prop · H803189 · 2021-05-04 00:00:00 — Enligt artikel 14.2 i EU:s marknadskontrollförordning ska marknads- kontrollmyndigheternas befogenheter utövas i överensstämmelse med nationell rätt. Marknadskontrollmyndigheterna är därmed skyldiga att i utövandet av befogenheterna i artikel 14.4 a och 14.4 b i EU:s marknads- kontrollförordning följa bestämmelserna i tryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen om bland annat anonymitetsskydd och efterforskningsförbud. önskar att lagstiftaren förtydligar vilka möjligheter marknadskontrollmyndigheterna har att i marknadskontrollärenden använda material som myndigheten får in via andra delar av sin verksamhet. Detta är inte en fråga som tydligt regleras i EU:s marknadskontrollförordning. Det finns i detta lagstiftningsärende inte underlag för att föreslå någon sådan reglering som efterfrågar. Enligt artikel 14.4 e i EU:s marknadskontrollförordning ska en marknads- kontrollmyndighet tilldelas befogenhet att få tillträde till lokaler, mark eller transportmedel som den ekonomiska aktören använder i sin verksamhet. Varken i artikeln eller något tillhörande skäl anges tydligt 2020/21:189 huruvida befogenheten omfattar tillträde till bostäder som används i den ekonomiska aktörens verksamhet. Utredningen redogör för att fler och fler produkter släpps ut på marknaden på andra sätt än genom traditionell butiksförsäljning. Det handlar bland annat om en ökad handel via internet. Förändringarna i handelsmönster innebär att bostäder i större utsträckning än tidigare används i leveranskedjan. Utredningen föreslår mot denna bakgrund att det i lag ska anges att befogenheten för marknadskontroll- myndigheterna att få tillträde till lokaler även ska omfatta bostäder som den ekonomiska aktören använder för verksamheten. Även flera remissinstanser förespråkar att kontroll av produkter ska kunna ske i bostäder. Befogenhet att få tillträde till bostäder följer inte av de faktiska kontrollbefogenheter som anges i artikel 19.1 andra stycket i förordning (EG) nr 765/2008. Som framgår av remissinstansernas synpunkter i denna del finns det många aspekter att ta hänsyn till innan det i svensk lag införs en uttrycklig befogenhet för marknadskontrollmyndigheter att få tillträde även till bostäder. Det finns därför anledning att inom fortsätta bereda frågan om tillträde till bostäder. Därför bör det inte i de nio sektorslagarna anges att befogenheten att få tillträde enligt artikel 14.4 e i EU:s marknadskontrollförordning även ska omfatta bostäder. Som framgått i avsnitt 4.2 skiljer sig artikel 14.4 j i EU:s marknadskontrollförordning från artikel 19.1 andra stycket i förordning (EG) nr 765/2008. Artikel 14.4 j anger i den svenska språkversionen att marknadskontrollmyndigheterna ska ha befogenhet att införskaffa varuprover under fingerad identitet medan artikel 19.1 andra stycket anger att marknadskontrollmyndigheterna har rätt att ta nödvändiga provexemplar av produkter. Utredningen har valt att benämna ett köp där marknadskontrollmyndigheten inte uppger sin identitet som ett dolt köp som ett köp där myndigheten inte uppger sin rätta identitet kategoriseras som ett köp där myndigheten använder fingerade uppgifter. Utredningen föreslår att det i lag ska anges att köp under dold eller fingerad identitet ska betecknas som ett anonymt köp. Som nämnts ovan anges i artikel 14.4 j i den svenska språkversionen att marknadskontrollmyndigheterna ska ha befogenhet att införskaffa varuprover, inbegripet under fingerad identitet. Artikeln åtföljs inte av någon definition eller något tillhörande skäl som ger närmare stöd i tolkningen av artikeln. Det kan konstateras att artikel 14.4 j översätts på flera olika sätt. I de tyska, nederländska och franska språkversionerna används begreppen ”falscher identität”, ”valse identiteit” respektive ”fausse identité”. I den engelska språkversionen används ”cover identity”, i den italienska ”forma anonima” och i den danska ”skjult identitet”. I svensk rätt