prop · H803129 · 2021-03-23 00:00:00 — Myndigheten ska på lämpligt sätt offentliggöra varje avtal om delegering som ingås mellan behöriga myndigheter, så att det säkerställs att alla berörda parter underrättas i tillfredsställande utsträckning. 1.Myndigheten ska bidra aktivt till att bygga upp en gemen sam tillsynskultur i unionen och en konsekvent tillsynspraxis samt säkerställa att enhetliga förfaranden och konsekventa meto der tillämpas i hela unionen. Myndigheten ska åtminstone göra följande: a)Avge yttranden till behöriga myndigheter. b)Främja ett effektivt bilateralt och multilateralt utbyte av upp gifter mellan behöriga myndigheter under fullständigt iaktta gande av tillämpliga bestämmelser om konfidentialitet och skydd av personuppgifter i unionslagstiftningen på området. c)Bidra till utvecklingen av enhetliga tillsynsstandarder av hög kvalitet, även avseende rapportering, och internationella redovisningsstandarder i enlighet med artikel 1.3. d)Utvärdera tillämpningen av de tekniska standarder för tillsyn och genomförande på området som antagits av kommissio nen, och av de riktlinjer och rekommendationer som den själv utfärdat och i tillämpliga fall föreslå ändringar. e)Upprätta sektorspecifika och sektorövergripande utbildnings program, underlätta personalutbyte och uppmuntra myndig heterna att öka utnyttjandet av system för att utstationera personal och andra instrument. 2.Myndigheten får i tillämplig utsträckning utveckla nya prak tiska instrument och konvergensskapande medel för att främja gemensam metod och praxis i tillsynen. Inbördes utvärdering av behöriga myndigheter 1.Myndigheten ska regelbundet organisera och genomföra inbördes utvärderingar av vissa av eller alla de behöriga myndig heternas verksamheter för att ytterligare förstärka konsekvensen när det gäller resultatet av tillsynen. Den ska i detta syfte utarbeta metoder för att objektivt bedöma och jämföra de myndigheter som utvärderas. Vid inbördes utvärderingar ska befintlig informa tion och redan gjorda utvärderingar som avser den berörda behö riga myndigheten beaktas. 2.Utvärderingen ska särskilt, men inte uteslutande, omfatta följande: a)Frågan om hur väl avvägda den behöriga myndighetens resurser och styrformer är med särskild hänsyn till möjlighe terna att effektivt tillämpa de tekniska standarder för tillsyn och tekniska standarder för genomförande som avses i artik larna 10–15 och de akter som avses i artikel 1.2 och kapaci teten att anpassa sig till marknadsutvecklingen. b)Vilken grad av konvergens som uppnåtts i tillämpningen av unionsrätten och i tillsynspraxis, även med avseende på de tekniska standarder för tillsyn och tekniska standarder för genomförande, riktlinjer och rekommendationer som anta gits enligt artiklarna 10–16 och i vilken utsträckning tillsyns praxis uppfyller målen i unionsrätten. c)Bästa praxis som utvecklats av vissa behöriga myndigheter och som med fördel kan antas av andra behöriga myndigheter. d)Den effektivitet och den grad av konvergens som uppnåtts i genomförandet av de bestämmelser som antagits för att genomföra unionsrätten, även med avseende på administra tiva åtgärder och påföljder gentemot ansvariga personer då dessa bestämmelser inte har följts. Europeiska unionens officiella tidning L 331/69 3.Myndigheten får med utgångspunkt i inbördes utvärde ringar utfärda riktlinjer och rekommendationer i enlighet med artikel 16. I enlighet med artikel 16.3 ska de behöriga myndighe terna eftersträva att följa dessa riktlinjer och rekommendationer. Myndigheten ska ta hänsyn till resultaten av inbördes utvärde ringar när den utarbetar förslag till tekniska standarder för tillsyn och genomförande i enlighet med artiklarna 10–15. 