rfr · H80WRFR14 · 2021-08-31 00:00:00 — Det bidrar till en trevligare arbetsmiljö för oss i och med att vi får bra kollegor. I och med det här tror jag att vi kan få ett klimatsmart kött som även är nyttigt. Jag tror att det här är viktigt, för vår del i alla fall. Man pratar i den här rapporten om hur sårbarheten är i de olika leden i livsmedelsproduktionen. Det vi såg som en av våra största sårbarheter var att viinte hade ett eget slakteri. Det är något som vi har byggt nu och har färdigställt och har kört nu [ohörbart]. Det här gör att vi kan ha kontroll på hela kedjan, dels i aspekten att vi har koll på djurhälsan i hela ledet – vi styr detta helt och hållet – dels den ekonomiska aspekten i att vi även styr detta. Vi har två anställda. Jag är anställd och [ohörbart] heltid. Jag jobbar [ohörbart] just . När jag är föräldraledig har vi faktiskt hittat två personer som jobbar på timmar. I rapporten pratade vi om att hitta bra kunskap, rätt folk och UPPTECKNING FRÅN DEN ÖPPNA UTFRÅGNINGEN att det kan vara en sårbarhet i den här branschen, så vi är otroligt lyckligt lottade som har hittat två superduktiga personer. Något man ska tänka på i den här branschen är att man jobbar mycket och att man nästan umgås mer med de anställda än med sin partner, så det gäller att man passar ihop personlighetsmässigt också, för man är uppe i varandra så himla mycket. Det handlar alltså inte bara om kompetens och kunskap. Vi lejer för det mesta när det kommer till maskintjänster. Vi har just inga egna maskiner. Vi har stort fokus på att man ska göra det man är bra på och tycker är roligt. All skörd kör vi via en kille som vi har hittat och som har de flesta maskiner som behövs. Där har vi alltså också haft tur med samarbeten och så. Livet som företagare i den här branschen har såklart mest fördelar. Annars skulle jag inte jobba i den här branschen. Men det finns en del nackdelar, utmaningar – eller sårbarheter, som man kallar det. Fördelarna är att man har ett otroligt ansvar, vilket leder till att man har en frihet att styra över sin tid – så länge inget oförutsett händer. Det är en otrolig variation både vad gäller arbetsuppgifter och arbetsmiljö. Det tror jag är hållbart på lång sikt för en människa. Man skapar arbetstillfällen, vilket är väldigt viktigt. Och det här låter kanske lite flummigt, men man bidrar till en bättre värld. Som jag sa inledningsvis gör man något meningsfullt på lokal nivå som ändå kan bidra på global nivå. Det tycker jag känns mäktigt. Varje minut som jag investerar i mitt företag får jag själv tillbaka . Det är väldigt stimulerande. Sedan är det en utmaning, och gillar man utmaningar är det en perfekt bransch att hoppa in i. När det gäller nackdelar, utmaningar och sårbarheter är ansvaret inte alltid jätteroligt – man är alltid tillgänglig – så det hamnar även lite grann på minussidan. En annan sak är att det är otroligt mycket som ligger utanför vår kontroll i den här branschen. Vi har jordbrukspolitiken, vilket gör att det känns osäkert och sårbart. Man kan inte vara med och påverka helt och hållet. Det känns som en av de värsta sårbarheterna. Och det här med regelverk och myndighetsutövning – vi är så otroligt kontrollerade. Vi pratar mycket om det här med att det ska vara lätt att göra rätt, men tyvärr är det så i den här branschen att det är lätt att göra fel för att vi har så otroligt många regelverk att förhålla oss till. Det tycker jag är jätteviktigt att diskutera. Vilken nivå ska vi lägga oss på för att det ska vara hållbart? Som det ser ut tror jag tyvärr att många duktiga bönder inte pallar med och väljer att sluta. Då har man skjutit sig själv i foten, kan jag tycka. Vad händer då om vi har producenter som börjar lägga ned på grund av att vi ska lägga oss på en hög nivå? Då kanske vi måste importera mer från dem som inte alls har samma nivå som vi har. Där måste man se över: Vilken nivå är rimlig att lägga sig på? Jag tycker absolut att vi ska vara bäst i klassen såklart, men det måste vara på en rimlig