rfr · H80WRFR17 · 2021-08-31 00:00:00 — Den experimentella studien, baserad på ett amerikanskt urval av deltagare och nyhetsmedier, visade att sociala popularitetsmarkörer var klart viktigare än från vilken nyhetskälla en artikel kom: ”Social endorsements proved to be a much stronger predictor of selection that did source cues. […] the mere presence of social endorsements reduced partisan selectivity to levels indistinguishable from chance” (s. 1 056). Författarna kopplar detta till en annan mer generell slutsats från forskningen om selektiv exponering: att medie- NYHETER I SOCIALA MEDIER – EN FORSKNINGSÖVERSIKT AV ANVÄNDNING OCH EFFEKTER UR ETT konsumenter framför allt väljer att ta del av innehåll som de finner intressant, värdefullt och socialt relevant snarare än ideologiskt bekräftande, något som ofta kopplas till uppfattningar om innehållets uppfattade värde (information utility) (och 2014; och 1967; Stroud 2017). I ett liknande amerikanskt experiment jämförde Anspach (2017) också betydelsen av rekommendationer från vänner på sociala medier med den politiska inriktningen på nyheter i användarnas flöden. Studien visade bland annat att bara förekomsten av rekommendationer gjorde att fler personer (som annars hade valt bort dem) tog del av politiska nyheter samt att användare var betydligt mer benägna att läsa artiklar på tvärs med deras egna politiska uppfattningar om deras vänner rekommenderade dem. Men betydelsen av rekommendationer gällde framför allt vänner och familj: ”When peers share and interact with political news on social media, audiences are more likely to read it, regardless of ideological congruency. This personal influence is only effective when friends or family share the news, as activity attributed to fictional individuals does not change selection habits” (Anspach 2017 s. 591). En slutsats som dras i undersökningen är att rekommendationssystemen bidrar till en mer allsidig nyhetskonsumtion med innehåll som representerar olika politiska perspektiv. finns även experimentella studier som inte ger stöd för betydelsen av sociala rekommendationer. Mukerjee och (2020) hittade exempelvis inte några sådana effekter i sin undersökning där de jämförde betydelsen av nyhetskälla, rubrik och rekommendationer. Medan det fanns tydliga effekter av politisk selektiv exponering i relation till nyhetskälla och rubrik, spelade sociala rekommendationer ingen roll. En möjlig förklaring har att göra med hur synliga dessa rekommendationer är för medieanvändarna – ju synligare, desto större effekt – och att detta varierar mellan olika experimentella studier. Hur popularitet och rekommendationer visas och kommuniceras via olika sociala nätverksplattformar skulle med andra ord kunna vara avgörande för hur dessa mekanismer fungerar i verkligheten. Ytterligare en experimentell studie indikerar att användarnas relation till den som rekommenderar en artikel spelar roll (m.fl. 2021). Den centrala distinktionen mellan att ha starka band (strong ties) eller svaga band (weak ties) till vänner och kontakter på sociala medier visade sig här ha betydelse för om användarna läste artiklarna som rekommenderades. Sannolikheten att ta del av en nyhet ökade framför allt när rekommendationer kom från någon nära relation. Rekommendationer från kontakter som bygger på svagare band hade däremot ingen effekt jämfört med artiklar utan några rekommendationer alls. Detta påverkar förstås sannolikheten att exponeras för allsidiga nyheter via sociala medier: ”[incidental news exposure] on Facebook can only have a positive impact on exposure to political news, and in particular on exposure to politically diverse news, if users have close ties to people who are interested in politics and have different political outlooks” (m.fl. 2021 s. 93). Återigen betonar forskarna betydelsen av informationens upplevda användbarhet (information utility) för människors benägenhet att ta del av en nyhet. NYHETER I SOCIALA MEDIER – EN FORSKNINGSÖVERSIKT AV ANVÄNDNING OCH