prop · H803173 · 2021-04-13 00:00:00 — Regeringen anser att för värdepappersbolag bör den bestämmelsen gälla även i fortsättningen. Regeringens förslag: Bestämmelserna om kapitalbaskrav baserat på fasta omkostnader i lagen om värdepappersfonder och lagen om för- valtare av alternativa investeringsfonder ska ersättas med en hänvisning till motsvarande bestämmelser i värdepappersbolagsförordningen. Bestämmelsen i lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder om vilka värdepappersföretag som får vara baserade alternativa investeringsfonder ska kompletteras med en hän- visning till kapitalbaskraven i värdepappersbolagsförordningen. En rättelse i lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder ska göras. Utredningens förslag överensstämmer delvis med regeringens förslag. Utredningen föreslår att hänvisningen till kapitalbaskraven i tillsyns- förordningen i bestämmelsen i lagen om förvaltare av alternativa investe- ringsfonder om alternativa investe- ringsfonder ska ersättas med en hänvisning till motsvarande krav i värde- pappersbolagsförordningen. Utredningen föreslår inte någon rättelse i lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. Skälen för regeringens förslag Genom värdepappersbolagsdirektivet (artiklarna 60 och 61) har det gjorts ändringar i och rådets direktiv /65/EG av om samordning av lagar och andra författningar som avser företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper (fondföretag), i det följande benämnt UCITS-direktivet, respektive i och rådets direktiv /61/EU av om förvaltare av alternativa investeringsfonder samt om ändring av direktiv /41/EG och 2009/65/EG och förordningarna (EG) nr 1060/2009 och (EU) nr 1095/2010, i det följande benämnt AIFM-direk- tivet. De ändringar som har gjorts avser kraven på eget kapital under ett förvaltningsbolags (benämns fondbolag i svensk rätt när det är svenska bolag) respektive förvaltares av alternativa investeringsfonder (AIF- förvaltares) pågående verksamhet (artikel 7.1 a iii i UCITS-direktivet och artikel 9.5 i AIFM-direktivet). Det rör sig inte om några ändringar i sak utan bara om att det, beträffande den nedre gränsen för det egna kapitalet för fondbolag respektive AIF-förvaltare, hänvisas till värdepappersbolags- förordningen (artikel 13) i stället för till och rådets direktiv /49/EG av om kapitalkrav för värde- pappersföretag och kreditinstitut (artikel 21). Den nedre gränsen motsvarar Prop. 2020/21:173 även efter ändringen en fjärdedel av bolagets fasta omkostnader. I svensk rätt har de nu aktuella reglerna i UCITS-direktivet och AIFM- direktivet genomförts i bestämmelser i lagen (2004:46) om värdepappers- fonder och lagen (2013:561) om förvaltare av alternativa investeringsfonder om att fondbolagets respektive AIF-förvaltarens egna medel, oavsett vad som följer av de företagsspecifika kraven, inte får ”understiga ett belopp som motsvarar av bolagets fasta omkostnader” (2 kap. 10 § första stycket lagen om värdepappersfonder och 7 kap. 4 § första stycket lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder). melser anges dels att får besluta om ändring av kapital- kravet om fondbolagets eller AIF-förvaltarens verksamhet har ändrats väsent- ligt, dels vilket räkenskapsår som ska användas för beräkningen av de fasta Det motsvarar det som anges i fråga om värdepappers- företag i bestämmelserna i värdepappersbolagsförordningen. Den svenska fondlagstiftningen överensstämmer alltså i sak med det som ska gälla enligt UCITS-direktivet och AIFM-direktivet genom hänvisningarna i de direktiven till värdepappersbolagsförordningen. skulle dock innebära nackdelar om det i svensk lag skulle finnas materiella bestämmelser med samma innebörd som bestämmelser i en direktverkan- de EU-förordning som det hänvisas till i de båda direktiven, i synnerhet när bestämmelserna i , som i detta fall, kompletteras av detaljerade bestämmelser i rättsakter som antas av kommissionen (se artikel 13.4 i