förekommer begreppet dold identitet. En möjlighet att göra inköp under dold identitet har beslutats på konsumentskyddsområdet (prop. 2019/20:120 Nya befogenheter på konsumentskyddsområdet). I bland annat marknadsföringslagen (2008:486), lagen (1994:1512) om avtalsvillkor i konsumentförhållanden och läkemedelslagen (2015:315) har det införts bestämmelser som gör det möjligt för tillsynsmyndigheten att, om det är nödvändigt för tillsynen, köpa produkter under dold identitet. I lagarna benämns köp under dold identitet som testköp. Även på livsmedelsområdet har det beslutats en möjlighet att inom ramen för kontroll av produkter göra inköp under dold identitet (prop. 2020/21:43 En anpassning av bestämmelser om kontroll i livsmedelskedjan till EU:s nya kontrollförordning). I livsmedelslagen (2006:804), lagen (2006:805) om foder och animaliska biprodukter och lagen (2009:1424) om kontroll av skyddade beteckningar på jordbruksprodukter och livsmedel har det införts bestämmelser som möjliggör inköp av produkter under dold identitet. I dessa lagar används inte begreppet testköp. Med tanke på de olikheter som finns i översättningarna av artikel 14.4 j anser regeringen att det lämpligaste är att i de nio sektorslagarna använda begreppet dold identitet, och inte fingerad identitet. Det förstnämnda begreppet är etablerat i svensk rätt, särskilt i bestämmelser som rör tillsyn. Det ska därför i sektorslagarna anges att en marknadskontrollmyndighet har befogenhet att införskaffa varuprover under dold identitet. Det saknas därmed skäl att införa den av utredningen föreslagna terminologin anonymt köp. Regeringen avser att hos Europeiska unionens råd begära rättelse i den svenska språkversionen av EU:s marknadskontrollförordning och begära att det i artikel 14.4 j anges dold identitet. Eftersom artikel 14.4 j som nämnts inte åtföljs av någon definition eller något tillhörande skäl som kan ge närmare stöd i tolkningen av artikeln är det svårt att , innan förordningen har börjat tillämpas fullt ut, göra någon mer säker bedömning av vilka typer av införskaffanden som artikeln ger rättsligt stöd för. Det är dock rimligt att anta att marknadskontroll- myndigheter med stöd av artikel 14.4 j kan införskaffa varuprover på flera olika sätt. Artikeln får förstås som att införskaffanden kan ske öppet, det vill säga i myndighetens eget namn, och dolt, alltså att myndigheten inte ger sig till känna vid införskaffandet och därmed skymmer den bakomliggande myndighetsutövningen. Omfattningen av befogenheten att införskaffa varuprover med stöd av artikeln får utvecklas vidare i praxis. Befogenheten att införskaffa varuprover under dold identitet bör vara tillämplig både vid köp i fysiska butiker och vid digitala köp. efterfrågar exempel på hur köp i praktiken kan genomföras. I en butik kan ett införskaffande av varuprover under dold identitet gå till så att myndighetsföreträdaren uppträder som en vanlig kund och inte talar om att införskaffandet görs inom ramen för myndighetens kontrollverksamhet. Vid köp över internet eller vid annan distansförsäljning kan myndighetsföreträdaren använda sig av ett påhittat namn och påhittade kontaktuppgifter. En beställning kan exempelvis ske med leverans till en boxadress eller ett centrallager. I det senare fallet kan marknadskontrollmyndigheten sedan göra en separat beställning från centrallagret till myndighetens egen adress och på så sätt undvika att tillverkaren eller distributören får kännedom om vart produkten slutligen levereras. Större problem uppstår vid köp som kräver att personnummer anges, till exempel vid köp av tobaksprodukter som Folkhälso- myndigheten lyfter fram. Det är i realiteten inte möjligt för marknadskontrollmyndigheter att konstruera ett påhittat personnummer som kan användas vid ett köp. I stället skulle det krävas att myndigheten använder ett på särskilt sätt framtaget fingerat personnummer. Det är, som 2020/21:189 Konsumenter anför, viktigt att marknadskontroll kan ske även i de