urf · H8A5URF3 · 2021-01-01 00:00:00 — Av 7 kap. 22 § 1 TF och 5 kap. 3 § YGL följer att meddelarfriheten är inskränkt om ett uppgiftslämnande är straffbart som bl.a. spioneri, grovt spioneri eller grov obehörig befattning med hemlig uppgift eller försök, förberedelse eller stämpling till sådant brott. Liksom regeringen argumenterade inför införandet av 5 kap. 2 § säkerhetsskyddslagen anser vi dock att hänsynen till skyddet av för viktiga säkerhetsintressen väger tungt.109 Tillämpningsområdet för den bestämmelse vi tänker oss är också begränsat – tystnadsplikten är avsedd att träffa det som för nationen är mest skyddsvärt i form av säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter. Därmed kan vi inte se annat än att den bestämmelse vi föreslår är väl avvägd. 7.5.14 Särskilt om krigsdelegationens förberedande verksamhet riksdagsöversyn (2020/21:URF1) framhåller kommittén att det är angeläget att säkerhetsskyddslagens tillämpning i krigsdelegationens förberedande verksamhet klargörs. Vi vill därför säga något om hur vårt förslag om en bestämmelse om tystnadsplikt för partikanslianställda, utformad enligt avsnittet ovan, kan komma att påverka den verksamheten. Vi ser det inte som möjligt att helt avskärma partikanslianställda från säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter, se vårt resonemang om det i avsnitt 7.5.11.Däremot är det endast i ett ytterst fåtal fall de partikanslianställda får anses ha behov av få del av sådana uppgifter. Om det ändå skulle uppstå ett sådant behov av information till t.ex. partiernas kanslichefer om krigsdelegationens förberedande verksamhet kan vi inte se annat än att de eventuella säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter som dessa chefer kan komma att få ta del av omfattas av den tänkta tystnadsplikten. Skulle det utöver det förekomma att en partikanslianställd får del av en uppgift som det råder sekretess för, dock utan att det handlar om en säkerhetsskyddsklassificerad uppgift, kan i vissa fall förbehåll användas, se vårt resonemang om det i avsnitt 7.5.12. har föreslagit att regeringen bör tillsätta en parlamentariskt sammansatt kommitté med uppgift att se över regleringen av krigsdelegationen och har tillkännagett detta för regeringen.110 Resultatet av en sådan kommittés arbete kan givetvis behöva leda till förnyade överväganden vad gäller frågan 2017/18:89 s. 121. 2018/19:KU30 punkt 34 och rskr. 2018/19:216. 7 NÅGRA FRÅGOR OM PARTIGRUPPERNAS KANSLIER om tystnadsplikt för partikanslianställda i relation till krigsdelegationens verksamhet. 8Tidigare riksdagsledamöters rätt till tillträde till lokaler 8.1 Allmänt om tillträdesrätt Beroende på om en tidigare riksdagsledamot uppträder i egenskap av just en sådan eller i egenskap av någon annan kan han eller hon få tillträde till på olika grunder. Vi kommer därför, innan vi går in på våra överväganden om frågan hur tidigare riksdagsledamöters rätt till tillträde till bör se ut, att redogöra för hur tillträdesreglerna i stort ser ut för olika kategorier. Här kan nämnas att den situationen att en person har rätt till tillträde till på olika grunder, t.ex. om en tidigare riksdagsledamot har blivit statssekreterare i , uppmärksammades i den promemoria som ligger till grund för riksdagsstyrelsens föreskrift (RFS 2019:1) om säkerhet och säkerhetsskydd i , och partikanslierna. Bedömningen i promemorian var att den situationen inte borde regleras men att en lämplig ordning skulle kunna vara att det är personens huvudsakliga anställning eller uppdrag som styr på vilken grund personen har tillträde till . Att personen skulle kunna välja, och t.ex. få utfärdat olika passerkort, borde dock enligt promemorian vara uteslutet.111 Innan vi fortsätter ska vi också säga något om själva begreppen ”” och ”tillträde”. Med ”” avses enligt 2 kap. 3 § den ovannämnda föreskriften alla utrymmen som staten har äganderätt eller nyttjanderätt till och som , eller partikanslierna disponerar för sin verksamhet. Begreppet ”tillträde” finns