prop · H9031d15 · 2021-09-20 00:00:00 — Regeringens förslag: Regeringen bemyndigas att för anslaget 3:3 Bidrag för kvinnors organisering besluta om bidrag som inklusive tidigare åtaganden medför behov av framtida anslag på högst 2023. Skälen för regeringens förslag kommer att bereda och besluta om stödet för kvinnors organisering 2023 , för att upprätthålla en förutsägbarhet och effektivitet i medelstilldelningen. Detta innebär att åtaganden om bidrag för kvinnors organisering beslutas och därmed medför behov om framtida anslag. Regeringen bör därför bemyndigas att för anslaget 3:3 Bidrag för kvinnors organisering besluta om bidrag som inklusive tidigare åtaganden medför behov av framtida anslag på högst 2023. Tabell 5.12 Beställningsbemyndigande för anslaget 3:3 Bidrag för kvinnors organisering 2021/22:1 Utgiftsområde 13 Målet för regeringens politik mot segregation är minskad segregation, jämlika och jämställda uppväxt- och levnadsvillkor samt goda livschanser för alla (prop. 2019/20:1, bet. 2019/20:AU1, rskr. 2019/20:114). Målet är bredare än de insatser som finansieras inom utgiftsområdet och uppnås främst genom generella åtgärder för hela samhället. För att nå målet behöver de generella åtgärderna kompletteras med riktade åtgärder som bl.a. finansieras inom utgiftsområde 13 Segregation. Resultat för arbetet mot socioekonomisk segregation påverkas av faktorer inom flera olika områden, exempelvis boende, utbildning, arbetsmarknad, demokrati och civilsamhälle samt brottslighet. Även hälsa och folkhälsa är viktiga faktorer i arbetet för att minska och motverka segregation. 6.2Resultatindikatorer och andra bedömningsgrunder Resultatredovisningen har utgått ifrån de 38 områden i som tidigare omfattats av lokala utvecklingsavtal (LUA) och urbant utvecklingsarbete (), jämfört med hela landet. De 38 områdena har inte varit heltäckande för alla områden med socioekonomiska utmaningar, varför resultatredovisningen endast kunnat ge en indikation för hur den socioekonomiska segregationen har utvecklats. Från och med denna redovisning används nya mått för att mäta segregation. Förutom ett övergripande segregationsindex tar resultatredovisningen huvudsakligen sin utgångspunkt i den nya rikstäckande områdesindelning, regionala statistikområden (RegSO), som () har tagit fram i samarbete med Delegationen mot segregation (Delmos). Baserat på denna områdesindelning har SCB och Delmos tagit fram ett rikstäckande index som belyser hur olika områden förhåller sig till varandra avseende socioekonomisk status (Ku2018/01729, A2019/01024, A2020/00143, A2020/00949, A2020/01733 och A2020/01734), och utifrån detta definierat fem s.k. områdestyper: –Områdestyp 1 – områden med stora socioekonomiska utmaningar –Områdestyp 2 – områden med socioekonomiska utmaningar –Områdestyp 3 – socioekonomiskt blandade områden –Områdestyp 4 – områden med goda socioekonomiska förutsättningar –Områdestyp 5 – områden med mycket goda socioekonomiska förutsättningar. Ungefär 1,4 miljoner människor (13,av befolkningen) bor i områdestyp 1 och 2 varav 550 000 i områdestyp 1, och 1,2 miljoner människor (11,) i områdestyp 5. Resultatredovisningen omfattar sju centrala och fem kompletterande indikatorer, som redovisas för de fem områdestyperna. Uppgifter avser genomgående genomsnittet för de regionala statistikområden (RegSO) som ingår i respektive områdestyp. I de fall resultat redovisas för områden med socioekonomiska utmaningar avses områdestyp 1 och 2, om inget annat anges. Index uppdateras , vilket innebär att tidsserierna för respektive områdestyp visar utvecklingen för de områden som ingår . Då vissa uppgifter på RegSO-nivå endast finns tillgängliga redovisas 2021/22:1 Utgiftsområde 13 indikatorerna i tidsserier (2011–2019). Resultatredovisningen utgår ifrån nedan centrala indikatorer. –Arbetsmarknad och inkomst: andel förvärvsarbetande, andel med låg ekonomisk standard –Utbildning: andel behöriga till gymnasieskolans nationella program, andel unga som varken förvärvsarbetar