prop · H80395 · 2021-03-30 00:00:00 — Regeringens skrivelse 2020/21:95 Barns och ungas läsning Regeringens skrivelse 2020/21:95 Barns och ungas läsning Regeringen överlämnar denna skrivelse till . I skrivelsen redogör regeringen för sina bedömningar utifrån Läsdelegationens betänkande Barns och ungas läsning – ett ansvar för hela samhället (SOU 2018:57). Regeringen bedömer att läsfrämjande insatser i och utanför skolan bör samverka i högre utsträckning än , i syfte att bidra till att ge barn och unga mer likvärdiga förutsättningar för en fullgod läsförmåga och lustfyllda läsupplevelser. Ett läsråd med uppdrag att samla och samordna aktörer och insatser kring barns och ungas läsning inrättas. Samverkan mellan folkbibliotek, barnhälsovård och förskola bör öka i syfte att stärka små barns språkutveckling. Fortsatta satsningar på förskolan bör genomföras i syfte att stärka barns språkutveckling. Skolan bör fortsätta att stärka elevernas språk-, läs- och skrivutveckling. Läslyftet som helhet bör fortsätta inom ramen för de nationella skolutvecklingsprogrammen. Fritidshem och skollov bör fortsatt utgöra en möjlighet för att stimulera barns och ungas läsförmåga och läsintresse. bör genomföra ytterligare insatser för att stödja läsande förebilder. Barn och unga bör få möjlighet att utveckla sitt nationella minoritetsspråk, sitt modersmål, och teckenspråk, parallellt med det svenska språket samt ges god tillgång till litteratur på de nationella minoritetsspråken och andra språk än svenska. Barn och unga med läsnedsättning bör ha tillgång till för dem tillgänglig litteratur. Ett nationellt läsfrämjandelyft för folkbibliotekarier bör införas med ett särskilt fokus på barns och ungas läsning. Skolbiblioteken är en viktig resurs för elevernas lärande och bör fortsätta att bidra till att stärka barns och ungas läsintresse såväl inom som utanför skolan. Ärendet och dess beredning .............................................................. Vikten av läsning .............................................................................. Gällande mål och regelverk för litteratur- och Insatser för ökad läsning och förbättrad läsförståelse....... Framtida inriktning på det läsfrämjande arbetet ............... Samling för läsande......................................................................... Ett läsråd inrättas .............................................................. Uppföljning av de läsfrämjande insatserna ...................... Små barns språkutveckling ............................................................. Bokstart bör fortsätta att utvecklas ................................... Läsfrämjande insatser i förskolan..................................... Barns och ungas läsning.................................................................. Läsning i skolan ............................................................... Läsning i fritidshemmet.................................................... Läsning på lov .................................................................. Tillgänglig läsning och flerspråkighet .............................. Bibliotekens läsfrämjande arbete .................................................... Ett läsfrämjandelyft för bibliotekarier .............................. Skolbibliotek och läsning ................................................. Övriga insatser inom biblioteksområdet........................... Konsekvenser för staten, regioner och kommuner ........... Konsekvenser för enskilda och företag ............................ 7.3Konsekvenser för sysselsättning och service i olika delar av landet .................................................................. 7.4Konsekvenser för jämställdheten mellan flickor och pojkar och kvinnor och män ............................................. Konsekvenser ur ett barnrättsperspektiv........................... Konsekvenser för de integrationspolitiska målen............. Sammanfattning av betänkandet Barns och ungas läsning – ett ansvar för hela samhället (SOU Förteckning över remissinstanserna (SOU 2018:57)........ Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ......... Ärendet och dess beredning Regeringen beslutade att ge en kommitté i form av en delegation i uppdrag att, inom ramen för satsningen Hela läser med barnen, samla alla aktörer – skola, kultur och föreningsliv, t.ex. idrotten – runt insatser för läsning i och utanför skolan. Syftet var att bidra till att ge alla barn och unga mer likvärdiga förutsättningar för en fullgod läsförmåga och lustfyllda läsupplevelser (dir. 2016:78). Kommittén antog namnet Läsdelegationen. Läsdelegationen överlämnade sitt betänkande Barns och ungas läsning – ett ansvar för hela samhället (SOU 2018:57). Läsdelegationens egen sammanfattning av betänkandet finns i bilaga 1. Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 2. Remissyttrandena finns tillgängliga i (Ku2018/01470). I denna skrivelse redogör regeringen för sina bedömningar utifrån Läsdelegationens betänkande. Fokus för skrivelsen är läsfrämjande insatser för barn och unga i åldersgruppen 0–. Även vuxnas läsande omfattas men då främst i egenskap av läsande förebilder för barn och unga. En indirekt målgrupp utgörs av föräldrar, samt vuxna som på olika sätt arbetar med barns och ungas läsning, till exempel personal i förskola, skola, fritidshem och bibliotek. I de följande avsnitten ges en beskrivning av de mål och regelverk som finns för det litteratur- och läsfrämjande arbetet och en sammanfattande redogörelse för utvecklingen av läsförståelse och läsvanor bland barn och unga. Därefter beskrivs de insatser som genomförts för att främja läsning och ökad läsförståelse. Läsdelegationens slutsatser och de remissynpunkter som lämnats bildar underlag för de bedömningar som presenteras i avsnitt 3–6. Läsning är av mycket stor betydelse för privatliv, utbildning, arbetsliv och samhällsliv. Både i och utanför skolan spelar läsförmågan en stor roll för barns och ungas kunskapsutveckling och möjlighet att nu och kunna ta del av och påverka det samhälle de lever i. Läsning handlar om att kunna navigera i världen, att skaffa sig nödvändig kunskap och information, men också om att känna läsningens glädje och njutning. Att kunna läsa är avgörande för en individs möjligheter att skaffa sig nya kunskaper, bildning och tillgodogöra sig skriftlig information. Det är en fråga om delaktighet i samhället och därmed ytterst en demokratifråga. I det perspektivet är det avgörande att alla ges möjlighet att utveckla en god läsförmåga på ett språk som var och en förstår. Att kunna läsa och skriva hör till det som tillsammans med kunskaper och färdigheter i matematik räknas som basfärdigheter. Med en basfärdighet avses en grundläggande färdighet som har betydelse för hur en elev kommer att lyckas i andra 2020/21:95 ämnen, men också för en individs framgång i arbetslivet och möjligheter att engagera sig i samhället. Av särskild vikt är att stärka barns och ungas läsförmåga och läslust. Redan från tidig ålder är läsförmåga och tillgången till språk av stor betydelse. För barn och unga som har ett annat modersmål än svenska, använder teckenspråk eller talar något av de fem nationella minoritetsspråken finska, jiddisch, meänkieli, chib eller samiska är det även viktigt för språkutvecklingen att läsfrämjande insatser ges på det aktuella språket. Litteratur och läsning har också ett värde i sig. Läsförmåga är en förutsättning för att kunna finna nöje och rekreation i fritidsläsning av olika slag, och inte minst en förutsättning för att kunna förstå, tolka, och ta till sig skönlitteratur som konstform. I det perspektivet är det viktig att det finns tillgång till ett rikt utbud av kvalitetslitteratur. Det finns många vägar till läsning, vilket bör beaktas inom de verksamheter som arbetar med läsfrämjande. En viktig omvärldsfaktor att ta i beaktande är den utbredda digitaliseringen i samhället, som innebär ökad konkurrens om barns och ungas fritid men som kan innebära nya vägar in i läsandet. Som Läsdelegationen poängterar så vilar läsförståelse i digitala sammanhang i hög grad på samma förmåga som traditionellt läsande. Förmågan att tillgodogöra sig längre texter är också avgörande för att utveckla ett källkritiskt förhållningssätt som i och med digitaliseringen fått särskild aktualitet. 