prop · H80396 · 2021-03-02 00:00:00 — 4.Vid första tillhandahållandet av tjänster, när det gäller de reglerade yrken som har konsekvenser för folkhälsa eller säkerhet och som inte automatiskt erkänns enligt avdelning III kapitel II, III eller IIIa, kan den mottagande medlemsstatens behöriga myndighet kontrollera tjänsteleve rantörens yrkeskvalifikationer innan tjänsterna tillhandahålls . En sådan förhandskontroll ska vara möjlig endast om syftet med kontrollen är att undvika allvarlig skada för tjänstemottagarens hälsa eller säkerhet till följd av att tjänsteleverantören saknar yrkeskva lifikationer och om kontrollen inte går utöver vad som är nödvändigt för detta syfte. Senast efter det att den underrättelse och de åtföljande hand lingar som avses i punkterna 1 och 2 inkommit ska den behöriga myn digheten informera tjänsteleverantören om sitt beslut a)att inte kontrollera dennes yrkeskvalifikationer, b)efter att ha kontrollerat dennes yrkeskvalifikationer i)att begära att tjänsteleverantören gör ett lämplighetsprov, eller ii)att tillåta tillhandahållandet av tjänster. Om det uppstår problem som kan medföra försening att fatta beslut enligt andra stycket, ska den behöriga myndigheten inom samma tids frist meddela tjänsteleverantören orsaken till förseningen. Problemet ska lösas inom efter det meddelandet, och beslutet ska färdig ställas efter det att problemet lösts. 02005L0036 — SV — 24.04.2020 — 014.001 — 17 Om väsentlig skillnad föreligger mellan tjänsteleverantörens yrkeskvali fikationer och den utbildning som krävs i den mottagande medlems staten, i den mån denna skillnad är skadlig för folkhälsa eller säkerhet och inte kan kompenseras genom tjänsteleverantörens yrkeserfarenhet eller genom kunskap, färdigheter och kompetenser som uppnåtts genom livslångt lärande och formellt godkänts för detta ändamål av ett relevant organ, ska den mottagande medlemsstaten ge tjänsteleverantören möj lighet att bevisa att de har förvärvat den kunskap, färdighet eller kom petens som fattas, genom ett lämplighetsprov som avses i andra stycket led b. Den mottagande medlemsstaten ska fatta ett beslut på den grun den om huruvida tillhandahållande av tjänster ska tillåtas. Under alla omständigheter ska tjänsten kunna tillhandahållas inom efter det att ett beslut fattats i enlighet med andra stycket. Vid utebliven reaktion från den behöriga myndigheten inom de tids frister som fastställs i andra och tredje styckena får tjänsten tillhanda hållas. I de fall då yrkeskvalifikationer ►C7 har kontrollerats enligt denna punkt ◄ ska tjänsten tillhandahållas under den mottagande medlems statens yrkestitel. 1.Om det finns skälig grund för tvivel får den mottagande medlems statens behöriga myndigheter av etableringsmedlemsstatens behöriga myndigheter begära upplysningar om huruvida tjänsteleverantören är lagligen etablerad i den medlemsstaten, följer god sed och inte har ådragit sig yrkesrelaterade disciplinära eller straffrättsliga påföljder. Om den mottagande medlemsstatens behöriga myndigheter beslutar att kontrollera tjänsteleverantörens yrkeskvalifikationer får de av etable ringsmedlemsstatens behöriga myndigheter begära upplysningar om tjänsteleverantörens utbildningskurser, i den omfattning som krävs för att bedöma om det finns väsentliga skillnader som kan vara skadliga för folkhälsa eller säkerhet. Etableringsmedlemsstatens behöriga myndighe ter ska lämna dessa upplysningar i enlighet med artikel 56. De rådgiv ningscentrum som avses i artikel 57b får också lämna upplysningar om eventuella oreglerade yrken i ursprungsmedlemsstaten. 