EFFEKTER UR ETT MEDBORGARPERSPEKTIV En stor mängd observationsstudier har fokuserat på nyheter via sociala medier. Dessa bygger antingen på intervju- och enkätdata eller på trackingdata från människors surfvanor. Även här har frågan om vilka typer av nyheter användarna tar del av stått i centrum, hur de tar del av dessa samt graden av enrespektive allsidighet i det innehåll man tar del av. Hur preferensdriven och attitydbekräftande är egentligen denna nyhetskonsumtion via sociala medier? Ett flertal enkätstudier indikerar helt klart att människor själva upplever en hög grad av oavsiktlig nyhetsexponering via sociala medier samt att dessa nyheter är politiskt allsidiga. Även om få säger sig använda sociala medier som en huvudsaklig källa till nyheter (Eurobarometer 92 2019; och 2014) möter de alltså nyheter när de använder dessa plattformar för andra ändamål. En ofta refererad rapport från amerikanska indikerade exempelvis att mer än tre fjärdedelar tar del av nyheter oavsiktligt via den största sociala medieplattformen: ”The vast majority of Facebook news consumers, , get news when they are on Facebook for other reasons. And just say it is the most important way they get news.” (m.fl. 2013 s. 1). Undersökningen visade också att de flesta som tar del av nyheter via Facebook också konsumerar nyheter via andra medier. Enkätdata från Report visar att Facebook är den sociala medieplattform som klart flest tar del av nyheter via, följt av Whatsapp och Twitter. Facebook har varit dominerande i detta avseende (m.fl. 2019 s. 17; se också Karnowski m.fl. 2021). En studie baserad på enkätdata från fyra länder (, , och ) konstaterar att oavsiktlig nyhetsexponering via sociala medier – Facebook, Twitter och Youtube – är relativt vanligt förekommande. Personer som oavsiktligt exponeras för nyheter via dessa plattformar tar också del av fler nyhetskällor än personer som inte använder sociala medier. Denna effekt var också starkare bland yngre och mindre politiskt intresserade grupper (och , 2018). Betydelsen av sociala medier för att minska klyftor och polarisering mellan nyhetssökare och nyhetsundvikare lyftes särskilt fram i slutsatserna: ”These findings are substantially very important. Contrary to the concern that the move to a high-choice environment will lead to increased polarisation between news lovers who seek out news and those less interested who do not […] and fear that social media limit the diversity of news people are exposed to […], we find that social media use is in fact significantly related to increased news use, even among those who come across news on social media while doing other things.” (och , 2018 s. 2 462). En amerikansk enkätstudie som byggde på självskattningar av hur ofta respondenterna kommer i kontakt med nyheter via internet trots att de inte aktivt söker efter dem, indikerade att individfaktorer hade ett begränsat inflytande över oavsiktlig nyhetsexponering. I stället spelade karaktären på de sociala nätverken roll. Både graden av heterogenitet (network heterogeneity) och andelen svaga band (weak ties) i användarnas sociala nätverk hade signifikanta positiva effekter på oavsiktlig exponering (och 2017). NYHETER I SOCIALA MEDIER – EN FORSKNINGSÖVERSIKT AV ANVÄNDNING OCH EFFEKTER UR ETT enkätbaserade studier genomförda i olika länder kommer till liknande slutsatser: att betydande nyhetskonsumtion via sociala medier är både oavsiktlig och mer allsidig än vad somliga förutspått samt att användning av sociala medier är kopplat till exponering för både attitydbekräftande och utmanande kommunikation (Barnidge 2017; Barnidge 2020; Lu och 2019). De relativt få svenska studier som finns indikerar att detta även gäller (och 2018; Strömbäck 2017). Ett relaterat forskningsområde som vuxit snabbt fokuserar på uppfattningen att ”nyheter når mig”. Utgångspunkten är det enorma utbud och informationsflöde som präglar dagens medielandskap – där nyheter är tillgängliga via olika teknologier, kanaler och plattformar, inte