prop · H90323 · 2021-10-12 00:00:00 — om skatt på energi, lagen (2000:1225) om straff för smuggling, tullagen (2016:253), lagen (2016:1067) om skatt på kemikalier i viss elektronik, lagen (2018:696) om skatt på vissa nikotinhaltiga produkter och lagen (2020:32) om skatt på plastbärkassar till möjligheten i tullagstiftningen att med stöd av ett tillstånd till centraliserad klarering lämna tulldeklaration i ett annat EU-land för import av varor till (se avsnitt 6) och vissa ändringar i mervärdesskattelagen, lagen om tobaksskatt och lagen om alkoholskatt med anledning av förslagen i avsnitt 7 och 8 föreslås dessa Det föreslås därför att lagändringarna ska träda i kraft . Generellt föreslås äldre bestämmelser fortfarande gälla för förhållanden som hänför sig till tiden före ikraftträdandet. När det gäller omprövning och överklagande av beslut om återbetalning av punktskatt och mervärdesskatt för diplomater och internationella organisationer föreslås dock att det förtydligas att de nya reglerna tillämpas första gången på för beslut om återbetalning beskattningsbara personer som är etablerade i men inte Prop. 2021/22:23 registrerade till mervärdesskatt här, och använder de särskilda ordningarna (även kallade One Stop Shop) för redovisning och betalning av mervärdesskatt. När det gäller reglerna om utfärdande av intyg till små, oberoende alkoholproducenter har Lagrådet påpekat att de förhållanden som är tänkta att ligga till grund för bedömningen av om intyg ska utfärdas kan innefatta sökandens förhållanden under närmast föregående år och att de nya reglerna således bör tillämpas även på förhållanden som hänför sig till tiden före ikraftträdandet avseende ansökningar som ges in i början av lagens giltighetstid. I enlighet med Lagrådets förslag föreslår regeringen därför att bestämmelsen om utfärdande ska tillämpas första gången på ansökningar om intyg som prövas efter ikraftträdandet och att bestämmelserna om föreläggande och revision tillämpas första gången på förelägganden och revision med anledning av sådana ansökningar. Även vad avser ändringarna i tullagen har Lagrådet föreslagit vissa ändringar av övergångsbestämmelserna. Regeringen föreslår att de nya bestämmelserna i tullagen, i enlighet med Lagrådets förslag, tillämpas första gången på tulldeklarationer som ges in efter ikraftträdandet respektive ansökningar om återbetalning eller eftergift som görs efter ikraftträdandet. När det gäller lagen om straff för smuggling tillämpas äldre bestämmelser för uppgifter i deklarationer som lämnas före ikraftträdandet. I detta avsnitt redogörs för förslagets effekter i den omfattning som bedöms lämpligt i det aktuella lagstiftningsärendet och med beaktande av förordningen (2007:1244) om konsekvensutredning vid regelgivning. anger att det saknas en godtagbar redovisning av förslagens administrativa och andra kostnader samt hur förslagen påverkar företagens verksamhet och konkurrensförhållande. Det saknas även en beskrivning av storleken på berörda företag. konsekvensutredningen uppfyller kraven i 6 och 7 §§ förordningen om konsekvensutredning vid regelgivning. Regeringen instämmer i att de uppgifter som efterfrågar hade varit önskvärda. av tillgängliga uppgifter och statistik har det dock i flera fall inte varit möjligt att på ett tillförlitligt sätt redogöra för ytterligare konsekvenser än de som redovisas i det följande. Syfte och alternativa lösningar Genomförandet av ändringar i alkoholskattedirektivet Förslaget om utfärdande av intyg till små, oberoende producenter av alkoholdrycker syftar till att underlätta administrationen när sådana producenter ska ansöka om skattenedsättning i medlemsstater som tillämpar sådana regler. Syftet med ändringarna avseende denaturerad alkohol är enligt direktivet att minska de ekonomiska aktörernas kostnader för regelefterlevnad, att öka rättssäkerheten och att säkerställa en enhetlig tillämpning. Eftersom dessa ändringar i direktivet måste genomföras i nationell lagstiftning finns det inte