, 7, 11, 14, 15, 16, 18, 21, 24, 34 och 35 i stadgan och bör därför genomföras på ett sätt som överensstämmer med detta ändamål. (17)När det gäller behandlingen av personer som omfattas av detta direktiv är medlemsstaterna bundna av sina skyl digheter enligt de internationella rättsliga instrument som de är parter i, särskilt de instrument som förbjuder dis kriminering. (18)Medlemsstaterna bör i första hand ta hänsyn till barnets bästa när de genomför detta direktiv, i enlighet med om barnets rättigheter. Vid en bedömning av barnets bästa bör medlemsstaterna särskilt beakta principen om familjesammanhållning, den under åriges välfärd och sociala utveckling, överväganden om trygghet och säkerhet och den underåriges synpunkter med hänsyn till hans eller hennes ålder och mognad. (19)Det är nödvändigt att begreppet familjemedlemmar bred das så att hänsyn tas till de särskilda omständigheter av olika slag som kan förekomma vid fall av beroendeställ ning och till den särskilda omsorg som bör ägnas åt att tillvarata barnets bästa. (20)Detta direktiv påverkar inte tillämpningen av protokollet om asyl för medborgare i Europeiska unionens medlems stater, som fogats till fördraget om Europeiska unionen () och EUF-fördraget. (21)Erkännandet av flyktingstatus är en fastställelse av redan existerande rättigheter. (22)Samråd med () kan ge medlemsstaterna värdefull vägledning när det gäller att fastställa flyktingstatus enligt artikel 1 i Genèvekonven tionen. (23)Det bör fastställas normer för definitionen och innebör den av flyktingstatus för att vägleda medlemsstaternas behöriga myndigheter vid tillämpningen av Genèvekon ventionen. (24)Det är nödvändigt att införa gemensamma kriterier för när asylsökande kan erkännas som flyktingar i den me ning som avses i artikel 1 i . Europeiska unionens officiella tidning L 337/11 (25)Det är särskilt nödvändigt att införa en gemensam upp fattning av följande begrepp: skyddsbehov på plats (sur place), upphov till skada och källor till skydd, internt skydd samt begreppet förföljelse, inklusive orsakerna till förföljelse. (26)Skydd kan ges antingen av staten eller av sådana parter eller organisationer, inklusive internationella organisatio ner, som uppfyller villkoren i detta direktiv och som kontrollerar en region eller ett större område på statens territorium, samt har viljan och förmågan att erbjuda skydd. Skyddet bör vara verksamt och inte av en tillfällig natur. (27)Internt skydd mot förföljelse eller allvarlig skada bör vara faktiskt tillgängligt för sökanden i en del av ursprungs landet som han eller hon på ett säkert och lagligt sätt kan resa till och beviljas rätt till inresa i samt där han eller hon rimligen kan förväntas bosätta sig. I de fall då staten eller statens företrädare är de aktörer som utövar förföljelse eller allvarlig skada bör det finnas en presum tion att sökanden inte kan ges effektivt skydd. Om sö kanden är ett ensamkommande barn bör tillgången till lämpliga omsorgs- och förmyndararrangemang som är för det ensamkommande barnets bästa utgöra en del av bedömningen av om effektivt skydd är tillgängligt. (28)När underåriga ansöker om internationellt skydd är det nödvändigt att medlemsstaterna vid sin prövning beaktar former av förföljelse som är specifika för barn. (29)Ett av villkoren för att kunna betraktas som flykting i den mening som avses i artikel 1 A i är att det finns ett orsakssamband mellan förföljelsegrun derna, nämligen ras, religion, nationalitet, politisk åskåd ning eller tillhörighet till en viss samhällsgrupp, och för följelsen eller avsaknaden av skydd mot förföljelse. (30)Det är också nödvändigt att införa ett gemensamt be grepp för förföljelsegrunden tillhörighet till viss samhälls grupp. Vid definitionen av en viss samhällsgrupp bör hänsyn tas till faktorer som hänger samman med sökan dens kön, inbegripet könsidentitet och sexuell läggning, som kan ha samband med vissa rättstraditioner eller se der som leder till t.ex. könsstympning, tvångssterilisering eller tvångsabort, i den mån de hör ihop med den sö kandes välgrundade fruktan för förföljelse. (31)Handlingar som är oförenliga med syften och principer anges i inledningen och artiklarna 1 och 2 i stadga och ingår bl.a. i Fö renta nationernas resolutioner om åtgärder för terrorism bekämpning, enligt vilka handlingar, metoder och bruk som utgör terrorism strider mot syf ten och principer och att även avsiktlig finansiering, pla nering och anstiftan av terroristhandlingar är oförenliga med syften och principer. (32)Såsom anges i artikel 14 kan status även innefatta flyk tingstatus. (33)Det bör även fastställas normer för definitionen och in nebörden av status som subsidiärt skyddsbehövande. Sta tus som subsidiärt skyddsbehövande bör fungera som ett komplement till den status för skydd av flyktingar som finns i . (34)Det är nödvändigt att införa gemensamma kriterier för att fastställa vilka av dem som ansöker om internationellt skydd som uppfyller kraven för att betecknas som sub sidiärt skyddsbehövande. Kriterierna bör hämtas från de internationella förpliktelserna enligt instrumenten för mänskliga rättigheter och från medlemsstaternas praxis. (35)Risker som en befolkningsgrupp i ett land eller ett seg ment av befolkningen överlag är utsatta för utgör i nor malfallet i sig inte ett personligt hot som kan betecknas som allvarlig skada. (36)Familjemedlemmar kan, enbart på grund av sin relation till flyktingen, normalt komma att utsättas för förföljelse på ett sätt som kan utgöra grund för flyktingstatus. (37)Begreppet nationell säkerhet och allmän ordning omfat tar också fall då en tredjelandsmedborgare är medlem i en sammanslutning som stöder internationell terrorism eller stöder en sådan sammanslutning. (38)Vid beslut om beviljande av de förmåner som anges i detta direktiv bör medlemsstaterna ta lämplig hänsyn såväl till barnets bästa som till de särskilda omständighe terna för hur nära släktingar som redan befinner sig i medlemsstaten och som inte är familjemedlemmar till personer som beviljats internationellt skydd står i bero endeställning till den person som beviljats internationellt skydd. I undantagsfall, då en nära släkting till den person som beviljats internationellt skydd är en gift underårig som inte åtföljs av sin make eller maka, kan det anses vara bäst för den underårige att han eller hon får vara tillsammans med sin ursprungliga familj.