prop · H803174 · 2021-04-13 00:00:00 — Regeringen anser att de före- slagna kraven inte enbart kan anses fylla ut bestämmelsen i 9 kap. 21 § utan att dessa tillför något väsentligt nytt. Det handlar om relativt omfattande krav på ytterligare uppgifter som bara gäller vid en viss typ av åtgärder. Som är inne på anser regeringen därför att föreskriftsrätten bör framgå av ett bemyndigande i . Att ett bemyndigande införs överensstämmer för övrigt med hur MKB- direktivet har genomförts i , där regeringen har getts ett uttryckligt bemyndigande att meddela föreskrifter om när genomförandet av en detaljplan på grund av att planområdet kan tas i anspråk för ett MKB-projekt kan antas medföra en betydande miljöpåver- kan (se nuvarande 16 kap. 1 § 1 PBL, jfr prop. 2004/05:59 s. 17 och 29). Bestämmelserna finns i 16 kap. 7 a § . Mot bakgrund av Lagrådets synpunkter anser regeringen att det finns skäl att ge bemyn- digandet en något snävare räckvidd än den som föreslogs i lagrådsremis- sen. 6.2.2MKB-projekt ska omfattas av detaljplanekravet Regeringens förslag: Detaljplanekravet ska även omfatta åtgärder som kräver bygglov, om åtgärden kan antas medföra en betydande miljö- påverkan och innebär att området kan tas i anspråk på ett visst sätt eller om åtgärden vidtas i ett område som redan har tagits i anspråk på ett sådant sätt. Det gäller i huvudsak sådana verksamheter och åtgärder som enligt gällande rätt innebär att redovisningen av miljökonsekvenser i en planbeskrivning ska uppfylla ytterligare krav i till följd av kraven i MKB-direktivet. Det gäller om området kan tas i anspråk eller redan har tagits i anspråk för att anlägga – ett industriområde, –ett köpcentrum, en parkeringsanläggning eller något annat stads- byggnadsprojekt, –en skidbacke, skidlift eller linbana med tillhörande anläggningar, –en hamn för fritidsbåtar, –ett hotellkomplex eller en fritidsby med tillhörande anläggningar, utanför sammanhållen bebyggelse, –en campingplats, –en nöjespark, eller –en djurpark. Regeringens bedömning: Detaljplanekravet bör inte omfatta spår- vägar och tunnelbanor. Promemorians förslag och bedömning överensstämmer i sak med regeringens. I promemorian föreslås emellertid att uttrycket projekt för sammanhållen bebyggelse ska användas i stället för termen stadsbyggnads- projekt, se avsnitt 6.1.1. Remissinstanserna: De remissinstanser som yttrar sig över förslaget är i huvudsak positiva eller har inget att erinra, däribland , i , i , kommun, och (Mark- och miljö- överdomstolen). anser att det är lämpligt med ett förtydligat detalj- planekrav för åtgärder som kan medföra en betydande miljöpåverkan, bl.a. eftersom prövningen av bygglov eller förhandsbesked sannolikt inte alltid tillämpas på avsett sätt. kommun anser att det är lämpligt att i samband med bygglovsprövningen bedöma om det krävs detaljplanelägg- ning på grund av åtgärdens miljöpåverkan och tolkar förslaget som att de uppräknade åtgärderna inte omfattas av detaljplanekravet så länge de endast medför en måttlig påverkan på miljön. (mark- och miljödomstolen) anser att det är bra att de MKB-projekt som kan antas medföra en betydande miljöpåverkan fångas upp genom detaljplanekravet och att den fortsatta miljöbedömningen sker inom detaljplaneprocessen och inte inom bygglovsprocessen. Några remissinstanser är kritiska till delar av förslaget. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap ifrågasätter om det är förenligt med Seveso- direktivet – särskilt artikel 13.1c – att ta bort bestämmelsen att varken byggnadsverket eller dess användning får kunna antas medföra en betyd- ande miljöpåverkan för att det ska vara möjligt att tillämpa undantags- regeln i 4 kap. 2 § andra stycket . Några remissinstan- ser är kritiska till att förslaget innebär att detaljplanekravet även ska gälla för bl.a. skidbackar och skidliftar, däribland kommun, och (). och kommuner anser att skidliftar och nedfarter kan hanteras på ett bra sätt med nuvarande lagstiftning och att detaljplanekravet endast ska gälla helt nya anläggningar. SLAO anser att det är helt nödvändigt att kompletteringar och ändringar av nedfarter och skidliftar i ett befintligt skidområde ska kunna utgöra ett undantag från kravet på detaljplaneläggning. motsätter sig förslaget att hamnar för fritidsbåtar ska omfattas av detaljplanekravet. 