prop · H803197 · 2021-05-17 00:00:00 — 1.Den specialiserade kommittén för samarbete inom brottsbekämpning och rättsliga frågor får fastställa ett standardformulär för ansökningar om ömsesidig rättslig hjälp genom att anta en bilaga till detta avtal. 2.Om den specialiserade kommittén för samarbete inom brottsbekämpning och rättsliga frågor har antagit ett beslut i enlighet med punkt 1 ska ansökningar göras på standardformuläret. 3.Den specialiserade kommittén för samarbete inom brottsbekämpning och rättsliga frågor får vid behov ändra standardformuläret för ansökningar om ömsesidig rättslig hjälp. Villkor för en ansökan om ömsesidig rättslig hjälp 1.Den behöriga myndigheten i den ansökande staten får endast göra en ansökan om ömsesidig rättslig hjälp om den har förvissat sig om att följande villkor är uppfyllda: a)Ansökan är nödvändig och proportionell med tanke på förfarandena och med beaktande av den misstänktes eller tilltalades rättigheter. EU/UK/TCA/DEL 3/sv 122 b)Den eller de utredningsåtgärder som anges i ansökan skulle ha kunnat föreskrivas under samma förutsättningar i ett liknande inhemskt ärende. 2.Den anmodade staten får samråda med den ansökande staten om den behöriga myndigheten i den anmodade staten anser att villkoren i punkt 1 inte är uppfyllda. Efter samrådet får den behöriga myndigheten i den ansökande staten besluta att dra tillbaka ansökan om ömsesidigt bistånd. Vidtagande av en annan typ av utredningsåtgärd 1.Den anmodade statens behöriga myndighet ska när så är möjligt överväga att vidta en annan utredningsåtgärd än den som anges i ansökan om ömsesidig rättslig hjälp om a)den utredningsåtgärd som anges i ansökan inte finns i den anmodade statens lagstiftning, eller b)den utredningsåtgärd som anges i ansökan inte skulle vara tillgänglig i ett liknande inhemskt ärende. EU/UK/TCA/DEL 3/sv 123 2.Utan att det påverkar de skäl för avslag som finns tillgängliga enligt Europeiska konventionen om ömsesidig rättslig hjälp och dess protokoll, samt enligt artikel 639, ska punkt 1 i den här artikeln inte tillämpas på följande utredningsåtgärder, som alltid ska vara tillgängliga enligt lagstiftningen i den anmodade staten: a)Inhämtande av uppgifter i databaser som innehas av polismyndigheter eller rättsliga myndigheter och som är direkt tillgängliga för den anmodade statens behöriga myndighet inom ramen för ett straffrättsligt förfarande. b)Hörande av ett vittne, en sakkunnig, ett brottsoffer, en misstänkt eller tilltalad person eller en tredje part på den anmodade statens territorium. c)En utredningsåtgärd som inte är en tvångsåtgärd, enligt definitionen i den anmodade statens lagstiftning. d)Identifiering av personer som har ett abonnemang för ett visst telefonnummer eller en viss IP- adress. 3.Den anmodade statens behöriga myndighet får också vidta en annan utredningsåtgärd än den som anges i ansökan om ömsesidig rättslig hjälp om den utredningsåtgärd som valts av den anmodade statens behöriga myndighet skulle ge samma resultat med användning av mindre ingripande åtgärder än den utredningsåtgärd som anges i ansökan. EU/UK/TCA/DEL 3/sv 124 4.När den anmodade statens behöriga myndighet i enlighet med punkt 1 eller 3 beslutar att vidta en annan åtgärd än den som anges i ansökan om ömsesidig rättslig hjälp ska den först underrätta den ansökande statens behöriga myndighet, som får besluta att dra tillbaka eller komplettera ansökan. 