prop · H803109 · 2021-03-23 00:00:00 — Den konstnärspolitiska utredningen beskriver att dagens trygghetssystem inte är anpassat för en arbetstagare som i hög utsträckning kombinerar olika typer av anställnings- och uppdragsformer. Det framgår att konstnärer har lägre inkomster och inkomstutveckling än befolkningen i stort, och att de inte tar del av trygghetssystemen i samma utsträckning. Av remissinstansernas synpunkter framgår att det här är en avgörande framtidsfråga när det gäller konstnärers sociala trygghet. En konstnär arbetar typiskt sett med ett stort antal olika uppdragsgivare och har både oregelbundna och låga inkomster. Denna fragmenterade arbetsmarknad omfattar en allt större del av svenska arbetstagare, vilket innebär att konstnärer går i bräschen för en generell utveckling på arbetsmarknaden. Mot denna bakgrund bör bl.a. formerna för hur den sjukpenninggrundande inkomsten beräknas ses över. Ett ytterligare problem för konstnärer när det gäller den sociala tryggheten är situationen efter stipendietidens slut om de t.ex. blir sjuka under eller precis med statligt stipendium. Regeringen bedömer att denna fråga bör ses över. Detta för att minska sårbarheten och öka tryggheten för konstnärer. För att bl.a. möta problematiken med svårigheten att beräkna sjukpenninggrundande inkomst för enskilda näringsidkare har regeringen tillsatt utredningen , enkelt och förutsägbart – Företagares trygghetssystem (dir. 2020:71). Utredaren ska bl.a. utreda hur sjukpenninggrundande inkomst ska fastställas för företagare med enskild firma. Utredaren ska även göra en helhetsöversyn av regler och processer kring företagares trygghetssystem. I direktiven lyfts även konstnärernas särskilda förutsättningar fram. Regeringen ser att det här är viktiga frågor för konstnärers trygghet och tillgång till trygghetssystemen, bl.a. eftersom många konstnärer är enskilda näringsidkare. Trygghetssystemen ska präglas av förutsägbarhet och fungera så att fler vill starta företag och att egenföretagare, småföretagare och människor som kliver in och ur företagarrollen känner samma trygghet som andra. 2020/21:109 så långt det är möjligt vara neutral till val av företagsform och underlätta att människor går in och ur rollen som företagare, eller kombinerar anställning med företagande. Uppdraget ska slutredovisas . Regeringens bedömning: Dagens arbetslöshetsförsäkring är inte fullt ut anpassad till förhållandena på dagens arbetsmarknad med olika anställnings- och uppdragsformer. Arbetslöshetsförsäkringen bör bättre anpassas efter förhållandena på arbetsmarknaden. Åtgärder: En utredning har haft i uppdrag att lämna förslag till en ny effektivare arbetslöshetsförsäkring för fler, grundad på inkomster. Utredningens betänkande Ett nytt regelverk för arbetslöshetsförsäkringen redovisades 2020 och bereds inom . En rad tillfälliga åtgärder avseende arbetslöshetsförsäkringen har genomförts till följd av effekterna av den pågående covid- 19-pandemin, bl.a. höjt grundbelopp, höjd inkomstrelaterad ersättning, lättnader i arbetsvillkoret, samt ökad möjlighet att lägga sitt företag vilande och uppbära arbetslöshetsförsäkring. Utredningens bedömning stämmer överens med regeringens. Remissinstanserna: Majoriteten av remissinstanserna, bl.a. , och Föreningen delar utredningens bedömning. Bland annat understryker Inspektionen för socialförsäkringar vikten av att de instanser som fördelar bidrag, stipendier och ersättningar till konstnärer också har i uppdrag att tydliggöra och informera om hur olika konstnärsstöd påverkar ersättningarna från socialförsäkringssystemet. Skälen för regeringens bedömning I den konstnärspolitiska utredningens betänkande görs bedömningen att den särskilda avdelningen inom Arbetsförmedlingen, Kultur Media, gör en viktig insats för att främja konstnärernas arbetsmarknad och att deras sätt att arbeta kan vara en förebild för andra myndigheter. Regeringen delar denna bedömning. De yrkesverksamma konstnärerna har mycket goda erfarenheter av en sammanhållen