prop · H803170 · 2021-04-06 00:00:00 — är det den särskilda företrädaren som har möjlighet att tillvarata barnets intresse under hela rättsprocessen, utan att behöva ta hänsyn till några andra intressen som kan uppkomma. Utredningen föreslår att 3 § lagen (1999:997) om särskild företrädare för barn tillförs en formulering om att en särskild företrädare ska ta tillvara barnets rätt i angelägenheter som rör verkställighet för utbetalning av skadestånd och ansökan om brottsskadeersättning. Bestämmelsen föreslås också utökas med vissa förtydliganden om vad uppdraget omfattar, nämligen att hämta barnet till förhör, att inför barnets deltagande i utredningsåtgärder tillse att barnet har den information det behöver för att känna trygghet i situationen samt informera barnet om utfallet av förunder- sökning och eventuell rättegång. För att den särskilda företrädaren ska kunna få ersättning för arbete med verkställighet av skadestånd och ansökan om brottsskadeersättning föreslås också en rätt enligt 5 § förordningen (1999:998) om särskild företrädare för barn att ansöka om sådan ersättning särskilt, senast efter att dom eller beslut i målet vunnit laga kraft. Vissa frågor om ytterligare åtgärder för att stärka barns rättsliga ställning bör utredas vidare Många som arbetar med utredning av brott mot barn och stöd till barn, vittnar om att gruppen barn som upplever våld mellan närstående i vissa fall kan vara osynlig i myndigheternas hantering. vet man att dessa barn har en hög risk för att själva utsättas för våld, utöver de skadeverkningar som upplevelserna av våld i sig kan medföra. För att barnen ska få ett adekvat skydd, både de som bevittnar och de som utsätts direkt, krävs att de myndigheter som har ansvar för att utreda och erbjuda skydd samverkar eller samarbetar med varandra. De flesta barn behöver också få prata om sina upplevelser och känna att de blir hörda. Barn har generellt en stark lojalitet mot båda sina föräldrar och andra närstående, oavsett om dessa har utövat våld. Det gör att barnen kan komma att befinna sig i en lojalitetskonflikt när våldet uppdagas och utreds. Många barn känner en stark skuld i relation till en närstående som t.ex. döms till fängelse på grund av att barnet har berättat om vad som har hänt. Dessa aspekter av barnens behov och upplevelser måste omhändertas av dem som har att utreda dessa gärningar och att arbeta med barnen. Det går att komma till rätta med en del av problemen genom ett införande av en särskild straffbestämmelse om barnfridsbrott och en utvidgning av uppdraget för särskilda företrädare. Detta är emellertid inte en lösning på hela problembilden. Det kan behövas åtgärder utöver dessa för att ge utsatta barn den hjälp och det stöd de har behov av med anledning av våld från och mellan närstående. Utredningen menar att en ny form av ombud för barn skulle behöva utredas särskilt. Någon utomstående aktör kan behöva kunna träda in om barnets vårdnadshavare av olika skäl saknar förmåga att uppfylla sina plikter som barnets ställföreträdare, utöver de befogenheter som tillkommer den sociala barnavården med stöd av tvångslagstiftning. Föräldrar som själva har utsatts för våld eller andra brott kan ha en nedsatt förmåga att omhänderta barnens behov av stöd och hjälp. Det är inte heller ovanligt att det utöver våld kan förekomma andra problem i en familj, t.ex. missbruk eller psykisk ohälsa. Barn som har bevittnat, eller för den delen utsatts för brott, kan ha ett särskilt behov av att någon utomstående tar omhand deras intressen. Det kan exempelvis handla om att se till att barns behov av insatser i samband med trauma tillgodoses. Även i samband med infekterade vårdnadstvister kan det möjligen finnas ett behov av att någon utomstående kan träda in för att tillvarata barnets intressen, liknande de ställföreträdare som förordnas i LVU-mål. En annan fråga som behöver utredas vidare är barnahusens verksamhet. Barnahusen finns på ett trettiotal platser i landet. Det är en samverkansform där polis, socialtjänst och hälso- och sjukvård samt i vissa fall ytterligare aktörer arbetar tillsammans med barn som utsatts för