prop · H803100 · 2021-04-15 00:00:00 — Ju högre elasticiteten är, desto lägre är den intergenerationella rörligheten och vice versa. Ett annat vanligt mått är den s.k. intergenerationella rangkorrelationen (IGR). Rangkorrelationen visar korrelationen mellan barns och föräldrars rangposition i respektive inkomstfördelning. Att det finns ett statistiskt samband mellan en individs inkomst och föräldrarnas betyder inte nödvändigtvis att det är inkomsten i sig som orsakar sambandet. Även andra faktorer som samvarierar med inkomsten bidrar sannolikt. Föräldrarnas utbildningsnivå, bostadsort och hälsa är exempel på sådana faktorer. Måtten på inter- generationell inkomströrlighet återspeglar därför både den direkta effekten av föräldrarnas inkomster och inflytandet av andra faktorer.45 Det är oftast sambandet i arbetsinkomster som mäts, dvs. kapitalinkomster ingår i regel inte i definitionen av inkomst. Den på detta sätt uppmätta intergenerationella rörligheten är sannolikt högre än den hade varit om kapitalinkomster hade inkluderats i inkomstmåttet. Detta gäller särskilt för individer i toppen av inkomstfördelningen.46 De nordiska länderna har hög intergenerationell rörlighet Den intergenerationella rörligheten är generellt sett högre i europeiska länder än i (se diagram 6.1). Undantagen är länderna i och , där rörlig- heten tycks vara på ungefär samma nivå som i . I de nordiska länderna ligger rörligheten på en betydligt högre nivå. I en ofta citerad studie framstod skillnaderna mellan de nordiska länderna som betydande, med lägst rörlighet i Sverige.47 skattningar som gjorts för dessa länder i samband med att nya data tillgängliggjorts tyder dock på att skillnaderna i intergenerationell rörlighet mellan de nordiska länderna är små. 43Av detta följer dock inte nödvändigtvis att ett samhälle där familjebakgrunden inte har någon betydelse alls för barns livschanser är eftersträvansvärt. Ett sådant mål för politiken hade med största sannolikhet inneburit stora interventioner i familjelivet och kommit i konflikt med andra värden, såsom individens fri- och rättigheter, som finns i samhället. 44Den intergenerationella inkomstelasticiteten definieras som lutningskoefficienten i en regression där barnets logaritmerade livsinkomster är utfallet som förklaras av föräldrarnas logaritmerade livsinkomster. 45Få studier har försökt isolera den kausala effekten av föräldrars inkomster på barns inkomster. De studier som finns har funnit relativt små effekter (se t.ex. Løken, Mogstad och Wiswall, What Linear Estimators Miss: The Effect of Family Income on Child Outcomes, : Applied Economics, 2012). 46Se t.ex. , och , Intergenerational Top Income Mobility in : Capitalist in the Land of Equal Opportunity?, , 2012. 47Corak, Income Inequality, Equality of Opportunity, and Intergenerational Mobility, , 2013. 2020/21:100 Bilaga 2 Diagram 6.1 Intergenerationell inkomströrlighet i olika länder 1 - intergenerationell inkomstelasticitet (IGE) Skattningar sammanställda i Corak (2013) Anm.: Corak, Income Inequality, Equality of Opportunity, and Intergenerational Mobility, tives, 2013. För , och finns olika skattningar beroende på specifikation av modellen för IGE. I diagrammet redovisas för dessa länder den högsta och den lägsta skattningen. Källa: Utvecklingen av intergenerationell rörlighet i (SOU 2019:55), bilaga till , bearbetning av tabell 3.1. Små förändringar i intergenerationell rörlighet i Kunskaperna om den intergenerationella inkomströrlighetens förändring i är relativt bristfälliga. Inom ramen för skattades dock två olika mått på intergenerationell rörlighet för individer födda till 1980. Dessa mått redovisas i diagram 6.2.48 Ju högre de två måtten är i diagrammet, desto högre är den intergenerationella rörligheten för årskullen. Likt huvuddelen av tidigare forskning på området baseras skattningarna på individuella arbetsinkomster. Rörligheten minskade enligt bägge måtten för individer födda jämfört med de som föddes . För individer födda syns sedan