minst olika sociala medier. Uppfattningen att nyheter-når-mig bygger på känslan att man inte längre aktivt behöver söka nyheter om politik och samhälle för att hålla sig uppdaterad om vad som händer i omvärlden. Det räcker med att förlita sig på de nätverk man befinner sig i. , Weeks och Ardèvol-Abreu (2017) definierar nyheter når mig som uppfattningen att man indirekt kan “stay informed about public affairs through general use, information received from peers, and connections within online social networks” (s. 3). Mer specifikt bygger uppfattningar om nyheter-når-mig på tre delar: 1.att man i hög grad förlitar sig på vänner och nätverk som källa till nyheter om politik och samhälle 2.att viktiga nyheter alltid kommer nå fram 3.att man är välinformerad och uppdaterad om vad som händer utan att aktivt behöva följa nyhetsrapporteringen om politik och samhälle. En studie med data från tio länder indikerade att mer än hälften () av medborgarna uppfattade att de håller sig informerade utan att aktivt behöva följa nyhetsrapporteringen, men att det också finns stora skillnader mellan länderna, från i till i (, och 2020). Denna länderkomparativa studie bekräftade också vissa mönster som observerats tidigare: att personer med nyheter-når-mig-uppfatt- ningar tenderar att vara mindre politiskt intresserade, ha lägre politisk kunskap och vara mer frekventa användare av sociala medier som nyhetskälla samt betydligt yngre (, och 2020). Big data och trackingstudier Andra typer av observationsstudier bygger i stället på mer ”hårda data” hämtade från surfhistorik, interaktioner och delningar på sociala medier. När det exempelvis gäller vilka typer av nyheter som har störst sannolikhet att delas och få spridning via sociala medier har stora mängder data från dessa plattformar samlats in och analyserats i olika studier. En omfattande holländsk studie av cirka 135 000 nyhetsartiklar från sex ledande nationella medier visade exempelvis att flera av de klassiska nyhetsvärderingskriterierna också var användbara för att förstå vilka nyheter som delas på Twitter och Facebook: NYHETER I SOCIALA MEDIER – EN FORSKNINGSÖVERSIKT AV ANVÄNDNING OCH EFFEKTER UR ETT MEDBORGARPERSPEKTIV geografisk distans, kulturell distans, negativitet, positivitet, konflikt, human interest och exklusivitet (Trilling, Tolochko och Burscher, 2017). Att användare av sociala medier enbart skulle intressera sig för lättare ämnen eller underhållning fick inget stöd i studien: ”Social media users seem to care much more about relevant issues than about sports – which, in fact, is good news for democratic discourse” (s. 55). Detta ligger även i linje med en svensk studie av delade nyheter via Twitter och Facebook. Samma traditionella nyhetsvärderingskriterier präglade i stor utsträckning de mest delade nyheterna i sociala medier, med ett undantag. De- lade nyheter var något mer positiva. De mest delade nyheterna handlade även i större utsträckning om politik och ekonomi jämfört med huvudnyheterna i pappersversionen av (Wadbring och Ödmark 2016; se även 2018). En aktuell studie av delningar av nyheter från fyra tyska medier bekräftade delvis resultaten från tidigare studier om betydelsen av traditionella nyhetsvärderingskriterier för delningslogik men fann också tydliga skillnader mellan Facebook och Twitter: ”The considerable heterogeneity among the determinants of sharing performance on Facebook and Twitter highlights how SNSs cannot be treated as a homogeneous entity – all platforms follow their own logic based on their respective audiences” (Karnowski 2021 s. 77). Skillnader mellan delningar via Facebook och Twitter visade sig också i en norsk studie (Kalsnes och 2018). Facebook framträdde som den främsta plattformen för delningar av nyheter från fyra norska medier – och de mest delade nyheterna präglades mer av känslomässiga berättelser och provokativa kommentarer. ”Hårda” nyheter delades oftare via Twitter, medan ämnen som föräldraskap, barn, hälsa och utbildning mer präglade