prop · H90361 · 2021-11-23 00:00:00 — Om förlusten inträffar vid en flyttning under uppskovsförfarande till eller från ett annat EU-land ska detta gälla i den utsträckning förlusten understiger den av kommissionen beslutade gemensamma tröskeln för partiella förluster av sådana varor. Detsamma gäller om förlusten inträffar vid en flyttning av beskattade varor som antingen sker under förfarandet för beskattade varor eller genom distansförsäljning. Skatt ska dock betalas för den del av en partiell förlust till följd av varornas beskaffenhet som överskrider den gemensamma tröskeln för partiella förluster av sådana varor. Skatt ska inte heller betalas om förlusten inträffar när varorna hanteras under uppskovsförfarandet inom . Den som gör gällande att varorna förstörts ska då på ett tillfredsställande sätt visa detta för . Detsamma föreslås gälla om det saknas gemensamma trösklar för vissa varor. Undantaget för varor som fullständigt förstörts eller oåterkalleligen gått förlorade genom oförutsedda händelser eller force majeure utvidgas till att omfatta alla flyttningar under förfarandet för beskattade varor eller genom distansförsäljning. Undantag för förluster till följd av oförutsedda händelser eller force majeure eller varornas beskaffenhet införs även i fråga om bestämmelserna om oegentlighetsbeskattning. Regeringens bedömning: Det bör inte införas en särskild tröskel för partiella förluster som sker under uppskovsförfarandet i skatteupplag eller vid flyttningar inom . Promemorians förslag och bedömning överensstämmer huvudsakligen med regeringens. Promemorians förslag till lagtext innehåller dock skrivningar om bl.a. möjlighet att vägra godta en förlust. Remissinstanserna: anför att nya punktskattedirektivets bestämmelser om tröskelvärden för partiella förluster till följd av varornas beskaffenhet kan genomföras tydligare och bättre än vad som föreslås i promemorian. Drivkraft , Energigas och Näringslivets skatte- delegation, till vars yttrande ansluter sig, är positiva till att det införs bestämmelser om tröskelvärden. Drivkraft efterfrågar en dialog mellan och verksamhetsutövaren. Näringslivets skattedelegation anser att det är önskvärt att det även införs harmoniserade tröskelvärden för förflyttningar som omfattas av EMCS och som sker inom med möjlighet att tillämpa generösare regler. Energiföretagen anser föreslagna regler är svårtillgängliga att förstå hur de kommer tillämpas i praktiken. Sprit och , i vars yttrande Företagarna instämmer, anför bl.a. att det är svårt att förstå rimligheten i beskattning om förlusten överstiger tröskelvärdet. Övriga remissinstanser har inte yttrat sig särskilt i denna del. Skälen för regeringens förslag och bedömning: Av rådets direktiv 2008/118/EG av om allmänna regler för punktskatt och om upphävande av direktiv /12/EEG, nedan kallat punktskatte- direktivet, (artikel 7.4 och 7.5) följer att som ett frisläppande för konsumtion inte betraktas att punktskattepliktiga varor blivit fullständigt förstörda eller oåterkalleligen gått förlorade inom ramen för ett uppskovsförfarande på grund av varans egen beskaffenhet, oförutsedda omständigheter eller force majeure eller som en följd av de behöriga Varje medlemsstat ska upprätta sina egna bestämmelser och villkor för att fastställa dessa förluster. Ett vanligt exempel på förluster till följd av varans beskaffenhet är sådan avdunstning som kan förekomma när energiprodukter flyttas i bulk. Storleken på dessa förluster är beroende av olika faktorer såsom varans fysiska och kemiska egenskaper, transportsätt, avstånd och tid för transporten och temperatur i omgivningen. I vissa medlemsstater har olika former av tröskelvärden eller tillåtna avvikelser fastställts, mer eller mindre detaljerat utifrån olika varor och andra faktorer. medlemsstater, såsom i , bedöms den uppkomna avvikelsen från fall till fall. För att jämka ihop medlemsstaternas tillämpning av bestämmelserna om partiella förluster på grund av varornas beskaffenheter