eller studerar –Hälsa: andel med bra hälsotillstånd –Boende: bostadsarea per person –Demokratiskt deltagande: valdeltagande Jämfört med föregående års redovisning har fyra centrala indikatorer tillkommit (låg ekonomisk standard, hälsotillstånd, bostadsarea och valdeltagande), medan långtidsarbetslöshet och genomsnittlig disponibel inkomst till skillnad från tidigare redovisas som kompletterande indikatorer. Nya kompletterande indikatorer är andel med ekonomiskt bistånd, andel med förgymnasial utbildning samt dödsfall i covid-19. Förändringarna syftar till att bättre åskådliggöra utvecklingen av socioekonomisk segregation i . Segregation är ett relationellt fenomen. Socioekonomisk segregation handlar alltså inte bara om socioekonomisk ojämlikhet utan om hur grupper med olika socioekonomisk status är rumsligt åtskilda mellan områden i en kommun eller mellan kommuner i en region. Med hjälp av det segregationsindex som presenteras i Delmos årsrapport om utvecklingen av den socioekonomiska boendesegregationen i konstateras att den socioekonomiska boendesegregationen har ökat (se diagram 6.1). Utvecklingen bedöms drivas av en ökande grad av åtskillnad mellan de mest resursstarka och de mest resurssvaga. De grupper som lever mest segregerat är de med de högsta respektive lägsta inkomsterna. En viss minskning av segregationen syns , men det bedöms för tidigt att dra slutsatser om ett eventuellt trendbrott. Diagram 6.1 Segregationsindex per inkomstgrupp Anm.: Segregationsindex utgår från inkomstfördelning i olika demografiska statistikområden (DeSO). Den vuxna befolkningen delas in i inkomstkvintiler. Befolkningen utgörs här av de personer, eller äldre, som var folkbokförda varje givet år. Indexen löper på en skala från 0–100 där värdet 0 innebär ingen segregation och värdet 100 innebär total segregation. Y-axeln startar vid värde 5. Källa: Delegationen mot segregations rapport i – årsrapport om den socioekonomiska boendesegregationens utveckling, från och Delegationen mot segregation. 2021/22:1 Utgiftsområde 13 6.3.1Små förändringar i skillnader mellan olika områdestyper Svagare förankring på arbetsmarknaden i områden med socioekonomiska utmaningar Det är stora skillnader i förvärvsfrekvens mellan de fem områdestyperna. Andelen förvärvsarbetande är betydligt lägre och könsskillnaderna är större i områden med socioekonomiska utmaningar än i andra områden (se diagram 6.2). var förvärvsfrekvensen i områdestyp 1 i genomsnitt bland kvinnorna och bland männen. I områdestyp 5 förvärvsarbetade bland både kvinnor och män. Diagram 6.2 Andel förvärvsarbetande i åldern 20–64 år Anm.: Y-axeln startar vid värde 35. Ny datakälla och metod för RAMS innebär ett tidsseriebrott. Jämförelse mellan 2019 och bör göras med stor försiktighet. Källa: , särskild beställning RAMS och Registerdata för integration. Andelen långtidsarbetslösa kvinnor och män, här definierat som personer som varit inskrivna som öppet arbetslösa på Arbetsförmedlingen i minst för , eller för de , var i områdestyp 1 fem gånger så hög som i områdestyp 5. Långtidsarbetslösheten var strax i områdestyp 1, något högre bland kvinnor än bland män, jämfört med bland både kvinnor och män i områdestyp 5. Andelen långtidsarbetslösa kvinnor var i övriga områden något lägre än andelen långtidsarbetslösa män. och har pandemin och restriktioner för att minska smittspridningen medfört att många arbetstillfällen inom yrken som ofta fungerar som inkörsport på arbetsmarknaden försvunnit, exempelvis inom hotell- och restaurang, viss handel och andra serviceyrken. Personer med tidsbegränsade anställningar och vissa företagare har drabbats särskilt hårt. Ökad arbetslöshet har inneburit en ökad konkurrens på arbetsmarknaden, vilket främst påverkar dem med svagare ställning på arbetsmarknaden bl.a. till följd av lägre utbildningsnivå och begränsad arbetslivserfarenhet. Sammantaget finns det risk för ökad långtidsarbetslöshet och för minskat arbetskraftsdeltagande i områden med socioekonomiska utmaningar. Ökad