nivå för att det ska vara hållbart. UPPTECKNING FRÅN DEN ÖPPNA UTFRÅGNINGEN Det har varit mycket diskussioner, för vår del, om att kött är en stor klimatbov. kan jag tycka att det är jättejobbigt att ha den debatten, men andra dagar, när man är på rätt humör, känner jag att det finns fördelar med den här debatten. Som jag sa har vi fantastiska förutsättningar att producera mat med kvalitet. Det är viktigt att vi hjälps åt att visa att vi har mat med god kvalitet och att vi kanske snarare bidrar till det positiva när det gäller klimatdebatten. Det finns många som har väldigt mycket synpunkter och kan tyckas kunna den här branschen, medan jag ser att det är fler och fler som kommer längre från den här branschen. hade de flesta anknytning till en gård. är det inte så, men fler och fler tycks kunna branschen, och det kan vara lite frustrerande . Det är även svårt med den här långsiktigheten och planeringen i vårt företag eftersom vi inte vet riktigt vart det leder. Hur ser det ut ? viär så beroende och EU-stöd och så vidare tänker man: Vad är tanken med nästa programperiod? Framtiden ser enligt mig ljus ut – annars skulle jag inte hålla på med det jag gör. Men det jag tänker att man ska fokusera på för att få en mer attraktiv bransch är att det ska vara lättskött, för vi vill göra annat än att bara jobba. Vi ska kunna använda oss mer av tekniken, hoppas jag. Det jag nästan ser som viktigast är att vi måste hjälpas åt att bli en större och starkare bransch. Att vi tar plats gör att folk vill verka i branschen. Det måste vi hjälpas åt med – vi som företagare, staten, kommunerna och så vidare. Det tror jag är något av det viktigaste. Ordföranden: tack, ! Du kommer tillbaka sedan under frågestunden. Tack också för att du var med i rapporten och delgav dina synpunkter och tankar där! Vi går vidare på talarlistan, och vi har några viktiga myndigheter som är av relevans för livsmedelskedjans sårbarhet. Först ut är . , : Jag vill börja med att tacka för möjligheten att kommentera den här viktiga rapporten och analysen som miljö- och jordbruksutskottet har gjort. Jag tycker att det är bra och viktigt att utskott gör den här typen av underlag för att skapa bättre kunskapsunderlag för sitt handlande. Vi på kan i allt väsentligt instämma i de iakttagelser och analyser som görs i den här rapporten. Jag tycker att det är viktigt också att man sätter sårbarheten i ett väldigt brett perspektiv och ser på sårbarhetsfrågan ur många synvinklar. Svenskt jordbruk är väldigt centralt och viktigt för vår förmåga att skapa en trygg livsmedelsförsörjning. Det är en sårbar sektor som har många beroenden, och det är viktigt att vara medveten om detta. Inte minst pandemin och UPPTECKNING FRÅN DEN ÖPPNA UTFRÅGNINGEN torkan 2018 har gjort oss medvetna om sårbarheten. Men de har också i stora delar visat på möjlighet till att hitta innovativa lösningar. Jag tycker att vi också har sett att det svenska jordbruket är väldigt motståndskraftigt mot påfrestningar. Effekterna har inte blivit lika allvarliga som befarat, och vi kan se till exempel att återhämtningen efter torkan 2018 har gått snabbare än vi hade förväntat oss. Vi ser också att företagen inom sektorn är väldigt medvetna om klimatutmaningarna och att de också är beredda att agera på detta och vara en del av lösningen. Jag vill också säga att den svenska livsmedelsstrategin är vi, som central förvaltningsmyndighet, väldigt tacksamma över, för den är ett centralt styrdokument som vi tycker ger oss väldigt stor hjälp både i vår egen planering och våra strategier och när vi ska samverka med andra sektorer. Jag skulle också vilja lägga till när det gäller sårbarhetsaspekten att vi har sett ett väldigt stort utbrott av inte minst fågelinfluensa men också salmonella som ju också är en sårbarhet där vi kan se stora konsekvenser när stora anläggningar drabbas. Det är också en viktig aspekt att ha med i framtida analyser. Sedan vill jag också kommentera detta med begreppet självförsörjningsgrad som rapporten