rfr · H80WRFR17 · 2021-08-31 00:00:00 — En publicerad metastudie indikerar dessutom att vissa medier förstärker dessa klyftor mer än andra (och ), vilket sätter frågan om sambandet mellan olika former av både nyhetskonsumtion och kunskap i blixtbelysning. NYHETER I SOCIALA MEDIER – EN FORSKNINGSÖVERSIKT AV ANVÄNDNING OCH EFFEKTER UR ETT MEDBORGARPERSPEKTIV Effekter av olika medietyper och nyhetsanvändning Frågan om hur nyhetsmedier påverkar kunskaper om politik och samhälle kan brytas ner i ett antal delfrågor. En första fråga gäller betydelsen av olika medietyper. Frågan om medietyp har varit central . Starkare positiva samband mellan traditionell tidningsläsning och kunskap har i empiriska studier ofta tagits som stöd för en så kallad tidningsfördel (the print superiority hypothesis): att tryckta tidningar generellt har starkare effekter på medborgares politiska kunskaper än exempelvis radio och tv (Mondak 1995; och 2003). De förklaringar som lyfts fram rör relativa styrkor och svagheter i tryckt text och audiovisuell kommunikation. Medan tv-nyheter exempelvis är mer beroende av dramaturgisk bildsättning och begränsat tidsformat, möjliggör tidningsformatet längre och mer fördjupande artiklar. Att läsare av tidningsartiklar dessutom har större kontroll över tempot i nyhetskonsumtionen – att de kan läsa och reflektera i sin egen takt – antas också spela roll för inlärningen. Både innehålls- och presentationsmässiga faktorer lyfts alltså fram som relevanta förklaringsfaktorer. har denna tidningsfördel också ifrågasatts i flera studier, både på teoretiska och på empiriska grunder (Chaffee och Kanihan ; Graber 2001; och 2003). Dels finns en risk att sammanblanda formatmässiga skillnader med innehållsmässiga. Vad som kan framstå som effekter av format har snarare att göra med att tidningar och tv-nyheter erbjuder olika innehåll. Dels finns det i många studier en påtaglig risk för selektionseffekter. En starkare korrelation mellan tidningsläsning och kunskap kan vara uttryck för andra orsaksmekanismer än att tidningar har starkare kunskapseffekter. Eller som Mondak (1995) summerar denna invändning: ”Many factors distinguish newspaper readers and nonreaders, and any combination of those factors may account for aggregate differences in knowledge levels” (s. 514). Andra faktorer kan helt enkelt ligga bakom sambandet mellan tidningsläsning och politiska kunskaper. Dessutom har ett flertal empiriska studier – både internationella och svenska – exempelvis visat klara positiva samband även mellan tv-nyheter och kunskaper om politik och samhälle (och 2014; 1999; Shehata 2013; Shehata och Strömbäck 2018; Soroka m.fl. 2012). En andra central fråga kopplat till sambandet mellan nyhetskonsumtion och politiska kunskaper rör individuella motivationer bakom medieanvändning, dvs. de faktorer som framför allt användningsteorin fokuserar på. Två aspekter är värda att särskilt lyfta fram här. För det första spelar motivationer avgörande roll för vad mediekonsumenter lär sig av de nyheter de faktiskt tar del av. Graden av kognitivt engagemang varierar stort både mellan individer och . Här finns en skillnad mellan att vara exponerad för, att rikta uppmärksamhet mot och att aktivt reflektera NYHETER I SOCIALA MEDIER – EN FORSKNINGSÖVERSIKT AV ANVÄNDNING OCH EFFEKTER UR ETT över (elaborera) ett visst medieinnehåll (Chaffee och Scheluder 1986; , och 2003). Dessa tillstånd speglar olika nivåer av aktivt engagemang i samband med nyhetskonsumtion där exponering är en förutsättning för både uppmärksamhet och reflektion: ”News attention goes beyond news exposure […] to indicate the amount of mental focus given to the news or even to particular types of stories (such as campaign stories) in the news. Elaboration […] moves one step beyond attention to represent the use of news information to make cognitive connections to past experience and prior knowledge and to derive new implications from news content” (och 2003 s. 363). Att enbart exponeras för nyheter om