arbetsförmedling inom kultur- och medieområdet. Organisationen har inneburit en effektivare service både till de arbetssökande och till arbetsgivarna, den har bidragit till att stärka principerna om rättssäkerhet och likabehandling och den har skapat bättre förutsättningar för Arbetsförmedlingen att fullgöra sitt uppdrag på kultur- och medieområdet. Arbetslöshetsförsäkringen har en central roll i arbetsmarknadspolitiken. Försäkringen ska ge ekonomisk trygghet till den som förlorar sitt arbete och fungera som en omställningsförsäkring. Individen ska våga byta jobb utan att vara rädd att drabbas av ekonomisk kris. Det är viktigt för rörligheten på arbetsmarknaden. Dagens arbetslöshetsförsäkring är inte fullt ut anpassad till eller utformad för förhållandena på dagens Skr. 2020/21:109 arbetsmarknad med olika anställnings- och uppdragsformer. omfattas av försäkringen, och den är förknippad med omfattande administration. En arbetslöshetsförsäkring som grundas på inkomstuppgifter bedöms öka förutsebarheten i de enskildas försäkringsskydd och skapa förutsättningar för träffsäkra kvalifikationsvillkor. Det har därför funnits skäl att se över om dagens arbetsvillkor bör ersättas av villkor som grundar sig på tidigare inkomster. En särskild problematik finns också kring att många konstnärer förlorar sin rätt till ersättning vid arbetslöshet när de tilldelas långa stipendier. Tiden för stipendierna är, till skillnad från tiden för t.ex. studier, inte överhoppningsbar vid beräkningen av ramtiden, varför konstnärer riskerar att inte få ersättning efter stipendietidens slut eftersom de inte uppfyller arbetsvillkoret. En väl fungerande arbetslöshetsförsäkring är viktig för trygghet och omställning på arbetsmarknaden. tillsattes en särskild utredare med syftet att utforma en ny och effektivare arbetslöshetsförsäkring (dir. 2018:8). Utredningen har bl.a. haft i uppgift att titta på hur försäkringen skulle kunna inkludera fler och hur rätten till ersättning kan kopplas till vilka inkomster en individ har haft. Syftet med utredningen har varit att analysera och föreslå ett mer ändamålsenligt regelverk med ökad förutsebarhet och minskad administration, anpassat till nya förutsättningar. Uppdraget skulle ha redovisats . Regeringen beslutade dock om tilläggsdirektiv med syfte att utredaren också särskilt skulle analysera och föreslå hur arbetslöshetsersättningen kan trappas ned i takt med arbetslöshetens längd (dir. 2019:34). Detta bygger på en överenskommelse mellan Socialdemokraterna, de gröna om att ”arbetslöshetsförsäkringen ska reformeras i linje med en flexicuritymodell och öppnas för fler som arbetat, baseras på inkomster och trappas ned samt fasas ut i takt med arbetslöshetens längd”. Uppdraget redovisades i stället . Betänkandet Ett nytt regelverk för arbetslöshetsförsäkringen (SOU 2020:37) har remitterats och bereds i . Utredningen föreslår bl.a. att lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring ersätts av en ny lag. Det föreslås också att dagens arbetsvillkor ersätts av ett inkomstvillkor. Vidare föreslås att ersättningsperiodens längd ska vara differentierad utifrån den sökandes förankring på arbetsmarknaden, mätt utifrån den sökandes förvärvsinkomster, och att ersättningens storlek ska bestämmas utifrån den sökandes tidigare inkomster och medlemskap i eller anslutning till en arbetslöshetskassa. Inspektionen för arbetslöshetsförsäkring har granskat hur väl arbetslöshetskassan fungerar och konstaterar i rapporten granskningar av arbetslöshetsförsäkringen 2016–2018 (Rapport 2019:8) att regelverket behöver moderniseras för att passa en arbetsmarknad i förändring. Allt fler bedriver näringsverksamhet och det är ännu vanligare bland konstnärer än bland befolkningen i stort. har regeringen också vidtagit en rad åtgärder kopplade till effekter av det nya coronaviruset och arbetslöshetsförsäkringen som har syftat till att öka tryggheten på arbetsmarknaden. Åtgärderna är bl.a.: Tillfälliga lättnader i arbetslöshetsförsäkringens