värdepappersbolagsförordningen). I de nu aktuella bestäm- melserna i lagen om värdepappersfonder och lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder bör därför de nuvarande materiella bestämmelserna ersättas med hänvisningar till motsvarande bestämmelser Värdepappersföretag som ska vara alternativa investeringsfonder måste enlig en hänvisning till tillsynsförord- ningen i nuvarande bestämmelser i lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder omfattas av kapitalbaskraven i den förordningen (9 kap. 4 § första stycket 2 b). Utredningen föreslår att hänvisningen ska ersättas med en hänvisning till kapitalbaskraven i värdepappersbolagsför- Kapitalbaskraven i värdepappersbolagsförordningen kommer att gälla för de allra flesta värdepappersföretag (se avsnitt 7.2). visningen till motsvarande krav i tillsynsförordningen är dock fortfarande relevant för de företag som ska fortsätta att tillämpa den förordningen. Hänvisningen till tillsynsförordningen bör därför inte tas bort utan i stället kompletteras med en hänvisning till kapitalbaskraven i värdepappers- Rättelse i lagen om förvaltare om alternativa investeringsfonder Beteckningen på bestämmelsen i tillsynslagen om behörig myndighet enligt tillsynsförordningen ändrades från 1 kap. 6 § till 1 kap. 4 § (prop. 2020/21:36, bet. 2020/21:FiU37, rskr. 2020/21:116, SFS 2020:1213). I det lagstiftningsärendet gjordes det inte någon följd- ändring av den hänvisning till den bestämmelsen som finns i 1 kap. 10 § 1 2020/21:173 lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder. En sådan ändring bör därför göras . 8Startkapital och kapitalkrav under pågående verksamhet Regeringens förslag: Bestämmelserna i lagen om värdepappersmark- naden ska ändras så att –värdepappersbolag med tillstånd för handel för egen räkning eller garantigivning avseende finansiella instrument och placering av finansiella instrument med ett fast åtagande ska ha ett startkapital som motsvarar , –värdepappersbolag som har tillstånd för att ta emot och vidare- befordra order, utföra order på kunders uppdrag, portföljförvaltning, investeringsrådgivning eller placering av finansiella instrument utan fast åtagande och som inte har tillstånd att förvara kunders finan- siella instrument eller ta emot medel med redovisningsskyldighet, ska ha ett startkapital som motsvarar , och –övriga värdepappersbolag, inklusive bolag med tillstånd för drift av MTF-plattformar, ska ha ett startkapital som motsvarar . Det ska förtydligas att kravet på startkapital gäller för beslut om tillstånd att driva värdepappersrörelse. Möjligheten för vissa värdepappersbolag att i stället för ett visst start- kapital ha en ansvarsförsäkring eller garanti eller en kombination av startkapital och ansvarsförsäkring eller garanti ska tas bort. Startkapitalet för värdepappersbolag som inte har tillstånd att ta emot inlåning ska bestå av de poster som anges i artikel 9 i värdepappers- bolagsförordningen. För värdepappersbolag som har tillstånd att ta emot kunders medel på konto för att underlätta värdepappersrörelsen ska startkapitalet bestå av de poster som anges i artikel 72 i tillsyns- förordningen. Bestämmelserna i lagen om värdepappersmarknaden om stora expo- neringar ska tas bort. I den lagen ska det införas upplysnings- bestämmelser om att det i värdepappersbolagsförordningen finns bestämmelser om kapitaltäckning och begränsningar i ett värdepappers- bolags möjligheter att inneha viss egendom. Bestämmelserna i lagen om förvaltare av alternativa investerings- fonder om vilka värdepappersföretag som får vara alternativa investeringsfonder ska ändras så att de hän- visar till krav på startkapital i värdepappersbolagsdirektivet i stället för till motsvarande krav i kapitaltäckningsdirektivet. Utredningens förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot Skälen för regeringens förslag Nya regler om startkapital för värdepappersbolag Värdepappersbolagsdirektivet innehåller nya