fall personnummer behöver anges vid köpet. Det finns dock inte någon lagstadgad möjlighet för marknadskontrollmyndigheter att använda fingerade personnummer för att införskaffa varuprover. Det finns inte heller tillräckligt underlag att i detta lagstiftningsärende införa någon sådan lagstadgad möjlighet. EU:s marknadskontrollförordning ställer inte upp några rekvisit för att marknadskontrollmyndigheterna ska få använda sig av dold identitet för att införskaffa varuprover. Eftersom en myndighet så långt som det är möjligt bör bedriva sin verksamhet i öppna former är det lämpligt att, som utredningen föreslår och i likhet med vad och Konsumenter framhåller, begränsa möjligheten att använda dold identitet. I artikel 14.2 i EU:s marknadskontrollförordning anges att de befogenheter som tilldelas marknadskontrollmyndigheterna ska utövas i enlighet med unionsrätten och nationell rätt. Det finns som regeringen ser på saken därmed stöd i förordningen för att i viss mån begränsa befogenheten att använda dold identitet. Det bör därför anges i de nio sektorslagarna att en marknadskontrollmyndighet får införskaffa varuprover under dold identitet endast om det är nödvändigt för att uppnå syftet med kontrollen. En marknadskontrollmyndighet som ska införskaffa ett varuprov bör därmed först överväga om det är möjligt att genomföra ett öppet köp där myndigheten anges som köpare. Först om det inte bedöms möjligt att nå det avsedda resultatet genom ett öppet köp, alltså till exempel att myndigheten inte får den produkt som har efterfrågats eller beställts, bör dold identitet användas för att införskaffa ett eller flera varuprov. Eftersom marknadskontrollmyndigheternas verksamhet så långt det är möjligt bör bedrivas i öppna former bör en marknadskontrollmyndighet som har införskaffat ett varuprov med användande av dold identitet vara skyldig att underrätta den ekonomiska aktören om åtgärden när den har ägt rum, oavsett om varuprovet har uppvisat brister i överensstämmelse eller inte (jämför prop. 2019/20:120 s. 63–64 och 108). En ekonomisk aktör bör underrättas så snart det går utan att åtgärden förlorar i betydelse. Genom att underrätta den ekonomiska aktören om åtgärden i efterhand blir, som utredningen påpekar, marknadskontrollmyndighetens dolda agerande mindre påtagligt. för fram att det finns en risk att underrättelser i efterhand kan leda till att ekonomiska aktörer försvårar framtida införskaffande av varuprover under dold identitet. Fördelarna med att underrätta den ekonomiska aktören får dock anses väga över. 5.2Ändringar till följd av att marknadskontroll- myndigheternas befogenheter framgår i de nio sektorslagarna Regeringens förslag: De möjligheter en marknadskontrollmyndighet har att ta hjälp av , förena beslut med vite och bestämma att beslut ska gälla , ska gälla vid utövandet av befogenheterna i artikel 14.4 a, b, e och j i EU:s marknadskontroll- förordning, i den ursprungliga lydelsen. Beslut som en marknadskontrollmyndighet fattar med stöd av befogenheterna i artikel 14.4 a, b, e och j i EU:s marknadskontroll- förordning, i den ursprungliga lydelsen, ska få överklagas. Det ska anges uttryckligen i •lagen om leksakers säkerhet, •lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s textilmärknings- förordning, •lagen om fritidsbåtar och vattenskotrar, •lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om personlig skyddsutrustning, och •lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om gasanordningar. Utredningens förslag överensstämmer delvis med regeringens. Utredningen föreslår att marknadskontrollmyndigheter ska få ta hjälp av vid tillträde för inspektioner, förena beslut med vite och bestämma att förelägganden och förbud ska gälla . Utredningen föreslår dock att bestämmelserna ska framgå i en sektorsövergripande lag och att motsvarande bestämmelser i de nio sektorslagarna ska upphävas. I utredningens förslag regleras även möjligheten att överklaga en marknadskontrollmyndighets beslut i en