politik och samhälle antas ha relativt svaga effekter på kunskap, medan både uppmärksamhet och reflektion har större betydelse. Dessa mer aktiva former av medieanvändning beror i sin tur på de motivationer som nyhetskonsumenten drivs av. Enligt den så kallade kognitiva medieringsmodellen (Cognitive mediation model, CMM) är informationsmotivationer (surveillance gratifications) – viljan att hålla sig informerad om vad som händer i politik och samhälle – särskilt viktiga i detta sammanhang (2001; och 2003). Dessa motivationer kan också relateras till instrumentell medieanvändning (2000). För det andra är det uppenbart att vilket medieinnehåll människor över huvud taget väljer att exponera sig för beror på deras motivationer. Det gör det positiva sambandet mellan nyhetskonsumtion och politiska kunskaper som uppträder i många observationsstudier mer svårtolkat – och inte minst de starkare samband som återfinns i fråga om tidningsläsning. I korthet kan en positiv korrelation mellan nyhetskonsumtion och kunskap förklaras på tre sätt. För det första kan vi ha att göra med en medieeffekt, dvs. att medierna faktiskt bidrar till ökade kunskaper. För det andra kan vi ha att göra med en selektionseffekt, vilket innebär att de kunniga i större utsträckning söker sig till nyhetsmedier. För det tredje kan sambandet vara spuriöst, dvs. förklaras helt eller delvis av någon tredje faktor. Mycket av den empiriska forskningen handlar om att sortera bland dessa alternativa förklaringar för att få en bättre förståelse för vad som faktiskt ligger bakom sambandet mellan politisk kunskap och medieanvändning. Viktigt i detta sammanhang är att många forskningsresultat som indikerar kunskapseffekter av att ta del av nyheter egentligen kan förklaras av skillnader i motivationer mellan individer. Och att personliga motivationer dessutom kan tänkas spela ännu större roll i dagens medielandskap har varit en nyckelfråga i de senaste årens forskning om nyhetskonsumtion och politisk kunskap. NYHETER I SOCIALA MEDIER – EN FORSKNINGSÖVERSIKT AV ANVÄNDNING OCH EFFEKTER UR ETT MEDBORGARPERSPEKTIV Nyhetskonsumtion och kunskapsklyftor i ett förändrat medielandskap Teorier om nyhetskonsumtion, kunskapseffekter och kunskapsklyftor har fått förnyad aktualitet i takt med att medielandskapet snabbt förändras. Många av de teorier som diskuterats formulerades i då antalet tv- och radiokanaler var begränsat, papperstidningens ställning var stark och internet ännu var långt borta. Enkelt uttryckt fick den stora majoriteten nyheter om politik och samhälle via ett relativt litet antal nyhetsorganisationer som dessutom verkade inom ett relativt homogent mediesystem. Dagens medielandskap ser förstås helt annorlunda ut. har medieutbudet gradvis ökat och under har det fullkomligt exploderat i den flora av medier och innehåll som finns tillgänglig när som helst och (nästan) var som helst. Vi har inte bara gått från en situation där utbudet av innehåll ökat dramatiskt utan också sätten som dessa innehåll kan konsumeras på via olika teknologier och plattformar. I det svenska fallet har vigått från ett fåtal tv- och radiokanaler dominerat av public service på 1980- talet, via introduktionen av kommersiella kanaler till dagens situation med ett närmast obegränsat utbud av tv-paket, poddar och streamingtjänster skräddarsydda för specifika intressen och behov. har tidningsmarknaden kraftigt omstrukturerats. Ett uttryck för detta är att den traditionella dagstidningsläsningen på papper har gått ned kraftigt . har andelen svenskar som läser en dagstidning minst iveckan minskat från (2020). I stället har nyhetskonsumtionen flyttat över till nätet, dels via de etablerade mediernas egna sajter online, dels via nystartade sajter, tjänster och appar som erbjuder nyheter av allmän och nischad karaktär. Därutöver har sociala medier såsom Facebook och Twitter radikalt förändrat sättet på vilket nyheter sprids och konsumeras. Allt detta har haft enorma konsekvenser för hur människor tar del av