4.Myndigheten ska offentliggöra den bästa praxis som kan fastställas utifrån dessa inbördes utvärderingar. Dessutom får alla andra resultat av inbördes utvärderingar offentliggöras, förutsatt att den behöriga myndighet som är föremål för en inbördes utvär dering ger sitt samtycke. Myndigheten ska svara för den allmänna samordningen mellan de behöriga myndigheterna, särskilt i situationer då en ogynnsam utveckling kan komma att äventyra finansmarknadernas korrekta funktion och integritet, eller stabiliteten hos det finansiella syste met i unionen. Myndigheten ska främja samordnade reaktioner från unionen, bland annat genom att a)underlätta utbytet av uppgifter mellan de behöriga myndigheterna, b)fastställa omfattningen av och, när så är möjligt och lämp ligt, kontrollera tillförlitligheten hos de uppgifter som ska göras tillgängliga för alla berörda myndigheter, c)genomföra icke-bindande medling efter begäran av de behö riga myndigheterna eller på eget initiativ, utan att detta påver kar tillämpningen av artikel 19, d)utan dröjsmål underrätta ESRB om krissituationer som kan komma att uppstå, e)vidta alla lämpliga åtgärder i samband med utveckling som kan äventyra finansmarknadernas funktion i syfte att under lätta samordningen av de åtgärder som vidtagits av relevanta behöriga myndigheter, och f)centralisera uppgifter som mottagits från behöriga myndig heter i enlighet med artiklarna 21 och 35 till följd av de lag stadgade rapporteringskrav som gäller för institut som bedriver verksamhet i mer än en medlemsstat. Myndigheten ska vidarebefordra dessa uppgifter till de övriga berörda behöriga myndigheterna. 1.Myndigheten ska övervaka och bedöma marknadsutveck lingen inom sitt behörighetsområde och, när så krävs, underrätta Europeiska tillsynsmyndigheten (Europeiska bankmyndigheten) och Europeiska tillsynsmyndigheten (Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten), ESRB och , rådet och kommissionen om relevanta tendenser på nivån mikrotillsyn, potentiella risker och sårbarheter. Myndigheten ska i sin bedöm ning inkludera en ekonomisk analys av de marknader där finans institut är verksamma och en utvärdering av den potentiella marknadsutvecklingens inverkan på sådana institut. 2.Myndigheten ska i samarbete med ESRB ta initiativ till och samordna unionsomfattande utvärderingar av finansinstitutens förmåga att stå emot en ogynnsam utveckling på marknaden. I detta syfte ska den utarbeta följande för tillämpning av de behö riga myndigheterna: a)Gemensamma metoder för att bedöma effekterna på ett insti tuts finansiella ställning under olika ekonomiska scenarier. b)Ett gemensamt tillvägagångssätt för att sprida resultaten av dessa bedömningar av finansinstituts motståndskraft. c)Gemensamma metoder för att utvärdera hur specifika pro dukter eller distributionsprocesser inverkar på ett instituts finansiella ställning och på försäkringstagare, personer som omfattas av pensionssystem, förmånstagare och kundinformation. 3.Myndigheten ska minst en gång och oftare om så krävs – utan att det påverkar ESRB:s uppgifter enligt förordning (EU) nr 1092/2010 – till , rådet, kommissio nen och ESRB överlämna bedömningar av tendenser, potentiella risker och sårbarheter inom sitt behörighetsområde. Myndigheten ska i dessa bedömningar även införa en klassifice ring av de huvudsakliga riskerna och sårbarheterna och, när så krävs, rekommendera förebyggande eller korrigerande åtgärder. 4.Myndigheten ska genom den gemensamma kommittén ha ett nära samarbete med Europeiska tillsynsmyndigheten (Europe iska bankmyndigheten) och Europeiska tillsynsmyndigheten (Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten), för att se till att utveckling, risker och sårbarheter bevakas tillfredsställande även i ett sektorövergripande perspektiv. 1.Myndigheten får, utan att det påverkar medlemsstaternas och unionsinstitutionernas respektive behörighetsområden, utveckla kontakter och ingå administrativa avtal med tillsynsmyn digheter, internationella organisationer och förvaltningar i tredje länder. Dessa avtal får inte medföra några juridiska förpliktelser för unionen och dess medlemsstater, och de får inte heller hindra medlemsstaterna och deras behöriga myndigheter från att ingå bilaterala eller multilaterala avtal med dessa tredjeländer. L 331/70 Europeiska unionens officiella tidning 2.Myndigheten ska bistå i förberedelserna för beslut om lik värdighet avseende tillsynsordningar i tredjeländer i enlighet med de akter som avses i artikel 1.2. 