disponibel inkomst och minskad andel mottagare av ekonomiskt bistånd, men fortsatta skillnader mellan områdestyper har den disponibla inkomsten i åldern 20–ökat bland både kvinnor och män och i alla områdestyper (se diagram 6.3). Skillnaderna har dock i stort sett 2021/22:1 Utgiftsområde 13 bestått, såväl mellan olika områdestyper som mellan kvinnor och män. Genomgående är könsskillnaderna större i områden med bättre socioekonomiska förutsättningar. Diagram 6.3 Genomsnittlig disponibel inkomst i åldern 20–64 år Anm.: Y-axeln startar vid värde 2. Ett prisbasbelopp uppgick till och 2019 till . Källa: , särskild beställning från Inkomst- och taxeringsregistret. uppgick den genomsnittliga disponibla inkomsten bland kvinnor i områdestyp 1 till och bland män till . Kvinnors disponibla inkomst utgjorde av mäns disponibla inkomst. I områdestyp 5 utgjorde kvinnors genomsnittliga disponibla inkomst av mäns inkomst, I områdestyp 1 lever nästan hälften av alla individer i hushåll med låg ekonomisk standard, bland kvinnor/flickor och bland män/pojkar. Låg ekonomisk standard innebär att hushållets disponibla inkomst, med hänsyn tagen till hushållets sammansättning, är lägre än av medianvärdet för riket. Andelen med låg ekonomisk standard minskar successivt med ökade socioekonomiska förutsättningar för områdestypen. I områdestyp 5 lever av kvinnorna/flickorna och av männen/pojkarna med låg ekonomisk standard. har andelen med låg ekonomisk standard ökat i områdestyp 2 och 3, mindre i övriga områdestyper. Genomgående i alla områdestyper lever kvinnor/flickor i större utsträckning med låg ekonomisk standard än män/pojkar mottog av kvinnorna och av männen i åldrarna 20–i områdestyp 1 ekonomiskt bistånd, jämfört med för både kvinnor och män i områdestyp 5. Andelen mottagare av ekonomiskt bistånd har minskat 2011–2019, i synnerhet i områdestyp 1 där andelen kvinnor som mottog ekonomiskt bistånd uppgick till och andelen män till . betonar i sin lägesrapport att det till följd av pandemin finns risk för att utvecklingen på arbetsmarknaden kan orsaka att fler blir i behov av långvarigt ekonomiskt bistånd på grund av arbetslöshet och att barn riskerar att växa upp under försvårade omständigheter (, Lägesrapport , Individ- och familjeomsorg) (se även utg.omr. utvärdering (IFAU) bedömer att barn och unga i familjer med svagare socioekonomisk situation och i utsatta miljöer löper större risk än andra att drabbas negativt av pandemins kort- och långsiktiga konsekvenser i skolan. IFAU betonar risken för långsiktiga konsekvenser både för individens framtida inkomst och samhällsekonomin som helhet (IFAU, Rapport 2021:2). 2021/22:1 Utgiftsområde 13 Bestående skillnader i utbildningsnivå och i skolresultat Det finns stora skillnader mellan områdestyperna vad gäller utbildningsnivån hos den vuxna befolkningen. I områdestyp 1 var andelen i åldern 20–med högst förgymnasial utbildning 2019, bland såväl kvinnor som män. Andelen var nästan dubbelt så hög som i områdestyp 3 och mer än fem gånger så hög som i områdestyp 5. Utbildningsnivån bland vuxna är relevant även för barns och ungas förutsättningar, eftersom föräldrarnas utbildningsnivå är en av de viktigaste faktorerna för barnens kunskapsresultat i skolan. Behörigheten till gymnasieskolans nationella program skiljer sig mellan områdestyperna (se diagram 6.4). Över tid finns en tendens till minskande andel behöriga i alla områdestyper, men minskningen är starkast i områdestyp 2 och 3 och svagast i områdestyp 5. Behörigheten till gymnasieskolans nationella program låg 2019 på för både flickor och pojkar i områdestyp 1, att jämföra för flickor respektive för pojkar i områdestyp 5. Andelen behöriga är genomgående något högre bland flickor. Diagram 6.4 Behörighet till något av gymnasieskolans nationella program Anm.: Då beräkningen utgår från vilka som var folkbokförda i området året innan de slutade och områdestypsindelningen endast finns är det endast möjligt att ta fram data . Y-axeln startar vid värde 55. Källa: , särskild beställning från databasen . Andelen unga kvinnor och män i åldern 20–som varken förvärvsarbetar eller studerar minskade –2018 i samtliga områdestyper (se diagram 6.5). Mönstret över hela perioden är dock att andelen är högre ju svagare områdets socioekonomiska förutsättningar är. varken förvärvsarbetade eller studerade av kvinnorna och av männen i områdestyp 1 jämfört med av kvinnorna och av männen i områdestyp 4, där andelen var som lägst (se även utg.omr. 17 avsnitt 15). 