2020/21:174 Byggherrarna, , och anser att det från rättssäkerhetssynpunkt är viktigt att det klarläggs att för- slaget inte begränsar byggrätten i gällande detaljplaner. anser att det behöver förtydligas att en s.k. liten miljökonsekvensbeskrivning inte behöver göras för MKB-projekten i , i de fall den åt- gärd som prövas inte bedöms innebära en betydande miljöpåverkan. Skälen för regeringens förslag och bedömning Bakgrund och gällande rätt Genom detaljplanekravet ställer staten krav på att kommunerna i vissa situationer ska använda en detaljplan för att pröva ett mark- eller vatten- områdes lämplighet för bebyggelse och byggnadsverk samt att kommunen ska reglera bebyggelsemiljöns utformning. Kravet får framför allt betyd- else när prövar ansökningar om bygglov och förhands- besked i ett område som inte är detaljplanelagt (jfr 9 kap. 31 § 2 PBL). Om åtgärden omfattas av detaljplanekravet, kan bygglov eller positivt förhandsbesked inte ges. Detaljplanekravet har stor betydelse för genomförandet av MKB-direk- tivet i . Som tidigare nämnts bygger PBL-systemet på att det ska ske en granskning från fall till fall av om ett MKB-projekt kan antas medföra en betydande miljöpåverkan. Om en sådan miljöpåverkan kan antas, ska en miljöbedömning ske inom ramen för detaljplaneproces- sen (se avsnitt 5.1). Vid en granskning från fall till fall ska de relevanta urvalskriterier som finns i bilaga III till direktivet beaktas (artikel 4.3). Motsvarande kriterier finns i svensk rätt i 10–13 §§ miljöbedömnings- förordningen. Kommunen ska tillämpa dessa kriterier vid sin bedömning av om genomförandet av en detaljplan medför en betydande miljöpåver- kan (se 2 kap. 5 § PBF). Som har konstaterat kan det nuvarande regelverket uppfattas som att kan ge bygglov för ett MKB-projekt utan att nämnden behöver tillämpa kriterier- na i bilaga III (jfr SOU 2017:64 s. 133–139). Oklarheterna ligger i hur detaljplanekravet är utformat, dvs. i vilka fall som ska vägra en ansökan om bygglov med hänvisning till att åtgärden förutsätter planläggning (se 9 kap. 31 § 2 PBL). Av 4 kap. 2 § följer – något förenklat – att kommunen med en detaljplan ska pröva ett mark- eller vattenområdes lämplighet för bebygg- else och byggnadsverk samt reglera bebyggelsemiljöns utformning för 1.en ny sammanhållen bebyggelse med bygglovspliktiga byggnadsverk, 2.en bebyggelse som ska förändras eller bevaras, 3.ett nytt byggnadsverk som inte är ett vindkraftverk, om byggnads- verket kräver bygglov eller är en annan byggnad än en komplement- byggnad eller ett s.k. komplementbostadshus (jfr 9 kap. 4 a §), och a)byggnadsverket eller dess användning får betydande inverkan på omgivningen eller om det råder stor efterfrågan på området för bebyggande, eller b)byggnadsverket placeras i närheten av en s.k. Sevesoverksamhet, dvs. en verksamhet som omfattas av lagen (1999:381) om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga kemikalie- olyckor, och 4.en åtgärd som kräver bygglov vid nyetablering av en Sevesoverksam- het. Trots punkten 3 ovan krävs det ingen detaljplan om byggnadsverket kan prövas i samband med en prövning av en ansökan om bygglov eller förhandsbesked och varken byggnadsverket eller dess användning kan antas medföra en betydande miljöpåverkan. Nyckelorden i detta sammanhang är begreppsparen betydande inverkan på omgivningen (se punkt 3 a) och betydande miljöpåverkan (andra stycket), som var för sig ska utlösa detaljplanekravet. Enligt förarbetena till bestämmelsen är uttrycket betydande inverkan på omgivningen inte liktydigt med en betydande miljöpåverkan, utan det senare omfattar en större omgivningspåverkan. Enligt