3.I den rapport som avses i artikel 43.5 ska myndigheten ange de administrativa arrangemang som man kommit överens om med internationella organisationer eller förvaltningar i tredjelän der samt det stöd som tillhandahållits i samband med utarbetan det av beslut om likvärdighet. 1.Myndigheten får, efter begäran av , rådet eller kommissionen eller på eget initiativ, avge yttranden till Euro paparlamentet, rådet och kommissionen om alla frågor som har samband med dess behörighetsområde. 2.När det gäller bedömningar av fusioner och förvärv som omfattas av tillämpningsområdet för direktiven /49/EEG, 2002/83/EG och 2005/68/EG, såsom ändrade genom direktiv /44/EG, och som enligt de direktiven kräver samråd mellan de behöriga myndigheterna i två eller fler medlemsstater, får myn digheten efter ansökan från några av de berörda behöriga myn digheterna avge och offentliggöra yttranden om en bedömning, förutom avseende kriterierna i artikel 15b.1 e i direktiv /49/EEG, artikel 15b.1 e i direktiv /83/EG och arti kel 19a.1 e i direktiv /68/EG. Yttrandet ska avges utan dröjs mål och under alla förhållanden före slutet av bedömningsperioden i enlighet med direktiven /49/EEG, 2002/83/EG och 2005/68/EG, såsom ändrade genom direktiv /44/EG. Artikel 35 ska tillämpas på de områden för vilka myndigheten får avge ett yttrande. 1.På begäran av myndigheten ska medlemsstaternas behöriga myndigheter lämna alla nödvändiga uppgifter så att den kan full göra de verksamhetsuppgifter som den tilldelas genom denna för ordning, under förutsättning att dessa myndigheter har laglig tillgång till de relevanta uppgifterna, och under förutsättning att begäran om uppgifter är nödvändig med avseende på den aktu ella verksamhetsuppgiftens karaktär. 2.Myndigheten får också begära att uppgifter ska lämnas vid återkommande tillfällen och i angivna format. Vid en sådan begä ran ska om möjligt gemensamma rapporteringsformat användas. 3.På en vederbörligen motiverad begäran av en behörig myn dighet i en medlemsstat får myndigheten tillhandahålla alla upp gifter som behövs för att den behöriga myndigheten ska kunna utföra sina verksamhetsuppgifter i enlighet med de krav på tyst nadsplikt som fastställs i sektorspecifik lagstiftning och i artikel 70. 4.Innan myndigheten begär uppgifter enligt denna artikel, och för att kunna undvika dubbla rapporteringskrav, ska myndighe ten beakta all befintlig statistik som har tagits fram och distribu erats av Europeiska statistiksystemet och Europeiska centralbankssystemet. 5.Om uppgifterna inte är tillgängliga eller inte görs tillgäng liga av medlemsstaternas behöriga myndigheter, får myndig heten rikta en vederbörligen motiverad begäran till andra tillsynsmyndigheter, ministeriet med ansvar för finansfrågor, om det har tillsynsuppgifter till sitt förfogande, den nationella central banken eller statistikkontoret i de berörda medlemsstaterna. 6.Om uppgifter inte är tillgängliga eller inte görs tillgängliga enligt punkt 1 eller 5 , får myndigheten rikta en vederbörli gen motiverad begäran direkt till de relevanta finansinstituten. I den motiverade begäran ska förklaras varför uppgifterna beträf fande respektive enskilda finansinstitut behövs. Myndigheten ska informera de relevanta behöriga myndigheterna om begäran i enlighet med denna punkt och punkt 5. På begäran av myndigheten ska de behöriga myndigheterna bistå den vid insamlingen av uppgifterna. 7.Myndigheten får använda konfidentiella uppgifter som den mottagit enligt denna artikel endast för att utföra verksamhets uppgifter som den tilldelas genom denna förordning. 