nyheter om politik och samhälle. Att förstå dessa förändringar och deras implikationer för kunskapsklyftor och opinionsbildning har varit centralt i de senaste årens forskning om medier och demokrati. OMA-modellen och det fragmenterade medielandskapet Just de ökade valmöjligheterna står i centrum för den teoretiska modell som inspirerat mycket av forskningen om kunskapsklyftor och polarisering i ett förändrat medielandskap. Modellen har sitt ursprung i forskning om faktorer som påverkar människors politiska kunskaper (och 1996; Luskin 1990). Fokus ligger på samspelet mellan kontextuella och individuella faktorer och hur detta påverkar informations- och kunskapsklyftor i samhället. står för opportunities (möjligheter), motivations (motivationer) och abilities (förmågor). Medan motivationer och förmågor beskriver individuella skillnader i intresse och kapacitet att tillgodogöra sig kunskap, handlar möjligheter om kontextuella faktorer kopplade till den informationsmiljö där NYHETER I SOCIALA MEDIER – EN FORSKNINGSÖVERSIKT AV ANVÄNDNING OCH EFFEKTER UR ETT individer befinner sig. Medielandskapet definierar mycket av denna informationsmiljö genom att strukturera det medieutbud som finns tillgängligt i ett samhälle . Ju bredare utbud som finns tillgängligt, desto större möjligheter har mediekonsumenter att välja efter egna preferenser. Genom att utgå från OMA-modellen argumenterade den amerikanska statsvetaren (2007) för att det förändrade medielandskapet har ökat klyftor i politisk kunskap och deltagande i samhället. Huvudargumentet är att de ökade valmöjligheterna gjort att personliga intressen och förmågor spelar allt större roll för dels vilken typ av medieinnehåll människor tar del av, dels hur mycket information om politik och samhälle de tillgodogör sig. Människors egna intressen, smak och värderingar antas helt enkelt vara mer avgörande för deras medieval , vilket får effekter på politisk kunskap och opinionsbildning. Annorlunda uttryckt är de personliga motivationsfaktorer som lyfts fram av användningsteorin och selektiv exponering mer relevanta i dagens medielandskap än under den epok då valmöjligheterna var betydligt mer begränsade. OMA-modellen har fått starkt genomslag inom forskningen. Det innebär dock inte att det saknas invändningar eller att forskningsresultat inte pekar i lite olika riktningar. En precisering som är central för att förstå hur de förändrade medielandskapen mot ökade valmöjligheter kan tänkas påverka kunskapsklyftor och opinionsbildning är att skilja mellan olika typer av medieinnehåll och preferenser. I vissa avseenden kan valmöjligheterna ha ökat i betydligt större utsträckning än i andra (Skovsgaard, Shehata och Strömbäck 2016). Prior (2007) fokuserade framför allt på relativ underhållningspreferens och politiskt intresse som motivationer för att ta del av nyheter om politik och samhälle. Är det något som har ökat drastiskt under är det just utbudet av olika former av underhållning – via en mängd tv- och radiokanaler och inte minst streamingtjänster. Detta har gjort det särskilt enkelt för grupper som är ointresserade av politik att välja bort nyheter om politik och samhälle till förmån för andra typer av innehåll. Konsekvensen är dubbel. För de intresserade finns hur mycket medieinnehåll som helst att ta del av, när som helst och var som helst. För de ointresserade är det enklare än någonsin att hitta annat innehåll. Ett flertal rapporter har pekat på hur detta skapat en polarisering mellan nyhetssökare och nyhetsundvikare, där den senare gruppen vuxit sig gradvis större (, och 2020; Skovsgaard och 2020; Strömbäck, och 2013). En annan innehållsdimension av stort intresse för diskussioner om politisk polarisering är ideologi. I vilken utsträckning möjligheterna att välja nyheter och medieinnehåll på grundval av ideologisk profil har ökat är en helt annan fråga. I flera länder har framväxten av ideologiskt profilerade nyhetsmedier inneburit att utrymmet för politisk selektiv exponering är betydligt