2.De behöriga myndigheterna skall se till att det sker utbyte av alla uppgifter som är nödvändiga för att en tjänstemottagares klagomål mot en tjänsteleverantör skall kunna utredas på korrekt sätt. Tjänstemottaga ren skall informeras om resultatet av klagomålet. Uppgifter som skall lämnas till tjänstemottagarna I de fall då tjänsterna tillhandahålls under etableringsmedlemsstatens yrkestitel eller enligt tjänsteleverantörens bevis på formella kvalifikatio ner, får de behöriga myndigheterna i den mottagande medlemsstaten kräva att tjänsteleverantören, utöver andra informationskrav som fast ställs i gemenskapsrätten, meddelar tjänstemottagaren vissa eller samt liga av följande uppgifter: 02005L0036 — SV — 24.04.2020 — 014.001 — 18 a)Om tjänsteleverantören är upptagen i ett handelsregister eller annat liknande offentligt register: vilket register det gäller samt registre ringsnummer eller motsvarande identifikationsuppgifter som finns i detta register. b)Om verksamheten omfattas av ett tillståndssystem i etableringsmed lemsstaten: namn och adress till den behöriga tillsynsmyndigheten. c)Yrkessammanslutning eller liknande organisation där tjänsteleveran tören är medlem. d)Yrkestiteln eller om sådan titel inte finns, tjänsteleverantörens bevis på formella kvalifikationer och den medlemsstat där tjänsteleveran tören tilldelades denna titel. e)Om tjänsteleverantören bedriver momspliktig verksamhet: det moms registreringsnummer som avses i artikel 22.1 i rådets sjätte direktiv /388/EEG av om harmonisering av medlems staternas lagstiftning rörande omsättningsskatter - Gemensamt system för mervärdesskatt: enhetlig beräkningsgrund (1). f)Uppgifter om eventuellt försäkringsskydd eller annat personligt eller kollektivt skydd rörande yrkesansvar. Den generella ordningen för erkännande av bevis på formella Detta kapitel gäller för alla yrken som inte omfattas av kapitlen II och IIIi denna avdelning och i följande fall där sökanden, av en specifik och exceptionell anledning, inte uppfyller villkoren i de kapitlen: a)För de verksamheter som förtecknas i bilaga IV när invandraren inte uppfyller kraven enligt artiklarna 17, 18 och 19. b)För läkare med grundutbildning, specialistläkare, sjuksköterskor med ansvar för allmän hälso- och sjukvård, tandläkare, specialisttandlä kare, veterinärer, barnmorskor, ►C2 apotekare ◄ och arkitekter när invandraren inte uppfyller kraven i artiklarna 23, 27, 33, 37, 39, 43 och 49 för faktiskt och lagligt utövande av yrket. c)För arkitekter när invandraren innehar ett utbildningsbevis som inte upptas i punkt 5.7.2 i bilaga V. (1) EGT L 145, , s. 1. Direktivet senast ändrat genom direktiv /66/EG (EUT L 168, , s. 35). 02005L0036 — SV — 24.04.2020 — 014.001 — 19 d)För läkare, sjuksköterskor, tandläkare, veterinärer, barnmorskor, ►C2 apotekare ◄ och arkitekter ►C2 med bevis på specialistbe hörighet, som måste ha deltagit i utbildning som berättigar till en yrkestitel ◄ enligt punkterna 5.1.1, 5.2.2, 5.3.2, 5.4.2, 5.5.2, 5.6.2 och 5.7.1 i bilaga V, dock endast för erkännande av specialiseringen i fråga och utan att artikel 21.1 och artiklarna 23 och 27 åsidosätts. e)För sjuksköterskor med ansvar för allmän hälso- och sjukvård samt specialistsjuksköterskor ►C2 med bevis på specialistbehörighet, som har deltagit i utbildning som berättigar till en yrkestitel ◄ enligt punkt 5.2.2 i bilaga V när invandraren ansöker om erkännande i en annan medlemsstat där yrkesverksamheten i fråga utövas av speci alistsjuksköterskor utan utbildning till sjuksköterska inom allmän hälso- och sjukvård. f)För specialistsjuksköterskor utan utbildning till sjuksköterska inom allmän hälso- och sjukvård när invandraren ansöker om erkännande i en annan medlemsstat där yrkesverksamheten i fråga bedrivs av sjuksköterskor inom allmän hälso- och sjukvård, specialistsjukskö terskor utan utbildning till sjuksköterska inom allmän hälso- och sjukvård eller specialistsjuksköterskor ►C2 med bevis på specialist behörighet, som har deltagit i utbildning som berättigar till en yrkestitel ◄ enligt punkt 5.2.2 i bilaga V. g)För invandrare som uppfyller kraven i artikel 3.3. Vid tillämpning av artikel 13 och artikel 14.6 ska yrkeskvalifikationerna indelas i följande nivåer: a)ett kompetensbevis som har utfärdats av en behörig myndighet i ur sprungsmedlemsstaten vilken utsetts i enlighet med denna stats lagar och andra författningar på