5.Om den utredningsåtgärd som anges i ansökan inte finns i den anmodade statens lagstiftning eller inte skulle vara tillgänglig i ett liknande inhemskt ärende och det inte finns någon annan utredningsåtgärd som skulle ge samma resultat som den utredningsåtgärd som ansökan avser, ska den anmodade statens behöriga myndighet meddela den ansökande statens behöriga myndighet att det inte är möjligt att tillhandahålla den hjälp som ansökan avser. Den anmodade statens behöriga myndighet ska utan dröjsmål underrätta den ansökande statens behöriga myndighet på något sätt om a)det är omöjligt att verkställa ansökan om ömsesidig rättslig hjälp på grund av att ansökan är ofullständig eller uppenbart felaktig, eller EU/UK/TCA/DEL 3/sv 125 b)den anmodade statens behöriga myndighet vid verkställandet av ansökan om ömsesidig rättslig hjälp utan ytterligare undersökningar anser att det kan vara lämpligt att vidta utredningsåtgärder som ursprungligen inte var planerade eller som inte närmare kunde anges när ansökan om ömsesidig rättslig hjälp gjordes, så att den ansökande statens behöriga myndighet kan vidta ytterligare åtgärder i det enskilda fallet. Ne bis in idem Ömsesidig rättslig hjälp får vägras, utöver de grunder som anges i Europeiska konventionen om ömsesidig rättslig hjälp och dess protokoll, om den person med avseende på vilken rättslig hjälp begärs och som i den ansökande staten är föremål för brottsutredningar, lagföring eller något annat förfarande, inbegripet rättsliga förfaranden, för samma gärning har prövats genom lagakraftvunnen dom i en annan stat, under förutsättning att, om en påföljd har utdömts, påföljden har verkställts, är under verkställighet eller kan verkställas enligt lagen i den stat där domen meddelats. EU/UK/TCA/DEL 3/sv 126 1.Den anmodade staten ska fatta beslut om huruvida ansökan om ömsesidig rättslig hjälp ska verkställas , och under alla omständigheter senast efter mottagandet av ansökan, och underrätta den ansökande staten om beslutet. 2.En ansökan om ömsesidig rättslig hjälp ska verkställas och under alla omständigheter senast efter det att det beslut som avses i punkt 1 i denna artikel eller det samråd som avses i artikel 636.2 har ägt rum. 3.Om det i begäran om ömsesidig rättslig hjälp anges att det, på grund av tidsfrister i förfarandet, brottets svårhetsgrad eller andra särskilt brådskande omständigheter, är nödvändigt med en kortare tidsfrist än den som anges i punkt 1 eller 2 eller om det i ansökan anges att en åtgärd inom ramen för ömsesidig rättslig hjälp ska vidtas en särskild dag, ska den anmodade staten ta största möjliga hänsyn till detta krav. EU/UK/TCA/DEL 3/sv 127 4.Om en ansökan om ömsesidig rättslig hjälp görs för vidtagande av interimistiska åtgärder i enlighet med artikel 24 i det andra tilläggsprotokollet till Europeiska konventionen om ömsesidig rättslig hjälp, ska den anmodade statens behöriga myndighet fatta beslut angående den interimistiska åtgärden och meddela den behöriga myndigheten i den ansökande staten om detta beslut efter mottagandet av ansökan. Innan en interimistisk åtgärd som vidtagits enligt den här artikeln upphävs ska den anmodade statens behöriga myndighet, när så är möjligt, ge den ansökande statens behöriga myndighet tillfälle att lägga fram sina skäl för att fortsätta åtgärden. 5.Om, i ett enskilt fall, de tidsfrister som anges i punkt 1 eller 2, eller den tidsfrist eller den särskilda dag som avses i punkt 3 inte kan iakttas, eller om beslutet om att vidta interimistiska åtgärder i enlighet med punkt 4 försenas, ska den anmodade statens behöriga myndighet utan dröjsmål på valfritt sätt underrätta den ansökande statens behöriga myndighet, med angivande av skälen till förseningen, och samråda med den ansökande statens behöriga myndighet om när det är lämpligt att verkställa ansökan om ömsesidig rättslig hjälp. 6.De tidsfrister som avses i denna artikel gäller inte om ansökan om ömsesidig rättslig hjälp görs i samband med något av följande brott och överträdelser som omfattas av Europeiska konventionen om ömsesidig rättslig hjälp och dess protokoll, enligt definitionen i den ansökande statens lagstiftning: a)Fortkörning, om ingen annan person har orsakats kroppsskada eller dödsfall och om hastighetsöverträdelsen inte var betydande. b)Underlåtenhet att bära bilbälte. EU/UK/TCA/DEL 3/sv 128 c)Underlåtenhet att stanna för rött ljus eller annan obligatorisk stoppsignal. d)Underlåtenhet att bära hjälm. e)Användning av ett förbjudet körfält (t.ex. förbjuden användning av en hård vägren, ett körfält som är reserverat för kollektivtrafik eller ett körfält som är stängt för vägarbeten). 