prop · H90357 · 2021-11-12 00:00:00 — Därför behöver samtliga kategorier av medarbetare som informerar brottsutsatta ändamålsenliga stöd för att kunna uppfylla informationsskyldigheten. Utifrån de krav som ställs på medarbetarna är inte stödet ändamålsenligt. Det handlar bland annat om att guidningen i ärendesystemet Durtvå inte är tydlig och utförlig, att utbildningen av en stor 126Gruppintervju med ingripandepoliser, . 127Svar på skriftliga frågor till Brottsoffer- och personsäkerhetsgruppen, nationella operativa avdelningen, . EN GRA N SKN I N GSRA PPO RT FRÅ N R IKS REV I EN grupp anmälningsupptagare är kort i förhållande till komplexiteten i uppgiften att informera brottsutsatta, och att det inte regelmässigt görs någon kontroll av att information verkligen har lämnats. 3.3.1Anställda på Polisens kontaktcenter efterfrågar mer stöd i Durtvå Graden av guidning och stöd för informationsskyldigheten i utredningssystemet Durtvå varierar. Eftersom det varken är möjligt eller önskvärt att ha fält och informationsrutor för allt måste prioritera utifrån var de ger mest nytta. Det saknas dock informationsrutor för vissa moment där det hade varit motiverat med sådana, givet kraven på kunskap om när momenten är aktuella att informera om och på vilka sätt. Ett konkret exempel är information om målsägarbiträde. I intervju framkommer en samstämmig bild av att operatörer på Polisens kontaktcenter efterfrågar mer stöd som är kopplat till att informera om just detta.128 Ett annat område där det efterfrågas mer stöd avser brottsofferstödjande verksamhet.129 På intranät Intrapolis finns en stor mängd dokument med syfte att stödja anmälningsupptagarna i sitt arbete. En del av dokumenten är emellertid inte uppdaterade,130 och anställdas kännedom om några av de centrala dokumenten131 kan vara låg.132 I intervjuer med medarbetare framkommer också att de inte använder Intrapolis som informationskälla i särskilt hög utsträckning.133 Det kan därför vara motiverat att utveckla information eller länkar direkt i anmälningssidan i Durtvå. 3.3.2 Utbildning efterfrågas om information till brottsutsatta Granskningen visar att den personal som tar upp anmälningar har mycket varierande utbildningsbakgrund vad gäller vilken information som ska lämnas och när information ska lämnas. Granskningen visar också att det finns en efterfrågan på mer utbildning. 128Gruppintervju med operatörer på polisens kontaktcenter, . Det lyfts bland annat fram att frågan skulle kunna vara tvingande vid vissa typer av brott och att det skulle behövas en informationsruta. 129Gruppintervju med operatörer på polisens kontaktcenter, . Det framkommer att man saknar information om vilka brottsofferjourer som finns och vad de kan hjälpa den brottsutsatta med. Det är även önskvärt att ha en kontaktperson på en brottsofferjour för att kunna diskutera vart de ska hänvisa målsäganden. 130Exempelvis till brottsoffer som har upphävts. 131Polismyndigheten, riktlinje för dokumentation i Durtvå, 2017; , Metodstöd för brottsoffer- och personsäkerhetsverksamheten, 2017; , riktlinjer för brottsoffer- och personsäkerhetsverksamheten, 2018. 132Gruppintervju med operatörer på polisens kontaktcenter, ; gruppintervju med receptionsanställda, ; gruppintervju med ingripandepoliser, . 133Gruppintervju med receptionsanställda, ; Gruppintervju med operatörer på polisens kontaktcenter, . EFFEKTIVITETEN I POLISMYNDIGHETEN ARBETE MED INFORMATION TILL BROTTSUTSATTA Informationsskyldigheten ställer höga krav på den enskilda medarbetarens kompetens att avgöra vilken information som ska lämnas. En del anmälningsupptagare har tvåårig polisutbildning. Nuvarande utbildning för anställda på Polisens kontaktcenter är lång, varav information vid anmälan är ett av många moment som ska inrymmas.134 finns inte någon specifik utbildning om att ta upp anmälan för receptionsanställda.135 En del anställda har i stället gått utbildningen för operatörer på Polisens kontaktcenter.136 Anställda på Polisens