och underlätta för aktörerna och medlemsstaterna föreslog kommissionen att det genom det nya punktskattedirektivet skulle införas bestämmelser om en gemensam tröskel för partiella förluster. Av artikel 6.7 i rådets direktiv (EU) 2020/262 av om allmänna regler om punktskatt, nedan kallat nya punktskattedirektivet, följer att partiella förluster till följd av varornas beskaffenhet som inträffar vid en flyttning mellan medlemsstaterna under ett uppskovsförfarande inte ska betraktas som ett frisläppande för konsumtion i den utsträckning som förlustens storlek underskrider den gemensamma tröskeln för partiella förluster av sådana punktskattepliktiga varor. Den del av en partiell förlust som överskrider den gemensamma tröskeln för partiella förluster av sådana punktskattepliktiga varor ska betraktas som ett frisläppande för På motsvarande sätt följer av artikel 45.2 att partiella förluster av beskattade varor till följd av varornas beskaffenhet som inträffar under varornas transport i territoriet för en annan medlemsstat än den medlemsstat där de frisläppts för konsumtion ska skattskyldighet för punktskatt inte inträda när förlustens storlek underskrider den gemensamma tröskeln för partiella förluster för sådana varor. finns det ett undantag för situationer där en medlemsstat har rimlig anledning att misstänka bedrägeri eller oegentligheter. De gemensamma trösklarna ska enligt artikel 6.10 fastställas av kommissionen i delegerade akter med beaktande av bl.a. varornas beskaffenhet och fysiska och kemiska egenskaper, omgivnings- temperaturen under flyttning, avståndet för flyttningen eller den tid som ägnades åt flyttningen, angivande av respektive punktskattepliktig varas gemensamma tröskel för partiella förluster som procentandel av den totala mängden och andra relevanta aspekter avseende transport av varorna. Om gemensamma trösklar saknas ska medlemsstaterna fortsätta att tillämpa de nationella bestämmelserna. Av artikel 6.8 framgår vidare att en medlemsstat får fastställa egna regler för behandling av partiella förluster till följd av varornas beskaffenhet inom ramen för ett uppskovsförfarande som inte omfattas av artikel 6.7. Detta kan t.ex. bli aktuellt för förluster som sker vid flyttningar under uppskovsförfarande inom en medlemsstat eller när varorna förvaras i ett skatteupplag. Bestämmelserna i nya punktskattedirektivet medför vissa ändringar i nuvarande bestämmelser i lagarna om tobaksskatt, alkoholskatt och skatt på energi. Nya bestämmelser föreslås införas i NLTS, NLAS och LSE för att hantera partiella förluster till följd av varornas beskaffenhet. Inom uppskovsförfarandet ska de gemensamma trösklar som fastställs på EU- nivå tillämpas vid flyttningar till eller från en plats i ett annat EU-land. Normalt kommer detta främst bli aktuellt om det vid ankomsten av varor som flyttas från ett skatteupplag eller platsen för import i ett annat EU- land till en mottagare i visar sig finnas en brist. Vid flyttningar av beskattade varor tillämpas de gemensamma trösklarna vid flyttningar som sker under förfarandet för beskattade varor och vid distansförsäljning. Även i de fall de gemensamma trösklarna är tillämpliga får det anses åligga den enskilde att visa att det föreligger en brist och bristens storlek. Om en godtagbar mätutrustning används kan den enskildes mätning vid lossningen av varorna normalt läggas till grund för bedömningen av bristens storlek. Om förlusten ryms inom en gemensam tröskel enligt kommissionens delegerade akt ska beskattning inte ske. Om förlusten till följd av varornas beskaffenhet överstiger den gemensamma tröskeln ska beskattning ske av den del som överstiger tröskeln. framför i sitt remissyttrande att det finns anledning att ytterligare tydliggöra bestämmelserna om partiella förluster och hur dessa hör ihop med bestämmelserna om skattskyldighet och skattskyldighetens inträde. Såsom noterar uppkommer frågan om att skattebefria partiella förluster normalt då det vid mottagandet av en