en successiv ökning av rörligheten. Vid en jämförelse av de tidigaste och de senaste årskullarna tycks dock rörligheten sammantaget ha minskat något . Bilden blir dock delvis en annan när utvecklingen studeras separat för söner och döttrar (se diagram 6.3). För söner påminner trenden om den i diagram 6.2. Den inledande minskningen av rörligheten är dock något svagare och den avslutande ökningen något kraftigare, vilket leder till en viss nettoökning av rörligheten för söner sett över hela tidsperioden. För döttrar syns däremot en successiv ökning av sambandet mellan den egna och föräldrarnas inkomstrang över hela mätperioden. Enligt detta mått tycks således den intergenerationella rörligheten ha minskat för döttrar. Det är dock troligt att den minskade rörligheten bland kvinnor hänger samman med att arbetskraftsdeltagandet har ökat, att utbildningsnivån har stigit och att karriärvägarna har breddats för kvinnor under dessa år. Förändringarna har medfört att kvinnors inkomstpotential slår i genom i egna inkomster i högre utsträckning än i tidigare årskullar. Detta har skapat ett starkare statistiskt samband mellan döttrarnas och föräldrarnas inkomster och ger därför lägre rörlighet med det mått som används här. 48Föräldrars livsinkomster approximeras med genomsnittet av deras individuella årsinkomster i åldersspannet 52–. För barngenerationen används årsinkomster mellan 30–. Se Utvecklingen av intergenerationell rörlighet i (SOU 2019:55), bilaga till , för detaljer om definitioner och dataunderlaget som ligger till grund för skattningarna. 2020/21:100 Bilaga 2 Diagram 6.2 Intergenerationell rörlighet för personer födda –1980 1 - rangkorrelation (IGR) och 1 - intergenerationell inkomstelasticitet (IGE) 1-IGE (intergenerationell elasticitet) 1- IGR (rangkorrelation) Anm.: Föräldrars inkomst mäts som genomsnittet av faderns och moderns inkomst. Högre värden på y-axeln indikerar högre intergenerationell rörlighet, och vice versa. Källa: Utvecklingen av intergenerationell rörlighet i (SOU 2019:55) bilaga till , bearbetning av figur 4.2. Diagram 6.3 Intergenerationell rörlighet för söner och döttrar 1 – IGR (rangkorrelation) Anm.: Föräldrars inkomst mäts som genomsnittet av faderns och moderns inkomst. Högre värden på y-axeln indikerar högre intergenerationell rörlighet, och vice versa. Källa: Utvecklingen av intergenerationell rörlighet i (SOU 2019:55), bilaga till , bearbetning av figur 4.3 6.2Vad bestämmer den intergenerationella rörligheten? I forskningen finns en hel del studier av olika faktorer som kan tänkas påverka den intergenerationella rörligheten. Denna forskning fokuserar i allmänhet på specifika reformer och institutionella förhållanden i syfte att undersöka i vilken utsträckning de kan förväntas bidra till ökad rörlighet. De tidiga åren – subventionerad hälsovård och förskola av god kvalitet Det finns olika teoretiska förklaringar till varför av livet kan vara avgö- rande för intergenerationell rörlighet. Dynamisk komplementaritet är en idé om att inlärning underlättar inlärning i senare skeden. Denna idé innebär att tidig utbildning och kunskapsutveckling är av stor vikt för framtida humankapital. Insatser inom dessa områden kan därför bidra till att minska skillnader i humankapital mellan 2020/21:100 Bilaga 2 olika socioekonomiska grupper.49 I linje med detta finns en stor mängd empirisk forskning som generellt sett finner positiva effekter på barns humankapital av diverse tidiga interventioner relaterade till förskola, daghem och barn- och mödrahälsovård. Studier från och finner att subventionerad förskola riktad till samtliga barn är relativt gynnsamt för barn från låginkomstfamiljer och familjer som är minst benägna att sätta sina barn i förskola i avsaknad av subventioner.50 Effekterna av subventionerad förskola på intergenerationell rörlighet beror dock på förskolans kvalitet och, framför allt, på om kvaliteten varierar med avseende på familjebakgrund. Om barn med svagare familjebakgrund går i förskolor av