kontaktcenter och i receptionen på polisstationer efterfrågar repetition av vissa delar som har med informationsansvaret att göra.137 Ingripandepoliser som vi har intervjuat uppger att de inte erbjudits vidareutbildningar som är relaterade till att stötta och informera brottsutsatta i särskilt hög utsträckning. De säger att de efterfrågar det men att de upplever att det inte finns tidsmässigt utrymme för det.138 3.3.3Det finns brister i kontrollen av att information verkligen har lämnats och återkopplingen på lämnad information uteblir Vi har inte kunnat se att det görs någon regelmässig kontroll av att information verkligen har lämnats. Förundersökningsledarna ansvarar för att målsäganden får korrekt information under förundersökningen, och har därför till uppgift att följa upp att övriga medarbetare har lämnat nödvändig information. I intervjuer framkommer att anmälningsupptagare heller inte regelmässigt får någon återkoppling på lämnad brottsofferinformation. Det uppger såväl operatörer på Polisens kontaktcenter och receptionsanställda som ingripandepoliser.139 Förundersökningsledare uppger också att de inte hanterar de här frågorna aktivt och att de inte kontrollerar uppgifterna om det inte finns en anledning. Vissa förundersökningsledare som hanterar anmälningar anser att utredare kan komplettera informationen senare.140 Att förundersökningsledaren återkopplar utifrån den dokumenterande informationen kan bidra till anmälningsupptagarens förståelse för varför det är viktigt att dokumentera lämnad information. 134Intervju med regional utbildningssamordnare, ; intervju med regional utbildningssamordnare, . Utbildningen består av teori och verksamhetsförlagd utbildning. Teoridelen ska bland annat inrymma samtalsmetodik och bemötande, systemkunskap i Durtvå och juridik. Det varierar mellan regionerna om utbildningen innehåller en särskild del om förundersökningskungörelsen eller om det är utspritt på övriga block. 135E-brev från företrädare för , . Receptionsanställda är hänvisade till den myndighetsgemensamma utbildningen Durtvå – introduktion. 136Intervju med gruppchef polisstation, . Gruppintervju med receptionsanställda, . 137Gruppintervju med receptionsanställda, ; Gruppintervju med operatörer på polisens kontaktcenter, . 138Gruppintervju med ingripandepoliser, . 139Gruppintervju med operatörer på polisens kontaktcenter, ; gruppintervju med receptionsanställda, ; gruppintervju med ingripandepoliser, . 140Gruppintervju med polisiära förundersökningsledare, . EN GRA N SKN I N GSRA PPO RT FRÅ N R IKS REV I EN 3.3.4 Vissa polisregioner har utarbetat egna rutiner och stöd Det finns vissa regionala rutiner som har utarbetats för information till målsäganden under utredningens gång. Lokalpolisområden och organisatoriska enheter för utredning av vissa brott141 har utarbetat rutiner för att kontakta målsägande. Exemplen handlar både om att kontakta målsägande när ärendet kommer in för att ge mer individanpassad information och att kontakta målsägande vid beslut att lägga ned en förundersökning för att ge mer utvecklad information om skälen till beslutet.142 Några sådana gemensamma rutiner från nationellt håll finns inte. 3.4Medarbetarnas tillgång till stöd minskar under utredningens gång Från sida finns ett fokus på att lämna information vid anmälningstillfället. Styrningen är utförligare för hur brottsutsatta ska informeras när anmälan tas upp än vad som gäller för information under utredningens gång. Det är till stor del upp till medarbetarna att hantera uppgiften att informera under utredningens gång, som stödet minskar. Vi har identifierat några vanliga situationer för information under utredningens gång där det inte finns något gemensamt material som stöd för medarbetarna. Det handlar om kontakten med ett eventuellt målsägarbiträde och skyldigheten att informera om vissa åklagarbeslut. En konkret situation som utredare har att hantera är att sköta kontakten med ett eventuellt målsägandebiträde. Utredare