sektorsövergripande lag i stället för i de nio sektorslagarna. Remissinstanserna har inte haft några invändningar mot utredningens förslag. De flesta remissinstanser har varit positiva till förslaget om reglering i en sektorsövergripande lag. Förslaget i utkastet till lagrådsremiss överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna har inga synpunkter på förslaget. anser att en marknadskontroll- myndighets besök i lokaler dit allmänheten har tillträde inte är en sådan ingripande åtgärd att den går att överklaga. Skälen för regeringens förslag: När de nio sektorslagarna kompletteras med bestämmelser om marknadskontrollmyndigheternas faktiska kontrollbefogenheter (se avsnitt 5.1) finns det behov av följdändringar kopplade till utövandet av befogenheterna. Som föreslås i avsnitt 5.1 ersätts marknadskontrollmyndigheternas befogenheter enligt artikel 19.1 andra stycket i förordning (EG) nr 765/2008 med en ny bestämmelse i de nio sektorslagarna som anger att en marknadskontrollmyndighet har de befogenheter som anges i artikel 14.4 a, b, e och j i EU:s marknadskontrollförordning, i den ursprungliga lydelsen. I de nio sektorslagarna finns ytterligare bestäm- melser som hör samman med utövandet av befogenheterna i artikel 19. Det gäller möjligheterna för en marknadskontrollmyndighet att ta hjälp av , förena ett beslut med vite samt bestämma att ett beslut ska gälla . Dessa möjligheter följer inte av artikel 19.1 andra stycket i förordning (EG) nr 765/2008, utan det är fråga om nationella bestämmelser som har tillkommit för att marknadskontrollmyndigheterna på ett effektivt sätt ska kunna tillämpa befogenheterna i artikel 19.1 andra 2020/21:189 stycket. Möjligheterna att ta hjälp av , förena ett beslut med vite samt bestämma att ett beslut ska gälla bör enligt regeringens mening finnas även när marknadskontrollmyndigheterna utövar de befogenheter som följer av artikel 14.4 a, b, e och j i EU:s marknadskontrollförordning. I de aktuella bestämmelserna i de nio sektorslagarna bör därför hänvisningen till artikel 19 i förordning (EG) nr 765/2008 ersättas med en hänvisning till den nya bestämmelsen i respektive sektorslag som anger marknadskontrollmyndigheternas faktiska kontrollbefogenheter. En följd av att hänvisningen till artikel 14.4a, b, e och j i EU:s marknadskontrollförordning i de nio sektorslagarna är statisk är att även möjligheten att ta hjälp av , förena ett beslut med vite samt bestämma att ett beslut ska gälla gäller i förhållande till befogenheterna så som de framgår i artikeln i den ursprungliga lydelsen. I några av de nio sektorslagarna finns det en begränsning avseende vilka av marknadskontrollmyndigheternas beslut som går att överklaga. Det gäller lagen om leksakers säkerhet, lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s textilmärkningsförordning, lagen om fritidsbåtar och vattenskotrar, lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om personlig skyddsutrustning och lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om gasanordningar. I respektive förarbeten till dessa lagar anges att möjligheten att överklaga en marknadskontrollmyndighets beslut även omfattar beslut enligt artikel 19 i förordning (EG) nr 765/2008. Det anges vidare att möjligheten att överklaga sådana beslut följer av förvaltningslagens regler om överklagande (se till exempel prop. 2010/11:65 Ny lag om leksakers säkerhet, s. 84 och prop. 2017/18:178 Kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om gasanordningar, s. 35 f.). anser att en marknadskontrollmyndighets besök i lokaler dit allmänheten har tillträde inte är en sådan ingripande åtgärd att den går att överklaga. I förarbetena till lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om personlig skyddsutrustning anges att överklagande kan ske av en marknadskontrollmyndighets beslut som grundar sig på befogenheter som anges i förordning (EG) nr 765/2008 och som innebär förpliktelser för ekonomiska aktörer (prop. 2017/18:51 s. 47). Det anges att