större (och 2008; Prior 2013). Detta gäller framför allt där förekomsten av politiskt drivna tv-kanaler och radioprogram är utbredd, men det gäller även i allt högre grad andra länder där framväxten av alternativa nyhetssajter på nätet NYHETER I SOCIALA MEDIER – EN FORSKNINGSÖVERSIKT AV ANVÄNDNING OCH EFFEKTER UR ETT MEDBORGARPERSPEKTIV inneburit nya möjligheter för medborgare att ta del av nyheter med tydlig vänster- eller högerprägel (, Figenschou och Frischlich 2019; Ihlebæk och Ny- gaard 2021). Sociala medier som nyhetskälla En av de absolut mest betydande förändringarna av medielandskapet rör de sociala mediernas intåg. Plattformar som Facebook och Twitter har fundamentalt förändrat människors medievanor – men också sättet på vilket nyheter sprids och konsumeras. Ett antal karaktärsdrag kännetecknar sociala medier som källa till nyheter och skiljer dem också från användning av traditionella nyhetsmedier. För det första används sociala medier framför allt för just sociala behov (och 2018). Att hålla kontakt med vänner och familj och ha ett socialt umgänge online är ett grundläggande motiv bakom denna form av medieanvändning. Att följa profiler eller kända personer i deras vardagsliv är ett annat. Att ta del av nyheter om politik och samhälle utgör däremot ett relativt begränsat syfte med att använda sociala medier för de allra flesta människor (2020; m.fl. 2013). Att förstå sådana grundläggande motivationer är centralt för förståelsen av användningens konsekvenser (2001; 2000). För det andra konsumeras nyheter på ett annat sätt via sociala medier. De nyheter som dyker upp i en användares flöden bygger på rekommendationssystem och delningar från personer eller konton som han eller hon följer. Det gör att de artiklar som dyker upp oftast kommer från ett flertal olika nyhetskällor –användarna väljer att läsa enskilda artiklar snarare än nyheter från en specifik källa (och 2014). Detta betyder också att nyheter inte behöver komma enbart från etablerade nyhetsmedier utan även kommer från en rad andra aktörer och organisationer. Därutöver blir nyhetsflödena mer individualiserade, dvs. anpassade efter användarnas sociala nätverk och surfvanor. Kombinationen av plattformarnas algoritmer och användarnas kurering av sina flöden bidrar till att de nyheter som visas kan variera stort mellan olika individer (Klinger och 2015; och 2016). För det tredje har nyhetskonsumtion via sociala medier också en social dimension. Det tar sig framför allt uttryck i att nyheter direkt kan gillas, kommenteras och delas med andra (Klinger och 2015; och 2016). Utöver att det möjliggör en annan nivå av spridning inom nätverk och engagemang så innebär detta också att enskilda nyheter ofta kommenteras och ”ramas in” av andra personer i samband med att de delas, vilket i sig påverkar hur dessa nyheter tolkas av den som tar del av nyheten. Ytterligare en aspekt som lyfts fram är att den logik som präglar sociala medier särskilt främjar känslor, engagemang och politisk mobilisering, snarare än kunskaps- och informationseffekter (Dimitrova m.fl. 2014). För det fjärde är det också viktigt att poängtera att olika sociala medier skiljer sig åt. Även om det finns en grundläggande gemensam logik har olika NYHETER I SOCIALA MEDIER – EN FORSKNINGSÖVERSIKT AV ANVÄNDNING OCH EFFEKTER UR ETT plattformar – såsom Facebook, Twitter, Instagram och Youtube – sina egna unika funktioner och karaktärsdrag. Detta påverkar hur nyheter sprids, delas och konsumeras. Detta är också attribut som kontinuerligt uppdateras och förändras av plattformsföretagen. Preferensdriven eller oavsiktlig nyhetsexponering via sociala medier En nyckelfråga i forskningen om nyhetskonsumtion via sociala medier är i vilken utsträckning den ska betraktas som preferensdriven och motiverad eller slumpmässig och oavsiktlig. Denna fråga är grundläggande för att förstå vilka vidare konsekvenser nyhetskonsumtion via sociala medier har: Bidrar de exempelvis till att öka eller minska kunskapsklyftor i samhället? Vissa