prop · H80379 · 2021-01-04 00:00:00 — Regeringen, som konstaterar att någon motsvarande eller liknande ordning inte övervägdes i fråga om de tidigare tillfälliga bestämmelserna i smittskyddslagen, anser att det får förutsättas att underställning enligt den tillfälliga covid-19-lagen och lagen om tillfälliga smittskyddsåtgärder på serveringsställen kommer att ske inom föreskriven tid. 12Beslut om särskilda begränsningar i enskilda fall 12.1Länsstyrelsen ska få besluta om särskilda begränsningar i enskilda fall Regeringens förslag: får i enskilda fall besluta om särskilda begränsningar som avser allmänna sammankomster, offentliga tillställningar, platser för fritids- eller kulturverksamhet, handelsplatser, kollektivtrafik, inrikes flygtrafik och platser för privata sammankomster. ska vid behov samråda med smittskyddsläkaren. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Det stora flertalet av remissinstanserna tillstyrker eller har inga synpunkter på promemorians förslag. välkomnar förslaget och anser att det föreslagna förfarandet bör vara förstahandsalternativet vid ingripande enligt lagen. anser att förslaget medför en välkommen flexibilitet för lokala förutsättningar och angelägenheter. Svensk Live tillstyrker förslaget och anser det kan öka träffsäkerheten i restriktionerna. vid noterar att regeringen enligt promemorians förslag saknar motsvarande behörighet att besluta om särskilda begränsningar i enskilda fall och anser att det är olämpligt att på ett så övergripande sätt överlämna viktiga former av myndighetsutövning till länsstyrelserna. anser vidare att orden vid behov bör strykas i bestämmelsen om samråd med smittskyddsläkaren. anser att inte bör kunna besluta om förbud Kommunen anser vidare att rätten att besluta i enskilda fall ska förutsätta att det finns särskilda skäl. Enligt kommunen bör det också finnas en möjlighet att ansöka om dispens från beslut om särskilda begränsningar. Flera länsstyrelser anser att det är oklart om ordet begränsningar i promemorians lagförslag ska anses omfatta även en möjlighet att stänga ned en verksamhet. Enligt länsstyrelserna bör det även övervägas om en behörig länsstyrelse kan behöva pekas ut i vissa situationer, t.ex. om en verksamhetsutövare har verksamhetsställen i flera län. anser att det bör övervägas att ta bort möjligheten till beslut i enskilda fall och i stället använda möjligheten att meddela geografiskt inskränkta föreskrifter. Enligt Region bör inte få besluta om att stänga ned kollektivtrafik. , , och Förvaltningsrätten i anser att samråd med smittskyddsläkaren ska vara obligatoriskt. Länsstyrelserna anser att samråd med smittskyddsläkaren är en bra ordning, men att det bör övervägas om samrådet i stället bör vara fakultativt. föreslår att bestämmelsen utvidgas så att smittskyddsläkaren ges möjlighet att hos inleda ett ärende om införande av särskilda begränsningar i ett enskilt fall. Svensk Scenkonst och Svensk Live anser att arrangörer som avses bli föremål för särskilda begränsningar med stöd av den föreslagna regleringen ska ges tillfälle att yttra sig innan åtgärderna vidtas. Civil Rights Defenders anser att det i den föreslagna lagen bör införas en möjlighet att göra undantag från generella förbud mot allmänna sammankomster. Skälen för regeringens förslag: Regeringens förslag innebär att olika slags verksamheter ska kunna begränsas genom föreskrifter. Sådana föreskrifter om särskilda begränsningar med stöd av den tillfälliga covid- 19-lagen framstår enligt regeringen som en ändamålsenlig åtgärd för att förhindra smittspridning i samhället. Föreskrifter kan emellertid inte användas för att införa särskilda begränsningar som avser ett enskilt fall. Ett syfte med den tillfälliga lagen är att möjliggöra träffsäkra åtgärder som inte onödan hindrar sådan verksamhet som kan genomföras på ett från smittskyddssynpunkt säkert sätt. Regeringen anser att ett sätt att uppnå en mer flexibel reglering är att även ge utrymme för att införa särskilda begränsningar