inte definierat i föreskriften och inte heller i säkerhetsskyddslagen eller i lagen om säkerhetsskydd i och dess myndigheter. Med ”tillträde” avser vi dock både det fall att en person själv kan bereda sig tillträde med hjälp av ett passerkort med nyckelfunktion och det fall att en person, om han eller hon ringer på en ringklocka eller liknande vid dörren till det aktuella utrymmet, har rätt att bli insläppt. Det är för övrigt samma definition som finns i den promemoria som ligger till grund för föreskriften.112 8.2 Bakgrund till den nuvarande regleringen Lagen (1983:953) om säkerhetsskydd i innehöll detaljerade bestämmelser om vilka som hade tillträde till , däribland vad som gällde för statsråd, ledamöter och tjänstemän, anställda i partikanslierna, journalister och deltagare i studiebesök. Frågan om tillträde för 111Promemorian ”En ny föreskrift om säkerhet och säkerhetsskydd i , och partikanslierna”, daterad , dnr 1782-2018/19, s. 70. 112Se promemorian ”En ny föreskrift om säkerhet och säkerhetsskydd i , och partikanslierna”, daterad , dnr 1782-2018/19, s. 61. 8 TIDIGARE RIKSDAGSLEDAMÖTERS RÄTT TILL TILLTRÄDE TILL LOKALER tidigare riksdagsledamöter reglerades dock inte. I praktiken fanns det emellertid en etablerad tradition av rätt till tillträde för dessa som baserades på riksdagsledamotsuppdragets speciella karaktär. Någon säkerhetsprövning av dem gjordes inte. När lagen (2006:128) om säkerhetsskydd i och dess myndigheter kom hade detaljbestämmelser om säkerhetsskyddet utmönstrats. I 6 § första stycket infördes det dock en bestämmelse om att tillträdesbegränsningar (numera kallat fysisk säkerhet) skulle utformas så att den enskildes rätt att röra sig fritt inte inskränktes mer än nödvändigt. Bakgrunden till bestämmelsen var ett resonemang om att säkerhetsskyddet inte fick lägga onödiga hinder i vägen för öppenheten gentemot enskilda.113 Detaljbestämmelser om säkerhetsskyddet för , och partikanslierna lades i stället i riksdagsstyrelsens föreskrift (RFS 2006:2) om säkerhet och fredstida krishantering. När det gällde tillträdesfrågan gjordes det i föreskriften en uppdelning mellan en kategori som hade rätt till tillträde till grundad direkt på föreskriften, och en kategori vars rätt till tillträde var beroende av ett föregående beslut av . Den första gruppen bestod av riksdagsledamöter och statsråd. Till den andra gruppen hörde anställda vid , partikanslierna, entreprenörer och deras anställda, tidigare riksdagsledamöter och de som varit ersättare för en riksdagsledamot. Ett beslut om tillträde för dessa fick innebära att tillträdesrätten begränsades till att gälla vissa utrymmen. Det sas också att när beslut om tillträde fattades skulle, utöver vad som följde av lag om säkerhetsskydd i och dess myndigheter, hänsyn tas till behovet av att skydda uppgifter, om det för uppgiften gällde sekretess enligt sekretesslagen (1980:100) samt till intresset av att skydda teknisk utrustning och stöldbegärlig egendom. När det gällde tidigare riksdagsledamöter gjordes det inte någon säkerhetsprövning av dessa inför ett beslut om tillträdesrätten. Vidare fanns det i föreskriften bestämmelser om ackreditering för företrädare för massmedier och bestämmelser om besök i . I den promemoria som låg till grund för föreskriften motiverades uppdelningen med att det inte fanns skäl att annat än i undantagsfall ange att någon viss kategori skulle ha en direkt på föreskriften grundad rätt till tillträde. Det borde förbehållas riksdagsledamöter och statsråd. I övrigt borde rätten till tillträde göras beroende av beslut eller att vederbörande accepteras som besökare.114 Inför framtagandet av promemorian ställdes frågor till några andra länder om säkerhetskontrollen i respektive lands parlament. De svar som kom in visade att åtminstone i och hade före detta parlamentsledamöter rätt till tillträde till respektive bygg- 2005/06:RS1 s. 26. 114Se promemorian ”Ny föreskrift om säkerhet m.m.”, daterad , s. 8. 