brott. Tillgången till och innehållet i verksamheten varierar emellertid i olika delar 2020/21:170 Bilaga 1 2020/21:170 Bilaga 1 av landet, vilket enligt utredningens uppfattning är problematiskt med hänsyn till alla barns rätt till likvärdigt stöd och likvärdiga myndighetsinsatser. Utredningen menar därför att det i lämpligt sammanhang behöver utredas om det finns behov av reglering eller annan central styrning, för att öka likvärdigheten i barnahusens verksamhet. Utdrag ur lagförslaget i betänkandet Förslag till lag om ändring i Den som begår en brottslig gärning mot en närstående person döms, om gärningen bevittnas av ett barn och är ägnad att skada barnets trygghet eller tillit i förhållande till någon av dessa personer, för barnfridsbrott, till fängelse i högst . Om brottet med hänsyn till omständigheterna är att anse som mindre allvarligt, döms till böter eller fängelse . Om brottet är grovt döms för grovt barnfridsbrott till fängelse i lägst och högst . Vid bedömningen av om brottet är grovt ska särskilt beaktas om gärningen som har bevittnats har varit av särskilt skrämmande och traumatisk art. Denna lag träder i kraft . 2020/21:170 Bilaga 2 2020/21:170 Bilaga 2 Förslag till lag om ändring i lagen (1999:997) om särskild företrädare för barn Härigenom föreskrivs att 3 § lagen (1999:997) om särskild företrädare för barn ska ha följande lydelse. En särskild företrädare skall, i En särskild företrädare ska, i stället för barnets vårdnadshavare, stället för barnets vårdnadshavare, som ställföreträdare ta till vara som ställföreträdare ta till vara barnets rätt under förundersök- barnets rätt under förundersök- ningen och i efterföljande rätte- ningen och i efterföljande rättegång samt vid åtgärder som rör verk- ställighet för utbetalning av skade- stånd och ansökan om brottsskade- gifter hör att hämta barnet till förhör, att inför barnets deltagande i utredningsåtgärder tillse att barnet har den information det behöver för att känna trygghet i situationen samt informera barnet om utfallet av förundersökning och Företrädaren får dock inte väcka åtal och får inte heller väcka någon skadeståndstalan utan att ett allmänt åtal har väckts. Det som i 23 kap. 10 och 11 §§ Det som i 23 kap. 10 och 11 §§ förhör skall tillämpas på den förhör ska tillämpas på den Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i brottsskadelagen (2014:322) Härigenom föreskrivs i fråga om brottsskadelagen (2014:322) dels att 9 § brottsskadelagen (2014:322) ska upphöra att gälla vid utgången av . dels att 2, 13, 15, 19 och 32 §§ ska ha följande lydelse. Brottsskadeersättning betalas om brottet har begåtts i . 4 och 5 §§ betalas även om brottet 4 och 5 §§ betalas även om brottet har begåtts utomlands, om den har begåtts utomlands, om den brottet hade hemvist i . brottet hade hemvist i . betalas även till ett barn som har hade hemvist i . Brottsskadeersättning betalas till ett barn som har bevittnat ett brott som varit ägnat att skada tryggheten och tilliten hos barnet i hans eller hennes förhållande till en närstående person. Brottsskadeersättning till barn som har bevittnat brott bestäms efter vad som är skäligt med hänsyn till hur grovt brottet är. Vid bestämmande av brottsskadeersättning ska ett grundavdrag göras. Ett avdrag ska inte göras om Ett avdrag ska inte göras om brottet har begåtts av någon som brottet har begåtts av någon som avses i 6 § och brottet har begåtts avses i 6 § och brottet har begåtts på på eller i närheten av en anstalt eller eller i närheten av en anstalt eller annan plats där han eller hon var annan plats där han eller hon var intagen eller häktad. intagen eller häktad. inte heller göras i fråga om inte heller göras i fråga om ersättning till barn som har ersättning till barn som har bevittnat brott, eller om det i övrigt bevittnat brott, eller om det i övrigt finns särskilda skäl. finns särskilda skäl. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter om avdragsbeloppet. 