flyttning i mottagningsrapporten har gjorts en notering om att det saknas varor när flyttningen ankommer till sin destination. Om en sådan notering är felaktig i den mening att det faktiskt inte föreligger någon förlust, är bestämmelserna om partiella förluster inte tillämpliga. Att det faktiskt föreligger en förlust är en grundläggande förutsättning för skattebefrielsen. Om inte godtar uppgiften om att det föreligger en förlust ska varorna omfattas av beskattning enligt de bestämmelser som normalt gäller för den aktuella situationen. Det innebär att om varorna tas emot av exempelvis en registrerad varumottagare eller av en upplagshavare på en direkt leveransplats ska varorna tas upp i aktörens deklaration. Såsom påtalar kan det även förekomma situationer där det visserligen faktiskt föreligger en förlust, men där förlusten inte är en följd av varornas beskaffenhet. Om det exempelvis är så att varorna har avvikit genom att de har stulits eller lastats av på en annan plats under flyttningen ska dessa varor givetvis beskattas. Bestämmelsen om partiella förluster är inte tillämplig i ett sådant fall. Bestämmelserna i direktivet om en gemensam tröskel får förstås som att det i de fall som den enskilde visar att det föreligger en förlust och denna understiger den gemensamma tröskeln föreligger en presumtion för att denna förlust har uppkommit till följd av varans beskaffenhet. ska därmed normalt undantas utan vidare utredning. inte att måste medge skattebefrielse om det inte föreligger någon förlust eller om förlusten har andra orsaker än varornas I nya punktskattedirektivet anges att partiella förluster ska undantas om inte ”en medlemsstat har rimlig anledning att misstänka bedrägeri eller oegentligheter”. I promemorian föreslogs att detta skulle genomföras i de svenska lagarna genom en särskild bestämmelse om att får vägra att godta en förlust som understiger den gemensamma tröskeln för partiella förluster om det finns skälig grund att anta att förlusten utgör ett led i ett skatteundandragande. i sitt yttrande föreslagit att denna bestämmelse även omfattar en sådan situation som beskrivits ovan där det föreligger grund för beskattning enligt bestämmelserna om oegentlighetsbeskattning därför att varorna t.ex. har stulits under flyttningen. Regeringen bedömer att syftet med direktivets bestämmelse i första hand är att tydliggöra att det inte föreligger någon ovillkorlig rätt till undantag för uppgivna förluster under de tröskelvärden som beslutas på EU-nivå. Som ovan nämnts måste det faktiskt föreligga en förlust och denna förlust bero på varornas beskaffenhet. Även om det föreligger en presumtion att förluster under tröskelvärdet har sin grund i varornas beskaffenhet ska beskattning ske om det framkommer att det t.ex. föreligger grund för Detta bedöms dock framgå direkt av den föreslagna bestämmelsen om undantag för partiella förluster. promemorian föreslagna skrivningen liksom den av föreslagna skrivningen bedöms i detta hänseende inte tillföra något i Sammantaget bedömer regeringen mot denna bakgrund att det inte finns anledning att särskilt i den svenska lagstiftningen genomföra direktivets skrivning om ”oegentlighet och Undantaget för partiella förluster gäller endast för den del av en partiell förlust som understiger den gemensamma tröskeln. Om förlusten till följd av varans beskaffenhet överstiger den gemensamma tröskeln ska den del som överstiger tröskeln enligt direktivet ses som ett frisläppande för konsumtion och den delen av förlusten ska därmed beskattas. anses följa direkt av utformningen av den föreslagna bestämmelsen och någon ytterligare upplysning om detta i lagtexten bedöms inte nödvändig. Den i promemorian föreslagna upplysningen om detta föreslås således tas En följd av att förluster som överstiger tröskelvärdet ses som ett frisläppande för konsumtion är att de ska beskattas. anses ha skett under flyttningen får beskattning ske genom bestämmelserna om oegentlighetsbeskattning, dvs. Motsvarande