hävdar att nyhetskonsumtion via sociala medier framför allt ska ses som preferensdriven. Eftersom nyhetsflöden formas utifrån personliga intressen, de sociala nätverk man väljer att ansluta till samt spår av tidigare aktiviteter på dessa plattformar kommer de som har ett grundläggande intresse för politik och samhälle också att komma i kontakt med betydligt fler nyheter av detta slag i sina sociala medier. Detta leder i sin tur till en förstärkningseffekt som vidgar klyftan mellan användare med olika intressen. Detta är den grundläggande idén bakom teorier om filterbubblor och ekokammare i sociala nätverk (2020). Andra hävdar däremot att nyhetskonsumtion via sociala medier är betydligt mer diversifierad och oplanerad. Ett centralt begrepp i denna litteratur är oavsiktlig nyhetskonsumtion (incidental eller inadvertent). Flera studier vittnar om att användare av sociala medier kommer i kontakt med nyheter om politik och samhälle utan att aktivt söka efter sådant innehåll, och att variationen på de nyheter som dyker upp i flödet är relativt stor (och 2018; Kümpel 2020). Forskningen om oavsiktlig exponering för nyheter på sociala medier har vuxit sig mycket stor, och flera studier fokuserar på effekterna av sådan exponering. Ett relaterat fenomen som också fått stort genomslag inom detta forskningsfält är uppfattningen att nyheter når mig (news-finds-me perceptions). Uppfattningen att viktiga nyheter når fram till människor utan att de aktivt behöver ta del av nyhetsmedier har visat sig vara relativt vanlig inom vissa grupper som frekvent använder sociala medier (och 2019; , Weeks och Ardèvol-Abreu 2017). Forskningen om sambandet mellan nyhetsrapportering, mediekonsumtion och politisk kunskap har en lång historia. Antalet studier är dessutom mycket omfattande. Även om sambandet mellan nyhetskonsumtion och politisk kunskap är väldokumenterat i empiriska undersökningar påverkar flera faktorer detta samband. OMA-modellen erbjuder ett ramverk för att förstå dessa faktorer och hur teorin om kunskapsklyftor kan förstås i dagens medielandskap. Delvis handlar det om omständigheter i informationsmiljön och medielandskapet. NYHETER I SOCIALA MEDIER – EN FORSKNINGSÖVERSIKT AV ANVÄNDNING OCH EFFEKTER UR ETT MEDBORGARPERSPEKTIV Vilka politiska frågor som befinner sig på den mediala dagordningen, liksom vilken information som är lätt tillgänglig för medborgarna via medierna, har avgörande betydelse för kunskapseffekter (och 1996; Je- rit, Barabas och Bolsen 2006). Men även det totala medieutbudet spelar roll för människors möjlighet att välja och välja bort nyheter om politik och samhälle (Aalberg och Curran 2012; Prior 2007). Här kommer de personliga motivationerna in – faktorer som politiskt intresse och ideologiska övertygelser som kan få större spelrum i ett medielandskap präglat av omfattande utbud och valmöjligheter. Som källa till nyheter om politik och samhälle skiljer sig sociala medier på flera sätt från traditionella nyhetsmedier. Det är oklart hur de strukturer och mekanismer som präglar dessa plattformar påverkar klyftor och polarisering av nyhetskonsumtion samt politisk kunskap i samhället. NYHETER I SOCIALA MEDIER – EN FORSKNINGSÖVERSIKT AV ANVÄNDNING OCH EFFEKTER UR ETT Resultat från empiriska studier Forskningen som berör nyhetskonsumtion i allmänhet och via sociala medier i synnerhet är omfattande och dessutom ständigt växande. Denna del av rapporten syftar till att ge en kunskapsmässig översikt över empirisk forskning som berör tre områden: 1.vilka grupper som tar del av nyheter via traditionella nyhetsmedier, på internet och via sociala medier 2.vad som kännetecknar nyheter och nyhetskonsumtion via sociala medier 3.vilka samband som finns mellan olika typer av nyhetskonsumton och människors kunskaper om politik och samhälle, med särskilt fokus på nyheter via sociala medier. På ett övergripande plan kan man dela in de empiriska undersökningarna i två typer: observationsstudier och experimentella studier. De har