lägre kvalitet kan förskolans utjämnande effekt utebli. Empiriska studier som beaktar förskolans kvalitet saknas dock. En sammanhållen och längre grundskola En annan typ av forskning undersöker effekterna av specifika delar av skolsystemet. Ett flertal empiriska studier har t.ex. analyserat hur reformer av har på- verkat den intergenerationella rörligheten. började folkskolan i göras om till en nioårig sammanhållen skolform kallad enhetsskolan, en före- gångare till . Därigenom förlängdes den obligatoriska skolgången med ett till , som systemet där elever sorterades till realskolan efter skolresultat avskaffades. Vidare infördes en nationell läroplan. Reformen gynnande främst barn med låg socioekonomisk status och bidrog till att höja den intergenerationella rörligheten. Liknande resultat finns i , och Tyskland.51 Detta är i linje med internationella kunskapsmätningar som visar att det finns ett samband mellan tidig sortering av elever i olika skolor efter skolresultat (”tracking”) och ökade utbildningsskillnader.52 Studiefinansiering och högre utbildning En stor mängd studier analyserar effekterna av offentligt finansierad utbildning (både på grund- och högskolenivå) på barns utbildningsutfall, inkomstspridning och inter- generationell rörlighet. Teoretiskt sett kan man förvänta sig att offentliga subventioner av utbildning har en positiv effekt på intergenerationell rörlighet om de tränger undan privata utgifter för utbildning.53 Detta kan särskilt tänkas vara fallet om offentliga subventioner undanröjer s.k. kreditrestriktioner, som i detta sammanhang innebär att föräldrar med låga inkomster inte kan låna för att finansiera sina barns utbildning. I ett land som , där utbildningen är offentligt finansierad och försörjning erbjuds genom ett generellt studiestödssystem, spelar kreditrestriktioner troligen mindre roll. 49Se t.ex. Cunha och Heckman, Formation, , 2007, och Heckman, The Economics, Technology, and Neuroscience of Human Capability Formation, , 2007. 50För effekten av införandet av allmänna barn- och mödravårdsmottagningar se Bütikofer, Løken och Salvanes, Infant Health Care and Long-Term Outcomes, Review of Economics and Statistics, 2018. För effekten av subventionerad förskola för alla, se t.ex. Havnes och Mogstad, No Child Left Behind: Subsidized Child Care and Children's Long-Run Outcomes, : Economic Policy, 2011, och Cornelissen, Dustman, Raute och , Who Benefits from Child Care? Estimating Marginal Returns to Attendance, , 2018. 51Se t.ex. Meghir och , Educational Reform, , and Family Background, , 2005, Pekkarinen, Uusitalo och , School Tracking and Intergenerational Income Mobility: Evidence from , , 2009, och och , The Intergenerational Effects of Compulsory Schooling, , 2006. 52Hanushek och Wößmann, Does Educational Tracking Affect Performance and Inequality? Differences-in-Differences Evidence Across Countries, , 2006. 53Solon, A Model of Intergenerational Mobility Variation over Time and Place, Generational Income Mobility in North and Europe, 2004. 2020/21:100 Bilaga 2 Detta kan vara en bidragande orsak till att har en relativt hög intergenerationell rörlighet i ett internationellt perspektiv.54 bör det påpekas att offentligt finansierad utbildning även kan ha andra konsekvenser. Om den misslyckas med att attrahera elever från låginkomstfamiljer blir effekten främst en regressiv transferering till höginkomsttagare, med obefintlig eller negativ effekt på social rörlighet. Osäkra effekter av bostadsområden i Intergenerationella samband i inkomster kan också förklaras av faktorer som endast är indirekt kopplade till föräldrarna själva, såsom bostadsområden och skolor. Eftersom familjer inte blir slumpmässigt utplacerade i bostadsområden är det svårt att särskilja eventuella effekter av just själva bostadsområdet. Risken är att resultaten fångar icke- observerade skillnader mellan barn som växer upp i olika områden (s.k. selektions- effekter). Boendesegregation hänger samman med segregation i exempelvis