arbetsvillkor och möjlighet att sätta en lägsta nivå för grundbeloppet Den som vill ha ersättning vid arbetslöshet måste uppfylla arbetsvillkoret. innebar arbetsvillkoret att man före arbetslöshetens inträde behövde ha arbetat minst eller i sex sammanhängande månader och då minst . Villkoret innebar förenklat ungefär halvtidsarbete . Regeringen har beslutat om en temporär lättnad i arbetslöshetsförsäkringens arbetsvillkor. Det innebär att man istället behöver ha arbetat , eller under sex sammanhängande månader och då minst under var och en av dessa månader. Ändringen gör det möjligt för fler personer som varit timanställda eller arbetat deltid att få ersättning. Arbetslöshetsförsäkringen består av en grundförsäkring och en inkomstbortfallsförsäkring. Arbetslöshetsersättning med grundbelopp kan ges till den som uppfyller ett arbetsvillkor. Den som även uppfyller medlemsvillkoret kan få inkomstrelaterad ersättning. För att stärka den ekonomiska tryggheten för löntagare och företagare vid en ökande arbetslöshet och för de som redan är arbetslösa har regeringen tillfälligt höjt det högsta beloppet i grundförsäkringen per dag. För den som har arbetat deltid minskas beloppet proportionellt. Det innebär en höjning till motsvarande mot dagens . En lättnad i arbetsvillkoret medför att ersättningen från grundförsäkringen kan bli mycket låg för den som inte har arbetat heltid. Därför har regeringen inför en lägsta nivå för grundbeloppet på . Dessa ändringar gäller . Detta berör de arbetssökande som uppfyller arbetsvillkoret och grundvillkoren i försäkringen, men inte medlemsvillkoret. De arbetslösa som har det lägsta beloppet i den inkomstrelaterade försäkringen (vilket motsvarar det högsta beloppet i grundförsäkringen) berörs också. Den höjda ersättningen i arbetslöshetsförsäkringen omfattar även det aktivitetsstöd som lämnas till personer som uppfyller villkoren för rätt till ersättning från arbetslöshetsförsäkringen. Höjningen är tillfällig och gäller för tid mellan och . Tillfälligt höjd inkomstrelaterad ersättning För att stärka den ekonomiska tryggheten för löntagare och företagare vid en ökande arbetslöshet och för de som redan är arbetslösa har regeringen tillfälligt höjt takbeloppet i arbetslöshetsförsäkringen per dag. Detta innebär att den arbetssökande som har rätt till det högsta ersättningsbeloppet, dvs. som har en månadsinkomst på eller mer, får en ersättning på ca till skillnad från dagens . Detta innebär att den högsta möjliga dagpenningen i den Skr. 2020/21:109 inkomstrelaterade arbetslöshetsförsäkringen höjs så att den som har en månadsinkomst på får av sin inkomst de första Den högsta dagpenningen uppgår därmed till per dag , varefter det sker en avtrappning till per dag. Höjningen är tillfällig och gäller för tid mellan och . Ökad möjlighet till arbetslöshetsersättning vid vilande företag En företagare har enligt gällande ordning rätt till arbetslöshetsersättning först när verksamheten definitivt har upphört. Företagaren behöver således t.ex. avyttra företaget (eller sin del av det) samt avregistrera F-skatt. Det finns även en möjlighet att lägga företaget vilande. I dessa fall kan en företagare anses vara arbetslös om det inte vidtas några åtgärder i verksamheten, och därför ha rätt till arbetslöshetsersättning. Om företagaren med arbetslöshetsersättning efter att företaget varit vilande återupptar verksamheten behöver det enligt ordinarie regler gå , innan ett nytt uppehåll kan göras. I annat fall behövde företagaren helt skilja sig från verksamheten för att kunna få rätt till arbetslöshetsersättning. Med anledning av den pågående pandemin har regeringen beslutat om en tillfälligt utökad möjlighet att få arbetslöshetsersättning när ett företag har varit vilande. Uppehåll i verksamheten som görs ska inte beaktas vid prövningen av femårsregeln. Regeringens beslut innebär att det vid prövning av rätten till ersättning ska bortses från de tillfällen då verksamheten lagts vilande. Detta ska gälla både vid prövning som görs under innevarande år men även eventuella prövningar . Beslutet gällde ursprungligen , men har förlängts för att gälla även . Regeringen har även beslutat att underlätta för företagare att vidta vissa begränsade åtgärder i näringsverksamheten och få arbetslöshetsersättning. Det innebar att det är tillåtet med uppdatering av webbplats eller sociala medier i begränsad omfattning eller upprätthållande av viss begränsad kund- eller leverantörskontakt, om dessa åtgärder endast syftade till att senare kunna återuppta verksamheten. Även denna tillfälliga regel förlängs till att gälla . 