7.Den specialiserade kommittén för samarbete inom brottsbekämpning och rättsliga frågor ska löpande se över tillämpningen av punkt 6. Den ska åta sig att fastställa tidsfrister för de ansökningar som omfattas av punkt 6 efter detta avtals ikraftträdande, med beaktande av antalet ansökningar. Den får också besluta att punkt 6 inte längre ska tillämpas. Översändande av ansökningar om ömsesidig rättslig hjälp 1.Utöver de kommunikationskanaler som anges i Europeiska konventionen om ömsesidig rättslig hjälp och dess protokoll, får ansökningar om ömsesidig rättslig hjälp, om direkt översändande föreskrivs i deras respektive bestämmelser, även översändas direkt av allmänna åklagare i till de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna. EU/UK/TCA/DEL 3/sv 129 2.Utöver de kommunikationskanaler som anges i Europeiska konventionen om ömsesidig rättslig hjälp och dess protokoll får ansökningar om ömsesidig rättslig hjälp och uppgifter som lämnas utan föregående begäran i brådskande fall översändas via Europol eller Eurojust, i enlighet med bestämmelserna i respektive avdelning i detta avtal. Om staters behöriga myndigheter inrättar en gemensam utredningsgrupp ska förhållandet mellan medlemsstaterna inom den gemensamma utredningsgruppen styras av unionsrätten, oavsett den rättsliga grund som anges i avtalet om inrättande av den gemensamma utredningsgruppen. EU/UK/TCA/DEL 3/sv 130 Mål och principer för samarbetet 1.Målet för denna avdelning är att , å ena sidan, och medlemsstaterna, å andra sidan, i största möjliga utsträckning ska samarbeta med varandra vid brottsutredningar och rättsliga förfaranden som syftar till frysning av egendom i syfte att senare förverka egendomen och vid brottsutredningar och rättsliga förfaranden som syftar till förverkande av egendom inom ramen för straffrättsliga förfaranden. Detta utesluter inte annat samarbete enligt artikel 665.5 och 665.6. I denna avdelning föreskrivs också samarbete med unionsorgan som utsetts av unionen för tillämpningen av denna avdelning. EU/UK/TCA/DEL 3/sv 145 2.Varje stat ska, på de villkor som anges i denna avdelning, tillmötesgå begäranden från en annan stat a)om förverkande av specifik egendom och om förverkande av , bestående i ett åläggande att betala ett penningbelopp som motsvarar värdet av vinningen, b)om bistånd vid brottsutredningar och interimistiska åtgärder med avseende på någon av de former av förverkande som avses i led a. 3.Bistånd vid brottsutredningar och interimistiska åtgärder som begärs enligt punkt 2 b ska genomföras i den mån detta tillåts i och överensstämmer med bestämmelserna i den anmodade statens inhemska lagstiftning. Om det i begäran om en av dessa åtgärder anges formaliteter eller förfaranden som är nödvändiga enligt den ansökande statens inhemska lagstiftning, ska den anmodade staten, oavsett om dessa formaliteter eller förfaranden är obekanta för den, tillmötesgå en sådan begäran i den mån den begärda åtgärden inte strider mot de grundläggande principerna i dess inhemska lagstiftning. 4.Den anmodade staten ska säkerställa att begäranden från en annan stat om att identifiera, spåra, frysa eller beslagta och hjälpmedel får samma prioritet som begäranden som görs inom ramen för inhemska förfaranden. 5.När den ansökande staten begär förverkande, bistånd vid brottsutredningar och interimistiska åtgärder i förverkandesyfte ska den säkerställa att principerna om nödvändighet och proportionalitet respekteras. EU/UK/TCA/DEL 3/sv 146 6.Bestämmelserna i denna avdelning ska tillämpas i stället för kapitlen om internationellt samarbete i konvention om penningtvätt, efterforskning, beslag och förverkande av av brott och om finansiering av terrorism, upprättad i (konvention) och konventionen om penningtvätt, efterforskning, beslag och förverkande av av brott, upprättad i (konvention). Artikel 657 i detta avtal ersätter motsvarande definitioner i artikel 1 konvention och artikel 1 i