2021/22:1 Utgiftsområde 13 Diagram 6.5 Andel unga vuxna 20–som varken arbetar eller studerar Anm.: Y-axeln startar vid värde 10. Ny datakälla och metod för RAMS innebär ett tidsseriebrott. Jämförelse mellan 2019 och bör göras med stor försiktighet. Källa: , särskild beställning RAMS och Befolkningens studiedeltagande. Skillnader mellan områdestyper återspeglas i konsekvenserna av pandemin Generellt uppger män sig ha något bättre hälsa än kvinnor. I riket som helhet uppger av kvinnorna och av männen att de har en god hälsa, enligt SCB:s enkätundersökning om levnadsförhållanden /2019. Genomgående finns relativt tydliga skillnader mellan de fem områdestyperna, där andelen av befolkningen som skattar sin hälsa som god ökar med bättre socioekonomiska förutsättningar. Över tid syns en tendens till minskande skillnader, men på grund av tidsseriebrott och osäkerhet i statistiken är det svårt att dra säkra slutsatser kring utvecklingen. Dödstalen i covid-19 har varit särskilt höga bland kvinnor och män i områdestyp 1 samt bland män i områdestyp 2 (se diagram 6.6). Dödstalen är högst bland män i områdestyp 1, med 238 avlidna i covid-19 per 100 000 invånare, och lägst bland kvinnor i områdestyp 3, med 77 avlidna i covid-19 per 100 000 invånare. Diagram 6.6 Döda i covid-19 år 2020, åldersstandardiserade dödstal Antal döda per 100 000 invånare Källor: Särskild beställning av och register hos (befolkningsregister, historiskt befolkningsregister, fastighetsregister samt geografidatabas om fastigheternas geografiska läge). 2021/22:1 Utgiftsområde 13 Den socioekonomiska ojämlikheten återspeglas i konsekvenserna av pandemin. Flera studier har visat att utbildningsnivå, yrke och boendeförhållanden har betydelse för sjuklighet och dödsfall i covid-19, utöver demografiska faktorer såsom ålder, kön och underliggande ohälsa (se t.ex. rapporter från och 2021). Studier från och i Region visar att det funnits skillnader mellan bostadsområden som kan förklaras av socioekonomiska faktorer. Skillnader i valdeltagande mellan områdestyper Valdeltagandet i är generellt högt, men det är lägre i områden med socioekonomiska utmaningar (se diagram 6.7). Andelen kvinnor som deltog i riksdagsvalet var lägre i områdestyp 1 jämfört med områdestyp 5. Bland män uppgick skillnaden till . I landstings- och kommunalvalen var mönstret detsamma men skillnaderna var större. Kvinnors deltagande i kommunalvalet var lägre i områdestyp 1 jämfört med områdestyp 5. För män uppgick motsvarande skillnad till . Kvinnor röstade i något högre utsträckning än män i samtliga områdestyper. Diagram 6.7 Valdeltagande riksdagsval Andel av de röstberättigade Anm.: Statistik över valdeltagande i Registerdata för integration skiljer sig något från officiell valdeltagandestatistik då valdeltagandet beräknas utifrån var röstberättigade personer var folkbokförda istället för på valdagen. Dessutom räknas enbart de som bor i , inte röstberättigade boende utomlands. Källa: , Registerdata för integration. Skillnader i bostadsyta mellan olika områdestyper består Människors boendesituation påverkar deras uppväxtvillkor och livsförutsättningar. Trångboddhet kan t ex. påverka barns och ungas möjlighet att bedriva studier i hemmet och i kombination med låg bostadsstandard kan trångboddhet även leda till negativa hälsoeffekter. Bostadsarean per person varierar kraftigt mellan områden med socioekonomiska utmaningar och övriga områdestyper (se diagram 6.8). Minst bostadsarea har boende i områdestyp 1 och områdestyp 2, med 30 respektive Detta skiljer sig tydligt från övriga områdestyper, som sinsemellan endast visar mindre skillnader. Statistiken uppvisar överlag mycket små förändringar . 