8TIDIGARE RIKSDAGSLEDAMÖTERS RÄTT TILL TILLTRÄDE TILL LOKALER nader under förutsättning att de visade passerkort.115 Vad tillträdesrätten som sådan motiverades av framgick dock inte. 8.3 Om den nuvarande regleringen 8.3.1Grundläggande bestämmelser finns i lagen om säkerhetsskydd i och dess myndigheter Den nuvarande lagen om säkerhetsskydd i och dess myndigheter innehåller inte heller den några detaljbestämmelser om vilka som har tillträde till . I stället anges i 7 § att fysisk säkerhet ska förebygga dels att obehöriga får tillträde till områden, byggnader och andra anläggningar eller objekt där de kan få tillgång till säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter eller där säkerhetskänslig verksamhet i övrigt bedrivs (punkten 1), dels skadlig inverkan på sådana områden, byggnader, anläggningar eller objekt (punkten 2). Bestämmelsen i 6 § lag är överflyttad till 8 § nuvarande lagen utan några ändringar i sak. I den senare bestämmelsen anges att den fysiska säkerheten ska utformas så att enskildas rätt att röra sig fritt inte inskränks mer än nödvändigt. Det sägs också att bestämmelser om allmänhetens tillträde till kammare, utskott och finns i regeringsformen (RF), i riksdagsordningen (RO) och i lagen (1988:144) om säkerhetskontroll i . Vidare nämns att det i skyddslagen finns bestämmelser som möjliggör förbud mot tillträde till vissa byggnader, andra anläggningar och områden. Vad gäller just allmänhetens tillträde till kammare så framgår av 4 kap. 9 § RF att allmänheten (dit även tidigare riksdagsledamöter räknas) har rätt att närvara vid de sammanträden i kammaren som är offentliga. Den rätten gäller dock endast under själva sammanträdet och de som närvarar får bara vistas på åhörarläktaren. Vissa sammanträden kan dessutom med stöd av 6 kap. 7 § RO hållas inom stängda dörrar. 8.3.2Detaljregleringen finns i riksdagsstyrelsens föreskrift (RFS 2019:1) om säkerhet och säkerhetsskydd i , och partikanslierna I och med att den nu gällande lagen om säkerhetsskydd i och dess myndigheter kom till ersattes riksdagsstyrelsens föreskrift (RFS 2006:2) om säkerhet och fredstida krishantering av riksdagsstyrelsens föreskrift (RFS 2019:1) om säkerhet och säkerhetsskydd i , och partikanslierna. I den nuvarande föreskriften kan det sägas finnas fem olika kategorier som på det ena eller det andra sättet kan få tillträde till (för tillträde till de lokaler som partikanslierna disponerar, se dock sist i detta avsnitt). 115Se promemorian ”Säkerhetskontroll i andra parlament”, daterad , dnr 2005:1454. 8 TIDIGARE RIKSDAGSLEDAMÖTERS RÄTT TILL TILLTRÄDE TILL LOKALER Tillträdesrätten för talmannen, riksdagsledamöter och de som är ersättare för riksdagsledamöter, statsråd och de som är företrädare i är inte beroende av något beslut från , se 6 kap. 3 § föreskriften. Med ersättare avses tjänstgörande ersättare.116 Dock finns det en möjlighet för att undanta vissa utrymmen i från tillträde. Det handlar då bl.a. om driftsutrymmen, arkivlokaler och lokaler där verksamhet av betydelse för säkerhetsskyddet bedrivs, se 6 kap. 4 § föreskriften. Vid inpassering i lokalerna behöver dessa personkategorier inte gå igenom säkerhetskontrollen.117 För tillträdesrätt för anställda vid eller ett partikansli, entreprenörer och deras anställda samt konsulter och praktikanter hos , nyvalda riksdagsledamöter, partifunktionärer, anställda vid myndigheter och anställda vid andra myndigheter som samverkar med krävs enligt 6 kap. 5 § föreskriften beslut av Riksdagsförvaltningen.118 ska vid beslutet beakta behovet av tillträde för att fullgöra en anställning eller ett uppdrag. Därutöver ska det beaktas vad som följer av lagen om säkerhetsskydd i och dess myndigheter, behovet av skydd för uppgifter som det gäller sekretess för enligt offentlighets- och sekretesslagen och intresset av att skydda teknisk och elektronisk utrustning samt stöldbegärlig egendom. Beslutet får innebära att tillträdesrätten gäller vissa tider eller vissa utrymmen inom , se 6 kap. 6 § föreskriften. Om de har ett passerkort med nyckelfunktion