som vi har intervjuat ger en bild av att kontakterna med målsägandebiträden sker utifrån ett arbetssätt som polisregionen eller de själva utvecklat, och inte utifrån gemensamma rutiner.143 När en förundersökning pågår är det huvudsakligen som informerar den brottsutsatta, även om vissa åklagarbeslut. Det saknas dock myndighetsgemensamma rutiner för detta. Det kan exempelvis handla om att informera om beslut om att en gripen, anhållen eller häktad person avviker eller om att frihetsberövandet hävs.144 Dessa situationer omhändertas inte heller i särskilt hög utsträckning i de styrande dokument och stöd som finns. Utredare som vi har intervjuat uppger att det inte finns några riktlinjer för sådant som 141Exempelvis sektioner för brott i nära relation, grova brott, sexualbrott och demokrati- och hatbrottsgrupper. 142Svar på skriftliga frågor från polisregion ; svar på skriftliga frågor från polisregion . 143Gruppintervju med utredare, . 14413 c § förundersökningskungörelsen. Om en gripen, anhållen eller häktad person avviker eller om frihetsberövandet hävs, ska målsäganden underrättas, om det behövs. en gripen, anhållen eller häktad person har avvikit är den som ansvarar för den frihetsberövade också ansvarig för att målsäganden underrättas om det. Den som beslutar om att häva ett gripande är ansvarig för att målsäganden underrättas om beslutet. Åklagaren ansvarar för att målsäganden underrättas om att ett beslut om anhållande eller häktning hävs. EFFEKTIVITETEN I POLISMYNDIGHETEN ARBETE MED INFORMATION TILL BROTTSUTSATTA åklagaren fattar beslut om men som informerar om.145 Flera målsägarbiträden som vi intervjuat uppger att det i ärenden där de är förordnade är vanligt att glömmer att informera om häktning eller frisläppning.146 Ett annat förbättringsområde som lyfts fram är att målsäganden ofta inte informeras om att en misstänkt delges misstanke om brott. Delgivning av misstanke kan ske när som helst under förundersökningen och information lämnas inte per automatik, så målsägarbiträdet kan behöva be om det. Målsägarbiträden anger att den här informationen är extra viktig när det handlar om brott i nära relation.147 Det finns däremot en del gemensamma stöd som är till nytta både för de som ska lämna information initialt och för de som ska informera under utredningens gång, exempelvis riktlinjer och metodstöd för brottsoffer- och personsäkerhetsverksamheten148. I metodstödet finns en mer utvecklad analys och instruktion för vad myndigheten benämner brottsoffer med särskilda behov.149 Utöver det finns Polisens nationella utredningsdirektiv (PNU)150 för generella utredningsåtgärder, och metodstödet Ett utvecklat bästa arbetssätt som handlar om utredning av brott mot barn, våld i nära relation och sexualbrott mot vuxna.151 Vidare finns det också stöd för förhör med barn och vuxna med osynliga funktionsnedsättningar,152 särskilda satsningar på vissa brottsoffer153 och särskilda utbildningsinsatser om att bemöta personer med psykisk ohälsa.154 145Riksrevisionens fokusgrupp med utredare. 146Gruppintervju med målsägandebiträden grupp 2, . 147Gruppintervju med målsägandebiträden grupp 1, . Gruppintervju med målsägandebiträden grupp 2, . 148Polismyndigheten, riktlinjer för brottsoffer- och personsäkerhetsverksamheten, 2018; , Metodstöd för brottsoffer- och personsäkerhetsverksamheten, 2017. 149Brott i nära relation, hedersrelaterade brott, människohandel, hatbrott, barn och unga, brottsoffer med annat modersmål än svenska, nationella minoriteter och minoritetsspråk, och brottsoffer med funktionsnedsättningar (fysiska, psykiska, sensoriska eller intellektuella). 150PNU-portalen, Intrapolis. PNU är polisens arbetsmetodik för effektiv och rättssäker brottsutredning och är grunden för all utredningsverksamhet. Den är inte specifikt inriktad på information till brottsutsatta, men innehåller delar av metodstödet för brottsoffer- och personsäkerhetsarbetet. E-brev från företrädare för , . 