11Insatser med anledning av covid-19- pandemin Som avhandlats bl.a. i kapitel 3 har kulturlivet drabbats hårt av den pågående covid-19-pandemin. Hela kulturlivet har drabbats med bl.a. inställda arrangemang, drastisk minskning av uppdrag för konstutövare och försvårade produktionsvillkor. För stora delar av kultursektorn är det avgörande att människor kan träffas. Därför har pandemins utbrott och de restriktioner som har behövt införas har påverkat kultursektorn mycket negativt. Pandemin har också lett till förändrade beteendemönster när det gäller kulturkonsumtion som haft en negativ påverkan på inkomster och 2020/21:109 möjligheten att nå ut. Mot bakgrund av detta har regeringen beslutat om ett antal stödåtgärder på kulturområdet. Den pågående pandemin har också riktat ljuset mot strukturella problem inom kultursektorn som funnits . Regeringen har löpande haft en dialog med berörda aktörer och företrädare för konstnärsorganisationerna. Regeringen kommer följa utvecklingen på kulturområdet mycket noga för att säkerställa att det fortsatt finns möjlighet för ett kvalitativt, mångfaldigt och dynamiskt kulturliv i hela landet. Den rådande situationen kommer att kräva fortsatt analys och sannolikt leda till behov av fler åtgärder. 11.1Stöd till kulturområdet med anledning av covid-19-pandemin Åtgärd: har kulturområdet tillförts ca i krisstöd med anledning den pågående pandemins effekter. har tillförts i syfte att mildra pandemins ekonomiska konsekvenser samt för omställning och återstart av kulturlivet för att säkra att ett starkt kulturliv även efter krisen. har kulturområdet beviljats totalt 2 miljarder i extra stöd (prop. 2019/20:146, bet. 2019/20:FiU56, rskr. 2019/20:211 och prop. 2020/21:4, bet. 2020/21:FiU32, rskr. 2020/21:11). Medlen ska bidra till att det fortsatt finns en kulturell infrastruktur i hela landet, att konstnärer som förlorat inkomst på grund av covid-19-pandemin kan försörja sig och att kultursektorn får en möjlighet till återhämtning. Stöden fördelas av , , , Stiftelsen , och Bildupphovsrätt i . Stöden ska både kompensera för de ekonomiska konsekvenser som pandemin inneburit för kulturlivet och hjälpa kulturlivet att starta igen. En del av pengarna ska användas som ett stöd för att skapa förutsättningar för smittsäkra evenemang och underlätta för produktion av kultur även under den pågående covid-19-pandemin. Medel fördelades också till scenkonstallianserna (se avsnitt 10.2) och centrumbildningarna (se avsnitt 9.3) samt genom en förstärkning av IV-ersättningen (se avsnitt 8.3). Utöver detta har i budgeten tillförts kulturområdet för omställning och återstart av kulturlivet (prop. 2020/21:1 utg.omr. 17, bet. 2020/21:KrU1, rskr. 2020/21:106). Ytterligare har tillförts kulturområdet i syfte att mildra pandemins ekonomiska konsekvenser (prop. 2020/21:84, bet. 2020/21:FiU43, rskr. 2019/20:204). 11.2Ökat inköp av samtida konst Åtgärd: och tillförs sammanlagt i syfte att öka statens förvärv av konst. Bild- och formkonstnärerna har drabbats hårt under covid-19-pandemin. 2020/21:109 Inställda utställningar och mässor har gjort det svårt för konstnärer att nå ut och visa sin konst för publiken. Därmed har också försäljningen minskat drastiskt, vilket har lett till att många konstnärer på detta område står utan intäkter. Det drabbar också den infrastruktur som finns runt dessa konstnärer, som t.ex. gallerier och verkstäder. tillförs och vardera. Satsningen innebär både ett stöd till infrastrukturen på konstområdet t.ex. gallerier och utställare, men framför allt att enskilda konstnärer får betalt för sin konstnärliga verksamhet, som allmänheten får tillgång till mer konst. 