använder mycket. Vi är väldigt försiktiga med att prata om självförsörjningsgrad och vill hellre prata om försörjningsförmåga. har till exempel en hög självförsörjningsgrad inom många delar inom sektorn, men försörjningsförmågan, sett till att vi också är väldigt beroende av insatsvaror till exempel, gör att analysen blir lite annorlunda där. Vi kan som sagt i stora delar instämma i de iakttagelser och analyser som görs, men jag vill särskilt kommentera några av bedömningarna i rapporten. Jag börjar med det som även kommenterade om att jordbrukets sårbarhet är en tvärsektoriell fråga. Det tycker vi är otroligt viktigt att ha med i all analys och planering. Jordbrukets produktionsförmåga är väldigt starkt avhängig av infrastruktur, transporter, servicetillgänglighet, vattenförsörjning med mera. Även här tycker vi att livsmedelsstrategin är ett bra dokument och en viktig plattform för att skapa förutsättningar för ett sektorsövergripande arbete. Alla led i livsmedelskedjan är betydelsefulla. Det är också någonting som jag särskilt vill poängtera: Livsmedelskedjan hänger samman, och vi måste se hela kedjan från jord till bord. Här är sårbarheten i olika led väldigt olika. Vi har delar där vi har en väldigt stark koncentration och specialisering både i sekundärled och i försörjning av insatsvaror. Flera andra har kommenterat att lantbrukare måste våga satsa på sitt lantbruk. Att jordbruksföretag kan vara lönsamma och konkurrenskraftiga är ju en grundförutsättning för all utveckling. Det här är väldigt viktigt. Vi kan också se i de uppföljningar som vi på gör av livsmedelsstrategin en viss positiv utveckling för lönsamheten. Det är inte samma positiva utveckling för konkurrenskraften, vilket i sig skapar en sårbarhet på marknaden. UPPTECKNING FRÅN DEN ÖPPNA UTFRÅGNINGEN Här är naturligtvis, som flera också har kommenterat, de olika stöd och er- sättningar som finns i den gemensamma jordbrukspolitiken väldigt viktiga. på är mycket väl medvetna om de problem som har varit un- der den pågående programperioden och har ett mycket stort fokus på att kunna få till stånd väl fungerande stödsystem för nästa programperiod . Jag vill också betona att här är vi som förvaltningsmyndighet väldigt starkt beroende av de beslut och ställningstaganden som görs på EU-gemensam och nationell politisk nivå, och då gäller det verkligen att vi kan gå hand i hand i Slutligen, när det gäller spelregler, som kommenterade, ser vi också det som ett väldigt viktigt och centralt område för . mål att våra kunder, våra företag, ska uppleva att våra regler är enkla att följa. Det är mycket högt prioriterat för oss. Innovation och ny teknik är också väldigt centralt. Utan utveckling och in- novation kommer vi aldrig att kunna skapa en lönsam och konkurrenskraftig , : Tack för inbjudan och för en väldigt intressant rapport som vi har läst med stort intresse på ! Jag kommer nog att upprepa en hel del av det som har sagts och kanske särskilt det som från sa. uppdrag är att verka för att livsmedlen i är säkra –och i livsmedel ingår även dricksvatten – att vi har en redlig livsmedelshantering, vilket innebär att man inte ska bli lurad som konsument, och att verka för bra matvanor. Sedan har vi också ett särskilt uppdrag enligt vår instruktion, och det är att jobba för krisberedskap och civilt försvar. Där ska vi ansvara för en nationell samordning av dricksvattenfrågor, särskilt när det gäller anpassningar till klimatförändringar och kris- och beredskapsplanering avseende dricksvattenförsörjning. Vi har också ett ansvar för en nationell samordning när det gäller kris- och beredskapsplanering av livsmedelsförsörjning i leden efter primärproduktionen. Jag kommer tillbaka till det, för det här är ett uppdrag som kommer att öka i omfattning. Med anledning av just det här uppdraget är det särskilt med de ögonen som vi har läst rapporten, kan jag säga. Jag tänkte lyfta fram några aspekter. Det kommer att bli en del upprepningar, men det kanske också understryker att