några alternativ till lagändringarna. Anpassningar med anledning av centraliserad klarering Förslaget till ändringar med anledning av centraliserad klarering syftar till att anpassa skattelagstiftningen och annan lagstiftning som har koppling till skattereglerna till möjligheten i och rådets förordning (EU) nr 952/2013 av om fastställande av en tullkodex för unionen, nedan kallad unionstullkodexen, att använda centraliserad klarering vid import av varor till . Möjligheten till centraliserad klarering regleras i unionstullkodexen och reglerna är därmed tillämpliga i , varför det inte finns några alternativ till att anpassa skattelagstiftningen till dessa regler. Genomförandet av ändringar i alkoholskattedirektivet Ändringarna innebär att intyg ska utfärdas till små, oberoende producenter av alkoholdrycker för att underlätta administrationen när sådana producenter ska ansöka om skattenedsättning i medlemsstater som tillämpar sådana regler. Eftersom förslaget inte berör skattenivåer bedöms ingen offentligfinansiell effekt uppstå. och kommer däremot kunna få vissa ökade kostnader i samband med att intyget utfärdas. Detta beskrivs närmare under effekter för myndigheter respektive effekter för företag. Ändringarna avseende denaturerad alkohol kommer enligt direktivet att minska aktörernas kostnader för regelefterlevnad, att öka rättssäkerheten och att säkerställa en enhetlig tillämpning. Det kommer således främst bli en effekt för berörda aktörer och inte i någon större utsträckning påverka skatteintäkterna. Bedömningen är att ändringarna inte får någon offentligfinansiell effekt. Anpassningar med anledning av centraliserad klarering Ändringarna syftar till att tydliggöra vad som gäller vid import eller införsel av varor till när tulldeklaration har lämnats i en annan medlemsstat vid så kallad centraliserad klarering. Systemet innebär att det är möjligt för en importör att, om tillstånd getts, lämna tulldeklarationer för import av varor i ett annat EU-land där tillståndshavaren är etablerad. Tullen ska fastställas i etableringslandet och tas ut av etableringslandets tullmyndighet. Mervärdesskatt och punktskatt på den importerade varan från tredje land ska dock tas ut i det EU-land dit importen faktiskt sker. Detta kan beskrivas genom ett exempel. Vid en import av varor till av en dansk importör som har tillstånd till centraliserad klarering i , ska tullen betalas till danska tullmyndigheten medan mervärdesskatt och punktskatt på importen fortfarande ska betalas till svenska eller . Ändringarna med anledning av centraliserad klarering är i de allra flesta fall endast anpassningar som i praktiken inte förändrar hanteringen av mervärdesskatt och punktskatt. En av ändringarna kommer dock att påverka tidpunkten för när skyldigheten att redovisa mervärdesskatt i Tidpunkten när mervärdesskatten ska redovisas kommer i och med ändringen att tidigareläggas för de aktörer som godkänts för centraliserad klarering i jämförelse med . Vid centraliserad klarering, där en importör fått tillstånd till centraliserad klarering i ett annat EU-land, kommer inte längre att ställa ut tullräkningar eftersom tullskulden uppkommer i det EU-land där deklarationen lämnas in. Ändringarna som föreslås innebär att redovisningen kommer att kopplas till tidpunkten när skattskyldigheten inträder för importen, det vill säga då tullmyndigheten godkänner tulldeklarationen. Detta innebär i praktiken att skatten behöver redovisas omkring än för de som väljer centraliserad klarering. För importörer som redovisar mervärdesskatt kvartalsvis kommer de importer som sker innan nytt kvartal att påverkas eftersom redovisningstidpunkten hamnar ett kvartal tidigare. För importörer som månadsredovisar kommer de importer som sker innan månadsskifte att beröras. Denna tidigareläggning av mervärdesskatteinbetalningar till staten är en uppbördsförskjutning som kan medföra en positiv offentligfinansiell effekt. I praktiken är det dock endast i ett fåtal fall som denna effekt kommer