skolan. Studier på amerikanska data som har försökt hantera dessa problem har funnit att bostadsområden har betydelse för långsiktiga utfall. Liknande svenska studier har dock inte lyckats belägga några betydande effekter. Däremot finns det studier för som visar att skolsegregationen har ökat. Kunskapsläget om effekterna av detta på långsiktiga utfall är dock oklart.55 Som redovisats ovan finns goda skäl att i första hand rikta fokus på barndomen och processer som generar skillnader i humankapital och andra förutsättningar innan arbetsmarknadsinträdet. Studier som undersöker orsakerna till skillnader i inter- generationell rörlighet mellan de nordiska och de pekar dock på att även arbetsmarknaden är viktig för att förklara skillnader i rörlighet mellan länder. En studie jämför och och finner att skillnaden i inkomströrlighet länderna emellan uppstår på arbetsmarknaden, medan socioekonomiska skillnader i utbildning är relativt lika i länderna 56 En annan studie jämför och och finner visserligen större socioekonomiska skillnader i än i , men också att arbetsmarknaden spelar en viktig roll för skillnader i avkastningen på humankapital.57 Inkomstspridning och intergenerationell rörlighet samvarierar Vid sidan av dessa studier om specifika institutionella förhållanden som kan tänkas påverka den intergenerationella rörligheten finns studier som undersöker sambandet mellan inkomstspridning och intergenerationell rörlighet. Inom detta fält har ett negativt samband identifierats mellan nivån på länders inkomstspridning och den intergenerationella rörligheten, dvs. länder med låg spridning tenderar att ha en hög 54Kreditrestriktioner eller andra rent monetära aspekter behöver dock inte vara den enda orsaken till att föräldrar med högre inkomst tenderar att investera mer i sina barns utbildning. Informationsproblem och skillnader i förväntningar spelar en viktig roll för valet av högre utbildning, och studier indikerar stora skillnader mellan socioekonomiska grupper i förväntningar på vad en högre utbildning innebär. Fältexperiment indikerar dock att studenter från låginkomstfamiljer och deras beslut rörande framtida utbildning är påverkbara av informationsinsatser och stöd vid ansökningstillfället. Se (SOU 2019:65), avsnitt 5.2.3, för en sammanfattning av litteraturen samt referenser. 55Se (SOU 2019:65), avsnitt 5.2.4, för en sammanfattning av litteraturen samt referenser. 56Landersö och Heckman, The Scandinavian Fantasy: The Sources of Intergenerational Mobility in and the US, , 2017. 57Björklund, Jäntti och , The Contribution of Early-Life Versus Labour Market Factors to Intergenerational Income Persistence: A Comparison of the UK and , , 2017. 2020/21:100 Bilaga 2 intergenerationell rörlighet, och vice versa.58 Detta samband, som har populariserats under beteckningen Gatsbykurvan, visas i diagram 6.4. Det negativa sambandet mellan inkomstspridning och intergenerationell rörlighet har också observerats mellan regioner inom länder.59 Kunskaperna om de mekanismer och eventuella orsakssamband som genererar Gatsbykurvan är dock små. Det är t.ex. både möjligt att ökad ojämlikhet minskar rörligheten och att låg rörlighet i sig förstärker inkomstspridningen. Det är också möjligt att sambandet är mer skenbart i bemärkelsen att det kanske drivs av andra förklaringsfaktorer, som är gemensamma för både inkomstspridning och rörlighet. Diagram 6.4 Sambandet mellan inkomstspridning och intergenerationell rörlighet 1- intergenerationell inkomstelasticitet (IGE) på y-axeln och Gini-koefficienten på x-axeln 1,0 Anm.: Den vågräta axeln visar Gini-koefficienten vid mitten/slutet av . Den lodräta axeln visar skattningar av den intergenerationella inkomstelasticiteten (IGE) för personer som växte upp vid mitten/slutet av . Källa: , A Broken Social Elevator? How to Promote Social Mobility, 2018. De empiriska observationer som Gatsbykurvan representerar är dock i linje med teoretiska modeller där föräldrars investeringar (och resurser) i barnens human- kapital