nyheter delade via Fa- cebook. Även om delade nyheter ofta handlar om politik och samhällsfrågor kan karaktären på dessa förstås variera. En amerikansk studie av nyhetsdelningar via Twitter från 22 amerikanska nyhetsmedier visade exempelvis att tweets från ”partiska” (liberala eller konservativa) nyhetsmedier retweetades oftare än tweets från opartiska nyhetsmedier (Hasell 2020). Resultaten visade även att känslomässiga inslag var vanligare i de tweets som delades oftast: ”Overall, the results show that emotional, partisan news content is disproportionately amplified in social media” (Hasell 2020 s. 2). En norsk studie av nyheter på Facebook i samband med folketingsvalet visade 1) att politiska nyheter fick stor uppmärksamhet på plattformen, 2) att nyheter från etablerade medier genererade klart mest uppmärksamhet och reaktioner, medan 3) partiska medier hade ett relativt begränsat inflytande, även om en mindre men engagerad grupp aktivt delade nyheter från dessa sajter (Kalsnes och 2021). Frågor om vilka typer av nyheter som delas och är framträdande på sociala medier är förstås nära kopplade till graden av selektiv exponering på dessa plattformar. Ett antal centrala studier som bygger på stora mängder surf- eller trackingdata har försökt besvara dessa frågor. En av de största studierna baserades på data från mer än 10 miljoner amerikanska Facebookanvändare (Bakshy m.fl. 2015). Studien gav stöd för politisk selektiv exponering – att NYHETER I SOCIALA MEDIER – EN FORSKNINGSÖVERSIKT AV ANVÄNDNING OCH EFFEKTER UR ETT användare tenderar att ta del av nyheter som ligger i linje med de egna politiska värderingarna. Individuella val var dock viktigare än algoritmer för att förklara dessa mönster, och karaktären på de sociala nätverken lyftes särskilt fram: ”Perhaps not surprisingly, we show that the composition of our friend networks is the most important factor limiting the mix of content encountered in social media” (Baksy m.fl. 2015 s. 1 131). Detta innebär dock inte att användare enbart tog del av bekräftande innehåll: ”Rather than people browsing only ideologically aligned news sources or opting out of hard news altogether, our work shows that social media expose individuals to at least some ideologically cross-cutting viewpoints” (Baksy m.fl. 2015 s. 1 131). En viktig begränsning i denna studie är att den bygger på användare som uttryckligen uppgett sin ideologiska hemvist på Facebook. Även om ett sådant urval kan vara nödvändigt i detta sammanhang kan resultatens representativitet i relation till den stora majoriteten av användare ifrågasättas. Detta är med stor sannolikhet en grupp som är mer politiskt engagerad än genomsnittet och som dessutom är beredd att öppet skylta med sina politiska värderingar. Ett antal andra studier baserade på trackingdata finner stöd för både selektiv exponering och mer allsidig nyhetskonsumtion online och via sociala medier. En tysk studie visade exempelvis att användning av sociala medier hade positiva effekter på antalet olika nyhetssajter en person besöker samt deras totala nyhetskonsumtion: ”The two platforms often accused of fostering selective exposure, Facebook and Google, were consistently associated with more varied news diets, on both the withinand between-person levels, in addition to increasing the overall amount of news exposure” (Scharkow m.fl. 2020 s. 2762). En amerikansk studie som kombinerade enkät- och twitterdata identiferade inte heller några totalt segregerade politiska ekokammare (Eady m.fl. 2019). Bilden var mer nyanserad: å ena sidan betydande överlapp i vilka mediekonton som liberaler och konservativa följer, å andra sidan även grupper bland både liberaler och konservativa som aldrig tar del av innehåll från den andra sidan: ”While there is considerable overlap that both groups see, there are also areas of the media ecosystem that are primarily viewed by members of one ideological group” (Eady m.fl. 2019 s. 18). betonar forskarna att det kan vara missvisande att dra