enligt covid-19-lagen genom förvaltningsbeslut, dvs. beslut i enskilda fall. En sådan möjlighet skulle kunna användas t.ex. om det konstateras att det förekommer en omfattande smittspridning som kan kopplas till en viss verksamhet eller om det på goda grunder kan förutses att ett visst planerat evenemang kommer att medföra stora risker för smittspridning. Regeringen bedömer, till skillnad från , att enbart möjligheten att meddela föreskrifter om särskilda begränsningar som får inskränkas till att gälla inom ett visst geografiskt område, inte ger utrymme för tillräckligt träffsäkra åtgärder. En sådan möjlighet att besluta om särskilda begränsningar i enskilda fall bör därför införas. Möjligheten att besluta om särskilda begränsningar i enskilda fall bör omfatta alla verksamheter som regleras i den tillfälliga covid-19-lagen och där det finns en aktör att rikta beslutet mot, dvs. allmänna sammankomster, offentliga tillställningar, platser för fritids- eller kulturverksamhet, handelsplatser, kollektivtrafik, inrikes flygtrafik och platser för privata sammankomster. Utgångspunkten bör vara att det i ett sådant beslut om särskilda begränsningar i ett enskilt fall ställs krav på smittskyddsåtgärder som innebär att verksamheten fortsatt kan bedrivas på ett från smittskydds- synpunkt säkert sätt. I de fall som en viss verksamhet inte kan anpassas på ett sätt som minskar risken för smittspridning i tillräcklig grad, bör ett beslut som en yttersta åtgärd få innebära att verksamheten förbjuds eller ska hållas stängd. Av lagbestämmelsen bör det därför framgå att beslut i enskilda fall får avse sådana särskilda begränsningar som avses i de normgivningsbemyndiganden som behandlas i avsnitten 11.1–4 och 11.6, såväl krav på smittskyddsåtgärder som förbud och nedstängningar. Regeringen anser till skillnad från flera länsstyrelser att det med en sådan utformning blir tydligt vad ett beslut i ett enskilt fall får innebära. på att en särskild begränsning ska vara nödvändig och proportionerlig ska gälla för alla typer av beslut om särskilda begränsningar i enskilda fall enligt covid-19-lagen (avsnitt 10). Ett beslut om särskilda begränsningar ska få överklagas till allmän förvaltningsdomstol (avsnitt 16). anser mot denna bakgrund, till skillnad från , att det framstår som rimligt att ett sådant beslut ska kunna avse även förbud eller Regeringen finner inte heller anledning att införa en ordning som innebär att beslut i enskilda fall får meddelas endast om det finns vid noterar att regeringen enligt promemorians förslag saknar motsvarande behörighet att besluta om särskilda begränsningar i enskilda fall och anser att det är olämpligt att på ett så övergripande sätt överlämna viktiga former av myndighetsutövning till en förvaltningsmyndighet. Enligt regeringens uppfattning är det dock inte en lämplig ordning att regeringen beslutar om särskilda begränsningar enligt covid-19-lagen i enskilda fall (jfr prop. 2019/20:155 s. 19). ska enligt regeringens förslag vara tillsynsmyndighet enligt covid-19-lagen (avsnitt 13.1). lämplig instans även i fråga om beslut om särskilda begränsningar i enskilda fall med stöd av den tillfälliga lagen. För att säkerställa ett fullgott beslutsunderlag bör det i lagtexten anges att vid behov ska samråda med smittskyddsläkaren. Flera länsstyrelser anser att kravet på samråd bör vara fakultativt. och Förvaltningsrätten i anser dock att samråd tvärtom ska vara obligatoriskt. uppmärksammar ger promemorians förslag utrymme för att avstå från samråd i de fall som detta är obehövligt. Så skulle kunna vara fallet t.ex. om har samrått med smittskyddsläkaren i en likartad Regeringen anser att detta är en ändamålsenlig ordning. I de fall som smittskyddsläkarens kompetens behövs framstår det inte som lämpligt att avstå från samråd på den grunden att beslutet är brådskande. anser därför att det inte finns anledning att frångå promemorians förslag. föreslår att bestämmelsen om samråd utvidgas så att smittskyddsläkaren