11.3Stöd till institutioner och regional kulturverksamhet samt generella stödåtgärder Åtgärder: har tillförts regional kulturverksamhet för att stärka kulturverksamheter i hela landet med anledning av den pågående covid-19-pandemin. Vidare tillfördes till flera statligt stödda kulturinstitutioner som en följd av förlorade intäkter på grund av covid- 19-pandemin. Dessutom har regeringen beslutat om ett antal generella stödåtgärder som har haft betydelse för konstnärer. För att förbättra förutsättningarna för regional och lokal kultur, som också drabbats hårt av minskade intäkter till följd av pandemin, tillfördes för att stärka kulturverksamheter i hela landet. Pengarna fördelades genom den så kallade kultursamverkansmodellen och även till vissa verksamheter i , som inte ingår i modellen. Regionerna beslutar om användningen av medlen, som går till institutioner och verksamheter med stor betydelse för konstnärer, bl.a. konserthus, teatrar, museer, bibliotek och enskilda arkiv. tillfördes också till flera statligt stödda kulturinstitutioner med anledning av de konsekvenser som pandemin förde med sig. Medel tillfördes bl.a. , Kungliga Dramatiska teatern AB och . Dessutom har regeringen beslutat om generella stödåtgärder, bl.a. möjlighet till korttidsarbete, omställningsstöd samt omsättningsstöd till enskilda näringsidkare, som även kommer konstnärer till del. Tillfälliga förändringar i arbetslöshetsförsäkringen har också genomförts som redogörs för i avsnitt 10.4. De insatser som har genomförts för att ge stöd till regional kulturverksamhet behandlas också i avsnitt 9.7. 2020/21:109 11.4 Utredning för kulturens återstart och analys av Åtgärder: En särskild utredare ska, med anledning av covid-19- pandemin, sammanfatta de konsekvenser pandemin inneburit och alltjämt innebär för kultursektorn och analysera vilka lärdomar som kan dras av dessa. Myndigheten för kulturanalys har fått i uppdrag att göra en översyn av effekterna inom kulturområdet med anledning av den pågående covid-19-pandemin. Det finns ett behov av ett underlag om hur kulturen ska återhämta sig efter pandemin. Regeringen har därför tillsatt en särskild utredare (dir. 2020:143) som ska sammanfatta de konsekvenser pandemin inneburit och alltjämt innebär för kultursektorn och analysera vilka lärdomar som kan dras av dessa. Utredaren ska bl.a. vid behov lämna förslag till regeringen på åtgärder som kan bidra till att kultursektorn lättare kan starta upp, återhämta sig och utvecklas under och efter pandemin så att kulturen har förutsättningar att vara en stark och oberoende kraft i samhällsutvecklingen. Uppdraget syftar också till att synliggöra nya initiativ för att tillgängliggöra kultur som har etablerats eller utvecklats under pandemin och som har potential att positivt bidra till kultursektorns återhämtning och vid behov föreslå åtgärder för att stärka dessa. Uppdraget ska redovisas . Regeringen har också i regleringsbrevet gett Myndigheten för kulturanalys i uppdrag att göra en översyn av effekterna inom kulturområdet med anledning av den pågående pandemin. I uppdraget ingår att kartlägga hur landets kulturliv och kulturella infrastruktur, inom ideell, kommersiell och offentlig regi, drabbats av pandemin. I uppdraget ingår även att kartlägga regeringens, berörda förvaltningsmyndigheters, regionernas och kommunernas insatser till följd av spridningen av sjukdomen covid-19. Även insatser och effekter inom andra samhällsområden ska avhandlas. Redovisning ska ske och . Sammanfattning av betänkandet Konstnär – oavsett villkor? (SOU 2018:23) I enlighet med sina direktiv har utredningen gjort en kartläggning av de statliga insatserna och villkoren för professionellt verksamma konstnärer. Utifrån denna lämnar utredningen förslag till