det är de här sakerna som vi tycker är viktiga. När det gäller det här med krisberedskap och civilt försvar samordnar bygget av en ny livsmedelsberedskap och är just nu väldigt drivande i detta. Vi har fått en rad nya uppdrag av regeringen, och vi kommer att få allt fler uppdrag. Vi samverkar väldigt mycket med och . Vi kommer också att samverka väldigt UPPTECKNING FRÅN DEN ÖPPNA UTFRÅGNINGEN mycket med näringslivet i de här frågorna framöver men också med andra sektorer. Flera har berört här hur viktigt det är att ha det här helhetsperspektivet. Ska vi jobba med de här frågorna handlar det väldigt mycket om att jobba med transportsektorn, it-, el- och vattenfrågor och inte minst också handelsfrågor och att säkra en import som fungerar under kris. Det här handlar om att hela befolkning ska få säker mat och säkert dricksvatten och tillräckligt med mat och vatten i kris och ytterst i krig. Vi delar väldigt mycket av det som sägs i rapporten och det man kommer fram till, men jag skulle vilja understryka vissa saker. Den här rapporten handlar framför allt om utmaningar i primärproduktionen, men det är viktigt, precis som var inne på, att titta på hela kedjan. Det handlar om att få en försörjningsförmåga som gör att vi får mat i konsumenternas magar i , och då måste vi titta på hela kedjan och alla de beroenden som finns för att vi ska klara det. Vi ser när vi tittar på att få ett robust livsmedelssystem utifrån ett kris- och krigsperspektiv att vi skulle gynnas av att ha kortare leveranskedjor. Vi ser också att livsmedelssystemet av naturliga skäl bygger mycket på effektivitet och lönsamhet. Men det här har också lett till att vi har ett fåtal större förädlingsanläggningar i , vilket gör att vi har en ökad sårbarhet. Vi har ett just-in-time-system i väldigt stor utsträckning och inte ett just-in- case-system, som vi kanske skulle behöva ha i större utsträckning för att ha en robusthet. Vi har också en ökad digitalisering. Det är naturligtvis väldigt positivt och någonting vi ska jobba med och utveckla ännu mer. Det är positivt för företagen, och det är väldigt positivt även för konsumenterna. Men det här leder också till en ökad sårbarhet, till exempel när det gäller el och digitala och tekniska system. Då är det otroligt viktigt att tänka på att man har ersättningssystem, vilket vi ser ofta saknas numera. Det gäller verkligen att ha en plan B för när digitala system inte fungerar. Just beroendet av el och it är en av de stora utmaningar som vi ser när det gäller livsmedelsförsörjning i kris. Klimatförändringarna har flera varit inne på tidigare. Det här är någonting som kommer att påverka oss. Det påverkar oss redan, men det kommer att påverka oss i allt större utsträckning. Vi kommer till exempel att ha situationer med för lite vatten och situationer med för mycket vatten. Det är lika viktigt att man jobbar med att minska klimatpåverkan av sin verksamhet som att man jobbar med att klimatanpassa sin verksamhet för att klara av de klimatförändringar som vi inte kan undvika även om vi gör allt vi kan nu för att minska vår klimatpåverkan. Vi kommer att få leva med det här framöver, och det kommer att bli allt större utmaningar. Det lönar sig verkligen att klimatanpassa – det är ett budskap jag skulle vilja framföra. Sedan är det vattenfrågorna, som flera också har varit inne på tidigare. Vattenfrågorna kommer att öka i betydelse. Det är ganska krångligt att jobba med vattenfrågor. Det är många aktörer inblandade. Vi ser väldigt positivt på UPPTECKNING FRÅN DEN ÖPPNA UTFRÅGNINGEN vattenhushållningsstrategin som regeringen har gett i uppdrag att ta fram. Vi medverkar väldigt aktivt i det arbetet. Vi tycker att det är viktigt att man inte glömmer bort enskild vattenförsörj- ning, för det är det dominerande i jordbrukets vattenförsörjning. skilda vattenförsörjningen kan verkligen bidra till ett bättre civilförsvar om den är robust. Det var några av de reflektioner som har gjort när man har läst rapporten. , Myndigheten för samhällsskydd