att uppstå. De importörer som är registrerade för mervärdesskatt i och som har full avdragsrätt redovisar både utgående och ingående mervärdesskatt för sina importer i sin mervärdesskattedeklaration för den redovisningsperiod under vilken skattskyldighet för mervärdesskatt för importen uppkommit. För dessa kommer därmed ingen uppbördsförskjutning att uppstå. Detta gäller för majoriteten av importer. Om däremot en importör bedriver blandad verksamhet, dvs. bedriver både mervärdesskattepliktig verksamhet och verksamhet som är undantagen från mervärdesskatt och därmed inte har full avdragsrätt för mervärdesskatt på kostnader, eller om importen träffas av ett avdragsförbud, kan en uppbördsförskjutning uppstå. De som bedriver helt undantagen verksamhet påverkas inte eftersom de inte är registrerade för mervärdesskatt i och därför inte kan ansöka om centraliserad klarering, se nedan. Antalet importörer som bedriver blandad verksamhet antas dock vara begränsat. Därutöver ställs vissa krav för att kunna bli godkänd för centraliserad klarering, vilket gör antalet möjliga importörer med blandad verksamhet blir än mer begränsat. Den som vill ansöka om tillstånd för centraliserad klarering måste vara registrerad som en så kallad godkänd ekonomisk aktör för tullförenklingar. Aktören måste även vara registrerad för mervärdesskatt i samt vara etablerad i det EU-land där aktören har tillstånd för centraliserad klarering. Enligt statistik från kommissionen och information från omfattas omkring 160 aktörer i EU av centraliserad klarering. Omkring 35 godkända ekonomiska aktörer för tullförenklingar har en etablering i ett annat EU-land och är registrerade för mervärdesskatt i , och skulle därmed kunna ansöka om tillstånd till centraliserad klarering i ett annat EU-land som omfattar import av varor till . Av dessa antas, utifrån uppgifter från , alla redovisa mervärdesskatt . Det har varit svårt att få fram uppgift om hur många av dessa aktörer som bedriver blandad verksamhet eller som importerar varor som träffas av avdragsförbud, men bedömningen är att endast ett fåtal, om ens 2021/22:23 några aktörer, skulle påverkas av en uppbördsförskjutning. Därmed bedöms det inte uppstå någon offentligfinansiell effekt. skulle intresset för centraliserad klarering kunna öka och fler aktörer ansöka om detta. Det antas dock även framöver vara få aktörer med blandad verksamhet och aktörer som importerar varor som träffas av avdragsförbud som ansöker om centraliserad klarering. Införandet av referensnivåer i lagen (1994:1563) om tobaksskatt och lagen (1994:1564) om alkoholskatt medför ledning i bedömningen av om tobak eller alkohol som en enskild person själv transporterar till är avsedda för dennes eller dennes familjs personliga bruk. Ändringarna bedöms inte få någon offentligfinansiell effekt. Övriga ändringar som föreslås påverkar mer lagtexternas struktur och eller förtydligar lagtexterna. De bedöms därför inte ha några offentligfinansiella effekter. Genomförandet av ändringar i alkoholskattedirektivet För de små, oberoende producenter av alkoholdrycker som vill att deras produkter ska bli föremål för skattenedsättning i andra medlemsstater som tillämpar skattenedsättningar, innebär ändringarna en viss ökad administrativ kostnad i samband med ansökan om intyg. Utifrån uppgifter från antas att det finns omkring 300 producenter som teoretiskt skulle kunna ansöka om intyg hos . Intygens utformning är inte helt fastställt ännu utan kommer fastställas genom en genomförandeförordning av kommissionen längre fram. Kostnaden för ett intyg kommer således att påverkas av vad som då fastställs. Det är även svårbedömt hur många producenter som faktiskt skulle ansöka om ett intyg. Om ett antagande görs att ett sådant intyg skulle kosta för ett företag och att av producenterna skulle ansöka om ett intyg, skulle den totala kostnaden uppgå till . Ändringen innebär att en producent i och med intyget kan ansöka om skattenedsättning i ett annat EU-land som tillämpar