behöver de vid inpassering inte gå igenom säkerhetskontrollen. Även för tidigare riksdagsledamöter är det som beslutar om rätten till tillträde, se 6 kap. 7 § föreskriften. Inför det beslutet görs det dock ingen behovsbedömning. I stället anges att särskilt ska beakta, utöver vad som följer av lagen om säkerhetsskydd i och dess myndigheter, behovet av skydd för uppgifter som det gäller sekretess för enligt offentlighets- och sekretesslagen och intresset av att skydda teknisk och elektronisk utrustning samt stöldbegärlig egendom. Beslutet får innebära att tillträdesrätten gäller vissa tider eller vissa utrymmen inom , se 6 kap. 8 § föreskriften. De tidigare riksdagsledamöterna måste vid inpassering i gå igenom säkerhetskontroll. I avsnittet nedan återkommer vi till hur tillträdesrätten fungerar i praktiken. 116Promemorian ”En ny föreskrift om säkerhet och säkerhetsskydd i , och partikanslierna”, daterad , dnr 1782-2018/19, s. 62. 117Bestämmelser om sådan säkerhetskontroll finns i lagen om säkerhetskontroll i . Talmannen har med stöd av 2 § nämnda lag beslutat att alla som ska besöka hus måste gå igenom säkerhetskontroll. Detta gäller dock inte för statsråd, riksdagsledamöter, svenska Europaparlamentariker, personer som innehar giltigt passerkort med nyckelfunktion till samt de med särskilt undantag enligt beslut av talmannen. 118För partikanslianställdas del finns det bestämmelser om tillträde även i 3 kap. 8 § första stycket a lagen (2016:1109) om stöd till partigrupperna för riksdagsledamöters arbete i . Det finns även en möjlighet att få tillträde till vissa lokaler för den som är förälder till barn i barnverksamhet, se 7 kap. 12 § första och andra styckena riksdagsstyrelsens föreskrift och allmänna råd (2016:5) om tillämpningen av lagen (2016:1108) om ersättning till ledamöter. Vi går dock inte närmare in på de bestämmelserna. 8TIDIGARE RIKSDAGSLEDAMÖTERS RÄTT TILL TILLTRÄDE TILL LOKALER Den nuvarande föreskriften ingen ändring i sak jämfört med reglering vad gäller tidigare riksdagsledamöters tillträdesrätt. I den promemoria som låg till grund för föreskriften sägs att tidigare riksdagsledamöters behov av att kunna få tillträde till , utan att betraktas som besökare eller via ett beslut om avvikelse, inte undersökts särskilt. Däremot bedöms det i promemorian lämpligt att reglera dessa i en separat bestämmelse eftersom det i övrigt är den aktuella personens behov av tillträde till med anledning av sin anställning eller uppdrag som ska vara utgångspunkten för tillträdesbedömningen. I promemorian nämns också att det, vad gäller de som varit ersättare för en riksdagsledamot, har framkommit att dessa inte har tillträde eller passerkort till . Dessa bedöms även fortsättningsvis ha tillträde till som besökare.119 Pressackrediterades tillträdesrätt regleras i 6 kap. 9 och 10 §§ föreskriften. Av bestämmelserna framgår att de som har beviljats pressackreditering har rätt till tillträde till arbetslokaler för massmedier samt lokaler där riksdagsledamöter vistas för sitt uppdrag, de sistnämnda dock med undantag av bl.a. arbetsrum, talmanskorridoren och plenisalen. De pressackrediterade får som huvudregel endast uppehålla sig i under ordinarie arbetstid och under andra tider i anslutning till kammar- eller utskottssammanträde, presskonferens eller partimöte. Det sägs också att partikanslierna bestämmer vad som ska gälla i fråga om pressackrediterades tillträde till lokaler som kanslierna disponerar. Vad som gäller för besök i regleras i 6 kap. 16–22 §§ föreskriften. Enligt bestämmelserna ska det finnas en besöksmottagare. Rätt att vara besöksmottagare har bl.a. riksdagsledamöter och de som är ersättare för riksdagsledamöter samt anställda vid eller vid partikanslierna. Besöksmottagaren ansvarar för besökarna under hela besöket. Ansvaret inbegriper att se till att besökarna tas emot i entrén och ledsagas under besöket samt att de lämnar . Besökarna får endast uppehålla sig i eller i anslutning till de lokaler som behövs för att tillgodose syftet med besöket. Besökarna ska som huvudregel synligt bära en besöksbricka som innehåller uppgifter om besökarens identitet. Besökare till en riksdagsledamot får dock bära en handling som i stället för uppgift om besökarens identitet anger ”Besökare” eller besöksmottagarens namn. Vi har fått berättat för oss att den besökandes identitet i ett sådant fall inte registreras någonstans. När det gäller de av som partikanslierna disponerar är det som huvudregel som, efter samråd med respektive partikansli, bestämmer om tillträdet, se 6 kap. 2 § föreskriften. 