2020/21:170 Bilaga 2 2020/21:170 Bilaga 2 Om allmänt åtal har väckts, ska en ansökan om brottsskadeersättning göras från det att dom eller slutligt beslut vann laga kraft. Om allmänt åtal inte har väckts men förundersökning inletts, ska en ansökan göras från det att förundersökningen lades ned eller beslut fattades i åtalsfrågan. I övriga fall ska en ansökan göras från det att brottet begicks. Om brott har begåtts mot ett barn Om brott har begåtts mot ett barn eller om ett barn har bevittnat brott eller om ett barn får barnet trots enligt 9 §, får barnet trots första första stycket göra en ansökan fram stycket göra en ansökan fram till till den dag han eller hon fyller 21 den dag han eller hon fyller . Om det finns synnerliga skäl, får en ansökan prövas även om den har kommit in . I fråga om preskription av ett anspråk på brottsskadeersättning gäller 2 och 3 §§ preskriptionslagen (1981:130). Ett anspråk på brottsskadeersättning ska då anses som en fordran på skadestånd i anledning av brott. Om brott har begåtts mot ett barn Om brott har begåtts mot ett barn eller om ett barn har bevittnat brott enligt 9 §, preskriberas barnets dag han eller hon fyller . tidigast den dag han eller hon fyller Ett anspråk på brottsskade- Ett anspråk på brottsskade- ersättning enligt 4, 5 eller 9 § får ersättning enligt 4 eller 5 § får inte inte utmätas för den skadelidandes utmätas enligt 7 kap. utsöknings- utmätas enligt 7 kap. utsöknings- I fråga om förbud mot utmätning I fråga om förbud mot utmätning 4, 5 eller 9 § har betalats ut 4 eller 5 § har betalats ut tillämpas tillämpas 5 kap. 7 § andra stycket 5 kap. 7 § andra stycket utsöknings- Denna lag träder i kraft . Äldre bestämmelser i fråga om brottsskadeersättning till barn som har bevittnat brott gäller fortfarande för ansökningar som grundar sig på händelser som ägt rum före ikraftträdandet. 2020/21:170 Bilaga 3 Efter remiss har yttrande över betänkandet lämnats av , Barnens rätt i samhället, , , Brottsofferjouren , , , , ECPAT , Hovrätten för , Inspektionen för vård och omsorg, Justitiekanslern, , (Nationellt Prevention), Kriminalvården, (Barnafrid – Nationellt ), , i , i , i , i , , Myndigheten för delaktighet, Myndigheten för familjerätt och föräldraskapsstöd, Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor, Myndigheten för vård- och omsorgsanalys, Nationellt anhöriga, Nationell Samverkan för Psykisk Hälsa, , för kvinnojourer och tjejjourer i , , , , , , Stiftelsen , , , , , , , , (och Nationellt centrum för kvinnofrid), om våld i nära relationer, , och . Yttrande har också inkommit från , Föreningen i , Kvinnofronten, i , Kvinno- och tjejjouren i och Plattformen civila mot människohandel. och ombudsmän har avstått från att yttra sig. Följande remissinstanser har inte inkommit med något yttrande. Barnrättsbyrån, , Funktionsrätt , Lika unika – Federationen mänskliga rättigheter för personer med funktionsnedsättning, Mind, Män för Jämställdhet, , , bisexuellas, transpersoners och queeras rättigheter, och Efterlevandes stöd, , Suicide Zero, Suicidprevention i väst, Svensk Försäkring och Kvinnolobby. 2020/21:170 Bilaga 4 Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs att det i ska införas en ny paragraf, 4 kap. 3 §, av följande lydelse. Den som begår en brottslig gärning som utgör 1. mord, dråp eller misshandel enligt 3 kap. 1, 2, 5 eller 6 §, 2. människorov, olaga frihetsberövande, olaga tvång, olaga hot, hemfridsbrott eller ofredande enligt 4 kap. 1, 2, 4, 5, 6 eller 7 §, 3. våldtäkt, sexuellt övergrepp, våldtäkt mot barn, sexuellt utnyttjande av barn, sexuellt övergrepp mot barn eller sexuellt ofredande enligt 6 kap. 1, 2, 4–6 eller 10 §, 4. skadegörelse enligt 12 kap. 1 eller 3 §, eller 5. straffbart försök till brott enligt någon av 1–4 döms, om gärningen har bevittnats av ett barn som är närstående till både gärningsmannen och den som gärningen begås mot, för barnfridsbrott till fängelse i högst . Om brottet är ringa, döms till böter eller fängelse . Om brottet är grovt, döms för grovt barnfridsbrott till fängelse i lägst och högst . Vid bedömningen av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas om den gärning som har bevittnats har varit av mycket allvarlig art eller om gärningsmannen visat särskild hänsynslöshet. Denna lag träder i kraft . 