sådana regler. Eftersom det är frivilligt att ansöka om intyg kan de producenter som anser att den administrativa kostnaden för intyget kommer att överstiga vinsten av skattenedsättning välja att inte ansöka om intyg. efterfrågar i sitt remissvar generellt en bedömning av förslagets påverkan på företagens konkurrensförhållanden. Även om det är svårt att säga något innan reglerna är slutligt fastställda borde konkurrensneutraliteten när små oberoende svenska alkoholproducenter ska sälja sina varor i andra medlemsstater öka eftersom reglerna underlättar för producenterna att tillämpa samma skattenedsättning som inhemska i de fall detta tillämpas. Gällande denaturerad alkohol blir det i praktiken ingen större förändring för de aktörer som hanterar denaturerad alkohol. Ändringarna innebär att reglerna nu kommer spegla praxis på EU-nivå. Gällande delvis denaturerad alkohol kommer det bli svårare för aktörer att använda delvis denaturerad alkohol i något annat än för den produkt som är godkänd för Som beskrevs under avsnitt 5.3 innebär förtydligandet att en Prop. 2021/22:23 denatureringsmetod som är godkänd för exempelvis kosmetika, endast kan användas för kosmetika och inte för något annat ändamål. Även detta bedöms dock i huvudsak spegla dagens praxis. Det har inte varit möjligt att få fram uppgifter om hur vanligt det är att använda en denatureringsmetod till något annat än sitt avsedda användningsområde , men bedömningen är att endast ett fåtal aktörer kommer att påverkas av detta. Anpassningar med anledning av centraliserad klarering Det finns omkring 18 000 företag som är godkända ekonomiska aktörer för tullförenklingar inom EU som skulle kunna ansöka om tillstånd för centraliserad klarering. Av dessa beräknas omkring 160 aktörer ha tillstånd för centraliserad klarering, vilket utgör en andel på mindre än en procent. För att en aktör ska kunna ansöka om tillstånd för centraliserad klarering för import av varor i ett annat EU-land behöver aktören även vara registrerad för mervärdesskatt i det andra EU-landet där varan förs in. I EU finns det 35 godkända ekonomiska aktörer för tullförenklingar som har etablering i ett annat EU-land och som är registrerade för mervärdesskatt i och som därmed skulle kunna ansöka om tillstånd för centraliserad klarering i ett annat EU-land för import av varor till . Samtliga dessa aktörer är medelstora eller stora och redovisar mervärdesskatt . Att ansöka om centraliserad klarering antas även framöver främst vara intressant för medelstora och stora företag, men det kan inte uteslutas att mindre aktörer som redovisar mervärdesskatt exempelvis kvartalsvis skulle ansöka om centraliserad klarering. Dessa antas dock utgöra en mindre andel. Tidpunkten för när mervärdesskatten ska redovisas kommer att tidigareläggas med omkring för aktörer som ansöker om tillstånd för centraliserad klarering i ett annat EU-land, vilket kan leda till att mervärdesskatten ska redovisas i en tidigare redovisningsperiod. En ändrad redovisningsperiod skulle förutom en administrativ omställningskostnad, även kunna innebära att aktörernas inbetalning av mervärdesskatt tidigareläggs, vilket skulle försämra deras likviditet. För de aktörer som har full avdragsrätt uppstår dock inte en sådan situation, i och med att de redovisar både utgående och ingående mervärdesskatt för sina importer i samma mervärdesskattedeklaration, dvs. i mervärdesskattedeklarationen för den redovisningsperiod under vilken skattskyldighet för mervärdesskatt för importen uppkommit. Majoritet av aktörerna som berörs av den ändrade tidpunkten antas ha full avdragsrätt och därmed skulle endast en eventuell administrativ omställningskostnad uppstå. För de godkända ekonomiska aktörer för tullförenklingar som bedriver blandad verksamhet eller som gör importer som träffas av avdragsförbud (se beskrivning under avsnittet om offentligfinansiella effekter), innebär dock ett tidigareläggande av redovisningstidpunkten både en administrativ omställning och en likviditetseffekt som beskrevs ovan i de fall den utgående mervärdesskatten ska redovisas i en tidigare redovisningsperiod. Dessa aktörer kommer därmed att betala in hela eller del av denna mervärdesskatt till än (eftersom de endast har begränsad eller ingen avdragsrätt för denna mervärdesskatt). 