relativa styrkor och svagheter. Observationsstudier bygger ofta på insamling av stora mängder data, inte sällan enkätundersökningar men också andra datainsamlingsmetoder, som syftar till att dra mer generella slutsatser om en population. Just den externa validiteten och möjligheten att generalisera resultaten betraktas ofta som dessa studiers främsta styrka. Genom de många observationer som stora urval bygger på kan forskare också studera samband och mönster på ett kraftfullt sätt. Har undersökningen dessutom en longitudinell utformning möjliggörs analyser av stabilitet och förändring , vilket är en styrka för den som är intresserad av att studera förklaringsfaktorer. Resultaten kommer dock alltid att vara baserade på korrelationsanalyser. Även om stora urval möjliggör statistiska kontroller av samband kommer det aldrig att med säkerhet gå att uttala sig om orsaksrelationer. Experimentella studier är däremot utformade just för att möjliggöra kausal inferens – slutsatser om orsaksrelationer. Dessa bygger på slumpmässig fördelning till experiment- och kontrollgrupper för att analysera effekterna av olika stimuli. Sådana studier bygger dock oftast på ett mer begränsat urval av deltagare, vilket påverkar generaliserbarhet utanför den aktuella studien. En annan vanlig kritik är att experiment inom medieeffektforskningen ofta blir artificiella i den meningen att den specifika experimentella situationen sällan liknar hur människor vanligtvis tar del av nyheter i sin vardag – vilket också påverkar den externa validiteten. Dessa övergripande designfrågor är av stor relevans när man bedömer kunskapsläget utifrån empiriska studier. Både observationsstudier och experiment förekommer inom forskningsfältet. Medan observationsstudier är bra på att säga något om hur vanligt förekommande olika beteenden och attityder är i samhället – samt hur dessa förändras – talar experiment mer till specifika kausala effekter. NYHETER I SOCIALA MEDIER – EN FORSKNINGSÖVERSIKT AV ANVÄNDNING OCH EFFEKTER UR ETT MEDBORGARPERSPEKTIV Studier av nyhetskonsumtion via traditionella och sociala medier I detta avsnitt presenteras forskning om nyhetskonsumtion via traditionella och sociala medier med fokus på tre aspekter: 1.medborgarnas viktigaste källa till nyheter om politik och samhälle 2.långsiktiga trender över tid 3.skillnader mellan olika grupper av medborgare. Viktigaste källan till nyheter om politik och samhälle De förändrade medielandskapen har tveklöst påverkat sätten på vilka människor kan ta del av nyheter om politik och samhälle. Möjligheterna för den som är intresserad är större . har förstås utbudet av annat medieinnehåll än journalistik också ökat explosionsartat, vilket har gjort att möjligheterna att välja bort nyheter om politik och samhälle också är större . Som forskarna bakom den återkommande internationella studien Report karaktäriserade läget för nyhetsjournalistiken : ”Journalists no longer control access to information, while greater reliance on social media and other platforms give people access to a wider range of sources and ’alternative facts’, some of which are at odds with official advice, misleading, or simply false” (m.fl. 2020 s. 10). Av de internationella enkätundersökningar som görs framgår att tv och internet utgör de huvudsakliga nyhetskällorna för de allra flesta medborgarna. Medan användningen av tryckta dagstidningar uppvisat en stadigt nedåtgående trend har betydelsen av sociala medier blivit allt större (m.fl. 2020). Ser man till den europeiska unionen sammantaget är tv den klart dominerande källan till nyheter om nationell politik, även om denna dominans försvagats (Eurobarometer 92 2019 s. 45–46). uppgav av medborgarna i EU tv som en viktig källa till nyheter om politik i det egna landet. hade denna siffra sjunkit till . Internet låg på andra plats , inbegripet både nyhetssajter och sociala nätverk. Tittar man på den andel som uppgav specifika nyhetskällor som förstahandsval är betydelsen av sociala medier mycket begränsad.