ges möjlighet att hos inleda ett ärende om särskilda begränsningar i ett enskilt fall. Regeringen instämmer i att en sådan möjlighet bör finnas. I smittskyddsläkarens uppgifter ingår emellertid redan att se till att förebyggande åtgärder vidtas (6 kap. 2 § Det behövs därför inte någon särskild bestämmelse om detta i den tillfälliga covid-19-lagen. Flera länsstyrelser anser att det bör övervägas om en behörig Prop. 2020/21:79 länsstyrelse kan behöva pekas ut i vissa situationer, t.ex. om en viss verksamhetsutövare har verksamhetsställen i flera län. konstaterar att beslut om särskilda begränsningar i de flesta fall kommer att avse en viss fysisk plats. I de fall som en verksamhetsutövare bedriver verksamhet på platser i flera olika län bör det ankomma på i respektive län att besluta i fråga om den plats som är belägen i det aktuella länet. I vissa fall kan det dock vara fråga om länsöverskridande verksamhet, t.ex. när det gäller kollektivtrafik. Frågan om särskilda begränsningar bör i en sådan situation prövas av i det län till vilken verksamheten har starkast koppling. Regeringen anser inte att detta bör regleras i covid-19-lagen. Region anför att en länsstyrelse inte bör få besluta om att stänga ned kollektivtrafik. Regeringen konstaterar att förslaget innebär att ett generellt förbud mot att bedriva kollektivtrafik endast kommer att kunna införas genom en föreskrift som beslutas av regeringen. Däremot kommer en länsstyrelse i ett enskilt fall exempelvis kunna besluta att en viss station eller hållplats ska hållas stängd för att undvika trängsel. Regeringen anser att detta är en lämplig ordning. Svensk Scenkonst och Svensk Live anser att arrangörer som omfattas av ett beslut om särskilda begränsningar enligt covid-19-lagen ska ges tillfälle att yttra sig innan åtgärderna vidtas. Regeringen konstaterar att allmänna bestämmelser om kommunikation finns i 25 § förvaltningslagen. Regeringen anser till skillnad från och Civil Rights Defenders att det inte bör införas ett dispensförfarande när det gäller särskilda begränsningar som har beslutats enligt den tillfälliga lagen. 12.2Tillstånd att anordna allmänna sammankomster och offentliga tillställningar Regeringens förslag: Anordnaren av en allmän sammankomst eller offentlig tillställning ska i ansökan uppge om sammankomsten eller tillställningen ska hållas i enlighet med föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen eller ett beslut enligt lagen. Promemorians förslag överensstämmer delvis med regeringens. Enligt promemorians förslag ska det i ordningslagen införas en bestämmelse som innebär att tillstånd till en allmän sammankomst eller offentlig tillställning inte får beviljas om det av ansökan framgår att den ska hållas i strid med föreskrifter eller beslut enligt den nya lagen. Remissinstanserna: Det stora flertalet av remissinstanserna tillstyrker eller har inga synpunkter på promemorians förslag. anser att det är mycket positivt att det tydliggörs att avsikten med förslaget inte är att ska göra några bedömningar av vilken typ av smittskyddsåtgärder som är lämpliga att vidta vid ett visst evenemang. Det bör enligt uppmärksammas att förslaget begränsar nuvarande möjligheter att vägra tillstånd till en sammankomst eller tillställning. Som exempel pekar myndigheten på att den vid ett flertal tillfällen har beslutat att avslå en tillståndsansökan, trots att anordnaren har uppgett att den har för avsikt att följa bestämmelsen om deltagarbegränsning i förbudsförordningen. myndigheten genom t.ex. öppna källor eller på annat sätt har kunnat konstatera att det kan antas komma fler deltagare till en demonstration än vad anordnaren har uppgett i sin ansökan, har myndigheten nekat tillstånd. Flera länsstyrelser framhåller vikten av att underrättar om bedömer att den enligt gällande föreskrifter måste bevilja tillstånd till ett evenemang där lämpligheten ur ett smittskyddsperspektiv kan starkt ifrågasättas. lagbestämmelsen bör utformas så att det framgår att anordnaren