2021/22:23 Det har varit svårt att få fram uppgifter om hur många leverantörer som bedriver blandad verksamhet eller träffas av avdragsförbud, men bedömningen är att endast ett fåtal, om ens några, aktörer blir påverkade av ändringen. Övriga förslag utgör huvudsakligen förtydliganden av de förfaranden som finns och bedöms ha begränsad effekt för företagen. Effekter för enskilda och offentlig sektor Införandet av referensnivåer i lagen om alkoholskatt och lagen om tobaksskatt medför ökad tydlighet om vilka mängder av alkohol eller tobak som kan anses vara avsedda för personligt bruk när en enskild person själv transporterar varorna till . Om en enskild person transporterar alkohol eller tobak till i större mängder än de referensnivåer som anges, behöver den enskilde kunna visa att varorna i det specifika fallet är avsedda för personligt bruk. Annars räknas det som en kommersiell införsel. Övriga förslag utgör huvudsakligen förtydliganden av de förfaranden som finns och bedöms ha begränsad effekt för enskilda personer. Effekter för myndigheter och de allmänna förvaltningsdomstolarna Genomförandet av ändringar i alkoholskattedirektivet Ändringarna innebär att kommer ansvara för att utfärda intyg till de små, oberoende producenter av alkoholdrycker som vill att deras produkter ska bli föremål för skattenedsättning i andra medlemsstater som tillämpar skattenedsättningar. Det kommer innebära en viss ökad administrativ kostnad för . Eftersom intygens utformning inte är helt fastställt ännu är det svårt att med säkerhet avgöra vilka kostnader det kommer medföra för . Det är även osäkert hur många intyg som i praktiken kommer utfärdas. Som beskrevs under effekterna för företag antas att endast en mindre andel av producenterna kommer ansöka om ett intyg. Den totala kostnaden bedöms därmed inte bli nämnvärt stor för och ska således hanteras inom befintliga ekonomiska ramar. Förslaget om att införa referensnivåer till ledning för bedömningen av om alkohol eller tobak som en enskild person själv transporterar till är avsedda för dennes eller dennes familjs personliga bruk bedöms underlätta myndigheternas och domstolarnas hantering eftersom det blir tydligare hur en sådan bedömning ska göras. Ändringarna i denna proposition innebär i första hand förenklingar och tydliggöranden för olika aktörer och myndigheter. Bedömningen är att ändringarna är av sådan karaktär att de inte får några effekter för miljön, ger effekter på sysselsättningen, ger fördelningsmässiga effekter eller Prop. 2021/22:23 effekter för den ekonomiska jämställdheten mellan kvinnor och män. Genomförandet av ändringar i alkoholskattedirektivet De ändringar i svensk rätt som föreslås med anledning av ändringarna i alkoholskattedirektivet är sådana som måste införas i nationell rätt. Förslagen bedöms därför vara förenliga med . De andra ändringar som föreslås, exempelvis i avsnitt 6 om anpassningar till centraliserad klarering bedöms vara förenliga med . Ändringarna föreslås träda i kraft . Förslagen innehåller även övergångsbestämmelser. Som nämnts i avsnitt 9 styrs datumet för ikraftträdandet av de förslag som avser genomförande av ändringarna i alkoholskattedirektivet av det direktiv som genomförs. Eftersom ändringarna i första hand innebär en möjlighet att ansöka om intyg för små oberoende producenter av alkoholdrycker bedöms den tid som krävs för anpassning och förberedelser för berörda aktörer från det att fattar beslut om ändringarna vara begränsad. Bland de förslag som genomför ändringarna i alkoholskattedirektivet är det främst utfärdande av intyg till små oberoende producenter av alkoholdrycker som kan kräva speciella informationsinsatser och anpassningar av informationssystem. Detta på grund av att något liknande system inte finns . Eftersom utformningen av intygen ännu inte är klar (se avsnitt 5.2) är det dock svårt att bedöma omfattningen av insatserna. Det är emellertid fråga om insatser som riktar sig till ett begränsat antal aktörer, vilka har kontakt med . För övriga förslag bedöms det inte finnas behov av några speciella informationsinsatser utöver vad som normalt krävs vid regeländringar. 