grundval av i)en utbildning som inte utgör en del av ett utbildnings- eller examensbevis enligt led b, c, d eller e eller ett särskilt prov som inte föregås av någon utbildning eller av att sökanden utövat yrket i en medlemsstat på heltid i följd eller på deltid , eller ii)en allmän utbildning på grundskole- eller gymnasienivå som visar att innehavaren besitter allmänna kunskaper. b)ett bevis på avslutad gymnasieutbildning, omfattande i)allmän utbildning, som kompletterats med annan utbildning än den som avses i led c och/eller med den provtjänstgöring eller yrkesutövning som krävs utöver denna utbildning, eller ii)teknisk eller yrkesinriktad utbildning, som i förekommande fall kompletterats med allmän utbildning eller yrkesutbildning enligt led i och/eller med den provtjänstgöring eller yrkesutövning som krävs utöver denna utbildning. 02005L0036 — SV — 24.04.2020 — 014.001 — 20 c)ett examensbevis över avslutad i)annan ►C6 eftergymnasial ◄ utbildning än den som avses i led d och e eller på deltid , för vilken ett av tillträdesvillkoren som regel är en avslutad gymna sieutbildning med den inriktning som krävs för behörighet till universitetsstudier eller högskolestudier eller annan utbildning på likvärdig nivå, samt den yrkesutbildning som eventuellt krävs utöver denna ►C6 eftergymnasiala ◄ utbildning, eller ii)reglerad utbildning eller, i fråga om reglerade yrken, yrkesutbild ning med ►C7 särskilt upplägg ◄, med kompetens som går utöver vad som anges i nivå b, motsvarande den utbildningsnivå som anges i led i, om en sådan utbildning ger en jämförbar nivå av yrkesskicklighet och förbereder den studerande för jämförbart ansvar och jämförbar verksamhet, förutsatt att examensbeviset åtföljs av ett utbildningsbevis från ursprungsmedlemsstaten. d)ett examensbevis över att innehavaren har avslutat utbildning på ►C7 eftergymnasial ◄ nivå och högst , eller på deltid , eller ett likvärdigt antal ECTS-poäng, vid universitet eller högskola eller annan utbildnings anstalt på motsvarande nivå och, i tillämpliga fall, över avslutad yrkesutbildning som krävs utöver den ►C7 eftergymnasiala ◄ utbildningen. e)ett examensbevis över att innehavaren har avslutat utbildning på ►C7 eftergymnasial ◄ nivå , eller på deltid , eller ett likvärdigt antal ECTS-poäng, vid universi tet eller högskola eller annan utbildningsanstalt på motsvarande nivå och, i tillämpliga fall, över avslutad yrkesutbildning som krävs ut över den ►C7 eftergymnasiala ◄ utbildningen. Varje bevis på formella kvalifikationer eller uppsättning bevis på for mella kvalifikationer som utfärdats av en behörig myndighet i en med lemsstat ska, även vad beträffar nivån, jämställas med bevis på formella kvalifikationer enligt artikel 11, på villkor att beviset gäller en avslutad utbildning som erhållits i unionen, på heltid eller deltid och inom eller utanför ramen för formella program, och som är erkänd som likvärdig av denna medlemsstat samt där ger samma rätt till tillträde eller ut övande av ett yrke eller förbereder för utövande av detta yrke. 02005L0036 — SV — 24.04.2020 — 014.001 — 21 Enligt samma villkor som anges i första stycket skall även varje yrkesk valifikation som, även om den inte uppfyller de krav som fastställts i ursprungsmedlemsstatens lagar och andra författningar för tillträde till eller utövande av ett yrke, tilldelar innehavaren förvärvade rättigheter i kraft av dessa bestämmelser jämställas med sådant bevis på formella kvalifikationer. Detta gäller i synnerhet om ursprungsmedlemsstaten hö jer de utbildningskrav som är en förutsättning för tillträde till och ut övande av ett yrke, och om en person som genomgått tidigare utbild ning, som inte uppfyller de nya kvalifikationskraven, åtnjuter förvärvade rättigheter i kraft av nationella bestämmelser i lag eller andra författ ningar. I detta fall betraktar den mottagande medlemsstaten, för tillämp ningen av artikel 13, denna tidigare utbildning som motsvarande nivån på den nya utbildningen. 