119Promemorian ”En ny föreskrift om säkerhet och säkerhetsskydd i , och partikanslierna”, daterad , dnr 1782-2018/19, s. 66. 8 TIDIGARE RIKSDAGSLEDAMÖTERS RÄTT TILL TILLTRÄDE TILL LOKALER 8.4Tillträdesrätten för tidigare riksdagsledamöter i praktiken När har fattat beslut om rätt till tillträde för en tidigare riksdagsledamot får han eller hon ett passerkort som kan användas vid de bemannade entréerna till under deras öppettider. En tidigare riksdagsledamot kan alltså på egen hand skaffa sig tillträde till , dvs. inte enbart som besökare efter besöksanmälan. Den tidigare riksdagsledamoten måste dock vid inpassering i gå igenom säkerhetskontroll. finns det ca 800 tidigare riksdagsledamöter som har passerkort. gavs kort med i princip obegränsad giltighetstid. De kort som ges ut nu har en giltighetstid och måste sedan förnyas. Som framgår av 6 kap. 6 § riksdagsstyrelsens föreskrift (RFS 2019:1) om säkerhet och säkerhetsskydd i , och partikanslierna kan neka en tidigare riksdagsledamot tillträde bl.a. mot bakgrund av skyddet för uppgifter som det gäller sekretess för enligt offentlighets- och sekretesslagen. Det har dock aldrig hänt. har den genomsnittliga mandattiden för en riksdagsledamot minskat och omsättningen av riksdagsledamöter har ökat. I några enstaka fall har en riksdagsledamot bara innehaft sitt uppdrag i någon eller och sedan avgått. Allt detta innebär att det totala antalet tidigare riksdagsledamöter ökar snabbare än vad det har gjort historiskt. Vi- dare har medelåldern för nyvalda riksdagsledamöter minskat , och antalet ledamöter under har ökat kraftigt. Den betydligt ökade omsättningstakten i kombination med det ökade antalet yngre riksdagsledamöter medför en markant ökning av antalet tidigare riksdagsledamöter som kommer att kunna ha tillträde till och det dessutom . En del av vårt uppdrag är att utreda vad som gäller för tidigare ledamöters tillträde till parlamenten i jämförbara länder. Vi har därför ställt frågor till parlamenten i , , , , , , , Li- tauen, , , , och om hur tillträdesrätten är utformad för nu sittande parlamentsledamöter, tidigare parlamentsledamöter och allmänheten. Svar har kommit in från nedanstående länder. 8TIDIGARE RIKSDAGSLEDAMÖTERS RÄTT TILL TILLTRÄDE TILL LOKALER sittande ledamöter har tillgång till alla lokaler i parlamentet och behöver inte passera någon säkerhetskontroll. ledamöters tillträdesrätt skiljer sig i princip inte från den som gäller för allmänheten. ledamöter ses som gäster/besökare och måste visa id-kort och passera säkerhetskontrollen. Någon måste möta dem vid entrén och åtfölja dem under besöket. En partigrupp kan dock, om den så vill, sätta upp tidigare ledamöter på en gästlista vilket ger de tidigare ledamöterna möjlighet att på egen hand röra sig i byggnaderna. Tillträdesrätten följer av särskilda regler för tillträde och säkerhet för lokalerna. sittande ledamöter har tillträde till parlamentets lokaler dygnet runt och behöver inte bära någon särskild bricka. ledamöter har tillträde till lokalerna utan att behöva anmäla det i förväg. De behöver inte passera någon säkerhetskontroll men måste bära en bricka med foto som ska lämnas i receptionen efter besöket. Eftersom de inte har något nyckelkort kan de bara röra sig fritt i huvudbyggnaden och har bara tillträde till parlamentet när det är öppet. Tillträdesrätten kan inte dras tillbaka. ledamöters rätt till tillträde finns inte reglerad utan följer av tradition. 