sådana besluts överklagbarhet följer av allmänna förvaltningsrättsliga principer och förvaltningslagens allmänna regler om överklagande. Regeringen har således tidigare gjort bedömningen att dessa beslut är överklagbara och det finns inte skäl att göra någon annan bedömning . Detta innebär att en marknadskontrollmyndighets beslut att utöva befogenheten i artikel 14.4 e bör få överklagas. Eftersom beslut enligt artikel 19.1 andra stycket i förordning (EG) nr 765/2008 får överklagas bör således detsamma gälla beslut som en marknadskontrollmyndighet fattar med stöd av befogenheterna i artikel 14.4a, b, e och j i EU:s marknadskontrollförordning. Detta bör av tydlighetsskäl anges uttryckligen i sektorslagarna, så att inte överklagandebestämmelsen motsatsvis kan läsas som att sådana beslut inte går att överklaga. Även en marknadskontrollmyndighets beslut att införskaffa varuprover under dold identitet bör kunna överklagas. Det bör då vara möjligt att begära domstolens prövning av om det funnits förutsättningar för marknadskontrollmyndigheten att göra ett sådant Prop. 2020/21:189 införskaffande. Härutöver görs vissa rent språkliga och redaktionella ändringar i de aktuella bestämmelserna. 5.3Ändringar till följd av att förordning (EG) nr 765/2008 ändras Regeringens förslag: Hänvisningar i de nio sektorslagarna till bestämmelser om marknadskontroll i förordning (EG) nr 765/2008 ska ändras så att hänvisningarna i stället avser EU:s marknadskontroll- förordning. Förordning (EG) nr 765/2008 ska anges med dess nya titel i hänvisningar till bestämmelser om ackreditering eller CE-märkning. •lagen om leksakers säkerhet, •lagen om fritidsbåtar och vattenskotrar, och •lagen om marin utrustning. Utredningens förslag överensstämmer delvis med regeringens. Utredningen föreslår att bestämmelser om marknadskontroll i bland annat de nio sektorslagarna ska upphävas och ersättas av bestämmelser om marknadskontroll i en sektorsövergripande lag. Utredningen föreslår därför inte följdändringar i de nio sektorslagarna som följer av att hänvisningar till förordning (EG) nr 765/2008 ersätts av hänvisningar till EU:s marknadskontrollförordning. Utredningen föreslår en ändring av titeln på förordning (EG) nr 765/2008 i lagen leksakers säkerhet men föreslår inte någon ändring av titeln på förordningen i lagen om fritidsbåtar och vattenskotrar eller i lagen om marin utrustning. Remissinstanserna har inte några invändningar mot att titeln på förordning (EG) nr 765/2008 justeras i lagen om leksakers säkerhet men har inte haft anledning att yttra sig angående övriga följdändringar i de nio sektorslagarna med anledning av att förordning (EG) nr 765/2008 upphävs. Förslaget i utkastet till lagrådsremiss överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna har inga invändningar mot förslaget. anser att hänvisningen i 27 § tredje stycket produktsäkerhetslagen till förordning (EG) nr 765/2008 bör ändras eftersom de aktuella bestämmelserna i förordningen flyttas över till EU:s marknadskontrollförordning. Skälen för regeringens förslag: I de nio sektorslagarna hänvisas det till förordning (EG) nr 765/2008 och anges att det i den förordningen finns bestämmelser om marknadskontroll. Dessa bestämmelser om marknadskontroll i förordning (EG) nr 765/2008 kommer att tas bort och ersättas av bestämmelser i marknads- kontrollförordning. Hänvisningarna i de nio sektorslagarna till bestämmelser om marknadskontroll i förordning (EG) nr 765/2008 bör 2020/21:189 därför justeras och det bör i stället anges att bestämmelser om marknadskontroll finns i EU:s marknadskontrollförordning. Eftersom det är fråga om upplysningsbestämmelser som inte tillför lagarna något materiellt innehåll bör hänvisningarna till EU:s marknadskontroll- förordning enligt regeringens mening vara dynamiska, det vill säga avse den gällande lydelsen av förordningen. Lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s energimärkningsförordning och lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s