Bestämmelserna i denna avdelning påverkar inte staternas skyldigheter enligt övriga bestämmelser konvention och konvention. I denna avdelning gäller följande definitioner: a)förverkande: ett straff eller annan åtgärd beslutad av domstol efter rättegång på grund av en eller flera brottslig gärningar, som leder till slutgiltigt berövande av egendom. EU/UK/TCA/DEL 3/sv 147 b)frysning eller beslag: tillfälligt förbud mot överföring, förstöring, omvandling, förfogande över eller flyttning av egendom, eller att man tillfälligt tar egendom i förvar eller tar kontroll över egendom med stöd av beslut av domstol eller annan behörig myndighet. c)hjälpmedel: all slags egendom som på något sätt, helt eller delvis, använts eller varit avsedd att användas för att begå ett eller flera brott. d)rättslig myndighet: en myndighet som enligt inhemsk lagstiftning är en domare, en domstol eller en allmän åklagare. En allmän åklagare ska betraktas som en rättslig myndighet endast i den mån detta föreskrivs i inhemsk lagstiftning. e): varje ekonomisk fördel som direkt eller indirekt härrör från brott, eller ett penningbelopp som motsvarar denna ekonomiska fördel. Den kan bestå av alla former av egendom enligt definitionen i denna artikel. f)egendom: varje form av egendom, materiell eller immateriell, lös eller fast, samt juridiska handlingar eller urkunder som styrker äganderätt eller annan rätt till sådan egendom, som den ansökande staten anser i)utgöra av ett brott, eller dess motsvarighet, oavsett om detta avser hela eller endast en del av värdet av denna , EU/UK/TCA/DEL 3/sv 148 ii)utgöra hjälpmedel vid ett sådant brott, eller värdet av sådana hjälpmedel, iii)kan bli föremål för förverkande enligt någon annan bestämmelse om befogenheter till förverkande enligt den ansökande statens rätt efter ett rättsligt förfarande på grund av ett brott, däribland förverkande hos tredje man, utvidgat förverkande och förverkande utan slutlig dom. Skyldighet att lämna bistånd Staterna ska på begäran lämna varandra bistånd i största möjliga omfattning vid identifiering och spårande av hjälpmedel, och annan egendom som kan bli föremål för förverkande. Sådant bistånd ska omfatta alla åtgärder för att lägga fram och säkra bevisning angående förekomst, belägenhet eller förflyttning, art, rättslig karaktär eller värde av nämnda hjälpmedel, eller annan egendom. EU/UK/TCA/DEL 3/sv 149 Begäranden om uppgifter om bankkonton och bankfack 1.Den anmodade staten ska enligt de villkor som fastställs i denna artikel vidta nödvändiga åtgärder för att, som svar på en begäran från en annan medlemsstat, fastställa om en fysisk eller juridisk person som är föremål för en brottsutredning innehar eller kontrollerar ett eller flera bankkonton, oavsett vilket slag, i någon bank på dess territorium och om så är fallet tillhandahålla uppgifter om de identifierade kontona. Dessa uppgifter ska särskilt omfatta namnet på innehavaren av kundkontot och och, för bankfack, hyrestagarens namn eller ett unikt identifieringsnummer. 2.Den skyldighet som fastställs i punkt 1 ska enbart gälla i den mån uppgifterna finns hos den kontoförande banken. 3.Utöver kraven i artikel 680 ska den ansökande staten i begäran a)ange varför den anser att de begärda uppgifterna sannolikt är av betydande värde för utredningen av brottet, b)ange på vilka grunder den antar att banker i den anmodade staten för kontot och, i största möjliga utsträckning, ange vilka banker och/eller konton som kan vara inblandade, och c)lämna all ytterligare tillgänglig information som kan underlätta verkställandet av begäran. EU/UK/TCA/DEL 3/sv 150 4.Förenade kungariket, liksom unionen på någon av sina medlemsstaters vägnar, får var och en till den specialiserade kommittén för samarbete inom brottsbekämpning och rättsliga frågor anmäla att denna artikel kommer att utvidgas till att omfatta konton i finansinstitut som inte är banker. Sådana anmälningar får göras till föremål för principen om ömsesidighet. Begäranden om uppgifter om banktransaktioner 1.På begäran av en annan stat ska den anmodade staten tillhandahålla detaljerade uppgifter om bestämda bankkonton och om de transaktioner som har genomförts på ett eller flera konton som anges i begäran, inbegripet detaljerade uppgifter om alla sändande och mottagande konton. 