får anses gälla även förluster som sker under flyttningar av beskattade varor. Sprit och ifrågasätter rimligheten av att förluster över tröskelvärdet ska beskattas. Regeringen konstaterar dock att det följer direkt av artikel 6.7 andra meningen i nya punktskattedirektivet att den del av en partiell förlust som överskrider den gemensamma tröskeln ska betraktas som ett frisläppande för konsumtion. Detta gäller även om det i ett visst fall skulle framgå att även den överstigande delen är orsakad av varans beskaffenhet. Den delen av förlusten ska därmed beskattas. Den kommunikation mellan och aktören som Drivkraft efterfrågar får i de fall tar initiativ till beskattning genom ett omprövningsbeslut eller ett beslut om oegentlighetsbeskattning ske inom ramen för detta ärende. Regeringen sker inte skäl att införa några särskilda bestämmelser i detta hänseende. I de fall en partiell förlust till följd av varornas beskaffenhet uppstår för varor som befinner sig under uppskovsförfarandet i andra fall än de som nämns ovan, dvs. om varan befinner sig i ett skatteupplag eller under flyttning inom , får enligt direktivet nationella regler tillämpas. Den nuvarande lagstiftningen innebär att en bedömning av om det föreligger en förlust till följd av varornas beskaffenhet i dessa fall får göras från fall till fall. Det bedöms inte finnas skäl att föreslå någon annan reglering, t.ex. en nationell tröskel för sådana partiella förluster. Vad Näringslivets skattedelegation anför medför inte någon annan bedömning. Bestämmelsen för partiella förluster föreslås därför i dessa fall utformas på motsvarande sätt som vilket innebär att den som gör gällande att det föreligger en partiell förlust ska på ett tillfredsställande sätt visa detta för . De gemensamma trösklarna för olika varor kommer att fastställas av kommissionen i en delegerad akt. Denna är direkt tillämplig och behöver därmed inte genomföras i nationell lagstiftning. Om det inte finns någon sådan delegerad akt eller om den delegerade akten inte omfattar en viss vara får medlemsstaterna även fortsättningsvis tillämpa sina nationella bestämmelser. En särskild bestämmelse om detta föreslås införas som innebär att bestämmelserna för nationella flyttningar inom uppskovs- förfarandet ska tillämpas i dessa fall. Energiföretagen anser att föreslagna regler är svårtillgängliga att förstå hur de kommer tillämpas i praktiken när det gäller till exempel hantering av förluster av bränslen. Energigas menar att det i avsaknad av färdigt förslag från Europeiska kommissionen ännu inte går att ta slutlig ställning i denna fråga. Båda remissinstanserna har efterfrågat ytterligare samråd innan tröskelvärdena beslutas och om hur de ska implementeras för svensk del. Regeringen har förståelse för att det upplevs som oklart vad som kommer att gälla eftersom den delegerade akten ännu inte är beslutad. Fram till dess att en sådan delegerad akt har beslutats gäller dock samma regler som . Såsom nämnts ovan fastställs de närmare tröskelvärdena för respektive varuslag genom beslut av Europeiska kommissionen i en delegerad akt. Någon ytterligare implementering bedöms inte nödvändig i svensk lagstiftning eftersom de tröskelvärden som fastställs i kommissionens delegerade akt kommer att gälla direkt. Artiklarna 9 och 45 i nya punktskattedirektivet får förstås som att händelser som innebär att varor förstörs till följd av oförutsedda händelser eller force majeure inte ska anses utgöra en oegentlighet. I dessa fall bör således inte beskattning ske enligt bestämmelserna om oegentlighets- beskattning. Det föreslås att särskilda bestämmelser om detta läggs in i samband med bestämmelserna om oegentlighetsbeskattning. Dessa bestämmelser föreslås även omfatta partiella förluster. 