1 4 kap. 3 § upphävd genom 2004:406. Förslag till lag om ändring i lagen (1999:997) om särskild företrädare för barn Härigenom föreskrivs att 3 § lagen (1999:997) om särskild företrädare för barn ska ha följande lydelse. 2020/21:170 Bilaga 4 En särskild företrädare skall, i stället för barnets vårdnadshavare, som ställföreträdare ta till vara barnets rätt under förundersökningen och i efterföljande rättegång. Företrädaren får dock inte väcka åtal och får inte heller väcka någon skadeståndstalan utan att ett allmänt åtal har väckts. Det som i 23 kap. 10 och 11 §§ sägs om målsägandebiträdes närvaro vid förhör skall tillämpas på den särskilda företrädaren. En särskild företrädare ska, i stället för barnets vårdnadshavare, som ställföreträdare ta till vara barnets rätt under förundersökningen och i efterföljande rättegång samt vid åtgärder som rör verkställighet av skadestånd och ansökan om brottsskadeersättning. Företrädaren får dock inte väcka åtal och får inte heller väcka någon skadeståndstalan utan att ett allmänt åtal har väckts. Det som i 23 kap. 10 och 11 §§ sägs om målsägandebiträdes närvaro vid förhör ska tillämpas på den särskilda företrädaren. Denna lag träder i kraft . 2020/21:170 Bilaga 4 Förslag till lag om ändring i brottsskadelagen (2014:322) Härigenom föreskrivs i fråga om brottsskadelagen (2014:322) dels att 9 § ska upphöra att gälla, dels att 2, 15, 19 och 32 §§ ska ha följande lydelse. Brottsskadeersättning betalas om brottet har begåtts i . 4 och 5 §§ betalas även om brottet 4 och 5 §§ betalas även om brottet har begåtts utomlands, om den har begåtts utomlands, om den brottet hade hemvist i . brottet hade hemvist i . betalas även till ett barn som har hade hemvist i . Om allmänt åtal har väckts, ska Om allmänt åtal har väckts, ska en ansökan om brottsskade- en ansökan om brottsskade- ersättning göras från det ersättning göras från det att dom eller slutligt beslut vann att dom eller slutligt beslut fick laga Om allmänt åtal inte har Om allmänt åtal inte har inletts, ska en ansökan göras inom inletts, ska en ansökan göras inom från det att förunder- från det att förunder- sökningen lades ned eller beslut sökningen lades ned eller beslut fattades i åtalsfrågan. fattades i åtalsfrågan. ska en ansökan göras ska en ansökan göras från det att brottet begicks. från det att brottet begicks. Om brott har begåtts mot ett barn Om brott har begåtts mot ett barn, eller om ett barn har bevittnat brott får barnet trots första stycket göra enligt 9 §, får barnet trots första en ansökan fram till den dag han stycket göra en ansökan fram till eller hon fyller . den dag han eller hon fyller . Om det finns synnerliga skäl, får en ansökan prövas även om den har kommit in . I fråga om preskription av ett anspråk på brottsskadeersättning gäller 2 och 3 §§ preskriptionslagen (1981:130). Ett anspråk på brottsskadeersättning ska då anses som en fordran på skadestånd i anledning av brott. Om brott har begåtts mot ett barn Om brott har begåtts mot ett barn, eller om ett barn har bevittnat brott preskriberas barnets anspråk på enligt 9 §, preskriberas barnets tidigast den dag han eller hon fyller dag han eller hon fyller . Ett anspråk på brottsskade- Ett anspråk på brottsskade- ersättning enligt 4, 5 eller 9 § får ersättning enligt 4 eller 5 § får inte inte utmätas för den skadelidandes utmätas enligt 7 kap. utsöknings- utmätas enligt 7 kap. utsöknings- I fråga om förbud mot utmätning I fråga om förbud mot utmätning 4, 5 eller 9 § 4 eller 5 § har betalats ut tillämpas 5 kap. 7 § 5 kap. 7 § andra 1.Denna lag träder i kraft . 2.Äldre bestämmelser gäller fortfarande för ansökningar om brottsskadeersättning till barn som bevittnat ett brott som har begåtts före ikraftträdandet. 