ökar med stigande inkomst.60 I sådana modeller uppstår ett negativt samband mellan inkomstspridningen under uppväxtåren och den intergenerationella rörligheten. I den mån det är sådana mekanismer som ligger bakom den empiriskt observerade Gatsbykurvan är det för tidigt att med den typ av mått som används i det här avsnittet undersöka om den ökade inkomstspridningen i motsvaras av minskad inkomströrlighet. Det kan göras först då de personer som har vuxit upp kan antas vara väl etablerade på arbetsmarknaden.61 58Se t.ex. och , Intergenerational Income Mobility and the Role of Family Background, i , Salverda och Smeeding (red. ), The Handbook of Economic Inequality, 2009, Corak, Income Inequality, Equality of Opportunity, and Intergenerational Mobility, , 2013, och Blanden, Cross‐Country Rankings in Intergenerational Mobility: A Comparison of Approaches from Economics and Sociology, , 2013. 59Se t.ex. , Hur påverkar ojämlikheten den socioekonomiska rörligheten? Gatsbykurvan och dess mekanismer, 2019:21, 2019. I rapporten studeras den intergenerationella rörligheten inom lokala arbets- marknadsregioner i . Resultaten visar att män som växte upp i regioner och/eller tidsperioder med högre nivåer av ojämlikhet upplevde en lägre nivå av inkomströrlighet. 60Se t.ex. och Tomes, An Equilibrium Theory of the Distribution of Income and Intergenerational Mobility, , 1979. 61I (SOU 2019:65) studeras sambandet mellan familjebakgrund och skolresultat för att få en viss indikation på om den intergenerationella rörligheten kan förväntas ha ökat eller minskat för personer som har vuxit upp . Analysen visar att betydelsen av familjebakgrunden har ökat, men detta beror i huvudsak på en förändrad elevsammansättning. För inrikes födda elever är betydelsen av familjebakgrunden i stort sett oföränd- rad. Den ökade betydelsen av familjebakgrunden drivs av en ökad betydelse av familjen för utrikes födda elever, samti- digt som dessa elevers andel av elevpopulationen ökat. 2020/21:100 Bilaga 2 7 Fördelningseffekter av reformer Inledningsvis redovisas hur regeringens reformer i skatte- och transfereringssystemen samt satsningar på offentligt finansierade välfärdstjänster under innevarande mandat- period bedöms påverka fördelningen av de ekonomiska resurserna i befolkningen. Därefter utvidgas analysen till att också omfatta beslutade reformer som inte har initierats av regeringen. I dessa beräkningar ingår, utöver regeringens reformer, även reformerna i den av beslutade budgeten . Fördelningsanalysen av reformer som påverkar hushållens disponibla inkomster beak- tar helårseffekten av reformer som har en direkt påverkan på hushållens inkomster via förändringar i skatte- och transfereringssystemen.62 Det innebär att beräkningarna t.ex. bortser från effekterna på hushållens ekonomi av de omfattande åtgärder som har vidtagits för att stötta företag under den pågående lågkonjunkturen. Åtgärderna har dock medverkat till att färre har förlorat sin arbetsinkomst jämfört med en situation utan dessa åtgärder. Även ägare av företag som berörs av åtgärderna har gynnats i den utsträckning som stöden har haft en positiv effekt på företagens resultat. Effektberäkningarna är vidare statiska i den meningen att de inte beaktar eventuella beteendeförändringar som kan uppkomma till följd av reformerna. Det innebär bl.a. att beräkningarna inte tar hänsyn till de förändringar av sysselsättning och arbetade timmar, och de därav följande effekterna på disponibel inkomst, som reformerna kan tänkas medföra. Beräkningarna bortser även från förändringar av inkomsternas köpkraft då prisförändringar kan uppstå till följd av ändrad indirekt beskattning eller ändrade avgifter. 