2.1Gällande mål och regelverk för litteratur- och läsfrämjande Nationella mål för litteratur- och läsfrämjande I propositionen Läsa för livet (prop. 2013/14:3) gjordes bedömningen att det är angeläget att öka medvetenheten om att läsning och läsförmåga har stor samhällelig och individuell betydelse. Det framhölls att medvetenheten om värdet av läsningen behöver öka bland beslutsfattare på både nationell, regional och lokal nivå. Insatser inom olika samhällsområden behöver ses i ett sammanhang och dessutom samverka i ökad grad. I propositionen gjordes bedömningen att insatser för att främja läsfrämjande befinner sig i en skärningspunkt mellan olika politikområden och att det därför finns ett behov av nationella mål som vägleder arbetet. delade regeringens bedömning och beslutade med propositionen som grund, att följande nationella mål ska gälla för politiken för litteratur- och läsfrämjande (prop. 2013/14:3, bet. 2013/14:KrU4, rskr. 2013/14:117). Alla i ska, oavsett bakgrund och med utgångspunkt i vars och ens särskilda förutsättningar, ges möjlighet att utveckla en god läsförmåga och ha tillgång till litteratur av hög kvalitet. godtog bedömningen att statens samlade insatser, för att nå det övergripande målet, ska syfta till att •läsförmågan förbättras jämfört med , •fler än regelbundet tar del av både fack- och skönlitteratur, och • kunskapen om läsningens betydelse för utbildning, bildning och delak- Skr. tighet i samhällslivet ökar jämfört med . Av propositionen framgår att de nationella målen ska vara styrande för de statliga myndigheternas arbete. De ska även inspirera och vägleda kom- muner och regioner samt inspirera aktörer i det civila samhället. Alla elever ska få möjlighet att utvecklas så långt som möjligt Skolväsendet ska enligt skollagen (2010:800) i utbildningen ta hänsyn till barns och elevers olika behov. Barn och elever ska ges stöd och stimulans så att de utvecklas så långt som möjligt. En strävan ska vara att uppväga skillnader i barnens och elevernas förutsättningar att tillgodogöra sig ut- Elever som lätt når de kunskapskrav som minst ska uppnås ska ges ledning och stimulans för att kunna nå längre i sin kunskapsutveckling (1 kap. 4 § och 3 kap. 2 §). Alla lärare i den obligatoriska skolan har ansvar för elevernas språkut- veckling generellt och inom sina respektive ämnen. lärarna i gymnasieskolan och gymnasiesärskolan som enligt respektive läroplan ska organisera och genomföra arbetet så att eleven får stöd i sin språk- och kommunikationsutveckling. Av läroplanen för , förskoleklassen och fritidshemmet fram- går att skolan ska ansvara för att varje elev efter genomgången grundskola kan använda det svenska språket i tal och skrift på ett rikt och nyanserat Motsvarande bestämmelse finns i läroplanen för specialskolan I läroplanen för grundsärskolan framgår att skolan ska ansvara för att varje elev efter genomgången grundsärskola kan an- vända det svenska språket i tal och skrift på ett nyanserat sätt. har förskoleklassen och fritidshemmet egna avsnitt i läroplanen. om fritidshemmet framgår att undervisningen i fritidshemmet bl.a. ska ta tillvara elevernas nyfikenhet och ge dem möjlighet att utveckla sitt intresse för och sin förmåga att kommunicera med olika språkliga uttrycksformer. I förskoleklassen ska undervisningen bl.a. ta tillvara elevernas nyfikenhet och ge dem möjlighet att utveckla sitt intresse för, och sin förmåga att kommunicera med, tal- och skriftspråk genom att ge dem möjligheter att läsa, lyssna på samt skriva och samtala om såväl skönlitteratur som andra typer av texter och händelser. Av läroplanerna för gymnasieskolan och gymnasiesärskolan framgår bl.a. att förtrogenhet