151Metodstödet består av två delar, ett PM och ett antal checklistor för polis och åklagare. PM: Utredning av brott mot barn, våld i nära relation och sexualbrott mot vuxna. I det framgår bland annat att framställan om målsägandebiträde ska göras omgående. 152Polismyndigheten och , Förhör med barn. Förhör med vuxna som har osynliga funktionsnedsättningar – handledning för polis och åklagare vid planering och genomförande, 2018. 153Exempelvis satsning på särskilt utsatta brottsoffer 2019. Gäller våldtäkter, brott i nära relationer och vålds- och sexualbrott mot barn. Satsningen går bland annat ut på att anställa nya medarbetare, intensifiera insatser för att höja kvaliteten och effektiviteten i utredningar och öka utbildningsinsatser. 154Polismyndigheten, Stärka kompetensen för att bemöta personer med psykisk ohälsa, Slutrapport av regeringsuppdrag (Ju2017/06176/PO), 2020. EN GRA N SKN I N GSRA PPO RT FRÅ N R IKS REV I EN 3.5Informationsbrevet Till dig som har anmält ett brott och informationen på webbplatsen är exempel på gemensamma lösningar, som till viss del är effektiva Skriftlig information kan utgöra ett bra komplement till muntlig information. skriftliga information till brottsutsatta består exempelvis av ett standardiserat informationsbrev samt att det finns information på webbplatsen som målsäganden själv kan söka upp. 3.5.1 är delvis ett effektivt sätt att informera Merparten av de som anmäler ett brott får en kopia på sin polisanmälan skickad digitalt eller fysiskt till sig, tillsammans med informationsbrevet Till dig som har anmält ett brott.155 Brevet är ett effektivt sätt att lämna kvalitetssäkrad och relevant information, men det kan finnas utrymme för ett ännu mer effektivt användande. Det saknas också en tydlig rutin för att lämna brev som inte bör skickas ut. är en effektiv lösning för information på så sätt att det är enhetligt och når ut till en stor del av de brottsutsatta, som det säkerställer en miniminivå för information. Samma information skickas oavsett vilket brott som anmälts eller vilka stödbehov som finns.156 Informationen upprepar och kompletterar den muntliga informationen vid anmälan, men kan inte ersätta sådan.157 finns möjligheten att få brevet digitalt,158 vilket för vissa brottsutsatta ökar beständigheten och tillgängligheten till informationen. Brevet finns översatt till 14 språk och har genomgått ett tillgänglighetstest utifrån klarspråksriktlinjer,159 vilket ytterligare ökar tillgängligheten för olika grupper av brottsutsatta.160 För att göra brevet än mer tillgängligt för vissa grupper av brottsutsatta kan brevet behöva kompletteras med ytterligare informationsmedel, exempelvis 155I brevet framgår bland annat vad som händer med en polisanmälan och vad målsägande kan få för stöd samt kontaktuppgifter till myndigheter och stödorganisationer. I vissa fall är det olämpligt att skicka hem en kopia på anmälan, exempelvis vid brott i nära relation eller vid hedersbrott. I sådana fall ska anmälningskopian överlämnas på annat sätt. 156Det finns däremot exempel på polisregioner som tar fram egna informationsbrev för specifika brottstyper, exempelvis för brott i nära relation. Svar på skriftliga frågor från polisregion . 157Exempelvis innehåller det inte tydligt information om vart målsäganden kan vända sig med klagomål som rör handläggningen av ärendet eller information om att målsäganden på begäran kan få information om hur ärendet fortskrider hos polisen, åklagare eller domstol, om det kan ske utan men för utredningen. 158Regeringsuppdrag Digitalt bemötande av brottsutsatta (Regleringsbrev för avseende ). 159Klarspråk är det myndighetsspråk som ska använda. Det ska vara vårdat, enkelt och begripligt, , , 2015, s. 3. 