regler om det startkapital som ett värdepappersföretag ska ha (artikel 9). Reglerna är, som i kapital- täckningsdirektivet (artiklarna 28–31), strukturerade så att det ställs olika krav på startkapitalets storlek beroende på värdepappersföretagets verk- samhet. Kravet på startkapital gäller för beslut om tillstånd att driva värdepappersrörelse Ett värdepappersföretag ska såväl enligt MiFID II (artikel 15) som värde- pappersbolagsdirektivet (artikel 9) ha ett visst startkapital för att få till- stånd. I lagen om värdepappersmarknaden är kravet utformat som att ett värdepappersbolag när verksamheten påbörjas ska ha ett startkapital som för beslut om tillstånd motsvarar ett visst belopp (3 kap. 6 § första stycket). Detta kan ge intryck av att beskriva två olika tidpunkter: dels tidpunkten då verksamheten påbörjas, dels tidpunkten för beslutet om tillstånd. För att undvika missförstånd bör bestämmelsen förtydligas så att det klart framgår att det är för beslutet om tillstånd att driva värdepappersrörelse som kravet gäller. För värdepappersbolag som har tillstånd att ta emot kunders medel på konto för att underlätta värdepappersrörelsen, dvs. ett tillstånd som inte har sin grund i MiFID II (se avsnitt 7.3), innebär värdepappersbolags- direktivet ingen ändring. De ska enligt lagen om värdepappersmarknaden ha ett startkapital som motsvarar (3 kap. 6 § första stycket 1). Enligt värdepappersbolagsdirektivet ska kravet på startkapital för värde- pappersföretag med tillstånd för handel för egen räkning och för garanti- verksamhet för finansiella instrument eller placering av finansiella instrument på grundval av ett fast åtagande vara (artikel 9.1). Det nuvarande minimibeloppet för värdepappersbolag med mot- svarande tillstånd enligt svensk rätt bör därför höjas till . Värdepappersföretag med tillstånd för drift av en OTF-plattform och handel för egen räkning utgör enligt direktivet en egen kategori och start- kapitalet för sådana företag ska uppgå till (artikel 9.4). För att utföra investeringsverksamheten handel för egen räkning krävs till- stånd (2 kap. 1 § 3 lagen om värdepappersmarknaden) och det är först om ett värdepappersbolag har ett sådant tillstånd som bolaget får handla för egen räkning på en OTF-plattform (med de begränsningar som följer av 11 kap. 2 b § andra stycket samma lag). Det innebär att ett värdepappers- bolag som driver en OTF-plattform måste, för att få bedriva matchad prin- cipalhandel på plattformen, ha tillstånd för handel för egen räkning, vilket i sin tur innebär att bolagen hamnar i den kategori bolag för vilka det högsta kravet på startkapital gäller, . 2020/21:173 la reglerna i värdepappersbolagsdirektivet kräver därmed ingen ytterligare ändring än den höjning av minibeloppet som föreslås ovan. Enligt värdepappersbolagsdirektivet ska i startkapital krävas för att värdepappersföretag som inte får inneha kundmedel eller värdepapper ska få tillstånd för mottagande och vidarebefordrande av order beträffande ett eller flera finansiella instrument, för utförande order på kunders uppdrag, för portföljförvaltning, för investeringsrådgivning och för placering av finansiella instrument utan fast åtagande (artikel 9.2). I lagen om värdepappersmarknaden bör det nuvarande minimibeloppet beträffande tillstånden mottagande och vidarebefordrande av order samt investeringsrådgivning därför höjas till (3 kap. 6 § första stycket 4). För de övriga tre tillstånden är minimibeloppet (3 kap. 6 § första stycket 3 samma lag), och det bör därför ändras till . Det följer av värdepappersbolagsdirektivet att kravet på startkapital för värdepappersföretag med övriga tillstånd ska vara (artikel 9.3). Minimibeloppet i lagen om värdepappers- marknaden (3 kap. 6 § första stycket 3) bör därför höjas till det belopp som direktivet föreskriver. Detta kommer att gälla för värdepappersbolag som får inneha kundmedel eller värdepapper samt vill ha tillstånd för mottagande och vidarebefordrande