2.Den skyldighet som fastställs i punkt 1 ska enbart gälla i den mån uppgifterna finns hos den kontoförande banken. 3.Utöver kraven i artikel 680 ska den ansökande staten i sin begäran ange varför den anser att de begärda uppgifterna är relevanta för utredningen av brottet. 4.För verkställandet av en sådan begäran får den anmodade staten ställa samma villkor som den tillämpar för begäranden om husrannsakan och beslag. EU/UK/TCA/DEL 3/sv 151 5.Förenade kungariket, liksom unionen på någon av sina medlemsstaters vägnar, får var och en till den specialiserade kommittén för samarbete inom brottsbekämpning och rättsliga frågor anmäla att denna artikel kommer att utvidgas till att omfatta konton i finansinstitut som inte är banker. Sådana anmälningar får göras till föremål för principen om ömsesidighet. Begäranden om övervakning av banktransaktioner 1.Den anmodade staten ska säkerställa att den, när en annan stat begär detta, kan övervaka de banktransaktioner som genomförs på ett eller flera konton som anges i begäran och meddela resultatet till den ansökande staten. 2.Utöver kraven i artikel 680 ska den ansökande staten i sin begäran ange varför den anser att de begärda uppgifterna är relevanta för utredningen av brottet. 3.Beslutet om övervakning ska fattas i varje enskilt fall av den anmodade statens behöriga myndigheter, i enlighet med dess inhemska lagstiftning. 4.De behöriga myndigheterna i den ansökande och den anmodade staten ska komma överens om hur övervakningen ska genomföras i praktiken. EU/UK/TCA/DEL 3/sv 152 5.Förenade kungariket, liksom unionen på någon av sina medlemsstaters vägnar, får var och en till den specialiserade kommittén för samarbete inom brottsbekämpning och rättsliga frågor anmäla att denna artikel kommer att utvidgas till att omfatta konton i finansinstitut som inte är banker. Sådana anmälningar får göras till föremål för principen om ömsesidighet. Uppgiftslämnande utan föregående begäran Utan att det påverkar dess egna brottsutredningar eller rättsliga förfaranden får en stat, utan föregående begäran, till en annan stat överlämna uppgifter om hjälpmedel eller och annan egendom som kan förverkas om den anser att utlämnande av sådana uppgifter skulle kunna hjälpa den mottagande staten att inleda eller genomföra brottsutredningar eller rättsliga förfaranden eller leda till en begäran från den staten enligt denna avdelning. Skyldighet att vidta interimistiska åtgärder 1.På begäran av en annan stat som har inlett en brottsutredning eller ett straffrättsligt förfarande, eller en brottsutredning eller ett rättsligt förfarande som syftar till förverkande, ska den anmodade staten vidta nödvändiga interimistiska åtgärder, såsom frysning eller beslag, för att förhindra all handel med, överföring eller förfogande över av egendom som kan begäras förverkad eller som annars skulle kunna tillgodose begäran. EU/UK/TCA/DEL 3/sv 153 2.En stat som har mottagit en begäran om förverkande enligt artikel 665 ska på begäran vidta de åtgärder som avses i punkt 1 i den här artikeln beträffande all slags egendom som begärs förverkad eller som annars skulle kunna tillgodose begäran. 3.I fall då en begäran tas emot enligt denna artikel ska den anmodade staten vidta alla nödvändiga åtgärder för att utan dröjsmål tillmötesgå begäran med samma skyndsamhet och prioritet som i ett liknande inhemskt ärende och utan dröjsmål skicka bekräftelse till den ansökande staten på ett sätt som gör det möjligt att få en skriftlig uppteckning. 