160Inledande möte med . EFFEKTIVITETEN I POLISMYNDIGHETEN ARBETE MED INFORMATION TILL BROTTSUTSATTA bildmaterial161 för att ge stöd till texten eller brev på punktskrift.162 Information till brottsoffer finns som ljudfil på webbplats, men den är inte en direkt återspegling av brevet som skickas ut.163 För vissa målsägande är det direkt olämpligt att informationsbrevet blir hemskickat, exempelvis vid brott i nära relationer och när det finns hedersrelaterat förtyck med i bilden, trots att informationen kan vara särskilt viktig för dessa målsäganden. I sådana fall ska anmälningskopian överlämnas på annat sätt eller informationen endast delges muntligt.164 I gemensamma riktlinjer framgår inte vad som avses med annat sätt eller vilken funktion som ansvarar för att anmälningskopian överlämnas på annat sätt. Det saknas på så sätt en tydlig rutin för att lämna brevet i de här fallen. har vissa brottskoder stoppat utskicket, men så är inte längre fallet. I stället måste den som granskar anmälan alltid ta ett aktivt beslut om ifall en målsägandekopia ska skickas ut eller inte. Granskaren uppmärksammas särskilt om målsäganden är under 18 år.165 Dessutom varierar kunskapen hos de intervjuade förundersökningsledarna om att utskicket inte längre stoppas automatiskt.166 Att utskicket inte längre stoppas automatiskt ställer krav på förundersökningsledarnas kompetens för att bedöma när utskick är olämpligt. 3.5.2 Det finns gott om information på webbplatsen Det finns gott om information för brottsutsatta på webbplatsen. Det finns bland annat information om vad som är viktigt att tänka på när man har utsatts för olika typer av brott och vad det finns för hjälp och stöd. Det finns också hänvisningar till andra myndigheter inom rättsväsendet och olika stödorganisationer. Särskilt värt att nämna är länkar till informationssidor och informationen till barn inom ramen för Jag vill veta. Webbsidan är tillgänglighetsanpassad genom att det finns information på ljudfil, teckenspråksfilmer och lättläst information. upplever att möjligheten för deras medlemmar att tillgodogöra sig informationen som finns på sida Utsatt för brott167 är god för den som har ett uppläsningsprogram som fungerar för formatet eller en synskada som endast 163https:///utsatt-for-brott/hjalp-och-stod-fran-samhallet/ Hämtad . 164Polismyndigheten, Metodstöd för brottsoffer- och personsäkerhetsverksamheten, 2017, s. 64. 165Svar från Beredningsenheten, nationella operativa avdelningen skriftliga frågor om utskick av post . 166Gruppintervju med polisiära förundersökningsledare, . 167https:///utsatt-for-brott/ Hämtad . EN GRA N SKN I N GSRA PPO RT FRÅ N R IKS REV I EN ger lindriga funktionshinder.168 anser däremot att informationen på sidan behöver göras mer översiktlig och lättillgänglig.169 3.6Långa utredningstider leder till att brottsutsatta tar kontakt med , men myndigheten omhändertar inte frågan om vad som händer i deras ärenden på ett effektivt sätt Långa utredningstider leder till att det är vanligt att brottsutsatta hör av sig till och undrar vad som händer i det egna ärendet och om det finns någon prognos för utredningen. Målsägandebiträden som vi har intervjuat vittnar om att de frågor som de får oftast handlar om vad som händer i den brottsutsattas ärende och varför det tar så lång tid.170 Utredare ger samma bild i intervjuer. Hur vanlig frågan är varierar däremot beroende på vilket brott det gäller. Den uppges vara vanligare vid mängdbrott än vid sexualbrott när det finns målsägandebiträden förordnade.171 saknar tillräckligt effektiva lösningar för det här behovet av information. hänvisas den brottsutsatta till att ringa via Polisens kontaktcenter, vilket genererar många samtal dit. Det finns begränsningar i vilken information som kan lämnas över telefon då den som ringer in inte kan identifiera sig och det kan råda förundersökningssekretess för uppgifterna. Vi noterar dock att har ett pågående arbete med att utveckla Mina sidor. Där kan det vara möjligt att följa sitt eget ärende. I en förstudie som har tagits fram identifierades vad Mina sidor skulle kunna innehålla, utifrån övergripande interna verksamhetsbehov172 och medborgarnas173 behov. Tanken med Mina sidor är att det ska handla om användarens egna ärenden, att de ska kunna ta del av individanpassad information samt följa och göra ändringar i sina ärenden.174 Mina sidor var fortfarande på förslagsstadiet under granskningens genomförande. De poängterar dock att det digitala underskottet är märkbart i gruppen blinda varvid hemsida är en bristfällig garanti för att information har nått hela befolkningen. 