av order beträffande ett eller flera finansiella instrument, utförande av order på kunders uppdrag, portföljförvaltning, investerings- rådgivning och placering av finansiella instrument utan fast åtagande. Minimibeloppet kommer också att gälla för värdepappersbolag med tillstånd att driva MTF-plattform, för vilka minimibeloppet gäller (3 kap. 6 § första stycket 2). Ansvarsförsäkring eller garanti ska inte längre kunna ersätta startkapital Enligt lagen om värdepappersmarknaden är det möjligt för vissa värde- pappersbolag att i stället för ett visst startkapital ha en ansvarsförsäkring eller garanti, eller en kombination av ansvarsförsäkring och garanti (3 kap. 6 § andra och tredje styckena). Denna möjlighet finns inte i värdepappers- bolagsdirektivet och bör därför tas bort. Vad startkapitalet ska bestå av får startkapitalet för ett värdepappersbolag bestå av kapitalinstrument (under vissa förutsättningar), överkursfonder relaterade till sådana kapital- instrument, balanserade vinstmedel, ackumulerat annat totalresultat och övriga reserver (1 kap. 5 § lagen om värdepappersmarknaden, som hän- visar till artikel 4.51 i tillsynsförordningen). Enligt värdepappersbolags- direktivet (artikel 11) ska ett värdepappersföretags startkapital i stället bestå av sådana poster som avses i artikel 9 i värdepappersbolagsförord- ningen, dvs. kärnprimärkapital, övrigt primärkapital för kapitaltäcknings- ändamål och supplementärkapital. De nu aktuella reglerna i värdepappers- bolagsdirektivet bör genomföras genom att det i lagen om värdepappers- marknaden tas in en ny bestämmelse om att startkapitalet för värde- pappersbolag som inte har tillstånd att ta emot inlåning ska bestå av de poster som anges i artikel 9 i värdepappersbolagsförordningen. För värde- pappersbolag med tillstånd att ta emot medel på konto bör dock hänvis- ningen avse tillsynsförordningen, eftersom bolagen i detta avseende ska behandlas som kreditinstitut. Kapitalkrav under pågående verksamhet I lagen om värdepappersmarknaden finns en upplysningsbestämmelse om att bestämmelser om kapitaltäckning och stora exponeringar finns i tillsynsförordningen, tillsynslagen och buffertlagen (3 kap. 7 § första stycket lagen om värdepappersmarknaden). Bestämmelsen bör kompletteras med en hänvisning även till värde- pappersbolagsförordningen, eftersom den kommer att gälla för de flesta värdepappersbolagen. Bestämmelsen bör också justeras så att upplys- ningen enbart tar sikte på kapitaltäckning, eftersom stora exponeringar är relevant för värdepappersbolag. I lagen om värdepappersmarknaden finns en bestämmelse som infördes i samband med att den tidigare nationella svenska bestämmelsen om att tillämpa tillsynsförordningen på alla värdepappersbolag upphörde att gälla (3 kap. 7 § andra stycket, se prop. 2017/18:5 s. 79 f.). När tillsynsförord- ningen var tillämplig på alla värdepappersbolag fanns kravet på att upprätt- hålla en kapitalbas motsvarande startkapitalet i förordningen och det behövdes ingen uttrycklig bestämmelse om detta i lagen. När tillsyns- förordningen inte längre skulle tillämpas på vissa bolag krävdes en lagregel för detta. I värdepappersbolagsförordningen finns motsvarande krav (artikel 11.1 b) och bestämmelsen i lagen bör därför tas bort. Ovan föreslås att nuvarande möjlighet för vissa värdepappersbolag att som alternativ till startkapital ha en ansvarsförsäkring eller garanti ska tas bort. Det innebär att även bestämmelsen om kravet på värdet av sådana alternativ till startkapital under pågående verksamhet bör tas bort (3 kap. 7 § tredje stycket lagen om värdepappersmarknaden). I lagen om värdepappersmarknaden finns en bestämmelse om begräns- ningar av värdepappersbolags möjligheter att inneha viss egendom (7 kap. I den bestämmelsen finns en upplysning om att vissa sådana begräns- ningar även följer av tillsynsförordningen. Upplysningen bör kompletteras med en hänvisning även till värdepappersbolagsförordningen. Hänvisningar