samma förarbeten kan det inte råda någon tvekan om att en åtgärd som har en betydande miljöpåverkan ska prövas genom detaljplan och inte med stöd av den undantagsbestämmelse som medger att prövning kan ske i samband med prövning av en ansökan om bygglov eller förhandsbesked (se prop. 1992/93:60 s. 22 och prop. 2004/05:59 s. 17). Regeringen har tidigare uttalat att uttrycket betydande inverkan på omgivningen får anses omfatta mer – i betydelsen fler aspekter –än uttrycket betydande miljöpåverkan. Utöver miljöpåverkan får uttrycket betydande inverkan på omgivningen enligt tidigare uttalanden även anses omfatta betydande inverkan på landskapsbilden eller på den arkitektoniska stadsmiljön eller på förutsättningarna för trafiken eller på förutsättning- arna för friluftslivet (prop. 2009/10:170 Del 1 s. 195). Oklarheter i det nuvarande detaljplanekravet Mot bakgrund av tidigare uttalanden framgår det tydligt att ambitionen har varit att alla åtgärder som kan antas medföra en betydande miljöpåverkan ska medföra detaljplaneläggning redan på den grunden att åtgärden får en betydande inverkan på omgivningen. kan det konstateras att innebörden av dessa uttryck i praktiken kan vara svår att bedöma, vilket kan illustreras med hjälp av det s.k. Kolmårdenfallet (MÖD 2016:24), där de olika instanserna gjorde olika bedömningar av om en berg- och dalbana kunde antas medföra en betydande miljöpåverkan eller om det enbart var frågan om att anläggningen skulle få en betydande inverkan på omgiv- ningen. De olika bedömningarna i dessa avseenden ledde i sin tur till olika slutsatser om byggandet av berg- och dalbanan behövde föregås av en detalj- plan eller om åtgärden – med stöd av undantagsregeln i 4 kap. 2 § andra stycket – kunde prövas inom ramen för en ansökan om bygglov (se Ds 2020:19 s. 97 f. för en utförligare beskrivning). Fallet visar att det i praktiken kan vara svårt att göra korrekta bedömningar av den miljöpåverkan som en åtgärd kan ge upphov till. Regeringen anser, i likhet med vad som anges i promemorian, att sannolikheten för att bygg- nadsnämnden ska göra en korrekt bedömning av frågan om huruvida en betydande miljöpåverkan kan antas bör öka om myndigheten utgår från de vägledande kriterier som finns i bilaga III (jfr förslagen i avsnitt 6.2.4). Regeringen anser att den nuvarande lydelsen av detaljplanekravet gör att det kan uppfattas som att det är möjligt att pröva en ansökan om bygglov för ett MKB-projekt utan att tillämpa de kriterier som följer av bilaga III. Om kommer fram till att varken byggnadsverket eller 2020/21:174 dess användning får betydande inverkan på omgivningen (se nuvarande 4 kap. 2 § första stycket 3 a PBL), kommer inte heller någon prövning av undantagsregeln i andra stycket att aktualiseras. Därigenom blir det otyd- ligt att de kriterier som följer av bilaga III behöver tillämpas vid bedöm- ningen av åtgärdens miljöpåverkan. Det kan vidare konstateras att frågan om betydande miljöpåverkan inte aktualiseras – och därigenom inte heller de kriterier som följer av bilaga III– vid prövningen av om det behövs en detaljplan för en ny samman- hållen bebyggelse med bygglovspliktiga byggnadsverk (se 4 kap. 2 § första stycket 1 PBL). Sådan bebyggelse kan ofta förväntas utgöra ett projekt för tätortsbebyggelse, på det sätt som avses i punkt 10b i bilaga II till MKB- direktivet. Inte heller på detta sätt är detaljplanekravet ändamålsenligt utformat. Mot denna bakgrund föreslår regeringen ett förtydligande av detalj- planekravet för att säkerställa att kraven i MKB-direktivet tillämpas på ett korrekt sätt. Detaljplanekravet ska även omfatta vissa åtgärder som enligt MKB-direktivet kan antas medföra en betydande miljöpåverkan För att säkerställa en korrekt tillämpning av MKB-direktivet bör det finnas ett strikt krav på detaljplan för en åtgärd som kräver bygglov, om åtgärden kan antas medföra en betydande miljöpåverkan och innebär att området kan tas i anspråk för, eller om åtgärden