1.När det i en mottagande medlemsstat krävs bestämda yrkeskvali fikationer för tillträdet till eller utövandet av ett reglerat yrke, ska den behöriga myndigheten i den medlemsstaten ge sökande tillträde till yrket och rätt att utöva det på samma villkor som gäller för landets egna medborgare, om de innehar det kompetensbevis eller bevis på formella kvalifikationer enligt artikel 11 som krävs av en annan medlemsstat för tillträdet till eller utövandet av yrket inom dess territorium. Kompetensbevis eller bevis på formella kvalifikationer ska ha utfärdats av en behörig myndighet i en medlemsstat, vilken utsetts i enlighet med denna stats lagar och andra författningar. 2.Tillträde till ett yrke och rätten att utöva ett som beskrivs i punkt 1 ska också beviljas sökande som på heltid eller på deltid har utövat yrket i fråga i en annan medlemsstat som inte reglerar detta yrke, och som har ett eller flera kompetensbevis eller bevis på formella kvalifikationer vilka har utfärdats av en annan medlemsstat som inte reglerar detta yrke. Kompetensbevis och bevis på formella kvalifikationer ska uppfylla föl jande krav: a)De ska ha utfärdats av en behörig myndighet i en medlemsstat, vilken utsetts i enlighet med denna stats lagar och andra författ ningar. b)De ska visa att innehavaren förberetts för att utöva yrket. Den yrkeserfarenhet som avses i första stycket får dock inte krävas, när de bevis på formella kvalifikationer som sökanden har gäller som bevis på en reglerad utbildning. 02005L0036 — SV — 24.04.2020 — 014.001 — 22 3.Den mottagande medlemsstaten ska erkänna den nivå som intygas enligt artikel 11 av ursprungsmedlemsstaten liksom det ►C7 bevis genom vilket ursprungsmedlemsstaten ◄ styrker att den reglerade ut bildning eller yrkesutbildning med ett ►C7 särskilt upplägg ◄ som avses i artikel 11 c ii motsvarar den nivå som föreskrivs i artikel 11 c i. 4.Genom undantag från punkterna 1 och 2 i den här artikeln och från artikel 14 kan den mottagande medlemsstatens behöriga myndighet vägra tillträde till och utövande av ett yrke för innehavare av ett kom petensbevis som klassificeras enligt artikel 11 a där de nationella yr keskvalifikationer som krävs för utövandet av yrket på dess territorium klassificeras enligt artikel 11 e. 1.Trots bestämmelserna i artikel 13 får den mottagande medlems staten kräva att sökande slutför en anpassningsperiod på högst eller genomgår ett lämplighetsprov om: a)innehållet i den sökandens utbildning väsentligt avviker från det innehåll som omfattas av det bevis på formella kvalifikationer som krävs i den mottagande medlemsstaten. b)det i den mottagande medlemsstaten reglerade yrket omfattar en eller flera reglerade yrkesaktiviteter som inte ingår i motsvarande yrke i sökandens ursprungsmedlemsstat och om utbildningen som krävs i den mottagande medlemsstaten väsentligt avviker från dem som omfattas av det kompetensbevis eller bevis på formella kvalifikatio ner som sökanden stöder sig på. 2.Om den mottagande medlemsstaten använder sig av den möjlighet som avses i punkt 1, skall den ge sökanden rätt att välja mellan anpass ningsperiod och lämplighetsprov. Om en medlemsstat anser att det för ett bestämt yrke är nödvändigt att bevilja undantag från kravet på att ge sökanden rätt att välja mellan anpassningsperiod eller lämplighetsprov enligt första stycket, skall den i förväg underrätta de andra medlemsstaterna och kommissionen om detta och lägga fram dokument som visar att detta undantag är berättigat. Om kommissionen anser att det undantag som avses i andra stycket inte är berättigat eller strider mot unionslagstiftningen, ska den efter det att den mottagit alla nödvändiga uppgifter anta en genomförandeakt, där medlemsstaten i fråga uppmanas att inte vidta den planerade åtgärden. Har kommissionen inte reagerat inom denna tidsfrist får undantaget tillämpas. 