med det svenska språket ska befästas genom undervisningen i många av skolans ämnen. alternativt svenska som andraspråk ingår obligatoriskt i alla nationella pro- gram i skolformerna. I ämnesplanen i svenska för gymnasieskolan står det att språket är människans främsta redskap för reflektion, kommunikation Undervisningen i ämnet svenska syftar till att eleverna utvecklar sin förmåga att kommunicera i tal och skrift samt att läsa och arbeta med texter, både skönlitteratur och andra typer av texter. Alla har rätt till ett språk Av språklagen (2009:600) framgår att svenska är huvudspråk i och samhällets gemensamma språk som ska kunna användas inom alla sam- Var och en som är bosatt i ska ges möjlighet att lära sig, utveckla och använda svenska (4 och 5 §§ språklagen). 2020/21:95 Vidare ska den som talar något av de nationella minoritetsspråken ges möjlighet att lära sig, utveckla och använda minoritetsspråket, och den som har behov av teckenspråk ska ges möjlighet att lära sig, utveckla och använda det svenska teckenspråket. Den som har ett annat modersmål än något av minoritetsspråken eller teckenspråk ska ges möjlighet att utveckla och använda sitt modersmål. Det är det allmänna som ansvarar för att den enskilde ges tillgång till språk (14 och 15 §§ språklagen). Målet för barnrättspolitiken är att barn och unga ska respekteras och ges möjlighet till utveckling och trygghet samt delaktighet och inflytande. Målet grundar sig bl.a. på de åtaganden som gjort genom att ratificera FN:s konvention om barnets rättigheter (). Målet innebär att alla barn, oavsett ålder, kön och funktionsnedsättning m.m., ska få sina rättigheter tillgodosedda. är svensk lag. är ett av de viktigaste verktygen för att ta tillvara barns och ungas rättigheter och intressen i samhället. Av konventionen framgår att barn exempelvis har rätt till utbildning, rätt till utveckling, rätt till vila, fritid och kultur. innehåller 54 artiklar, varav 41 slår fast vilka rättigheter varje barn ska ha. Fyra av dessa (artikel 2, 3, 6 och 12) är vägledande för hur helheten i konventionen ska tolkas. Artikel 2 handlar om alla barns lika värde och rättigheter, ingen får diskrimineras. Artikel 3 anger att det i alla åtgärder som rör barn i första hand ska beaktas vad som bedöms vara barnets bästa. Vad som är barnets bästa måste avgöras i varje enskilt fall och hänsyn ska tas till barnets egen åsikt och erfarenhet. Artikel 6 understryker varje barns rätt till liv, överlevnad och utveckling. Artikel 12 lyfter fram barnets rätt att bilda och uttrycka sina åsikter och få dem beaktade i alla frågor som berör honom eller henne. När åsikterna beaktas ska man ta hänsyn till barnets ålder och mognad. Det är en rättighet som är central både för det enskilda barnet och för att skapa ett bättre samhälle och goda uppväxtvillkor för alla barn. (Programme for International Student ) är en internationell studie som undersöker 15-åringars kunskaper inom läsförståelse, matematik och naturvetenskap. Studien genomförs och har deltagit då studien genomfördes . I har man sedan 2015 års mätning kunnat se visa förbättringar när det gäller elevernas läsförståelse. Resultaten av undersökningen som genomfördes och presenterades , 2018, bekräftade den resultatuppgång som 2015 visade. De svenska resultaten i läsförståelse, matematik och naturvetenskap var tillbaka på samma nivåer som 2006. Dessutom presterar svenska 15-åringar på en nivå som är högre än OECD-genomsnittet inom samtliga tre ämnesområden. I 2018 var läsförståelse huvudområde för mätningen. Att ett kunskapsområde är huvudområde innebär att det finns fler provuppgifter för eleverna inom det området än inom övriga områden, vilket också ger mer detaljerade uppgifter. Läsförståelse i mäter elevers förmåga att förstå, använda, reflektera över och engagera sig i texter för att nå sina egna mål, utveckla sina kunskaper och sin potential samt delta i samhället. I beskrivs elevernas resultat i läsförståelse på sju prestationsnivåer. Nivå 2 