2021/22:1 Utgiftsområde 13 Diagram 6.8 Genomsnittlig bostadsarea per person, Källa: , särskild beställning. Större otrygghet och utsatthet för brott i områden med socioekonomiska utmaningar Utvecklingen av brottslighet och otrygghet kan inte följas enligt den nya rikstäckande områdesindelningen och därmed inte för de fem områdestyperna. redogjorde (Brå) för utvecklingen i socialt utsatta områden i urban miljö –2017. Statistiken utgick från en annan typ av indelning än den indelning som Delegationen mot segregation (Delmos) och () har tagit fram. Brås slutsats var att både utsattheten för brott och otryggheten var större i socialt utsatta områden än i övriga områden. Regeringen gav Brå i uppdrag att ta fram statistik över bl.a. utsatthet för brott och otrygghet både utifrån indelningen av områden med socioekonomiska utmaningar och utifrån listor över utsatta områden (se vidare utg.omr. 4 avsnitt 2.5.1). 6.3.2Övergripande åtgärder för att motverka segregation Övergripande åtgärder för att minska och motverka segregation avser verksamhet och insatser som finansieras via anslag 4:1 Åtgärder mot segregation och anslag 4:2 Delegationen mot segregation. Regeringens arbete med att minska och motverka segregation utgår från den långsiktiga strategin för perioden –2028 (Ku2018/01462). beslutade regeringen om handlingsplanen Ett som håller ihop – Regeringens insatser för minskad segregation och goda livschanser för alla (A2020/02652). I handlingsplanen redovisas regeringens insatser för att motverka och minska den socioekonomiska segregationen i . Ökad samverkan och kunskap för att minska och motverka segregation Delegationen mot segregation (Delmos) har bidragit med kunskap om segregation, och därigenom ökat möjligheterna att motverka den. har de exempelvis publicerat en artikelserie om segregation och covid-19. Delmos har även etablerat nya nätverk av statliga myndigheter, kommuner och civilsamhällesorganisationer, och arbetet i redan befintliga nätverk har fortsatt. Genom nätverk främjas bl.a. samverkan, kunskapsspridning och erfarenhetsutbyte. 2021/22:1 Utgiftsområde 13 Delmos har varit delaktiga i ett flertal uppdrag som slutredovisats till regeringen , om bl.a. att utveckla ett nationellt samordnat stöd till unga som varken arbetar eller studerar (U2017/04044, U2018/00951), en förstudie om delaktighet och deltagande i den lokala demokratin (Ku2020/01402) samt tidiga och samordnade insatser för barn och unga (TSI) (U2020/00363, U2017/01236). Sammantaget beskrivs stora skillnader i människors uppväxtvillkor och livschanser, och att tidiga och samordnade insatser för barn och unga kan ha stor betydelse. Statsbidrag är ett verktyg för att minska och motverka segregation fördelade Delmos enligt förordningen (2018:118) om statsbidrag till kommuner och regioner för att minska och motverka segregation och förordningen (2018:119) om statsbidrag till vissa ideella organisationer för att minska och motverka segregation. I samband med utlysningen av medlen poängterades att den verksamhet som bedrevs skulle vara kunskapsbaserad, långsiktig och främja både tvärsektoriell och sektorsövergripande samverkan. Totalt inkom 272 ansökningar om . Medel beviljades till 39 kommuner och regioner (44,) och 31 organisationer i det civila samhället (37,). Delmos bedömer att medlen bl.a. bidragit till ett mer systematiserat arbete mot segregation och bättre beslutsunderlag hos involverade aktörer. En utmaning som lyfts fram av både Delmos och (se nedan) är svårigheten att flytta fokus från insatser som syftar till att motverka segregationens effekter till arbetssätt som kan påverka de bakomliggande orsakerna till segregationen. har betalat ut totalt enligt förordningen (2018:151) om statsbidrag till kommuner med socioekonomiskt eftersatta områden. Medel fördelades till samtliga 32 