02005L0036 — SV — 24.04.2020 — 014.001 — 23 3.För de yrken som kräver exakta kunskaper i nationell rätt och där verksamheten till en väsentlig och del består i att lämna råd och/eller hjälp i frågor som rör nationell rätt får den mottagande med lemsstaten, med avvikelse från principen i punkt 2 enligt vilken sökan den har rätt att välja, föreskriva antingen en anpassningsperiod eller lämplighetsprov. Detta gäller även de fall som anges i artikel 10 b, 10 c, 10 d beträffande läkare och tandläkare, 10 f när invandraren ansöker om erkännande i en annan medlemsstat där yrkesverksamheten i fråga bedrivs av sjukskö terskor inom allmän hälso- och sjukvård eller specialistsjuksköterskor ►C2 med bevis på specialistbehörighet, som har deltagit i utbildning som berättigar till en yrkestitel ◄ enligt punkt 5.2.2 i bilaga V, och artikel . I de fall som omfattas av artikel 10 a får den mottagande medlemsstaten kräva anpassningsperiod eller lämplighetsprov om invandraren avser att utöva yrkesverksamhet som egenföretagare eller som företagsledare som kräver kunskaper om och tillämpning av de specifika nationella gällande bestämmelserna, under förutsättning att de behöriga myndigheterna i den mottagande medlemsstaten kräver kunskaper om och tillämpning av dessa bestämmelser för sina egna medborgares tillträde till sådan verksamhet. Med avvikelse från principen enligt vilken sökanden har rätt att välja, vilken fastställs i punkt 2, får den mottagande medlemsstaten fastställa antingen en anpassningsperiod eller lämplighetsprov i följande fall: a)Om en innehavare av en yrkeskvalifikation, som avses i artikel 11 a, ansöker om erkännande av sina yrkeskvalifikationer där de nationella yrkeskvalifikationer som krävs är klassificerade i artikel 11 c. b)Om en innehavare av en yrkeskvalifikation, som avses i artikel 11 b, ansöker om erkännande av sina yrkeskvalifikationer där de nationella yrkeskvalifikationer som krävs är klassificerade i artikel 11 d eller e. Om en innehavare av en yrkeskvalifikation, som avses i artikel 11 a, ansöker om erkännande av sina yrkeskvalifikationer där de nationella yrkeskvalifikationer som krävs är klassificerade i artikel 11 d, får den mottagande medlemsstaten kräva både en anpassningsperiod och ett lämplighetsprov. 4.Vid tillämpning av punkterna 1 och 5 ska ett utbildningsinnehåll som ”väsentligt avviker” avse sådana kunskaps- och kompetensområ den, uppnådda färdigheter och kompetenser som är grundläggande för utövandet av yrket och där innehållet i invandrarens utbildning i bety dande mån skiljer sig från den utbildning som krävs i den mottagande medlemsstaten. 02005L0036 — SV — 24.04.2020 — 014.001 — 24 5.Punkt 1 ska tillämpas med hänsyn till proportionalitetsprincipen. Om den mottagande medlemsstaten ämnar kräva att den sökande slutför en anpassningsperiod eller genomgår ett lämplighetsprov, ska den först kontrollera om de kunskaper och färdigheter och den kompetens som den sökande har tillägnat sig genom yrkesverksamhet eller genom livs långt lärande, och som formellt godkänts för detta ändamål av ett rele vant organ, i en medlemsstat eller i ett tredjeland, är sådana att de helt eller delvis täcker det väsentligt avvikande kunskapsinnehåll som fast ställs i punkt 4. 6.Beslutet om införande av en anpassningsperiod eller ett lämplig hetsprov ska vederbörligen motiveras. I synnerhet ska den sökande informeras om följande: a)Den yrkeskvalifikationsnivå som krävs i den mottagande medlems staten och den sökandes yrkeskvalifikationsnivå enligt den klassifi cering som beskrivs i artikel 11. b)Väsentliga skillnader som avses i punkt 4 och varför dessa skillnader inte kan kompenseras genom kunskaper, färdigheter och kompeten ser som uppnåtts genom yrkeserfarenhet eller livslångt lärande som formellt godkänts för detta ändamål av ett relevant organ. 