däckmärknings- förordning innehåller en definition av förordning (EG) nr 765/2008, i den ursprungliga lydelsen. Definitionen av förordningen används i lagarna bland annat i bestämmelser om marknadskontrollmyndigheternas befogenheter. Definitionen av förordning (EG) nr 765/2008 bör i lagarna ersättas med en definition av EU:s marknadskontrollförordning. Eftersom definitionen av förordning (EG) nr 765/2008 är statisk bör även definitionen av EU:s marknadskontrollförordning vara det. Även andra hänvisningar i de nio sektorslagarna till förordning (EG) nr 765/2008 som avser bestämmelser om marknadskontroll bör enligt regeringens mening justeras till att i stället avse EU:s marknadskontrollförordning. Som ett exempel kan nämnas 29 § lagen om fritidsbåtar och vattenskotrar som innehåller ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om avgifter för bland annat marknadskontroll enligt förordning (EG) nr 765/2008. Det bör i 29 § anges att bemyndigandet gäller avgifter för marknadskontroll enligt EU:s marknadskontroll- förordning. En liknande justering behövs även i 22 § lagen om marin utrustning. I lagen om leksakers säkerhet, lagen om fritidsbåtar och vattenskotrar samt lagen om marin utrustning finns det hänvisningar till förordning (EG) nr 765/2008 som avser bestämmelser om ackreditering och CE-märkning i förordningen. Dessa bestämmelser upphävs inte genom EU:s marknads- kontrollförordning och hänvisningarna i dessa lagar bör därför endast ändras på så sätt att förordning (EG) nr 765/2008 anges med dess nya titel. Härutöver görs vissa redaktionella ändringar i de aktuella bestämmelserna. Det finns även i annan produktlagstiftning hänvisningar till förordning (EG) nr 765/2008 som behöver ändras med anledning av EU:s marknadskontrollförordning. anser exempelvis att 27 § tredje stycket produktsäkerhetslagen behöver ändras. Bestämmelsen är en upplysningsbestämmelse och saknar rättslig betydelse (se prop. 2003/04:121 Ny produktsäkerhetslag, s. 196). Det finns därmed inget brådskande behov av ändring i bestämmelsen. Regeringen kommer att återkomma med förslag till ändringar i annan produktlagstiftning än de nio sektorslagarna och det finns då möjlighet att föreslå ändringar i bland annat produktsäkerhetslagen. 5.4Definitionen av begreppet harmoniserad standard ändras i lagen om leksakers säkerhet Regeringens förslag: I lagen om leksakers säkerhet ska begreppet harmoniserad standard definieras som en sådan europeisk standard som avses i artikel 2.1 c i och rådets förordning (EU) nr 1025/2012 av om europeisk standardisering och om ändring av rådets direktiv /686/EEG och 93/15/EEG samt av och rådets direktiv /9/EG, 94/25/EG, 95/16/EG, 97/23/EG, 98/34/EG, 2004/22/EG, 2007/23/EG, 2009/23/EG och 2009/105/EG samt om upphävande av rådets beslut 87/95/EEG och och rådets beslut /2006/EG. Utredningens förslag: Utredningen föreslår inte någon ändring av definitionen av harmoniserad standard. Remissinstanserna: Ingen av remissinstanserna har yttrat sig i frågan. Förslaget i utkastet till lagrådsremiss: I utkastet föreslås inte någon ändring av definitionen av harmoniserad standard. Remissinstanserna: Kemikalieinspektionen påpekar att definitionen av harmoniserad standard i 4 § 9 lagen om leksakers säkerhet bör ändras eftersom definitionen hänvisar till ett direktiv som är upphävt. Skälen för regeringens förslag: Lagen om leksakers säkerhet genomför och rådets direktiv /48/EG av om leksakers säkerhet. Lagen innehåller i 4 § definitioner av vissa centrala begrepp som används i lagen. I punkten 9 definieras harmoniserad standard som en standard som, på grundval av en begäran från Europeiska kommissionen i enlighet med artikel 6 i och rådets direktiv /34/EG av om ett informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter, antagits av ett europeiskt standardiseringsorgan som upptas i bilaga I till det direktivet. Definitionen av harmoniserad standard motsvarar den definition som ges i direktiv /48/EG.