till de startkapitalnivåer som fastställs i värdepappersbolags- direktivet ska anses ersätta hänvisningar i andra EU-rättsakter till de startkapitalnivåer som fastställs i kapitaltäck- ningsdirektivet. Hänvisningar till startkapital i värdepappersföretag i artikel 28 i kapitaltäckningsdirektivet ska då läsas som hänvisningar till artikel 9.1 i värdepappersbolagsdirektivet (artikel 10 första stycket a i värdepappersbolagsdirektivet). I AIFM-direktivet finns en sådan hänvis- ning i de regler som anger vilka värdepappersföretag som kan vara alternativ investeringsfond (se artikel 21.3 första 2020/21:173 stycket b i AIFM-direktivet och artikel 163 i kapitaltäckningsdirektivet). Reglerna i AIFM-direktivet har genomförts i bestämmelser i lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder och även i den nu aktuella bestämmelsen hänvisas det till kraven på startkapital i kapitaltäcknings- direktivet (9 kap. 4 § första stycket 2 c). För att genomföra värdepappers- bolagsdirektivet bör bestämmelsen i lagen ändras så att den i stället hänvisar till det krav på startkapital som anges artikel 9.1 i det direktivet. Övergången till ett nytt kapitaltäckningsregelverk för värdepappersbolag påverkar bara några bestämmelser i kapitlet i lagen om värdepappers- marknaden med rörelseregler (8 kap. 3, 4 och 5–8 §§). Övriga bestämmelser i det kapitlet har inte sin grund i kapitaltäckningsregelverket, utan fram- för allt i MiFID II och påverkas därför inte av värdepappersbolagsförord- ningen eller värdepappersbolagsdirektivet. 9.2Kraven på individuell nivå Regeringens förslag: I lagen om värdepappersmarknaden ska bestäm- melserna om styrning och riskhantering kompletteras så att även de risker som ett värdepappersbolag utsätter eller kan utsätta andra för ska identifieras, mätas, styras, rapporteras, kontrolleras och täckas. Termerna kreditrisker och operativa risker ska ersättas med kundrisker respektive företagsrisker. Bestämmelsen om genomlysning ska kompletteras så att den även omfattar ansvarskedjorna inom ett värdepappersbolag. Små och icke-sammanlänkade värdepappersbolag ska inte omfattas av bestämmelserna med krav på soliditet, kapitalutvärdering, kraven på riskhantering och därmed sammanhängande organisatoriska krav, bestämmelsen om ersättningssystem samt bestämmelserna om tillämp- ningen av dessa bestämmelser. ska få besluta att bestämmelserna om soliditet och kapitalutvärdering ska tillämpas på ett litet och icke-sammanlänkat bolag, om det är lämpligt. Det ska också införas bestämmelser om förfarandet när ett bolag blir respektive upphör att vara litet och icke-sammanlänkat. Regeringens bedömning: Kraven i värdepappersbolagsdirektivet på att ett värdepappersföretags arrangemang, strategier och processer för att värdera risker och kapital ska vara proportionerliga och regelbundet ses över tillgodoses genom gällande rätt. Detsamma gäller kraven på tillfredsställande metoder för intern kontroll, på ändamålsenliga och proportionerliga styrningsformer och på att offentliggöra uppgifter om filialer och dotterföretag i andra länder. Kraven i värdepappersbolagsdirektivet om riskhantering i värde- pappersföretag och deras ledningsorgan bör genomföras genom före- skrifter på lägre nivå än lag. Utredningens förslag överensstämmer i allt väsentligt med regeringens förslag och bedömning. Utredningens förslag har dock en annan lagteknisk utformning. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. Skälen för regeringens förslag och bedömning Kraven i värdepappersbolagsdirektivet (artikel 24.1) på att värdepappers- företag dels ska upprätthålla ett internt kapital och likvida tillgångar som täcker riskerna, dels ska ha en intern process för bedömning av kapital- behovet motsvarar i huvudsak de krav som i svensk rätt ställs i lagen om värdepappersmarknaden (8 kap. 3 § och 4 § tredje stycket). (Tillämp- ningsområdet för 8 kap. 3 § behandlas nedan under rubriken för små och icke-sammanlänkade bolag.) En skillnad är att direktivet kräver att både de risker som värdepappers- företaget självt är eller kan bli exponerat för och de risker företaget innebär eller kan innebära för andra ska täckas. I lagen anges dock bara riskerna för företaget självt. Bestämmelsen bör därför utvidgas så att den på mot- svarande sätt som i direktivet även omfattar riskerna för andra. I bestäm- melsen bör dock, som Lagrådet föreslår, ”utsätta” och ”utsätter” användas för att uttrycka detsamma som i direktivet avses med ”innebära” och ”innebär” i fråga om risker för andra än företaget självt. Ett värdepappersbolag ska enligt lagen om värdepappersmarknaden särskilt ska se till att dess kreditrisker, marknadsrisker och operativa risker inte medför att bolagets förmåga att fullgöra sina förpliktelser äventyras (8 kap. 4 § tredje stycket). Uppräkningen av risktyper i lagen har sin grund i kapitaltäckningsreglerna för kreditinstitut. De risker som anges i de nu aktuella reglerna i kapitaltäckningsreglerna för värdepappersbolag är kundrisker, marknadsrisker och företagsrisker. I bestämmelsen i lagen bör termerna kreditrisker och operativa risker därför ersättas med kundrisker och företagsrisker. Enligt värdepappersbolagsdirektivet ska värdepappersföretag ha effekt- iva processer för att identifiera, hantera, övervaka och rapportera de risker som företaget är eller kan bli exponerat för, eller de risker som de innebär eller kan innebära för andra (artikel 26.1 första stycket b). Det kravet hänger ihop med det ovan nämnda kravet på att ett värdepappersföretag ska värdera och upprätthålla ett internt kapital och likvida tillgångar för att täcka dessa risker. En motsvarande bestämmelse finns redan i lagen om värdepappersmarknaden (8 kap. 4 § första stycket). Den bestämmelsen bör kompletteras så att den på motsvarande sätt som i direktivet även omfattar risker som bolagets verksamhet innebär eller kan innebära för andra. Som Lagrådet föreslår bör dock ”utsätta” och ”utsätter” även här användas i stället för ”innebära” och ”innebär” i fråga om risker för andra än före- taget självt. Översyn av processer för värdering av risker och kapital I värdepappersbolagsdirektivet finns regler om att de arrangemang, strate- gier och processer som ett värdepappersföretag använder för att värdera risker och kapital ska vara proportionerliga och regelbundet ses över (artikel 24.2). Motsvarande bestämmelser finns redan i lagen om värde- pappersmarknaden (8 kap. 4 § fjärde stycket och 6 §). Dessa regler i direktivet kräver därför inte någon lagstiftningsåtgärd. I värdepappersbolagsdirektivet ställs krav på vad ett värdepappersföretags styrformer ska omfatta (artikel 26). Företaget ska ha en tydlig organisations- struktur med väldefinierade, genomlysta och konsekventa ansvarskedjor (artikel 26.1 första stycket a). I lagen om värdepappersmarknaden ställs krav på att ett värdepappersbolag ska ha en överblickbar organisationsstruktur (8 kap. 5 §). För att genomföra kravet i direktivet när det gäller ansvars- kedjor bör bestämmelsen i lagen kompletteras på motsvarande sätt. Kravet på överblickbarhet bör alltså även gälla ansvarskedjorna i ett värde- pappersbolaget, dvs. hur ansvar och arbetsuppgifter har delegerats. Tillfredsställande metoder för intern kontroll Enligt värdepappersbolagsdirektivet ska ett värdepappersföretag ha till- fredsställande metoder för intern kontroll, inbegripet sunda administra- tions- och redovisningsrutiner (artikel 26.1 första stycket c). I lagen om värdepappersmarknaden ställs motsvarande krav på värdepappersbolag (8 kap. 11 § 1 och 2) och, när det gäller intern kontroll finns även ytterligare bestämmelser i lagen (8 kap. 4 § första stycket). Kraven i direktivet tillgodoses således genom gällande rätt. Reglerna i värdepappersbolagsdirektivet om ersättningspolicy och ersätt- ningspraxis (artikel 26.1 första stycket d) behandlas i avsnitt 10. Ändamålsenliga och proportionerliga styrningsformer