7.Medlemsstaterna ska se till att det finns möjlighet för en sökande att göra det lämplighetsprov som avses i punkt 1 efter det ursprungliga beslutet om ett lämplighetsprov för sökanden. Krav när det gäller yrkeserfarenhet Om det i en medlemsstat för tillträde till eller utövande av någon av de verksamheter som anges i bilaga IV krävs kunskap och förmåga av allmän, affärsmässig eller yrkesmässig art, skall denna medlemsstat som tillräckligt bevis för att sådan kunskap och förmåga förvärvats godta utövande av denna verksamhet i en annan medlemsstat. Utövan det skall ha skett i enlighet med artiklarna 17, 18 och 19. Verksamhetsformer i förteckning I i bilaga IV 1.När det gäller verksamhetsformerna i förteckning I i bilaga IV skall den tidigare verksamheten ha utövats a) i följd som egenföretagare eller företagsledare, eller 02005L0036 — SV — 24.04.2020 — 014.001 — 25 b)i följd som egenföretagare eller företagsledare, om för månstagaren visar att han för verksamheten i fråga har genomgått en utbildning som styrks i ett av medlemsstaten erkänt bevis eller som bedömts som fullgod av behörig yrkesorganisation, eller c)i följd som egenföretagare eller företagsledare, om förmånstagaren kan visa att han för verksamheten i fråga genomgått en utbildning som styrks i ett av medlemsstaten erkänt bevis eller som bedömts som fullgod av en behörig yrkes organisation, eller d)i följd som egenföretagare eller företagsledare, om för månstagaren kan visa att han utövat verksamheten i fråga som an ställd under , eller e)i följd i ledande ställning, varav med tekniska uppgifter och med ansvar för minst en avdelning i företaget, om förmånstagaren kan visa att han för verksamheten i fråga genom gått en utbildning som styrks i ett av medlemsstaten erkänt bevis eller som bedömts som fullgod av en behörig yrkesorganisation. 2.I de fall som avses i a och d får verksamheten inte ha upphört tidigare än före den dag då den kompletta ansökan lämnas in hos den behöriga myndighet som avses i artikel 56. 3.Punkt 1 e skall inte tillämpas på verksamhetsformer i grupp Ex 855enligt ISIC-nomenklaturen, hårfrisörsinrättningar. Verksamhetsformer i förteckning II i bilaga IV 1.När det gäller verksamhetsformerna i förteckning II i bilaga IV skall den tidigare verksamheten ha utövats a)i följd som egenföretagare eller företagsledare, eller b)i följd som egenföretagare eller företagsledare, om för månstagaren visar att han för verksamheten i fråga har genomgått en utbildning som styrks i ett av medlemsstaten erkänt bevis eller som bedömts som fullgod av en behörig yrkesorganisa tion, eller 02005L0036 — SV — 24.04.2020 — 014.001 — 26 c)i följd som egenföretagare eller företagsledare, om förmånstagaren kan visa att han för verksamheten i fråga genomgått en utbildning som styrks i ett av medlemsstaten erkänt bevis eller som bedömts som fullgod av en behörig yrkes organisation, eller d)i följd som egenföretagare eller företagsledare, om för månstagaren kan visa att han utövat verksamheten i fråga som an ställd under , eller e)i följd som anställd, om förmånstagaren kan visa att han för verksamheten i fråga genomgått en utbildning som styrks i ett av medlemsstaten erkänt bevis eller som bedömts som fullgod av en behörig yrkesorganisation, eller f)under sex på varandra följande år som anställd, om förmånstagaren kan visa att han för verksamheten i fråga genomgått en utbildning som styrks i ett av medlemsstaten erkänt bevis eller som bedömts som fullgod av en behörig yrkesorganisation. 2.I de fall som avses i a och d får verksamheten inte ha upphört tidigare än före den dag då den kompletta ansökan lämnas in hos den behöriga myndighet som avses i artikel 56. Verksamhetsformer i förteckning III i bilaga IV 1.När det gäller verksamhetsformerna i förteckning III i bilaga IV skall den tidigare verksamheten ha utövats a)i följd som egenföretagare eller företagsledare, eller b)i följd som egenföretagare eller företagsledare, om för månstagaren kan visa att han för verksamheten i fråga genomgått en utbildning som styrks i ett av medlemsstaten erkänt bevis eller som bedömts som fullgod av en behörig yrkesorganisation, eller c)i följd som egenföretagare eller företagsledare, om för månstagaren kan visa att han utövat verksamheten i fråga som an ställd under , eller