vidtas i ett område som redan har tagits i anspråk för, ett MKB-projekt. Det innebär att området kan tas i anspråk för att anlägga 2.ett köpcentrum, en parkeringsanläggning eller något annat stads- byggnadsprojekt, 3.en skidbacke, skidlift eller linbana med tillhörande anläggningar, 4.en hamn för fritidsbåtar, 5.ett hotellkomplex eller en fritidsby med tillhörande anläggningar, utanför sammanhållen bebyggelse, 7.en nöjespark, eller Listan överensstämmer i huvudsak med den nuvarande listan i 4 kap. 34 § andra stycket . I stället för ett köpcentrum, en parkerings- anläggning eller något annat projekt för sammanhållen bebyggelse, bör detaljplanekravet avse ett köpcentrum, en parkeringsanläggning eller något annat stadsbyggnadsprojekt (se avsnitt 6.1.1). I stället för industriändamål bör detaljplanekravet avse ett industriområde (se avsnitt 6.1.2). I stället för en permanent campingplats bör detaljplanekravet avse en campingplats (se avsnitt 6.1.3). Kravet bör dock inte omfatta byggande av en spårväg eller en tunnelbana, enligt vad som anförs längre fram i detta avsnitt. De lovpliktiga åtgärder som kan medföra ett krav på detaljplan omfattar såväl nybyggnad som ändring av ett befintligt byggnadsverk. Kravet på detaljplan är kopplat till om åtgärden kan antas medföra betydande miljö- påverkan på grund av att det avsedda området redan har tagits i anspråk för ett sådant ändamål som avses i punkterna 1–8 ovan eller om åtgärden innebär att så blir fallet. En ändring av en befintlig byggnad omfattas således av kravet på detaljplan, om åtgärden kan antas medföra en betyd- ande miljöpåverkan och området – dvs. byggnaden och den tomt som hör till byggnaden – kan tas i anspråk för att anlägga t.ex. en nöjespark. Utifrån ett EU-rättsligt perspektiv spelar det inte någon roll om området tas i anspråk på ett sådant sätt som avses i punkterna 1–8 eller om det har tagits i anspråk på ett sådant sätt. Det avgörande momentet bör vara om åtgärden kan antas medföra en betydande miljöpåverkan. Detta bottnar i att MKB-direktivet ställer krav på att nya MKB-projekt ska miljö- bedömas, liksom alla förändringar eller utvidgningar av sådana projekt som redan har godkänts, utförts eller håller på att utföras och vilka kan få betydande negativ inverkan på miljön (jfr punkt 13a i bilaga II). Motsatsvis bör den avsedda förändringen av detaljplanekravet inte omfatta sådana fall där den sökta åtgärden visserligen innebär att området tas i anspråk på ett sådant sätt som avses i någon av punkterna 1–8, men där den inte kan antas medföra en betydande miljöpåverkan. Även om en sådan åtgärd som avses i punkterna 1–8 inte kräver en detaljplan på grund av att den inte kan antas medföra en betydande miljöpåverkan, kan den i vissa fall omfattas av någon annan del av detaljplanekravet. Exempelvis kan ett köpcentrum, en parkeringsanläggning eller något annat stadsbyggnadsprojekt (punkt 2 ovan) i vissa fall omfattas av detaljplanekravet för en ny sammanhållen bebyggelse med bygglovspliktiga byggnadsverk, på grund av att det behövs med hänsyn till bebyggelsens karaktär, omfattning eller inverkan på omgivningen, till behovet av samordning eller till förhållandena i övrigt (se 4 kap. 2 § första stycket 1 PBL). Regeringen anser att kravet på detaljplan för de åtgärder som avses i punkterna 1–8 bör införas som en ny punkt i 4 kap. 2 § första stycket . Förslaget överensstämmer i huvudsak med förslag till hur detaljplanekravet bör utformas utifrån kraven i MKB- direktivet. Mot bakgrund av att regeringen i propositionen Ett tydligare och enklare detaljplanekrav (prop. 2017/18:167) valde att utforma detalj- planekravet på ett sätt som i vissa delar avvek från utredningens förslag har även regeringens förslag i den här propositionen utformats på ett sätt som skiljer sig från utredningens förslag. Detaljplanekravet får endast betydelse vid prövning av åtgärder i områ- den som inte är detaljplanelagda. Förslaget begränsar således inte den byggrätt