2020/21:170 Bilaga 5 Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: F.d. justitieråden och samt justitierådet Per Barn som bevittnar brott Enligt en lagrådsremiss har regeringen () beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 1.lag om ändring i , 2.lag om ändring i lagen (1999:997) om särskild företrädare för barn, 3.lag om ändring i brottsskadelagen (2014:322). Förslagen har inför Lagrådet föredragits av kanslirådet . Förslagen föranleder följande yttrande. Förslaget till lag om ändring i 4 kap. 3 § I paragrafen föreslås att det införs ett nytt gradindelat brott som benämns barnfridsbrott. Innebörden är att det ska bli straffbart att utsätta ett barn för att bevittna vissa brottsliga gärningar, såsom vålds- och sexualbrott, inom ramen för en närståenderelation. Ett avgörande rekvisit i bestämmelsen är att den gärning som konstituerar grundbrottet ska ha bevittnats av barnet. Enligt författningskommentaren avses med uttrycket bevittna att barnet ska ha sett eller hört den brottsliga gärningen begås. För att barnet ska anses ha sett eller hört gärningen begås krävs att barnet på något sätt har kunnat uppfatta händelseförloppet och de moment i gärningen som gör den straffbar. Frågan hur kravet på att barnet ska anses ha sett eller hört gärningen ska tillämpas i praktiken, och därmed vilka situationer som kommer att omfattas av rekvisitet bevittnats, låter sig inte enkelt besvaras. I remissen uttalas att det finns ett värde i att knyta an till ett redan känt begrepp till vilket praxis har utvecklats av . Lagrådet vill med anledning av uttalandet framhålla att den praxis som utvecklats av för att bedöma om det ska utgå brottsskadeersättning med stöd av 9 § brottsskadelagen, inte utan vidare bör läggas till grund för en domstols bedömning i ett brottmål som avser frågan om någon ska dömas till ansvar för barnfridsbrott. Mot denna bakgrund kommer de olika exempel som ges i såväl remissens allmänmotivering som i författningskommentaren att vara av stor betydelse för rättstillämpningen för att illustrera hur rekvisitet ska förstås. Det finns enligt Lagrådets mening anledning att under den fortsatta beredningen på nytt överväga och utveckla författningskommentaren beträffande rekvisitet bevittnats. Detta gäller särskilt bedömningen av vad som kan krävas för att ett litet barn ska anses ha bevittnat en gärning. De brottsliga gärningar som bevittnandet ska avse räknas upp i paragrafen med angivande av brottsbeteckningar och lagrum. I den mån det är fråga om brott som i har en egen beteckning för grova fall framgår det av de angivna lagrummen att avsikten är att också dessa fall ska omfattas. Av tydlighetsskäl bör även de särskilda brottsbeteckningarna för de grova fallen anges i uppräkningarna. En ytterligare förutsättning för straffansvar är att det barn som har bevittnat grundbrottet är närstående till både gärningsmannen och den som gärningen begås mot. I författningskommentaren ges exempel på vilka familjemedlemmar och andra släktingar som kan omfattas av begreppet närstående. Det uttalas att det handlar om att se till vad barnet har för relation till personen, om denne kan anses utgöra en omsorgsperson för barnet eller någon annan som barnet i vardagen har en stark känslomässig anknytning till. Det anges även att ett närståendeförhållande förutsätter att barnet bor eller har bott tillsammans med personen. Vidare anförs att, vid bedömningen av om det föreligger en närståenderelation, ledning kan hämtas från hur begreppet ska förstås i bestämmelsen om grov fridskränkning och grov kvinnofridskränkning i 4 a §. Därvid hänvisas till uttalanden i propositionen till den paragrafen (prop. 1997/98:55 s. 132). Brottet grov fridskränkning i 4 a § omfattar enligt paragrafens ordalydelse gärningar mot såväl närstående som tidigare närstående. Uttalandena i den angivna propositionen måste läsas mot den bakgrunden. När det i författningskommentaren till den nu föreslagna bestämmelsen hänvisas till nyssnämnda propositionsuttalanden, och även nämns fallet att barnet har bott tillsammans med gärnings-personen, uppstår en otydlighet. Om avsikten är att även tidigare närstående ska omfattas av den föreslagna bestämmelsen måste detta framgå av lagtexten. Frågan bör övervägas ytterligare och även klargöras i författningskommentaren. Lagrådet lämnar förslagen utan erinran. 2020/21:170 Bilaga 5 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsminister , ordförande, och statsråden , , , , , , , , , , , , Regeringen beslutar proposition Barn som bevittnar brott