170Gruppintervju med målsägandebiträden grupp 2, . 171Gruppintervju med utredare, . 172Verksamheten beskriver bland annat behov av att kunna generera digital information om ärendet, status, namn på handläggare i ärendet, förmåga att kunna kommunicera och möjlighet att ge mycket mer specifik, bättre information om ärendets process. 173Utöver lokal information och samverkan delar medborgarna den bild och de behov som den interna verksamheten återspeglar. 174Polismyndigheten, Polisens serviceprogram 2024 Förstudierapport, Polisens Mina sidor, 2020. EFFEKTIVITETEN I POLISMYNDIGHETEN ARBETE MED INFORMATION TILL BROTTSUTSATTA 3.7Information om beslut som fattas under utredningen kan ofta vara svår att förstå Det är av stort värde för många brottsutsatta att få bra och begriplig information om varför deras förundersökningar läggs ned alternativt varför deras anmälan inte ens leder till att en förundersökning inleds. möter inte det här behovet på ett tillräckligt effektivt sätt. I våra intervjuer har det framkommit att beslut som skickas till målsägande, bland annat om att förundersökning inte inleds alternativt att förundersökning läggs ned, ofta inte är tillräckligt begripliga för mottagaren. Målsägandebiträden uppger att språket som används inte är förståeligt för målsäganden och att de ofta får frågor om vad beslutet betyder.175 Det förekommer också att utredare, på eget initiativ, kontaktar målsägande för att komplettera informationen i det skriftliga beslutet. Ett vanligt skäl är att informationen i det skriftliga utskicket inte upplevs vara tillräckligt omfattande eller anpassat till målsäganden.176 har inte några gemensamma rutiner för att kontakta målsäganden och förklara beslutet, trots att behovet verkar vara stort för flera typer av brott. Däremot finns information i det skriftliga utskicket om att målsäganden kan vända sig till om hen har frågor om beslutet eller vill få beslutet överprövat.177 Det finns däremot vissa exempel på regionala arbetssätt där förundersökningsledare skriver en mer utförlig och tydligare motivering för att skapa ökad förståelse för beslutet och underlätta målsägandens bearbetningsprocess.178 Det finns även regionala arbetssätt där målsäganden får personlig återkoppling när ärenden läggs ned. En mer utförlig motivering och ökad förståelse uppges förebygga merarbete för Polismyndigheten.179 Flera sådana insatser har dock avslutats på grund Beslut som skickas till målsägande följer en mall från dåvarande RIF-samarbetet.181 Ett exempel på ett skäl i ett beslut om att inte inleda förundersökning är Uppgifterna i ärendet ger inte anledning att anta att brott som hör under allmänt åtal 175Gruppintervju med målsägandebiträden grupp 1, ; gruppintervju med målsägandebiträden grupp 2, . 176Gruppintervju med utredare, . Utredarna ringer i vissa fall upp och förklarar varför ärendet lagts ned för att föregå att målsäganden ska behöva undra när det centrala utskicket kommer. 177Informationen som ges är: Om polisen beslutat att lägga ner, eller inte inleda, en förundersökning kan beslutet överprövas av åklagaren. Vänd dig till om du har frågor om beslutet eller vill få det prövat. 178Svar på skriftliga frågor från polisregion . 179Svar på skriftliga frågor från polisregion ; svar på skriftliga frågor från polisregion . 180Svar på skriftliga frågor från polisregion . 181Rättsväsendets informationsförsörjning (RIF) var ett samarbete mellan rättsväsendets myndigheter, med målet att digitalisera och utveckla informationsutbytet mellan myndigheterna i rättskedjan. ersattes RIF av Rättsväsendets digitalisering (RD). EN GRA N SKN I N GSRA PPO RT FRÅ N R IKS REV I EN