utgör enligt en basnivå för den läsförståelse som anses vara grundläggande för fortsatt lärande. I befinner sig av eleverna under denna nivå, nästan var femte elev når alltså inte upp till basnivån. I som helhet är dock andelen ännu större, . Fyra av 37 har en högre genomsnittlig nivå än i läsförståelse. Av de nordiska länderna presterar på en högre nivå, och på samma nivå och på en lägre nivå. I är andelen avancerade läsare, här definierat som nivå 5 och över, . I ett genomsnittligt OECD-land är motsvarande andel lägre, . är det OECD-land som uppvisar högst andel avancerade läsare, . I , och är det en lägre andel elever som presterar på nivå 5 och över. I är andelen elever på denna nivå lika hög som i . Sammanfattningsvis kan sägas att även om har relativt goda resultat jämfört med andra länder så finns det fortfarande stora skillnader i läsförståelse mellan olika elever. PIRLS (Progress in International Reading Literacy Study) är en internationell studie som undersöker läsförmåga och attityder till läsning hos elever i årskurs 4. Studien beskriver också trender och skillnader mellan olika länder när det gäller läsförmåga, mot bakgrund av skolans organisation, lärares undervisning och elevernas situation och attityder. Den senaste genomfördes och visade att svenska fjärdeklassares läsförmåga hade förbättrats. Resultatet 2016 var på samma nivå som 2001. De svenska eleverna presterade bättre än genomsnittet i EU- och OECD- länderna. Bland de 50 länder som deltog i studien presterade sju länder bättre än , däribland . PIRLS testar elevernas kunskaper i läsförståelse både vad gäller faktatexter och skönlitteratur. Resultatet visar att de svenska eleverna är lika bra på båda texttyperna. I förra undersökningen var de sämre på faktatexter än på skönlitteratur. För att ge en mer konkret bild av hur elevernas kunskaper ser ut, använder PIRLS fyra kunskapsnivåer: elementär nivå, medelgod nivå, hög nivå och avancerad nivå. av de svenska eleverna i årskurs 4 presterar på medelgod nivå eller högre. av eleverna når upp till den avancerade nivån. Av de av eleverna som inte når upp till medelgod nivå, ligger på elementär nivå, medan inte når upp till den elementära nivån. Bland länderna med de lägsta resultaten når mer än hälften av eleverna inte upp till elementär nivå. genomfördes ePIRLS, som undersöker digital läsning, . Det är ett läsprov som görs i simulerad internetmiljö. Syftet med provet är att undersöka elevernas förmåga till den typ av läsning på internet 2020/21:95 som blir allt vanligare när det gäller att söka och ta till sig information både i skolan och . Fjorton länder deltog i ePIRLS och eleverna i hade det fjärde bästa resultatet. Bara i , och var resultatet bättre. Undersökningen visar att svenska elever är ännu bättre på digital läsning än på pappersläsning. Pojkars och flickors läsning Av resultaten i läsförståelse i 2018 kan utläsas att flickor presterar signifikant bättre än pojkar i samtliga länder med en genomsnittlig skillnad i på 30 poäng. I är skillnaden 34 poäng och i är den 52 poäng, störst bland samtliga deltagande länder. Inte i något land presterar pojkar lika bra som flickor i läsförståelse. Jämfört med 2009 har resultatskillnaderna mellan pojkar och flickor minskat i läsförståelse, från 46 till 34 poäng i och från 39 till 30 poäng i i genomsnitt. De minskade skillnaderna i beror på att pojkarna blivit bättre, framför allt de relativt högpresterande pojkarna (), medan flickornas resultat i genomsnitt ligger kvar på samma nivå. För som helhet beror de minskade skillnaderna istället på att flickorna blivit sämre medan pojkarnas resultat i genomsnitt är oförändrade. Skillnaden mellan pojkar och flickor i i 2018 är därmed i stort sett tillbaka på samma nivå som den var i den första PISA- undersökningen . Det finns en större resultatspridning bland pojkar än bland flickor, både i och i . Av svenska pojkar når inte upp till nivå 2. För svenska flickor är motsvarade andel . I andra änden av skalan är