1.Myndigheten ska nära och regelbundet samarbeta med ESRB. 2.Myndigheten ska regelbundet och tillhandahålla de uppgifter som är nödvändiga för att ESRB ska kunna utföra sina verksamhetsuppgifter. Alla uppgifter som inte finns i sammanfat tad eller aggregerad form och som är nödvändiga för att ESRB ska kunna utföra sina verksamhetsuppgifter, ska utan dröjsmål till handahållas ESRB efter en motiverad begäran enligt artikel 15 i förordning (EU) nr 1092/2010. Myndigheten ska i samarbete med ESRB förfoga över lämpliga interna förfaranden för överföring av konfidentiella uppgifter, särskilt rörande enskilda finansinstitut. 3.Myndigheten ska i enlighet med punkterna 4 och 5 se till att en korrekt uppföljning görs av ESRB:s varningar och rekommen dationer enligt artikel 16 i förordning (EU) nr 1092/2010*. 4.När myndigheten tar emot en varning eller rekommenda tion som ESRB riktar till den, ska myndigheten utan dröjsmål kalla till ett sammanträde i tillsynsstyrelsen och bedöma i vilken utsträckning varningen eller rekommendationen påverkar myn dighetens utförande av sina uppgifter. Europeiska unionens officiella tidning L 331/71 Den ska, med relevant beslutsförfarande i enlighet med de befo genheter den tilldelats genom denna förordning, fastställa vilka åtgärder som ska vidtas för att åtgärda de frågor som identifierats i varningarna och rekommendationerna. Om myndigheten inte vidtar några åtgärder till följd av en rekom mendation, ska den överlämna en motivering av detta till ESRB och rådet. 5.När myndigheten tar emot en varning eller rekommenda tion från ESRB som är riktad till en behörig nationell tillsynsmyn dighet, ska den i tillämpliga fall utöva de befogenheter som den tilldelas genom denna förordning för att säkerställa att en upp följning sker utan dröjsmål. Om adressaten avser att inte följa ESRB:s rekommendation, ska den underrätta tillsynsstyrelsen om detta och med den diskutera sina skäl för att inte agera. Den behöriga myndigheten ska vederbörligen beakta tillsynssty relsens synpunkter när den underrättar rådet och ESRB i enlighet med artikel 17 i förordning (EU) nr 1092/2010. 6.Vid utförandet av sina uppgifter enligt denna förordning ska myndigheten i största möjliga utsträckning beakta ESRB:s var ningar och rekommendationer. Intressentgrupp för försäkring och återförsäkring och 1.För att underlätta samråd med intressenter på områden av betydelse för myndighetens utförande av sina uppgifter, ska en intressentgrupp för försäkring och återförsäkring och en intres sentgrupp för tjänstepensioner (nedan gemensamt kallade intres sentgrupperna) inrättas. Intressentgrupperna ska höras om de åtgärder som vidtas i enlighet med artiklarna 10-15 om tekniska standarder för tillsyn och tekniska standarder för genomförande och, i den mån de inte rör enskilda finansinstitut, artikel 16 om riktlinjer och rekommendationer. Om åtgärder måste vidtas bråd skande och samrådet blir omöjligt, ska intressentgrupperna underrättas . Intressentgrupperna ska sammanträda minst . De får allmänt diskutera områden som är av gemensamt intresse och ska underrätta varandra om övriga frågor som diskuteras. Ledamöter i den ena intressentgruppen får även vara ledamöter i den andra. 2.Intressentgruppen för försäkring och återförsäkring ska ha 30ledamöter med en välavvägd fördelning mellan företrädare för försäkrings- och återförsäkringsföretag samt försäkringsförmed lare som bedriver verksamhet i unionen, företrädare för deras anställda samt konsumenter, användare av försäkrings- och åter försäkringstjänster, företrädare för små och medelstora företag och företrädare för relevanta yrkessammanslutningar. Minst fem av ledamöterna ska vara oberoende topprankade akademiker. Tio av ledamöterna ska företräda försäkringsföretag, åter försäkringsföretag eller försäkringsförmedlare, och tre av dessa ska företräda kooperativa och ömsesidiga försäkrings- eller återförsäkringsföretag. 3.Intressentgruppen för tjänstepensioner ska ha 30 ledamö ter med en välavvägd fördelning mellan företrädare för tjänste pensionsinstitut som bedriver verksamhet i unionen, företrädare för anställda, företrädare för förmånstagare, företrädare för små och medelstora företag och företrädare för relevanta yrkessam manslutningar. Minst fem av ledamöterna ska vara oberoende topprankade akademiker. Tio av ledamöterna ska företräda tjänstepensionsinstitut. 