8.5.4 (senaten) När en ledamots valda mandattid är över får han eller hon ett passerkort som ger rätt till tillträde när som helst till huvudbyggnaderna, att jämföra med nu sittande ledamöter som har tillträdesrätt även till kringliggande byggnader. Tillträdesrätten för de tidigare ledamöterna kan inte dras tillbaka. Besökare har inget passerkort och måste identifiera sig och passera säkerhetskontrollen. Deras tillträde är begränsat till sådana byggnader som är relevanta för deras besök. Tillträdesrätten regleras genom särskilda beslut av bl.a. en grupp senatorer som fattar alla stora beslut om senatens arbete. ledamöter har en status liknande den som allmänheten har. De måste ha en synlig besöksbricka när de rör sig inne i parlamentsbyggnaden. Vad gäller övriga parlamentsbyggnader är det mer informellt – där kan tidigare ledamöter besöka nu sittande ledamöter. Tillträdesrätten kan inte dras tillbaka. ledamöter nämns inte särskilt i de regler som finns om tillträde till parlamentsbyggnaden och hur man ska uppföra sig där. 8 TIDIGARE RIKSDAGSLEDAMÖTERS RÄTT TILL TILLTRÄDE TILL LOKALER ledamöter får ett passerkort som ger dem tillträde till och rätt att använda en särskild lounge för tidigare ledamöter. Rätten kan dras tillbaka, men det finns ingen information om det har inträffat. Normalt sett tillåts allmänheten besöka genom att delta i guidade visningar eller att se på plenum från besöksläktaren. På grund av pandemin håller dock stängt för allmänheten. ledamöter har tillträdesrätt till parlamentsbyggnaderna, dock inte om de har uteslutits ur parlamentet. Tillträdesrätten regleras i ”Rules of Procedure of the Saeima”. ledamöter har i princip samma tillträdesrätt som sittande ledamöter men måste, till skillnad från nu sittande ledamöter, passera säkerhetskontrollen. Tillträdesrätten kan dras tillbaka, men det verkar dock inte ha hänt . Allmänheten måste passera säkerhetskontroll och åtföljas av någon. Tillträdesrätten regleras i interna ordningsregler. 8.5.9 (andra kammaren) ledamöter har samma tillträdesrätt som sittande ledamöter. Rätten kan inte dras tillbaka. Allmänheten har begränsat tillträde. De måste boka tid och har bara tillträde till vissa delar av byggnaderna. Det finns ingen skriven reglering. sittande ledamöter kan själva skaffa sig tillträde till lokalerna med passerkort med pin-kod. ledamöter kan ansöka om sådana passerkort. Kortet gäller och förnyas inte automatiskt. De tidigare ledamöterna måste alltid använda någon av de bemannade entréerna. Därifrån har de tillgång till allmänna lokaler med kort och pin-kod vid alla bemannade entréer. Partigrupperna kan medge tillträde till sina lokaler om de så önskar. Tillträdesrätten kan dras tillbaka, men det har inte enligt den information vi har fått. Allmänheten måste passera säkerhetskontroll och får bara tillträde till vissa lokaler och evenemang. Tillträdesrätten följer av särskilda bestämmelser om säkerhet och tillträde som presidium har antagit. 8TIDIGARE RIKSDAGSLEDAMÖTERS RÄTT TILL TILLTRÄDE TILL LOKALER ledamöter av the House of Lords har ett passerkort med foto för tillträde till parlamentsbyggnaderna, vilket innebär att de inte behöver passera säkerhetskontrollen. De har dock inte tillträde till alla lokaler – de har t.ex. tillträde till men inte till forskningssalarna. Tillträdesrätten kan dras tillbaka efter en bedömning i det enskilda fallet. Tillträdesrätten för tidigare ledamöter grundar sig på ett förslag framfört i en rapport av (numera the House of Lords Commission). ledamöter av the House of Commons som har varit ledamöter kan ansöka om ett passerkort med foto. Det ger tillträdesrätt till parlamentets lokaler. Det finns dock vissa lokaler dit bara nu sittande ledamöter samt personal har tillträde. Tillträdesrätten kan återkallas, t.ex. vid brott mot uppförandekoden. Tillträdesrätten regleras av the House of Commons Commission, det organ som ansvarar för ledningen av House of Commons. ledamöter har i princip samma status som vanliga gäster.