2021/22:61 risken för skatteundandragande föreslås dock inte undantaget för varor som blivit fullständigt förstörda under tillsyn av vara tillämpligt i dessa fall. Förslagen medför införandet av 2 kap. 17 och18 §§ och 9 kap. 29 § NLTS, 2 kap. 15 och 16 §§ och 9 kap. 29 § NLAS och nya 2 kap. 16 och 17 §§ och 5 kap. 26 § LSE och anpassningar av 2 kap. 16 § NLTS, 2 kap. 14 § NLAS och nya 2 kap. 15 § LSE. 10.2Flyttningar av energiprodukter via fasta rörledningar Regeringens förslag: Ett undantag från kraven på säkerhet införs för flyttningar av energiprodukter via fasta rörledningar under uppskovs- förfarandet. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Energigas är positiva till att detta undantag tydliggörs i det nya punktskattedirektivet. Övriga remissinstanser har inte yttrat sig särskilt i denna del. Skälen för regeringens förslag: I det nuvarande punktskattedirektivet (artikel 18.4.b) finns det en möjlighet för medlemsstaterna att göra undantag från kravet på säkerhet för flyttningar av energiprodukter under uppskovsförfarande om flyttningen sker till sjöss eller via fasta rörledningar. En förutsättning för detta är att övriga berörda medlemsstater samtycker till detta. Sådana flyttningar som sker via fasta rörledningar har dock bedömts normalt ske under sådana förutsättningar att undantag kan medges. I nya punktskattedirektivet har därför införts en ny bestämmelse i artikel 17.2 enligt vilken det för flyttningar av energiprodukter via fasta rörledningar inte ska krävas någon säkerhet utom under vederbörligen motiverade omständigheter. Detta innebär att för sådana flyttningar krävs inte längre övriga medlemsstaters samtycke. För flyttningar av energiprodukter till sjöss har däremot bestämmelsen överförts oförändrad till nya punktskattedirektivet (artikel 17.5). En ny bestämmelse motsvarande direktivets artikel 17.2 föreslås införas i lagen (1994:1776) om skatt på energi. Förslaget medför anpassning av nya 4 kap. 19 § LSE. Undantag från punktskatt och mervärdesskatt för vissa ändamål Regeringens förslag: Det införs bestämmelser om mervärdesskatt när det gäller väpnade styrkor som deltar i en försvarsinsats för att genomföra en unionsverksamhet inom ramen för den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken. Omsättning avsedd för sådana styrkor tillhörande ett annat EU-land än destinationslandet undantas från skatteplikt. Sådana styrkor tillhörande andra EU-länder ges rätt till återbetalning av ingående skatt som hänför sig till förvärv av varor och tjänster och från skatteplikt undantas import av varor som görs av denna typ av styrkor. Med unionsinternt förvärv likställs under vissa förutsättningar att någon för över en vara från ett annat EU-land till om varan används av de väpnade styrkorna. Det införs även bestämmelser om återbetalning av tobaksskatt, alkoholskatt, skatt enligt lagen om skatt på energi och skatt enligt lagen om skatt på vissa nikotinhaltiga produkter när det gäller varor som har förvärvats av väpnade styrkor som tillhör ett annat EU-land, om dessa styrkor deltar i försvarsinsatser för att genomföra en unionsverksamhet inom ramen för den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken. Det införs även vissa bestämmelser om flyttning av skattepliktiga varor under uppskovsförfarande. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: , Försvarsmakten, Säkerhets- och försvarsföretagen och har inte några synpunkter på eller invändningar mot förslaget. har vissa författningstekniska synpunkter. Övriga remissinstanser har inte yttrat sig särskilt i denna del. Skälen för regeringens förslag: Enligt rådets direktiv /112/EG av om ett gemensamt system för mervärdesskatt, nedan kallat mervärdesskattedirektivet, gäller att undantag från mervärdesskatt, på vissa villkor, medges för varor och tjänster som levereras eller tillhandahålls till och varor som importeras av de väpnade styrkorna i varje stat som är part i Nordatlantiska fördraget, kallat Nato, när dessa styrkor deltar i de gemensamma försvarsansträngningarna utanför den egna staten (artiklarna 22, 143.1 h, samt 151.1 c och d). gäller enligt rådets direktiv /118/EG av den 16 om allmänna regler för punktskatt och om upphävande av