7.1Fördelningseffekter av regeringens reformer 2019–2021 Inledningsvis redovisas hur regeringens reformer i skatte- och transfereringssystemen 2019–2021 bedöms påverka hushållens ekonomiska standard. De reformer som har beaktats finns redovisade i tabellbilagan (se tabell a.2). Därefter utvidgas analysen till att även omfatta regeringens satsningar på individuella välfärdstjänster. Den totala omfattningen av de välfärdsreformer som har beaktats finns redovisade i tabellbilagan uppdelat på olika områden (se tabell a.3). Ökad ekonomisk standard över hela inkomstfördelningen Hushållens disponibla inkomster bedöms öka med till följd av regeringens reformer 2019–2021. Reformerna har mycket olika fördelningsprofil (se diagram 7.1). En del reformer, t.ex. det stärkta grundskyddet för pensionärer, pensionstillägget, förändringarna i arbetslöshetsförsäkringen, det höjda underhålls- stödet och tilläggsbidraget i bostadsbidraget till barnfamiljer, har en utjämnande effekt, dvs. de har störst effekt på inkomsterna i den nedre delen av inkomstfördelningen. Andra reformer, t.ex. avskaffandet av den s.k. värnskatten och de sista stegen i bort- tagandet av skillnaden i beskattning mellan löneinkomst och pension, har störst effekt på inkomsterna i den övre delen av inkomstfördelningen.63 Det finns också reformer som har störst effekt för inkomstgrupperna i mitten av inkomstfördelningen, t.ex. den 62Fördelningseffekterna av reformer som påverkar hushållens disponibla inkomster beräknas genom att hushållens förväntade inkomster (simulerade utifrån regler) jämförs med hur inkomsterna skulle ha sett ut utan reformerna. Beräkningarna har gjorts med mikrosimuleringsmodellen FASIT. Modellen beskrivs närmare i bilaga till Fördelningspolitisk redogörelse på . 63Skatten har tidigare sänkts för pensionärer med lägre inkomster. De steg som genomförts 2019–2021 har främst berört pensionärer med högre inkomster. 2020/21:100 Bilaga 2 breda skattereduktionen på förvärvsinkomster och den tillfälliga skattereduktionen på arbetsinkomster. Den genomsnittliga förändringen i ekonomisk standard för olika inkomstgrupper bedöms variera mellan . Den ekonomiska standarden bedöms öka mest för inkomstgrupp 2. Diagram 7.1 Genomsnittlig effekt på ekonomisk standard i olika inkomstgrupper till följd av regeringens reformer 2019–2021 Inkomstgrupp (ekonomisk standard) Källor: och egna beräkningar. Regeringens reformer bedöms bidra till en minskning av den samlade inkomst- spridningen mätt med Gini-koefficienten (se tabell 7.1). Andelen personer med låg ekonomisk standard (av medianen) bedöms också minska till följd av reformerna. Tabell 7.1 Effekt på Gini-koefficienten och andelen med låg ekonomisk standard till följd av regeringens reformer 2019–2021 Andelar i procent och förändring av andelar i procentenheter -0,002 Andel med ek. -0,5 Anm.: Det finns en betydande osäkerhet i den redovisade nivån på Gini-koefficienten exkl. och inkl. reformer då beräk- ningarna görs på framskrivna data. Osäkerheten bedöms dock inte påverka den beräknade reformeffekten. Källor: och egna beräkningar. Välfärdssatsningar tillför ekonomiska resurser i alla inkomstgrupper har regeringen även genomfört satsningar på individuella välfärdstjänster. De har också betydelse för hushållens välstånd, men ingår inte i den disponibla inkomsten. För att ge en mer fullständig bild av hur de resurser som satsats på olika reformer fördelar sig mellan hushållen i olika inkomstgrupper görs därför också en utvidgad analys där effekten av regeringens satsningar på välfärdstjänster 2020/21:100 Bilaga 2 inkluderas i beräkningarna. Summan av ekonomisk standard och värdet av dessa välfärdstjänster per person benämns utökad inkomst.64 Regeringens satsningar beräknas ha ökat de individuella välfärdstjänsternas omfattning med 2019–2021. Välfärdssatsningarna bedöms tillföra ekonomiska resurser i alla inkomstgrupper. Effekten av välfärdssatsningarna, uttryckt som andel av den utökade inkomsten (dvs. summan av ekonomisk standard och värdet av välfärdstjänster), är störst i de lägre inkomstgrupperna (se diagram 7.2). Förändringen i utökad inkomst har därför en mer utjämnande profil än förändringen i ekonomisk standard i diagram 7.1 ovan. Den utökade inkomsten bedöms i genomsnitt öka mest för personer i de lägsta inkomstgrupperna.