4.Ledamöterna i intressentgrupperna ska utses av tillsynssty relsen på förslag av relevanta intressenter. I sitt beslut ska tillsyns styrelsen i största möjliga utsträckning se till att en lämplig geografisk och könsmässig avvägning görs mellan företrädare för intressenter i hela unionen. 5.Myndigheten ska, om inte annat följer av den tystnadsplikt som anges artikel 70, tillhandahålla alla nödvändiga uppgifter och se till att intressentgrupperna ges tillfredsställande sekretariats stöd. Ledamöter, utom branschföreträdare, av de intressentgrup per som företräder ideella organisationer ska erhålla tillfredsställande ekonomisk ersättning. Intressentgrupperna får inrätta arbetsgrupper i tekniska frågor. Ledamöterna i intressent grupperna ska förordnas , varefter ett nytt urvalsförfarande ska genomföras. Ledamöterna i intressentgrupperna får delta under två på varan dra följande perioder. 6.Intressentgrupperna får avge yttranden och lämna råd till myndigheten i alla frågor som har samband med myndighetens uppgifter, med särskild fokus på de uppgifter som anges i artik larna 10-16, 29, 30 och 32. 7.Intressentgrupperna ska själv anta sina arbetsordningar med två tredjedels majoritet bland sina respektive ledamöter. 8.Myndigheten ska offentliggöra intressentgruppernas yttran den och råd och resultaten av samråden med dem. 1.Myndigheten ska se till att inga beslut som antas enligt arti kel 18 eller 19 på något sätt inkräktar på medlemsstaternas finanspolitiska ansvarsområden. 2.Om en medlemsstat anser att ett beslut som fattats enligt artikel 19.3 inkräktar på dess finanspolitiska ansvarsområden, får den, efter det att myndighetens beslut delgetts dess behöriga myndighet, till myndigheten och kommissionen anmäla att den behöriga myndigheten inte kommer att genom föra beslutet. L 331/72 Europeiska unionens officiella tidning I sin anmälan ska medlemsstaten tydligt och specifikt förklara var för och hur beslutet inkräktar på dess finanspolitiska ansvarsområden. Vid en sådan anmälan ska myndighetens beslut vara vilande. Myndigheten ska inom en månad från medlemsstatens anmälan underrätta denna om huruvida den vidhåller, ändrar eller återkal lar sitt beslut. Om beslutet vidhålls eller ändras ska myndigheten förklara att finanspolitiska ansvarsområden inte påverkas. Om myndigheten vidhåller sitt beslut ska rådet vid ett av sina möten senast efter det att myndigheten har informe rat medlemsstaten i enlighet med det fjärde stycket med majoritet av de avgivna rösterna besluta om huruvida myndighetens beslut ska vidhållas. Om rådet, efter att ha övervägt frågan, inte beslutar att vidhålla myndighetens beslut i enlighet med det femte stycket ska myn dighetens beslut upphöra att gälla. 3.Om en medlemsstat anser att ett beslut som fattats enligt artikel 18.3 inkräktar på dess finanspolitiska ansvarsområden, får den, efter det att myndighetens beslut del getts dess behöriga myndighet, till myndigheten, kommissionen och rådet anmäla att den behöriga myndigheten inte kommer att genomföra beslutet. I sin anmälan ska medlemsstaten tydligt och specifikt förklara var för och hur beslutet inkräktar på dess finanspolitiska ansvarsområden. Vid en sådan anmälan ska myndighetens beslut vara vilande. Rådet ska sammankalla ett möte och med enkel majoritet bland medlemmarna besluta om huruvida myn dighetens beslut ska återkallas. Om rådet, efter att ha övervägt frågan, inte beslutar att återkalla myndighetens beslut i enlighet med det fjärde stycket ska myn dighetens beslut upphöra att vara vilande. 