för långtgående slutsatser utifrån enbart onlinebeteende, givet att de flesta även tar del av nyheter på andra sätt. En annan amerikansk studie kom till liknande slutsatser, baserat på kombinerade analyser av enkät- och trackingdata. Tendenser till politisk selektiv exponering finns, men de är relativt begränsade (Guess 2019). På det stora hela kännetecknas demokraters och republikaners mediedieter mer av överlapp än av segregering. Medan den stora majoriteten av amerikaner har en relativt politiskt moderat mediediet drivs det mesta av den starkt politiskt färgade mediekonsumtionen av en mindre grupp av starkt politiskt övertygade medborgare: ”Most strikingly, the media diets of the vast majority of people – regardless of political orientation – are reasonably moderate, with only a small share of highly partisan respondents driving a disproportionate amount of traffic to the most ideologically extreme outlets. […] although there is a correlation NYHETER I SOCIALA MEDIER – EN FORSKNINGSÖVERSIKT AV ANVÄNDNING OCH EFFEKTER UR ETT MEDBORGARPERSPEKTIV between individuals’ partisan or ideological predispositions and the overall political slant of their media diets, this correlation is quite modest” (Guess 2019 s. 2; se även Dvir-Gvirsman, Tzfati och Menchen-Trevino 2016). Ytterligare en amerikansk studie baserad på liknande metod bekräftar dessa generella mönster. Politiskt selektiv exponering förekommer men förklarar en relativt begränsad del av människors medievanor online. Däremot betonades en annan potentiellt växande klyfta – den mellan de som väljer att överhuvudtaget ta del av nyheter och de som inte gör det: ”Our results point to a much more profound form of selective exposure that goes beyond the traditional focus on ideological segregation and partisan polarization, namely the growing inequality between those who consume news and those who […] consume or no news at all. Political ideology may matter less for online news consumption than previous research suggests, with levels of political interest in political news being a more significant determinant of online exposure” (m.fl. 2020). Betydelsen av sociala medier i människors nyhetsrepertoarer Studier som utgår från ett repertoarperspektiv fokuserar på hur användare kombinerar olika nyhetsmedier i vad som kan betraktas som mediedieter. Väldigt få medborgare använder uteslutande en nyhetskälla. Ur ett användar- och effektperspektiv är det därför ofta mer relevant att analysera vilka olika kombinationer av medier som är vanliga, vad som kännetecknar dessa och vilka konsekvenser denna mix har. Flera forskare har poängterat begränsningen i trackingstudier som för det mesta bygger på data från en enskild social medieplattform. Sådana upplägg skär per automatik bort all annan medieanvändning och kommunikation som också är en central del av människors totala mediekonsumtion (Eady m.fl. 2019) eller som och uttrycker det (2018): “Single media studies and studies which use narrow definitions and measurements of being in an echo chamber are flawed because they do not test the theory in the realistic context of a multiple media environment” (s. 729). Studier av nyhetsrepertoarer är ett svar på sådana invändningar. Trots skilda nationella mediesystem och kulturer finns vissa nyhetsrepertoarer som tenderar att återkomma i olika länder. En studie från fokuserade på användningen av en bred uppsättning traditionella nyhetsmedier både offline och online samt olika sociala medier (och 2018). Den identifierade fyra repertoarer: 1) public service-orienterade traditionalister, som utgjorde av respondenterna 2) underhållningsorienterade minimalister (), 3) kvalitetsorienterade generalister () och 4) allätargeneralister (). Den sistnämnda relativt lilla allätarrepertoaren hade klart högst sannolikhet att inkludera sociala medier såsom Facebook, Twitter och Youtube i mixen – men detta i kombination med en stor variation andra nyhetsmedier, både offline och online (se även , Kruikemeier och de