även ska redovisa vilka åtgärder som kommer att vidtas för att uppfylla de krav som Skälen för regeringens förslag: Allmänna sammankomster och offentliga tillställningar får som huvudregel inte anordnas på offentliga platser utan tillstånd. Ansökan om tillstånd görs i de flesta fall till Polis- myndigheten (2 kap. 4 och 6 §§ ordningslagen). pandemin har vid sin tillståndsprövning tillämpat den tillfälliga förbudsförordningen, vilken innebär att allmänna samman- komster och offentliga tillställningar med ett visst antal deltagare inte får Frågan uppkommer därför om vilken betydelse sådana särskilda begränsningar som införs med stöd av den nya covid-19-lagen ska ha vid Regeringen anser att en rimlig utgångspunkt är att bör kunna vägra tillstånd till en allmän sammankomst eller offentlig tillställning som ska hållas i strid med föreskrifter eller beslut som syftar till att förhindra spridning av sjukdomen covid-19. att det i ordningslagen införs en bestämmelse som innebär att tillstånd till en allmän sammankomst eller offentlig tillställning inte får beviljas om det av ansökan framgår att den ska hållas i strid med föreskrifter som har meddelats med stöd av den föreslagna lagen eller ett beslut enligt den Som uppmärksammar kan förslaget dock uppfattas som en begränsning av nuvarande möjligheter att vägra tillstånd till en sammankomst eller tillställning. 2 kap. 10 § ordningslagen framgår att får vägra tillstånd till en allmän sammankomst för att motverka epidemi. hinder mot att på samma grund vägrar tillstånd till en offentlig tillställning (jfr prop. 1992/93:210 s. 249). därför att promemorians förslag i denna del inte bör genomföras. En ansökan om tillstånd att anordna en allmän sammankomst eller offentlig tillställning ska innehålla uppgifter om anordnaren, tiden för sammankomsten eller tillställningen, dennas art och huvudsakliga utformning samt de åtgärder i fråga om ordning och säkerhet som anordnaren avser att vidta (2 kap. 7 § ordningslagen). I vissa fall kan det av en ansökan framgå att sammankomsten eller tillställningen kommer att hållas i strid med gällande krav på smittskyddsåtgärder, t.ex. en deltagar- Beroende på vilka krav på smittskyddsåtgärder som ställs upp kan det dock vara förenat med svårigheter för att bedöma om kraven kommer att uppfyllas. Enligt regeringen bör det därför i ordningslagen införas en bestämmelse som innebär att anordnaren av en allmän sammankomst eller offentlig tillställning i ansökan ska uppge om sammankomsten eller tillställningen ska hållas i enlighet med föreskrifter som har meddelats med stöd av den tillfälliga covid-19-lagen eller ett Prop. 2020/21:79 beslut enligt den lagen. Avsikten med förslaget är inte att ska göra några bedömningar av vilken typ av smittskyddsåtgärder som är lämpliga att vidta vid ett visst evenemang. Tillstånd att hålla en allmän sammankomst eller offentlig tillställning ska vägras endast om det framgår att sammankomsten eller tillställningen kommer att hållas i strid med gällande föreskrifter eller beslut. Det kan t.ex. vara fallet om antalet deltagare överstiger vad som är tillåtet eller om sammankomsten eller tillställningen ska hållas vid trots att detta är förbjudet. anser att bestämmelsen bör utformas så att det framgår att anordnaren även ska redovisa vilka åtgärder som kommer att vidtas för att uppfylla föreskrifternas krav. Regeringen bedömer att ett sådant tillägg i lagtexten är obehövligt. Regeringens förslag: utövar tillsyn över att föreskrifter och beslut följs, om föreskrifterna och besluten gäller allmänna sammankomster, offentliga tillställningar, platser för fritids- eller kulturverksamhet, handelsplatser, kollektivtrafik, inrikes flygtrafik eller platser för privata sammankomster. På begäran av ska den som bedriver eller ansvarar för verksamheten lämna de upplysningar och handlingar som behövs för har rätt att få tillträde till lokaler, områden och utrymmen där verksamheten bedrivs. lämna den hjälp som behövs om det på grund av särskilda omständigheter kan befaras att åtgärden inte kan vidtas utan att en polismans särskilda befogenheter enligt 10 § polislagen behöver tillgripas eller det annars finns synnerliga skäl. får besluta de förelägganden som behövs för tillsynen och för att föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen och beslut enligt lagen ska följas. ska vid behov samråda med Ett beslut om föreläggande får förenas med vite. Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. I promemorians lagförslag anges inte att har rätt att få tillträde till utrymmen där verksamheten bedrivs. Remissinstanserna: Det stora flertalet av remissinstanserna tillstyrker eller har inga synpunkter på promemorians förslag. att kommunerna i många fall saknar resurser och kompetens för det Flera länsstyrelser anser att det bör vara möjligt att samordna eller överlåta tillsyn mellan länsstyrelserna eller att överlåta viss tillsyn till kommunerna för att effektivisera tillsynsarbetet. Länsstyrelserna anser också att kravet på synnerliga skäl för att begära bistånd från är för högt ställt och bör ersättas med ser en risk för att och beslutar förelägganden som är oförenliga med varandra och efterlyser en tydlig reglering av hur en sådan situation ska lösas. Kammarrätten i anför att bestämmelsen enligt promemorians förslag kan kompletteras med ordet förbud för det fall förbehållslösa förbud kan bli aktuella inom ramen för tillsyn. anför att beslut om vitesföreläggande bör få användas endast om den som föreläggandet avser inte rättar sig efter en erinran eller varning. Liknande synpunkter framförs av . Transportstyrelsen anser att ett system med sanktionsavgifter bör övervägas. anser att samma instans inte bör både utöva tillsyn och ta fram föreskrifter och besluta i enskilda fall. Förvaltningsrätten i har liknande synpunkter. Skälen för regeringens förslag För att säkerställa att de föreskrifter och beslut enligt den nya och tillfälliga covid-19-lagen följs bör det finnas någon myndighet som har tillsynsansvar för detta. Lagen omfattar verksamheter av skiftande slag. Syftet med de särskilda begränsningarna är dock detsamma, nämligen att förhindra spridning av sjukdomen covid-19. Föreskrifterna kommer därmed att ha många gemensamma drag. Regeringen anser därför att det bör utses endast en myndighet som ska utöva tillsyn över alla verksamheter. En sådan ordning framstår som ändamålsenlig. Det är som ansvarar för att pröva ansökningar om tillstånd att hålla allmänna sammankomster och offentliga tillställningar. har även befogenhet att under vissa förutsättningar ställa in eller upplösa sådana sammankomster och tillställningar. Regeringen gör i avsnitten 12.2 och 13.2 bedömningen att ska ha kvar dessa uppgifter när det gäller föreskrifter och beslut som tar sikte på att förhindra spridning av sjukdomen covid-19. Det framstår dock inte som en ändamålsenlig lösning att i detta sammanhang ge några ytterligare uppgifter i fråga om tillsyn. En tänkbar lösning är att kommunen utövar tillsyn enligt den tillfälliga covid-19-lagen. Kommunerna har emellertid redan ett tillsynsansvar enligt lagen om tillfälliga smittskyddsåtgärder på serveringsställen, som tar betydande resurser i anspråk. Om kommunerna tillförs ytterligare tillsynsuppgifter, skulle det riskera att tränga undan tillsynen av serveringsställen och annan viktig tillsynsverksamhet. En sådan ordning bör därför inte införas. Regeringen anser att ett lämpligare alternativ är att utse som tillsynsmyndighet. Länsstyrelserna föreslås få besluta i enskilda fall om särskilda begränsningar enligt den tillfälliga covid-19-lagen. Regeringen bedömer att det kan vara lämpligt att t.ex. länsstyrelserna bör få meddela föreskrifter om särskilda begränsningar på regional nivå. Länsstyrelserna kommer i så fall att ha goda kunskaper om det aktuella regelverket. Myndigheterna har stor erfarenhet av tillsynsarbete och bör därför ha goda förutsättningar att snabbt arbeta upp effektiva rutiner. Mot denna bakgrund anser