kommuner, med utgångspunkt i de fleråriga beslut om medel som fattades 2018. Statsbidraget har framför allt använts till att stärka befintliga strukturer i arbetet med socioekonomiska utmaningar, bl.a. sociala insatsgrupper, riktat stöd i skolan, jobbstöd, stöd till föräldrar med barn eller unga med brottsligt beteende, hembesök till förstagångsföräldrar, kamerabevakning samt utökat samarbete med polisen. bedömer att statsbidraget bl.a. har bidragit till ökad kunskap om socioekonomisk segregation, ett stärkt processinriktat arbetssätt i kommunerna samt ökad samverkan inom kommunerna och med andra aktörer. har regeringen beslutat om vissa ändringar i de statsbidragsförordningar som avser arbetet att minska och motverka segregation. Genom förändringarna förtydligas bl.a. kopplingen till regeringens långsiktiga strategi för att minska och motverka segregation. Ändringarna ger också kommuner och regioner större möjligheter att utforma sitt arbete efter lokala förutsättningar och behov och det förtydligas att de organisationer som genomför insatser med stöd av statsbidraget ska respektera demokratins grundvärderingar. Därutöver stärks Delmos möjlighet att stoppa ytterligare utbetalningar av beviljade medel bl.a. i de fall medlen inte har använts för det ändamål som det har beviljats för, i stället för att betala ut och sedan återkräva medlen. Förändringarna innebär också att möjligheterna till uppföljning förstärks. 6.4Regeringens bedömning av måluppfyllelsen Fortsatt behov av åtgärder för att minska den socioekonomiska segregationen Det finns en ojämlikhet i som tydligt återspeglas geografiskt mellan olika områden. Det innebär att människors levnadsvillkor skiljer sig kraftigt åt beroende på var i landet eller i vilket bostadsområde de bor. I områden med socioekonomiska 2021/22:1 Utgiftsområde 13 utmaningar är exempelvis förvärvsfrekvens, disponibel inkomst och utbildningsnivå lägre än i områdestyper med bättre socioekonomiska förutsättningar. Dessutom är den demokratiska delaktigheten lägre. Regeringen bedömer att vidtagna åtgärder inom utgiftsområdet och på andra områden har bidragit till att minska och motverka segregation och till att förbättra situationen i områden med socioekonomiska utmaningar. Arbetet bedöms även bidra till att Agenda 2030 genomförs och till flera av målen i agendan, bl.a. mål 5 om jämställdhet, mål 10 om ett jämlikt samhälle och mål 16 om fredliga och inkluderande samhällen. I resultatredovisningen framgår dock att utmaningarna med ojämlikhet och socioekonomisk segregation är fortsatt stora. Pandemin och dess konsekvenser riskerar att ytterligare öka ojämlikheten i samhället, vilket understryker behovet av en långsiktig tvärsektoriell politik som omfattar de prioriterade områdena boende, utbildning, arbetsmarknad, civilsamhälle/demokrati och brottslighet, för att minska och motverka socioekonomisk segregation. Målet om minskad segregation, jämlika och jämställda uppväxt- och levnadsvillkor samt goda livschanser för alla är inte uppnått. Utvecklad statistik och ökad kunskap stärker det fortsatta arbetet Kunskap om hur den socioekonomiska segregationen ser ut och vad den beror på är avgörande för kvalitet och träffsäkerhet i arbetet för att minska och motverka segregation. Det utvecklingsarbete som skett avseende möjligheterna att mäta och följa upp utvecklingen av socioekonomisk segregation bedöms i hög utsträckning bidra till nya och bättre förutsättningar för arbetet, och därmed bättre förutsättningar att komma närmare målet. Även kommande forskningsprogram om segregation bedöms kunna bidra till arbetet (se vidare utg.omr. 16 avsnitt 7.5). Delegationen mot segregation bidrar till ökad kunskap och samordning Delmos bedöms ha bidragit till ökad kunskap om socioekonomisk segregation. Delmos arbete bedöms även främja samordning av och mellan de många olika aktörer och verksamheter som behövs för att nå målet om minskad segregation, jämlika och jämställda uppväxt- och levnadsvillkor samt goda livschanser för alla.