4.Om den ansökande staten anger att omedelbar frysning är nödvändig eftersom det finns berättigade skäl att anta att egendomen i fråga kommer att flyttas eller förstöras, ska den anmodade staten från mottagandet av begäran vidta alla nödvändiga åtgärder för att tillmötesgå begäran och utan dröjsmål skicka en bekräftelse till den ansökande staten på ett sätt som gör det möjligt att få en skriftlig uppteckning. 5.Om den anmodade staten inte kan iaktta tidsfristerna enligt punkt 4 ska den anmodade staten underrätta den ansökande staten och med denna samråda om de åtgärder som är lämpliga att vidta härnäst. 6.Om tidsfristerna enligt punkt 4 skulle löpa ut upphör inte de krav som ställs på den anmodade staten genom denna artikel. EU/UK/TCA/DEL 3/sv 154 Verkställighet av interimistiska åtgärder 1.Efter det att de begärda interimistiska åtgärderna har verkställts i enlighet med artikel 663.1 ska den ansökande staten utan föregående begäran och förse den anmodade staten med all information som kan ifrågasätta eller ändra omfattningen av dessa åtgärder. Den ansökande staten ska också utan dröjsmål tillhandahålla alla kompletterande uppgifter som den anmodade staten kräver och som är nödvändiga för genomförandet och uppföljningen av de interimistiska åtgärderna. 2.Innan en interimistisk åtgärd som vidtagits i enlighet med artikel 663 upphävs ska den anmodade staten, när så är möjligt, ge den ansökande staten tillfälle att lägga fram sina skäl för att åtgärden ska fortsätta att genomföras. 1.Den stat som har mottagit en begäran om förverkande av egendom som är belägen på dess territorium ska a)verkställa ett beslut om förverkande som meddelats av en domstol i den ansökande staten med avseende på egendomen, eller EU/UK/TCA/DEL 3/sv 155 b)överlämna begäran till sina behöriga myndigheter i syfte att erhålla ett beslut om förverkande och, om ett sådant beslut meddelas, låta verkställa det. 2.Vid tillämpning av punkt 1 b ska staterna, när så är nödvändigt, ha behörighet att inleda rättsliga förfaranden för förverkande enligt sin inhemska lagstiftning. 3.Punkt 1 ska också tillämpas på förverkande som består i ett åläggande att betala ett penningbelopp som motsvarar värdet av vinningen, om den egendom som tas i anspråk för förverkande är belägen i den anmodade staten. Om betalning inte har erhållits ska den anmodade staten i sådana fall, när den verkställer förverkande enligt punkt 1, verkställa kravet i annan egendom som är tillgänglig för ändamålet. 4.Om en begäran om förverkande avser en bestämd egendom får den ansökande och den anmodade staten komma överens om att den anmodade staten får verkställa förverkandet i form av ett åläggande att betala ett penningbelopp motsvarande värdet av egendomen. 5.En stat ska i största möjliga utsträckning i enlighet med sin inhemska lagstiftning samarbeta med en stat som begär verkställande av åtgärder likvärdiga med förverkande av egendom, om begärandet inte har utfärdats inom ramen för straffrättsliga förfaranden, i den mån sådana åtgärder beslutas av en rättslig myndighet i den ansökande staten avseende ett brott, förutsatt att det har fastställts att egendomen utgör eller a)annan egendom till vilken vinningen har omvandlats, EU/UK/TCA/DEL 3/sv 156 b)egendom som förvärvats från lagliga källor, om vinningen helt eller delvis har uppblandats med sådan egendom, upp till det beräknade värdet av den uppblandade vinningen, eller c)inkomst eller annan förmån som härrör från vinningen, från egendom som sådan har omvandlats till eller från egendom som sådan har uppblandats med, upp till det beräknade värdet av den uppblandade vinningen, på samma sätt och i samma utsträckning som . 6.De åtgärder som avses i punkt 5 omfattar åtgärder som möjliggör beslag, kvarhållande och förverkande av egendom och tillgångar genom ansökan till tvistemålsdomstol. 7.Den anmodade staten ska fatta beslut om verkställighet av beslutet om förverkande utan dröjsmål och, utan att det påverkar tillämpningen av punkt 8 i denna artikel, senast efter mottagandet av begäran. Den anmodade staten ska utan dröjsmål sända en bekräftelse till den ansökande staten på ett sätt som gör det möjligt att få en skriftlig uppteckning.