som följer av en gällande detaljplan, jfr synpunkterna från Bygg- herrarna, , och . Detaljplanekravet omfattar enbart MKB-projekt som kan antas medföra en betydande miljöpåverkan Flera remissinstanser är kritiska till förslaget att detaljplanekravet även ska gälla för bl.a. skidbackar och skidliftar, däribland kommun, och . och kommuner anser att skidliftar och nedfarter kan hanteras på ett bra sätt med nuvarande lagstiftning och att detaljplanekravet därför endast ska gälla helt nya anläggningar. Reger- ingen vill i detta sammanhang understryka att kravet på detaljplanelägg- ning endast omfattar skidbackar, skidliftar och linbanor med tillhörande anläggningar i den utsträckning som anläggningarna kan antas medföra en 2020/21:174 betydande miljöpåverkan. Många ändringar av befintliga skidanläggningar når sannolikt inte upp till den påverkan på omgivningen som krävs för att den ska anses vara betydande på det sätt som avses direktivet. I sådana fall kommer det inte heller att ställas krav på detaljplan. Det bör även under- strykas att det finns ett krav på detaljplan för vissa bygglovs- pliktiga anläggningar, däribland skidbackar med skidliftar, om anlägg- ningen eller dess användning får betydande inverkan på omgivningen (se nuvarande 4 kap. 2 § första stycket 3 PBL). Förslaget medför således ingen ändring i sak utan enbart ett förtydligande av det som redan är avsett att gälla enligt den nuvarande regleringen. Det kan även konstateras att det inte finns något möjlighet för att avstå från att miljöbedöma skid- backar och skidliftar som kan antas medföra betydande miljöpåverkan, eftersom MKB-direktivet innehåller ett krav på att en sådan bedömning ska göras. På motsvarande sätt motsätter sig förslaget att hamnar för fritidsbåtar uttryckligen ska omfattas av detaljplanekravet. Även i detta fall finns det skäl att understryka att kravet på detaljplan enbart är avsett att gälla i de fall åtgärden kan antas medföra en betydande miljöpåverkan. Regeringen kan även konstatera att det inte heller finns någon möjlighet att avstå från en miljöbedömning av en hamn för fritids- båtar, om hamnen kan antas medföra en betydande miljöpåverkan. Enligt gäller att den som avser att bedriva en verksamhet eller vidta en åtgärd ska lämna de upplysningar som behövs för en bedöm- ning av de väsentliga miljöeffekter som verksamheten eller åtgärden kan förväntas ge, om beslutar att en betydande miljöpåverkan inte kan antas. Uppgifterna ska lämnas i en liten miljökonsekvensbeskriv- ning (se 6 kap. 47 §). påpekar är denna paragraf inte tillämp- lig, om vid prövningen enligt finner att den sökta åtgärden inte kan antas medföra en betydande miljö- påverkan. Kravet att vissa byggnadsverk inte får medföra en betydande miljöpåverkan för att kunna prövas i ett bygglov ska tas bort Som redan nämnts är huvudregeln att det krävs en detaljplan för vissa byggnadsverk som kräver bygglov, dels om byggnadsverket eller dess användning får betydande inverkan på omgivningen eller om det råder stor efterfrågan på området för bebyggande (se nuvarande 4 kap. 2 § första stycket 3 a PBL), dels om byggnadsverket placeras i närheten av en Sevesoverksamhet (samma stycke 3 b). Det sistnämnda ledet i bestäm- melsen tar sikte på byggnadsverk, t.ex. ett enstaka enbostadshus, som placeras i närheten av en verksamhet som omfattas av lagen om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga kemikalieolyckor. Trots huvudregeln krävs det ingen detaljplan, enligt paragrafens andra stycke, om byggnadsverket kan prövas i samband med en prövning av en ansökan om bygglov eller förhandsbesked och varken byggnadsverket eller dess användning kan antas medföra en betydande miljöpåverkan. I promemorian föreslås att det inte längre ska vara en förutsättning att varken byggnadsverket eller dess användning kan antas medföra en betyd- ande miljöpåverkan, för att de byggnadsverk som avses i punkten 3 ska kunna prövas i samband med en ansökan om lov eller