regeringen att är den myndighet som är bäst lämpad att ha tillsynsansvaret enligt den tillfälliga lagen. bör därför utöva tillsyn över att föreskrifter och beslut om särskilda begränsningar följs, om föreskrifterna och besluten gäller allmänna sammankomster, offentliga tillställningar, platser för fritids- eller kulturverksamhet, handelsplatser, kollektivtrafik, inrikes flygtrafik eller platser för privata sammankomster. Regeringens förslag innebär att länsstyrelserna ska få besluta om särskilda begränsningar i enskilda fall (avsnitt 12.1). De förslag som behandlas i avsnitten 11.1–6 ger utrymme för att bemyndiga länsstyrelserna att meddela föreskrifter om särskilda begränsningar på regional nivå. anser att en och samma instans inte bör både utöva tillsyn och ta fram föreskrifter och besluta om åtgärder i enskilda fall. Förvaltningsrätten i har liknande synpunkter. Regeringen konstaterar att det inte är ovanligt att en myndighet utövar tillsyn i fråga om beslut och föreskrifter som myndigheten själv har beslutat. Ett exempel på det är Post- och tillsyn enligt lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation (7 kap. 1 §). Under förutsättning att det görs en organisatorisk åtskillnad mellan de olika funktionerna inom , ser regeringen inte något hinder mot en sådan ordning i detta fall. Den framstår tvärtom som både ändamålsenlig och lämplig. Det finns 21 länsstyrelser, som var och en får tillsynsansvar enligt den tillfälliga covid-19-lagen. För att tillsynen ska kunna utövas så enhetligt och effektivt som möjligt bör det finnas någon som ansvarar för tillsynsvägledning och samordning. Regeringen bedömer att bör ansvara för nationell tillsynsvägledning. Dessutom bör en länsstyrelse ha ansvar för att samordna länsstyrelsernas tillsynsarbete. Dessa frågor kan lämpligen regleras genom förordning. Flera länsstyrelser anser att det bör vara möjligt att samordna eller överlåta tillsyn mellan länsstyrelserna eller att överlåta viss tillsyn till kommunerna för att effektivisera tillsynsarbetet. Regeringen konstaterar att det inte finns något beredningsunderlag för att överväga en sådan reglering. Rätt till upplysningar och tillträde För att ska kunna utöva tillsyn enligt den tillfälliga covid-19- lagen har den behov av information. Regeringen föreslår därför att ska ha rätt att på begäran få de upplysningar och handlingar som behövs för tillsynen av den som bedriver eller ansvarar för verksamheten. För att kunna utöva tillsyn bör dessutom ha rätt att få tillträde till lokaler, områden och utrymmen där verksamheten bedrivs. I vissa fall kan behöva få hjälp av polisen för att kunna utöva tillsyn. I likhet med vad som gäller enligt lagen om tillfälliga smittskyddsåtgärder på serveringsställen bör därför kunna begära att lämnar den hjälp som behövs. En sådan begäran bör få göras endast om det på grund av särskilda omständigheter kan befaras att åtgärden inte kan utföras utan att en polismans särskilda befogenheter enligt 10 § polislagen (1984:387) behöver tillgripas eller det annars finns synnerliga skäl. Flera länsstyrelser anser att kravet på synnerliga skäl för att begära bistånd från är för högt ställt och bör ersättas med ett krav på särskilda skäl. Regeringen konstaterar att uttrycket synnerliga skäl är vedertaget i detta sammanhang, se 9 kap. 9 § alkohollagen (2010:1622), 7 kap. 19 § lagen (2018:2088) om tobak och liknande produkter och 6 § lagen om tillfälliga smittskyddsåtgärder på serveringsställen. Det saknas därför skäl att frångå promemorians förslag. Länsstyrelserna bör få besluta de förelägganden som behövs för tillsynen och för att föreskrifter och beslut enligt den tillfälliga covid-19-lagen ska följas. Ett beslut om föreläggande kan innebära en skyldighet för mottagaren att göra något, t.ex. att vidta en viss smittskyddsåtgärd. Det kan också innebära att mottagaren ska avstå från att göra något. Ett föreläggande kan således som en yttersta åtgärd innebära ett förbud mot att bedriva en viss verksamhet.