och beredskap: Jag tänkte dela med mig av våra reflektioner kring den här rapporten. Jag vill börja med att tacka för möjligheten att vara med vid den här utfrågningen och kommentera rapporten. Jag tänker att det perspektiv som jag kan ge är utifrån hur vi på Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB) ser på ett robust samhälle som ett svar på kris och krig. Det är mitt ingångsvärde. Att stärka landets förmåga till försörjning, bland annat när det gäller livsmedel, är en viktig del i detta. Därför blir ett långsiktigt hållbart och robust lantbruk av stor betydelse för landets beredskap. Jag tänkte lyfta fram några av slutsatserna från rapporten. Jag inser också att jag är inne lite på de frågor som vi har hört tidigare talare prata om. Min första reflektion är att rapporten understryker att lantbrukets sårbarhet är en tvärsektoriell fråga och att det därför är viktigt att sårbarhetsfrågorna kan behandlas som en helhet. Det är verkligen en reflektion som jag och MSB delar. Flera av er har varit inne på det tidigare. Jag tänker att i vårt samhälle har vi många beroenden mellan sektorer, och det leder till att en kris inom en samhällsviktig verksamhet, inom en sektor, kan ge stora effekter någon annanstans och/eller leda till allvarliga störningar för hela samhället. Det är därför det är så viktigt att alla kartlägger sina beroenden och att, som det påpekas i rapporten, sårbarhetsfrågorna kan behandlas som en helhet. Sedan lyfter rapporten också fram att förutsättningarna för att bedriva lantbruk ser olika ut i olika delar av landet och att riskerna därför kan komma att se olika ut, även om det finns vissa sårbarheter som många delar, till exempel brist på drivmedel. Det är också viktigt att i förberedelserna tänka på att kriserna som vi kan komma att ställas inför kan se väldigt olika ut. Vi är , med den pågående coronapandemin, mitt i en av de allvarligaste samhällskriser som har drabbat vårt land på väldigt . Men ur detta kan vi dra erfarenheter som kommer att vara viktiga i vårt fortsatta arbete framåt. Vi kan se att redan tidigt visade betydande delar av näringslivet att det fanns en stor vilja och förmåga att ställa om produktionen för att möta de nya behov som uppstod i den situation som vi befann oss i. I början var kanske inte alltid vifrån myndigheter och det offentliga lika snabba på att möta upp detta, och det är någonting som vi måste bli bättre på framöver. Men jag tänker ändå att UPPTECKNING FRÅN DEN ÖPPNA UTFRÅGNINGEN den vilja och förmåga som har visats under pandemin lägger en god grund för det fortsatta arbetet. Sedan är det naturligtvis så att pandemin har belyst några av de sårbarheter och beroenden som beskrivs i rapporten. I den konstateras att det inte är helt tydligt hur stor risken är för sårbarhet när det gäller tillgång på arbetskraft, inkluderat säsongsarbetskraft, i primärproduktionen. Och pandemin har verkligen bevisat hur känslig personalfrågan är. De åtgärder som vidtogs både i och i andra länder för att minska smittspridningen fick konsekvenser på bland annat lantbrukets förmåga att personalförsörjas. Jag tänker att den fråga som kanske mest uppmärksammades var gränshinder som riskerade att påverka tillgången till säsongsarbetskraft från andra länder. Rapporten beskriver också ett stort beroende av import av olika insatsvaror för livsmedelsproduktionen, bland annat avseende gödsel och växtskyddsmedel. Pandemin har även visat att konkurrensen mellan länder och mellan sektorer inom landet kan skapa bristsituationer när det gäller strategiska varor. Naturligtvis är lantbrukets beroende av importerade insatsvaror ingen ny frågeställning, men erfarenheten från pandemin har bland annat kunnat visa vilka handelsvägar som är kritiska. Därmed har vi en bättre grund för att planera för och i viss mån undvika liknande händelser . I rapporten beskrivs också ett antal exempel på vad lantbrukare kan göra för att öka robustheten i den egna produktionen. Bland annat lyfts i rapporten fram