förhandsbesked. Bestämmelsen infördes för att tydliggöra att prövningen i ett ärende om bygglov eller förhandsbesked aldrig kan ersätta detaljplaneläggningen, om byggnadsverket kan antas medföra en betydande miljöpåverkan (prop. 2009/10:170 Del 1 s. 195). Myndigheten för samhällsskydd och beredskap ifrågasätter om det är förenligt med det s.k. Sevesodirektivet, dvs. och rådets direktiv /18/EU av om åtgärder för att före- bygga och begränsa faran för allvarliga olyckshändelser där farliga ämnen ingår, att ta bort bestämmelsen, särskilt i förhållande till artikel 13.1c. Direktivet innehåller krav på åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga olyckshändelser där farliga ämnen ingår. Av den angivna artikeln framgår att medlemsstaterna ska se till att målen att förebygga allvarliga olyckshändelser och begränsa följderna av dessa för människors hälsa och miljön beaktas i deras strategier för markanvänd- ning, bl.a. genom kontroll av nya projekt, inklusive transportleder, platser som används av allmänheten och bostadsområden i närheten av verksam- heter, när lokaliseringen eller utbyggnaderna kan vara källa till eller öka risken för allvarliga olyckshändelser eller förvärra följderna av dessa. I samband med införandet av regeln att byggnadsverk som placeras i närheten av en Sevesoverksamhet ska prövas genom detaljplaneläggning uttalade regeringen att det i vissa fall kan vara möjligt att avstå från plan- läggning och i stället pröva byggnadsverket i samband med en ansökan om bygglov eller förhandsbesked. Det kan bl.a. vara fallet om det är fråga om ett byggnadsverk som människor inte annat än undantagsvis uppehåller sig i eller på, t.ex. ett upplag eller en mur, eller om det står klart att inga människor eller miljön kan komma att påverkas negativt i händelse av en olycka vid Sevesoverksamheten (prop. 2014/15:60 s. 103). Regeringen kan konstatera att undantagsmöjligheten i detta avseende inte är kopplad till bestämmelsen att varken byggnadsverket eller dess användning kan antas medföra en betydande miljöpåverkan. Tvärtom får det vanligtvis anses vara olämpligt att pröva t.ex. nya bostäder i anslutning till en Seveso- verksamhet genom ett bygglov eller ett förhandsbesked, även om åtgärden inte kan antas medföra en betydande miljöpåverkan. Till följd av att regeringen nu föreslår ett krav på att MKB-projekt som kan antas medföra en betydande miljöpåverkan ska prövas genom plan- läggning, anser regeringen att rekvisitet i undantagsbestämmelsen inte längre fyller någon funktion. Regeringen delar inte heller Myndigheten för samhällsskydd och beredskaps farhåga att det skulle vara oförenligt med Sevesodirektivet att ta bort det nuvarande kravet. Rekvisitet att ett byggnads- verk eller dess användning inte får kunna antas medföra en betydande miljö- påverkan, för att ett sådant byggnadsverk som avses i nuvarande 4 kap. 2 § första stycket 3 ska kunna prövas i samband med en ansökan om lov eller förhandsbesked, kan därmed tas bort. Bestämmelsen kommer i praktiken att tillämpas endast i ett begränsat antal fall Några av de remissinstanser som har yttrat sig över Översiktsplaneutred- ningens betänkande Detaljplanekravet (SOU 2017:64) anser att det utgör en tillkommande uppgift för att bedöma om den sökta åtgärden kan antas medföra en betydande miljöpåverkan. 2020/21:174 framförts att det är en uppgift som kan vara svår för nämnden att hinna med inom de som den normalt har på sig för att handlägga en ansökan om lov och förhandsbesked (jfr 9 kap. 27 § PBL). Att flera remiss- instanser uppfattar den föreslagna regleringen som en tillkommande upp- gift – trots att behöver göra sådana bedöm- ningar enligt 4 kap. 2 § – stärker enligt regeringen intrycket av att den nuvarande regleringen behöver förtydligas för att säker- ställa att lagen tillämpas på ett sätt som är förenligt med MKB-direktivet. Ipraktiken kommer den föreslagna listan med MKB-projekt att behöva tillämpas av enbart i ett begränsat antal fall.