11.1Förslaget till lag om ändring i mervärdesskattelagen (1994:200) I paragrafen regleras vem som är skattskyldig för omsättning av varor och tjänster, unionsinterna förvärv av varor och import av varor. I paragrafen görs vissa ändringar som innebär en anpassning till möjligheten i tullagstiftningen att med stöd av ett tillstånd till centraliserad klarering lämna tulldeklaration i ett annat EU-land för import av varor till . Ändringen i första stycket 6, som behandlar skattskyldighet vid import, innebär att två nya punkter, punkt d och e införs. Punkt d reglerar vem som är skattskyldig i de fall en tulldeklaration lämnas in i ett annat EU-land med stöd av ett tillstånd för centraliserad klarering. uppkommer då i det EU-land där deklarationen lämnas in, medan skatt- skyldighet för mervärdesskatt uppkommer i . innebär att den som är skyldig att betala tullen i det andra EU-landet, eller skulle ha varit skyldig att betala tullen om varan hade varit belagd med tull, även är skattskyldig för mervärdesskatten för importen. ”skulle ha varit skyldig att betala tullen” avses både situationer där varan är tullfri och situationer där varan importeras från ett territorium som ingår i EU:s tullområde men som inte ingår unionens mervärdesskatteområde (t.ex. ), och varan därför inte är belagd med tull. Av punkt e framgår att om den som är skattskyldig enligt punkt d är ett ombud och är beskattningsmyndighet, är i stället den för vars räkning ombudet handlar skattskyldig. Uppdragsgivaren blir således skattskyldig i stället för ombudet. I de fall är beskattningsmyndighet gäller dock fortfarande punkt d, dvs. ombudet blir skattskyldigt. Som en följd av att punkterna d och e införs i första stycket 6 görs även en redaktionell ändring i punkt c. I paragrafens fjärde stycke förkortas hänvisningen till unionstullkodexen som en följd av att det fullständiga namnet på unionstullkodexen införs i första stycket 6 d. Övervägandena finns i avsnitt 6. I paragrafen regleras tidpunkten för skattskyldighetens inträde vid import. I paragrafen görs vissa ändringar som innebär en anpassning till möjligheten i tullagstiftningen att med stöd av ett tillstånd för centraliserad klarering lämna tulldeklaration i ett annat EU-land för import av varor till Paragrafen delas upp i två stycken så att det blir tydligt att skattskyldigheten inträder då tullskulden uppkommer i eller då tullskulden uppkommer i annat EU-land i de fall tulldeklaration lämnas i det landet med stöd av tillstånd för Första stycket avser import till där tullskulden uppkommer eller skulle ha uppkommit i . Andra stycket avser import till där tullskulden uppkommer eller skulle ha uppkommit i ett annat EU-land för att tulldeklarationen har lämnats in i det landet med stöd av tillstånd för Tullskulden vid en import uppkommer enligt artikel 77.2 i unionstullkodexen då tulldeklarationen I paragrafen görs även några språkliga ändringar. att lagtexten anpassas till lydelsen i artikel 77 i unionstullkodexen. Ändringarna innebär även att lagtexten i denna bestämmelse och 1 kap. 2 § första stycket 6 blir enhetliga. Uttrycken ”skyldighet att betala tull inträder” och ”om skyldighet att betala tull förelegat” ersätts med ”när tullskulden uppkommer” och ”om varan hade varit belagd med tull”. ändrade lydelsen syftar på samma tidpunkt som den nuvarande lydelsen. Någon ändring i sak inte är avsedd. Övervägandena finns i avsnitt 6. I paragrafen regleras undantag för tjänster där ersättningen för tjänsten utgör en sådan bikostnad som ska ingå i beskattningsunderlaget för import.