åtgärder för att anpassa produktionen efter klimatförändringarna, säkra tillgången till insatsvaror och trygga en långsiktig personalförsörjning. beskriver rapporten också hur lantbrukare ofta är reaktiva i att anpassa sig till kriser och förändringar och att flera uttrycker en önskan [ohörbart]. Det finns säkert goda skäl till detta för den enskilda – inte minst lyfts lönsamhetsaspekten. Men jag tänker att om lantbruket och den svenska livsmedelsproduktionen ska vara mer långsiktigt robust krävs det ett aktivt arbete. För att skapa robusthet inom samhällsviktiga verksamheter arbetar MSB bland annat med att stödja aktörerna i deras arbete med kontinuitetshantering. Kontinuitetshantering kan enklare beskrivas som att man helt enkelt har en plan B, en planering för att kunna upprätthålla sin verksamhet på en tolerabel nivå när den utsätts för störningar. Exempel på förberedande aktiviteter inom kontinuitetshantering är att man kartlägger viktiga verksamheter och processer, identifierar beroendet av resurser, stämmer av vad som är acceptabla avbrottstider, att man genomför åtgärder som minskar risken för störningar och att man skapar planer för de störningar som ändå kan uppstå. Om fler skulle bedriva ett systematiskt arbete med kontinuitetshantering skulle robustheten öka och sårbarheten minska. Jag förstår att det kan framstå som en ökad kostnad i det korta perspektivet, men när krisen väl slår till kan det visa sig vara långsiktigt lönsamt att ha en plan B etablerad redan på förhand. UPPTECKNING FRÅN DEN ÖPPNA UTFRÅGNINGEN Erfarenheterna efter torkan 2018 som beskrivs i rapporten visar just detta Att fundera på vad man kan göra för att stärka robustheten i den egna verksamheten och vidta de åtgärder man upplever att man kan vidta som får effekt kommer att göra att man hanterar störningarna bättre. Näringslivet i stort, liksom företagen inom livsmedelskedjan, har, som jag nämnde tidigare, uppvisat en vilja och förmåga att ställa om och anpassa sig till de förändrade förutsättningarna. Men för att vi inte ska behöva förlita oss helt på denna spontana vilja och förmåga om en ännu svårare påfrestning skulle inträffa krävs planering och att förberedelser vidtas när det är lugnt och kommer vi från MSB:s sida att remittera en vägledning som ska stödja statliga myndigheter i deras planering för leverans av varor och tjänster vid höjd beredskap. Vägledningen är en del i den strategi för försörj- ningsberedskap som MSB planerar att besluta om och som nyli- gen har varit ute på remiss hos såväl myndigheter som företag och branschor- När det kommer till försörjning av insatsvaror kan det förmodligen vara svårt att som enskild bygga upp en beredskap som varar , sär- skilt om man är en ganska liten producent. Därför är det naturligt att det i rap- porten lyfts fram att flera efterfrågar statliga lager. Jag tänker att många nog ser framför sig de stora varulager som byggdes upp i under med erfarenheter från den försörjningskris som uppstod i och med andra Dessa lager finns inte , vilket ju har uppmärksammats under pandemin, även om det var länge sedan avskaffade sina beredskapslager. pandemin har vi i kanske också tittat lite avundsjukt på vår närmaste granne i öster, , som till skillnad från oss inte avvecklat sina lager. är också beskrivet i rapporten. Från MSB:s sida tittar vi naturligtvis på lager, och det finns med som ett förslag som , och lämnade in till Re- geringskansliet för försvarsbeslutet. Men även inom andra sektorer ser man på lager som en möjlighet, och bara för lämnade utredningen om hälso- och sjukvårdens beredskap vid kris och krig ett delbetänkande där det bland annat föreslås att utveckla system för lagerhållning av läkemedel och Exakt hur lagren skulle se ut eller vilka varor som i så fall skulle lagerhållas är det för tidigt att säga. Den beredskapsplanering som gjordes under kalla kriget var dimensionerad för fleråriga försörjningskriser. att totalförsvarsplaneringen ska utgå från en säkerhetspolitisk kris på tre må-