Vreese 2016). En liknande amerikansk studie identifierade sex repertoarer: 1) nyhetsundvikare (), 2) endast onlinemedier NYHETER I SOCIALA MEDIER – EN FORSKNINGSÖVERSIKT AV ANVÄNDNING OCH EFFEKTER UR ETT (), 3) tv och tryckt press (), 4) liberala medier och onlinemedier (), 5) endast konservativa medier () samt 6) en allätarrepertoar () (Edgerly 2015). Inte heller här identifierades någon unik och distinkt sociala medier-repertoar. Ytterligare en studie av unga medborgare (16–) i identifierade fyra nyhetsrepertoarer (Geers 2020): 1) minimalister (), 2) onlineanvändare (), 3) traditionalister () och 4) allätare (). En aktuell komparativ studie av nyhetsrepertoarer i 17 europeiska länder identifierade fem repertoarer i samtliga länder: 1) minimalister (), 2)sociala medier-användare (), 3) traditionalister (), 4) onlinenyhetssökare () och 5) hyperkonsumenter (). I utgjorde gruppen av sociala medier-användare av urvalet (m.fl. 2021). En annan svensk studie genomförd identifierade också en grupp av medborgare på av respondenterna som framför allt använde sociala medier för nyheter (Strömbäck, Falasca och Kruikemeier 2018). Ytterligare en svensk studie kunde skilja mellan public service-orienterade traditionalister, minimalister, engagerade pluralister och kvalitetsorienterade utforskare. I denna studie utkristalliserades ingen unik sociala medier-profil. Användning av sociala och ”alternativa” medier var i stället något som definierade engagerade pluralister, men då i kombination med frekvent användning av traditionella nyhetsmedier (m.fl. 2021). Vad denna studie också visade var att nyhetsrepertoarer är mycket stabila och att få personer förändrar sin egen nyhetsdiet . Sammantaget finns resultat som både förenar och skiljer repertoarstudier åt. På ett generellt plan finns klara överlapp mellan olika studier vad gäller de repertoarer som identifieras. Minimalister och allätare är profiler som återkommer, likaså traditionalister som förlitar sig på etablerade nyhetsmedier – och public service-medier spelar en viktig roll i länder med mediesystem där dessa är centrala. Men mönstren skiljer sig också åt, exempelvis när det gäller om sociala medier utgör en egen distinkt repertoar eller om dessa är integrerade i andra repertoarer. En viktig förklaring till dessa olikheter är troligtvis avsaknaden av standardiserade enkätfrågor. Olika studier bygger inte bara på olika urval av respondenter – från olika länder – utan också på skilda sätt att mäta nyhetskonsumtion. Den viktigaste insikten från dessa studier är dock att medieanvändare tenderar att kombinera nyhetskällor på olika sätt snarare än att förlita sig på en enda källa. NYHETER I SOCIALA MEDIER – EN FORSKNINGSÖVERSIKT AV ANVÄNDNING OCH EFFEKTER UR ETT MEDBORGARPERSPEKTIV Nyhetskonsumtion, sociala medier och politisk kunskap Vilken roll olika medier och former av medieanvändning spelar för människors politiska kunskap och för välinformerade medborgare har varit en central fråga i forskningen. Även om olika normativa demokrati-modeller ger delvis skilda svar på frågan vilken betydelse kunskap har för den goda demokratin, liksom vilken typ av information som är mest central för medborgare (2012; Strömbäck 2005), betraktas politisk kunskap oftast som önskvärd inom detta forskningsfält. Givet att politik i hög grad är medierad, utgör medier också människors främsta källa till information om politik och samhällsfrågor bortom de egna personliga erfarenheterna (Mutz ; Shehata och Strömbäck 2014). Enkelt uttryckt kan man säga att de medier människor har tillgång till och det utbud av innehåll som dessa erbjuder representerar de möjligheter (opportunities) att lära sig om politik och samhälle som människor har (och 1996; Luskin 1990; Prior 2007). Men inlärning beror också på individuella skillnader i motivationer och förmågor. En rad studier har kunnat belägga positiva samband mellan nyhetskonsumtion via traditionella medier och nyhetssajter å ena sidan och politisk kunskap å den andra.