förändringar och utveckling av konstnärspolitiken. Inledningsvis beskriver utredningen konstens roll i samhället och hur konstnärsbegreppet används. Konsten har haft olika uppgifter inom samhället under historiens gång. Utredningen reflekterar över konstnärens historiska betydelse, från antik tid fram till våra dagar. Ett centralt perspektiv har vidare varit att urskilja de successivt framträdande motiven för den statliga konstnärspolitiken med sina tidiga formuleringar fram till . Konsten tjänar både samhälleliga mål och sina egna intressen. som politiken är angelägen att bekräfta betydelsen av konstens egenvärde, har konstens betingelser ändå i hög grad att göra med hur den tjänar olika syften. Den politik för konstnärerna och konsten som växer fram och fram till har haft ett antal urskiljbara motiv. Utredningen konstaterar att motiven för konstnärspolitiken inte försvinner utan ackumuleras efterhand till en allt bredare motivbild för politiken. Utredningen beskriver olika aktörers användning av begreppet konstnär och gör en kort teoretisk genomgång av professions- och konstnärsbegreppen. De avgränsningar och benämningar som används inom skol- och utbildningspolitiken, kulturpolitiken, näringspolitiken, arbetsmarknadspolitiken och i de yrkesförbund som finns på området redovisas. Jämförelsen visar att användningen av konstnärsbegreppet skiljer sig åt beroende på syftet med respektive verksamhet. Det är vanligt hos aktörerna med en uppräkning av konstformer och konstnärliga färdigheter, i form av yrken och professioner, för att ringa in och avgränsa insatser riktade mot konstnärer. Det finns också trösklar i form av exempelvis avgifter och inträdesprov. En viktig egenskap hos professionsfält generellt är deras autonomi och rätt att bestämma hur professionellt arbete ska värderas, t.ex. med begrepp som verkshöjd och kvalitet. Ett professionsfält är inte statiskt, utan rådande normer utmanas . 2020/21:109 Bilaga 2020/21:109 Bilaga Utredningen gör en genomgång av stora samhällsförändringar som ägt rum under . Klimatförändringar, globalisering, migration, urbanisering, de demografiska förändringarna och digitaliseringen lyfts fram som viktiga faktorer som påverkar samhället i stort och därigenom även konstnärerna. Hur samhällsekonomin har utvecklats det har också stor betydelse. Strävan efter hållbar utveckling kan ses som övergripande för att möta aktuella samhällsutmaningar. Utredningen konstaterar också att konsten sällan har uppfattats som en integrerad del av samhällsutvecklingen utan tilldelas ofta en plats i periferin. En medvetenhet saknas om hur konst och kultur kan tillföra viktiga värden brett i samhället. Utredningens kartläggning visar att digitaliseringen är den förändring som mest påverkar det konstnärliga yrkesutövandet. Utredningen konstaterar att konsten utgör kärnan i utvecklingen av de kulturella och kreativa näringarna – sektorer som utvecklas starkast i mogna ekonomier och där digitaliseringen är central. Både produktion och distribution av konst digitaliseras i hög grad. För musik, film och litteratur är detta tydligast. För teater, dans och bildkonst ser utvecklingen delvis annorlunda ut. Den digitala teknikutvecklingen med VR, AR, 3D m.m. ger konstnärerna nya verktyg och nya möjligheter till digitala konstnärliga uttryck. Tekniken ger även möjlighet att blanda konstnärliga uttrycksmedel. Därmed utmanas också tidigare befästa genrebegrepp och gränsdragningar. Den digitala utvecklingen skapar nya möjligheter för konstnärerna men också nya utmaningar. Med nya affärs- och betalningsmodeller, svårigheter att hävda rättigheter, m.m. är det inte är givet att konstnärerna gynnas ekonomiskt. Samhällsförändringarna har också inneburit att nya jobb kommit till och att yrkesområden som varit mer renodlat tekniska har fördjupats konstnärligt. Digitaliseringen påverkar en arbetsmarknad som redan ändrats radikalt för konstnärerna. De fasta anställningarna har minskat och uppdragen som ofta är i projektform är kortare.