4.Om rådet i enlighet med punkt 3 har fattat ett beslut att inte återkalla ett beslut av myndigheten som avser artikel 18.3 och den berörda medlemsstaten fortfarande anser att myndighetens beslut inkräktar på dess finanspolitiska ansvarsområden, får den med lemsstaten anmäla detta till kommissionen och myndigheten och begära att rådet ska behandla ärendet på nytt. Den berörda med lemsstaten ska tydligt ange skälen till att den finner rådets beslut oriktigt. efter den anmälan som avses i första stycket ska rådet bekräfta sitt ursprungliga beslut eller fatta ett nytt beslut i enlighet med punkt 3. Fyraveckorsperioden får förlängas med av rådet om de särskilda omständigheterna i fallet kräver detta. 5.Allt eventuellt missbruk av denna artikel, särskilt med avse ende på ett beslut av myndigheten som inte har någon avsevärd eller väsentlig finanspolitisk inverkan, ska vara förbjudet såsom varande oförenligt med den inre marknaden. 1.Innan myndigheten fattar beslut enligt denna förordning ska den underrätta alla namngivna adressater om sin avsikt att anta beslutet och, med all hänsyn till hur brådskande och kom plex frågan är samt vilka konsekvenser den kan få, ange en tids frist inom vilken adressaten kan lämna synpunkter i ärendet. Detta gäller på motsvarande sätt för de rekommendationer som avses i artikel 17.3. 2.Myndighetens beslut ska innehålla beslutets grunder. 3.Adressaterna för myndighetens besluts ska underrättas om vilka rättsmedel som står till deras förfogande enligt denna förordning. 4.Myndigheten ska med lämpliga tidsintervall ompröva beslut som den fattat enligt artikel 18.3 eller 18.4. 5.Beslut som myndigheten fattar enligt artikel 17, 18 eller 19 ska offentliggöras, och offentliggörandet ska innehålla identitets uppgifter för den behöriga myndighet eller det finansinstitut som berörs och det huvudsakliga innehållet i beslutet om inte sådant offentliggörande står i strid med finansinstituts rättmätiga intresse av att skydda sina affärshemligheter eller allvarligt äventyrar finansmarknadernas korrekta funktion och integritet eller stabili teten i hela eller delar av det finansiella systemet i unionen. 1.Tillsynsstyrelsen ska bestå av följande: a)En ordförande (utan rösträtt). b)Varje medlemsstats chef för den nationella offentliga myn dighet som är behörig att utöva tillsyn över finansinstitut, som ska delta personligen åtminstone . c)En företrädare (utan rösträtt) för kommissionen. d)En företrädare (utan rösträtt) för ESRB. e)En företrädare (utan rösträtt) för var och en av de båda andra europeiska tillsynsmyndigheterna. Europeiska unionens officiella tidning L 331/73 2.Tillsynsstyrelsen ska regelbundet och minst hålla möten med intressentgrupperna. 3.Varje behörig myndighet ska ansvara för att från sin myn dighet utse en suppleant på hög nivå, som kan ersätta den leda mot i tillsynsstyrelsen som avses i punkt 1 b, om denna person är förhindrad att delta. 4.I de medlemsstater där det finns mer än en myndighet med ansvar för tillsyn i enlighet med denna förordning, ska dessa myn digheter enas om en gemensam företrädare. När en punkt som ska diskuteras i tillsynsstyrelsen inte omfattas av behörigheten för den nationella myndighet som företräds av den ledamot som avses i punkt 1 b, får den ledamoten icke desto mindre ta med sig en företrädare (utan rösträtt) från den relevanta nationella myndigheten. 5.Tillsynsstyrelsen får besluta att inbjuda observatörer. 6.Verkställande direktören får delta (utan rösträtt) i tillsynsstyrel sens sammanträden. Interna kommittéer och paneler 1.Tillsynsstyrelsen får inrätta interna kommittéer eller pane ler för specifika uppgifter som den tilldelas och besluta om att vissa klart definierade uppgifter och beslut ska delegeras till interna kommittéer eller paneler, till förvaltningsstyrelsen eller till ordföranden. 2.Vid tillämpningen av artikel 19 ska tillsynsstyrelsen sam mankalla en oberoende panel som ska underlätta en opartisk tvistlösning och ska bestå av dess ordförande och två av dess leda möter, som inte får vara företrädare för de behöriga myndigheter som är tvistande parter, och som varken har något intresse i kon flikten eller direkt anknytning till de berörda behöriga myndigheterna.