andelen högpresterande pojkar och flickor (nivå 5 och över) . Även i PIRLS presterar flickorna bättre än pojkarna. I PIRLS 2016 förbättrade både pojkarna och flickorna sina resultat men skillnaden mellan pojkars och flickors resultat var lika stor som vid den första studien . Skillnaderna mellan flickornas och pojkarnas resultat skiljer sig inte mellan och de övriga nordiska länderna eller mellan och genomsnittet för EU- och . Bristande jämlikhet påverkar barns och ungas läsning Utifrån alla stora undersökningar av läsning bland skolelever kan konstateras att det finns ett samband mellan hur bra eleverna läser och deras familjers socioekonomiska status (, 2012). och PIRLS-mätningarna visar också detta samband. Den bristande jämlikheten är en stor utmaning i den svenska skolan och ett långsiktigt problem för , inte bara för att vi ska klara kompetensförsörjningen, utan också för att de elever som misslyckas i skolan riskerar att fastna i social problematik . I princip all forskning kring läsning visar att läsförmåga är nära kopplat till våra attityder till läsning och våra läsvanor (, 2012). Resultaten både från PIRLS och visar entydigt att de som läser mer också läser bättre, liksom att de som är positiva till läsning läser Skr. 2020/21:95 bättre än de som är mindre positiva. SCB gör återkommande en undersökning av levnadsförhållanden i (/SILC). Av denna undersökning framgår att andelen personer i befolkningen som anger att de läst böcker på sin fritid är relativt stabil över . Det gäller dock inte alla åldersgrupper. I åldrarna 16–ser man en tydlig minskning bland de som läser på sin fritid . Andelen som angett att de har läst böcker på sin fritid har sjunkit från 2014. Nedgången i läsningen har varit större bland de unga kvinnorna än bland de unga männen, men började från en betydligt högre nivå för de unga kvinnorna. För de unga kvinnorna har andelen sjunkit från 2014. För de unga männen är motsvarande andelar till . När det gäller yngre barn (elever i årskurs 4–6) ligger andelen som läser böcker minst mer stabilt . Enligt Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågors rapport 2020 läser allt färre unga (16–) böcker. Minskningen har skett bland båda könen. har det funnits en tydlig skillnad mellan könen, där en större andel flickor och kvinnor läst . har andelen flickor och kvinnor som läser minskat, medan andelen pojkar och män som läser inte har förändrats . Rapporten visar också att 2018 läste nästan varannan ung utrikesfödd , vilket kan jämföras med knappt var tredje inrikes född. Statens medieråds rapport och medier 2019 visar på liknande resultat. Rapporten pekar på att läsandet av böcker eller tidningar i mätningen når sin lägsta nivå . läste av 17–18- åringarna . Motsvarande siffra 2018 var . I åldern 17–anser att de ägnar för lite tid åt böcker eller tidningar. Även Svenska förläggareföreningens - rapport och reflektioner om läsningens aktuella tillstånd i av och visar att läsningen har minskat med ungefär en tiondel inom hela befolkningen under det senaste kvartsseklet. Särskilt märkbar är minskningen inom grupper som barn och unga, högutbildade vuxna, flickor och kvinnor. Denna minskning av läsningen har skett trots ökande utbildningsnivå i befolkningen och trots ett starkt ökat utbud av antal titlar i bokutgivningen. Enligt Svenska förläggareföreningens rapport visar svenska ungdomar ett påfallande mindre intresse för frivillig läsning än ungdomar i andra länder. Andelen föräldrar som ägnar sig åt läsaktiviteter med barnen är även lägre i än i andra länder. Föräldrars högläsning för sina barn har också minskat under och män högläser i mindre utsträckning än kvinnor. Digital läsning – hot eller möjlighet? För barn och ungdomar har läsning fått allt mer konkurrens från andra fritidsaktiviteter. Framför allt är det digitala medier som har haft ett kraftfullt genomslag bland barn och unga. Digitala medier har visat sig tränga ut djupläsning och inbjuda till en mer ytlig form av läsning, enligt Läs-