direktiv /12/EEG, kallat punktskattedirektivet, undantag från punktskatt för punktskattepliktiga varor som är avsedda att användas av de väpnade styrkorna i varje stat som är part i Nordatlantiska fördraget, utom den medlemsstat där punktskatten kan tas ut, för styrkornas eget bruk, för civilpersonal som medföljer dem eller för försörjning av mässar och marketenterier, med förbehåll för de villkor och begränsningar som fastställts av värdmedlemsstaten (artikel 12.1). I svensk rätt är mervärdesskattedirektivet genomfört genom mervärdes- skattelagen (1994:200), förkortad ML. Enligt 3 kap. 31 § ML är omsätt- ning av varor och tjänster som har ett annat EU-land som destinationsland undantagen från skatteplikt, om – omsättningen är avsedd för väpnade styrkor tillhörande någon annan stat som är part i Nato än destinationslandet, – varorna eller tjänsterna ska användas av dessa styrkor eller av den civilpersonal som åtföljer dem eller användas för försörjning av deras mässar eller marketenterier, och – styrkorna deltar i de gemensamma försvarsansträngningarna. Skattefriheten medges i den omfattning som frihet från mervärdesskatt medges i destinationslandet för motsvarande omsättning. 2004/05:15, genom vilken ovan angivna bestämmelse föreslogs införas i ML, anges att övriga bestämmelser om skattefrihet för Natos väpnade styrkor inte är tillämpliga för del eftersom inte är medlem i Nato (s. 46). Reglerna föreslogs därför inte införas i svensk föreslog Europeiska kommissionen att motsvarande bestämmelser skulle införas i mervärdesskatte- och punktskattedirektivet när det gäller försvarsinsatser som görs för att genomföra en unionsverksamhet inom ramen för den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken, i syfte att så långt som möjligt anpassa den mervärdesskatte- och punktskattemässiga behandlingen av EU:s försvarsinsatser till den som gäller för Natos insatser. ändringar antogs av rådet (rådets direktiv [EU] 2019/2235 av om ändring av direktiv /112/EG om ett gemensamt system för mervärdesskatt och direktiv /118/EG om allmänna regler för punktskatt vad gäller gemensamma försvarsinsatser inom unionen) och innebär att följande ändringar införs i mervärdesskatte- och punktskattedirektivet. I artikel 22 mervärdesskattedirektivet införs ett nytt stycke som anger att om de väpnade styrkorna i en medlemsstat, som deltar i en försvarsinsats som görs för att genomföra en unionsverksamhet inom ramen för den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken, för eget bruk eller för bruk av den civilpersonal som åtföljer dem, använder varor vars anskaffning inte skett enligt de allmänna regler om beskattning som gäller för en medlemsstats hemmamarknad, ska användningen likställas med ett gemenskapsinternt förvärv av varor mot ersättning, när import av dessa varor inte skulle omfattas av undantaget från skatteplikt enligt artikel I artikel 143.1 mervärdesskattedirektivet införs en ny punkt (ga) som anger att från skatteplikt ska undantas import av varor till en medlemsstat som görs av väpnade styrkor tillhörande andra medlemsstater för användning av dessa styrkor eller av den civilpersonal som åtföljer dem, eller för försörjning av deras mässar eller marketenterier, när dessa styrkor deltar i en försvarsinsats som görs för att genomföra en unionsverksamhet inom ramen för den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken. I artikel 151.1 mervärdesskattedirektivet införs två nya punkter varav den första (ba) anger att från skatteplikt ska undantas leveranser av varor och tillhandahållanden av tjänster inom en medlemsstat, avsedda antingen för väpnade styrkor tillhörande andra medlemsstater samt avsedda att användas av dessa styrkor eller av den civilpersonal som åtföljer dem, eller för försörjning av deras mässar eller marketenterier, när dessa styrkor deltar i en försvarsinsats som görs för att genomföra en unionsverksamhet inom ramen för den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken.