rfr · H80WRFR11 · 2021-01-01 00:00:00 — I stället bör transportörerna vara skyldiga att hålla informationen tillgänglig så att allmänheten och rese- närer kan ta del av den när det behövs.49 Under en resa med spårvagn, tunnelbanetåg eller tåg som inte omfattas av tillämpningsområdet för tågpassagerarförordningen ska transportören ge rese- närerna information om nästa station eller hållplats och viktigare anslutande förbindelser (8 §). En skyldighet att lämna information under en bussresa ingår inte i lagen, eftersom en sådan skyldighet redan gäller enligt busspassagerarförordningen. Regeringen konstaterade i förarbetena att frågan redan är reglerad genom EU- rätten och att det inte finns utrymme för närmare preciseringar i nationell rätt.50 Av lagen framgår vidare att informationen enligt 7 och 8 §§ ska tillhanda- hållas i den eller de former som är mest lämplig för att resenärerna ska kunna ta del av informationen. Det ska då läggas särskild vikt vid behoven hos per- soner med funktionsnedsättning (9 §). I förarbetena betonas att förutsättning- arna för att lämna information till resenärerna i hög grad är beroende av frågor om fordons och stationers utformning, teknisk utrustning och organisation m.m.Den tekniska utvecklingen bidrar också till att informationskanalerna förändras fortlöpande. Regeringen ansåg därför att det i huvudsak bör över- lämnas till transportörerna själva att avgöra hur informationen ska lämnas inom ramen för ett krav på att informationen ska tillhandahållas i den eller de former som är mest lämpliga för att resenärerna ska kunna ta del av informa- tionen.51 Tillsyn över den informationsskyldighet för transportörer som följer av 7–9 §§ i lagen utövas av (10 §).52 Om vid sin 2015/16:13 s. 73. 2015/16:13 s. 35. 2015/16:13 s. 33. 2015/16:13 s. 36. 52Se 10 § lagen (2015:953) om kollektivtrafikresenärers rättigheter jämförd med 1 § förord- ningen (2015:957) om tillsyn över transportörers informationsskyldighet enligt lagen (2015:953) om kollektivtrafikresenärers rättigheter. 3LAGEN OM KOLLEKTIVTRAFIKRESENÄRERS RÄTTIGHETER tillsyn upptäcker att en transportör inte fullgör sin skyldighet att lämna inform- ation kan marknadsföringslagens (2008:486) sanktionssystem användas. Den information som transportörer är skyldiga att lämna ryms inom begreppet marknadsföring i 3 § marknadsföringslagen. Det innebär att en transportör som låter bli att lämna information kan åläggas av Patent- och marknadsdom- stolen att vid vite göra det genom ett s.k. informationsföreläggande. I ett fall som inte är av större vikt kan meddela ett inform- ationsföreläggande.53 54 tillsyn omfattar dock inte lagens bestämmelser om ersättning för förseningar.55 tillsyn över lagen skiljer sig inte åt från tillsynen över annan konsumenträttslig lagstiftning och går kortfattat rent praktiskt till enligt följande: Tillsynen inleds efter anmälan eller kan vara på eget initiativ. Om en potentiell överträdelse har identifierats kontaktas trans- portören. Transportören får då möjlighet att yttra sig och vid behov inkomma med mer information. Efter transportörens yttrande beslutar myndigheten om ärendet ska fortgå eller avslutas. Om transportören frivilligt åtgärdar brister i marknadsföringen avslutas normalt sett ärendet. Om en transportör inte rättar sig kan överlämna ärendet till för eventuella rättsliga åtgärder. Rättsliga åtgärder kan bestå i ansökan om stämning eller föreläggande.56 3.4 Rätten till ersättning vid förseningar 3.4.1 och olika biljettyper Den nya lagen bygger på ett kontraktsrättsligt synsätt. Frågan om rätt till er- sättning vid förseningar bör enligt regeringen ses som en fråga som har sin utgångspunkt i att en resenär och en transportör har ingått ett avtal om en resa. Ett avtal om en resa kan ingås på olika sätt, vilket hänger samman med att transportörerna tillhandahåller olika typer av biljetter. 2015/16:13 s. 36–37. 54Konsumentverket har inte ansökt eller beslutat om något informationsföreläggande sedan lagens ikraftträdande. Källa: Intervju med företrädare för . 55I slutbetänkandet från Utredningen om en ny kollektivtrafiklag (SOU 2009:81) sägs bl.a. följande om tillsynsfrågan: har inte möjlighet att tillerkänna enskilda kon- sumenter rättigheter. Verket har inte heller möjlighet att, annat än i principiellt intressanta fall, föra enskilda konsumenters talan vid tvister i domstol. () kan emellertid enligt marknadsföringslagen (2008:486) väcka talan om att en näringsidkare ska åläggas att lämna viss information. En marknadsrättslig sanktion innebär emellertid inte att ett företag kan åläggas att lämna information till en enskild person. Effekten blir i stället att företaget i fortsättningen ska lämna sådan information till alla konsumenter och näringsid- kare. Verket eller KO har därmed inga möjligheter att utöva tillsyn avseende andra civilrätts- liga bestämmelser än de marknadsrättsliga. Bestämmelserna i lagförslaget om ersättningstra- fik och ersättning vid förseningar ålägger kollektivtrafikföretag civilrättsliga förpliktelser och civilrättsliga sanktioner. Verket eller KO har inga möjligheter att agera avseende dessa be- stämmelser och den tillsyn som verket tilldelas omfattar därför inte denna del av lagförslaget (s. 159–161). 56Intervju med företrädare för och e-post från Konsu- mentverket . 3 LAGEN OM KOLLEKTIVTRAFIKRESENÄRERS RÄTTIGHETER Med biljett avses enligt förarbetena alla typer av biljetter som används i kollektivtrafiken, även kort med information som endast kan avläsas maski- nellt. Det kan vara fråga om att resenären köper en biljett för en särskild resa, med angiven avgångs- och ankomsttid, eller en biljett som gäller för en obe- stämd resa av en viss längd. Vidare kan avtalet ingås genom att resenären kö- per en biljett till vilken resenären sedan kan föra över pengar som kan använ- das för resor av olika slag (ibland benämnd reskassa). En liknande typ av biljett är en sådan som redan vid köpet är anpassad så att den berättigar till ett visst antal resor av olika slag. Sådana biljetter som kan användas för ett flertal resor men där det finns en begränsning av antalet resor (exempelvis genom den summa som resenären har överfört till biljetten) benämns här kvantitetsbiljet- ter. Ett annat vanligt sätt är att resenären köper en biljett som ger honom eller henne rätt till ett obestämt antal resor med transportörens trafiktjänster , t.ex. ett månadskort. Sådana biljetter benämns här period- biljetter (se 19 § tredje stycket).57 3.4.2 När är en resa försenad? Enligt lagen ska en resa anses försenad om ankomsten till resans slutdestinat- ion sker än vad som anges i transportavtalet eller, om ankomsttiden inte anges där, i den offentliggjorda tidtabell som gäller för re- san. Resa definieras i lagen som en transport som en resenär och en eller flera transportörer har ingått avtal om (12 §). När det gäller frågan om hur en försening vid avresan ska betraktas så sägs i förarbetena att en sådan visserligen kan orsaka viss olägenhet för resenärerna, men om transporten trots det ankommer till slutdestinationen i rätt tid får det ändå i de flesta fall anses som att tjänsten har utförts på ett godtagbart sätt. Övervägande skäl talar därför enligt regeringen för att frågan om försening enbart avgörs av när transporten ankommer till resans slutdestination. När det gäller inställda avgångar sägs i förarbetena att de inte behöver bli föremål för särskilda bestämmelser utan kan omfattas av förseningsbegreppet. Om en viss avgång ställs in, bör det sakna betydelse så länge det inte uppstår en försening till resans slutdestination. På samma sätt bör det förhålla sig med uteblivna anslutningar. Om en transportör säljer en resa där resenären har bo- kats in på vissa trafiktjänster och det uppstår en försening som gör att resenä- ren inte hinner med nästföljande avgång, bör det för rätten till ersättning vara avgörande om resan blir försenad till slutdestinationen eller inte.58 När det uppstår mer långvariga avbrott i trafiken brukar transportörerna sätta in ersättningstrafik, dvs. en trafiktjänst som inte var planerad på förhand men som sätts in för att minska följderna av ett trafikproblem. Det kan t.ex. handla om att en buss ersätter ett tåg eller en spårvagn på en viss sträcka.59 Lagen föreskriver dock ingen skyldighet att anordna ersättningstrafik, vilket 2015/16:13 s. 40. 2015/16:13 s. 38–42. 2015/16:13 s. 43. 3LAGEN OM KOLLEKTIVTRAFIKRESENÄRERS RÄTTIGHETER utredningen föreslog (SOU 2009:81).60 Däremot bör ersättning för försening bli aktuellt om ersättningstrafiken ankommer till en resas slutdestination än vad som anges på biljetten eller, om ankomsttiden inte anges där, i den tidtabell som gäller för resan.61 62 3.4.3Bedömningen av om det är en eller flera resor vid användandet av flera trafiktjänster En resa kan genomföras genom användning av en eller flera trafiktjänster. I korthet är enligt förarbetena en trafiktjänst en tjänst som ingår i en transportörs trafikutbud. Om resan inkluderar flera trafiktjänster kan användandet av de olika trafiktjänsterna vara deltransporter för att genomföra resan. Det kan också vara fråga om olika resor. I förarbetena sägs att bedömningen av om det är fråga om en sammanhållen resa eller flera resor när flera trafiktjänster används får göras utifrån förhållan- dena i det enskilda fallet. Omständigheter att beakta kan bl.a. vara om det är fråga om ett eller flera transportavtal, om resenären har köpt en bokad biljett med specificerade avgångs- och ankomsttider eller inte, om resenären har köpt en eller flera biljetter, hur långa uppehåll som förekommer vid byten och om trafiktjänsterna tillhandahålls av en eller flera transportörer. Om en resenär har köpt en biljett med specificerade tider och platser för avresa och ankomst, lig- ger det t.ex. nära till hands att se transporten som en sammanhållen resa. Om resenären reser med en eller flera ospecificerade biljetter, t.ex. vid användan- det av en period- eller kvantitetsbiljett, kan det tidsmässiga sambandet mellan de olika deltransporterna vara av särskild vikt för bedömningen av om det är fråga om en sammanhållen resa eller flera resor.63 Om det är fråga om en sammanhållen resa eller inte kan ha betydelse för frågan om förseningsersättning. Om det är fråga om olika resor innebär det att förseningsbedömningen får göras utifrån varje resa för sig.64 3.4.4Förseningsbedömningen vid ändringar av en trafiktjänst (tredygnsregeln) I 13 § anges hur förseningsbedömningen enligt lagen ska göras om tiderna för en enskild trafiktjänst har senarelagts eller om en enskild trafiktjänst har ställts in. Det förekommer att transportörer senarelägger tiderna för en enskild trafik- tjänst utan att för den skull ändra tidtabellen. Det handlar alltså om att en viss avgång, t.ex. ett tåg på en viss sträcka och med vissa avgångs- och ankomst- 60SOU 2009:81 s. 112–115. 2015/16:13 s. 43. 62I civilutskottets motionsbetänkande om konsumenträtt behandlades en motion (2017/18:1406) i vilken det begärs att ska göra ett s.k. tillkännagivande till reger- ingen om att följa upp effekterna av den nya lagen om kollektivtrafikresenärers rättigheter och bevaka att de nya resenärsrättigheterna följs. Motionärerna menade bl.a. att lagstiftningen när det gäller transportörens ansvar för att anordna ersättningstrafik kunde behöva förtydligas eller kompletteras. avslog motionen (bet. 2017/18:CU10, prot. 2017/18:77). 2015/16:13 s. 81. 2015/16:13 s. 82. 3 LAGEN OM KOLLEKTIVTRAFIKRESENÄRERS RÄTTIGHETER tider, blir senarelagd. Om det är fråga om en resa där ankomsttiden inte fram- går av transportavtalet (13 § tredje stycket) och tiderna för en trafiktjänst se- nareläggs i förväg ska bedömningen av om en försening föreligger, under vissa omständigheter som anges närmare i 13 § första stycket, göras utifrån den nya planerade tiden för ankomst. Syftet med bestämmelsen är enligt förarbetena att en resa som sker i enlig- het med information från transportören som har lämnats före resan typiskt sett inte bör anses som försenad. Bestämmelsen innebär ett undantag från regeln i 12 § första stycket att en försening i sådana fall ska bedömas utifrån den tidpunkt som framgår av den offentliggjorda tidtabellen. För att en senarelagd tidpunkt för ankomst ska ligga till grund för bedöm- ningen av om en försening föreligger eller inte krävs det att information om ändringen har offentliggjorts åtminstone , dvs. , före den tid för avgång som framgår av den offentliggjorda tidtabellen för trafiktjänsten. Den tid för avgång som avses är avgångstiden från trafiktjänstens ursprungliga avgångsstation eller hållplats.65 3.4.5 Ersättning för kostnad för annan transport vid försening Av lagen framgår att om det finns skälig anledning att anta att en resa kommer att bli försenad till slutdestinationen ska resenären ha rätt till ersättning av transportören för skäliga kostnader för annan transport för att nå resans slutdestination, t.ex. med taxi eller eget fordon. Detta gäller även om det inte ingåtts ett avtal om transport för den resa som befaras bli försenad, om resenären särskilt har inrättat sig efter den transporten. Den högsta ersätt- ningen för en sådan kostnad ska vara 1/40 av prisbasbeloppet (2021 motsvarar det ca ). Om resenären inte har betalat för resan får transportören avräkna den kostnad som resenären skulle ha haft om denna betalat för resan (14 §). I förarbetena sägs när det gäller gränsen för ersättning (1/40 av prisbas- beloppet) att det framstår som en lämplig gräns som medger att de flesta rese- närer får fullgod ersättning. Dessutom bör det, på motsvarande sätt som i likar- tade kontraktsrättsliga bestämmelser, ställas krav på att ersättningen i det en- skilda fallet är skälig. Det kan enligt regeringen innebära att en resenär som haft olika, fullgoda alternativ för att ta sig till resmålet inte får högre ersättning än vad som motsvarar det billigare av alternativen, även om ett dyrare alterna- tiv har använts.66 3.4.6 Prisavdrag vid försening Om en resenär inte begär ersättning för kostnad för annan transport vid befarad försening har resenären i stället enligt lagen rätt till prisavdrag om resan 2015/16:13 s. 82–83. 2015/16:13 s. 44. 3LAGEN OM KOLLEKTIVTRAFIKRESENÄRERS RÄTTIGHETER faktiskt blir försenad till slutdestinationen. Resenären har rätt till prisavdrag vid förseningar med av det pris som resenären har betalat för resan om förseningen uppgår av det pris som resenären har betalat för resan om förseningen uppgår 3.hela det pris som resenären har betalat för resan om förseningen uppgår (15 §). I förarbetena sägs om rätten till prisavdrag bl.a. följande: En rätt till prisavdrag vid faktiska förseningar bör ha till syfte att kompensera resenärerna i förhål- lande till den försening som inträffar. Dessutom innebär skyldigheten att be- tala tillbaka på grund av prisavdrag ett incitament för transportörerna att före- bygga förseningar och att försöka hålla uppkomna förseningar så korta som möjligt. Mot den bakgrunden är det naturligt att prisavdragets storlek är bero- ende av förseningens längd. Det framstår enligt regeringen som rimligt att av- draget vid mer än 20 minuters försening uppgår till av biljettpriset. Vid mer än 40 minuters försening, som får anses vara en avsevärd försening i mer kortväga trafik, bör resenären ha rätt att få nästan hela biljettpriset återbe- talat. Det framstår i sådana fall som rimligt med ett prisavdrag om . Skulle förseningen uppgå får ett så väsentligt kontrakts- brott anses föreligga att resenären rimligen bör få tillbaka hela biljettpriset. Rätten till prisavdrag eller full återbetalning vid en konstaterad försening bör enligt regeringen finnas oavsett om en resenär fullföljer resan eller inte. Det väsentliga bör nämligen vara att resenären har betalat för resan och att transportören sedan inte fullgör transporten på avtalat sätt. Regeringen är dock i förarbetena tydlig med att en resenär inte kan få både ersättning för annan transport och prisavdrag vid en försening.67 Lagen saknar reglering om inom vilken tid en utbetalning av förseningser- sättning ska ha skett. Förslaget från Utredningen om en ny kollektivtrafiklag (SOU 2009:81) att ersättning skulle betalas ut från det att ersättning begärts68 resulterade aldrig i något förslag i propositionen där lagen föreslogs. 3.4.7 Hur ska biljettpriset beräknas vid prisavdrag? Av lagen följer att om biljettpriset för resan inte klart framgår ska priset för en enkelbiljett för den aktuella resan vara utgångspunkten för beräkningen av prisavdragets storlek. Om resenären i ett sådant fall använder en biljett som innebär en rabatt ska dock transportören få göra ett avdrag i proportion till den rabatt som biljetten innebär (16 §). Av förarbetena framgår att från regeln om att priset för en enkelbiljett för resan ska bilda utgångspunkt finns ett undantag som innebär att en transportör 2015/16:13 s. 45–46. 68SOU 2009:81 s. 118–119. 3 LAGEN OM KOLLEKTIVTRAFIKRESENÄRERS RÄTTIGHETER vid beräkningen av ett prisavdrag får, men inte behöver, minska avdraget, om resenären har använt sig av en biljett som innebär en rabatt i förhållande till en enkelbiljett för resenären. En periodbiljett som används på det sätt som avsetts innebär regelmässigt en rabatt jämfört med det sammanlagda priset för enkel- biljetter för motsvarande resor. Vid beräkningen av ett prisavdrag när resenären har använt en periodbiljett får det göras en uppskattning utifrån hur resenärer i allmänhet använder sig av en periodbiljett av aktuellt slag. Omständigheter att beakta är bl.a. vad som kan anses vara en normal utnyttjandefrekvens för biljetten, dvs. hur många resor som resenärer i allmänhet företar med aktuell typ av biljett. Vidare bör det beaktas vilka typer av resor som kan göras med biljetten och prisnivån på dessa, t.ex. om biljetten medger endast resor på en viss sträcka eller fria resor inom ett visst område. För att transportören ska kunna minska prisavdraget krävs att transportören kan visa att köpet av biljetten innebär åtminstone den rabatt för resenären som transportören påstår. Om transportören inte lyckas med detta har alltså resenä- ren i stället rätt till prisavdrag motsvarande priset för en enkelbiljett för honom eller henne.69 3.4.8 Ersättning och prisavdrag när resan inte specificerats I förarbetena uttalas att rätten till ersättning för kostnad för annan transport och rätt till prisavdrag bör gälla oavsett vilken typ av biljett som en resenär använder för sin resa. När det gäller biljetter som inte specificerar en viss resa, exempelvis kvantitetsbiljetter och periodbiljetter, finns det enligt regeringen även behov av några ytterligare förtydliganden av rätten till ersättning eller prisavdrag. Det bör ställas krav på att en resenär som har en giltig biljett av aktuellt slag har bestämt sig för att göra en viss specifik resa för att han eller hon ska ha rätt till ersättning eller prisavdrag för en försening som inträffar för den resan. Dessutom bör det i normalfallet ställas krav på att resenären har gjort andra förberedelser för att kunna genomföra resan, t.ex. begett sig till avresestationen för att kunna påbörja resan vid den tid som anges i tidtabellen. Det bör också krävas att resenären kan visa att dessa förutsättningar föreligger. För en resenär som avser att skaffa en biljett bör det ställas krav på att re- senären har bestämt sig och gjort förberedelser för att genomföra den tilltänkta resan, dvs. samma krav som föreslås gälla för att en resenär med t.ex. en kvan- titetsbiljett ska ha rätt till ersättning för annan transport. En resenär som har rätt till ersättning för annan transport trots att han eller hon inte har betalat för resan bör inte hamna i ett förmånligare läge än övriga resenärer. Vid ersättning för annan transport bör därför transportören ha rätt att avräkna den kostnad som resenären skulle ha haft om han eller hon hade betalat för resan.70 2015/16:13 s. 89. 2015/16:13 s. 46–47. 3LAGEN OM KOLLEKTIVTRAFIKRESENÄRERS RÄTTIGHETER 3.4.9 Inget undantag för s.k. force majeure I propositionen med förslaget till lagen valde regeringen att inte följa utred- ningens förslag (SOU 2009:81) om att en transportör skulle vara fri från er- sättningsansvar om en försening har orsakats av väderförhållanden eller andra omständigheter som transportören inte hade kunnat undvika. I sin motivering till att inte införa ansvarsfrihet för force majeure i lagen hänvisar regeringen i huvudsak till att en ansvarsfrihetsgrund som baseras på force majeure skulle avvika från tåg- och busspassagerarförordningarna och innebära olika regle- ring av transportörens ansvar beroende på hur lång sträckning en tåg- eller busstrafiktjänst har. En sådan ordning ansåg regeringen bör undvikas.71 3.5 Rätten att frånträda avtal om köp av periodbiljett Av lagen framgår vidare att en resenär ska kunna frånträda avtalet om köp av en periodbiljett om transportörens trafikutbud ändras efter köpet så att det av- viker från vad resenären med fog har kunnat förutsätta vid köpet och avvikel- sen är av väsentlig betydelse för resenären. Vid ett frånträdande ska transpor- tören betala tillbaka den del av priset för periodbiljetten som motsvarar biljet- tens återstående giltighetsperiod. Med periodbiljett avses en biljett som ger resenären rätt till ett obestämt antal resor (19 §). I förarbetena konstateras bl.a. att en ändring av trafikutbudet kan få konse- kvenser för en resenärs möjligheter att använda sin periodbiljett på det sätt som var avsikten vid köpet. Exempelvis kan en indragen trafiktjänst innebära att en resenär regelmässigt skulle komma för sent till sitt arbete eller sakna möjlighet att ta sig till sin fritidssyssla om han eller hon fortsatte att använda periodbil- . För sådana fall behöver det införas en möjlighet att frånträda avtalet om köp av periodbiljett. I vissa fall är det dock vanligt och förväntat att transpor- tören kommer att tillämpa en särskild tidtabell, exempelvis . Det bör vara resenären som är skyldig att visa att ändringen av trafikutbudet är av väsentlig betydelse för honom eller henne.72 3.6 Vissa övriga frågor som regleras i lagen I lagen föreskrivs att en resenär som vill begära ersättning för annan transport eller prisavdrag ska reklamera inom skälig tid efter det att resan avslutades eller, om transporten för resan inte genomförs, skulle ha avslutats. Reklama- tion som har skett från den tidpunkten ska alltid anses ha skett inom skälig tid. Om ett meddelande om reklamation har skickats på ett ändamålsenligt sätt, ska reklamation anses ha skett när detta gjordes (17 §). 2015/16:13 s. 47–48. 2015/16:13 s. 52–53. 3 LAGEN OM KOLLEKTIVTRAFIKRESENÄRERS RÄTTIGHETER En resenär förlorar sin rätt att kräva ut en fordran för ersättning för annan transport eller prisavdrag vid försening om resenären inte väcker talan från det att fordran uppkom (20 §). 3.6.3 Lagen är tvingande till förmån för resenärer Lagens bestämmelser om ersättning och prisavdrag vid förseningar, frånträ- dande av avtal om köp av periodbiljett och preskription i 12–19 §§ är tving- ande till förmån för resenärerna (6 §). Ett avtalsvillkor om t.ex. ersättning vid förseningar som i jämförelse med lagens bestämmelser är till nackdel för en resenär är därför ogiltigt. Lagen är tvingande till förmån för alla resenärer oav- sett syftet med resan. Det är ingen skillnad om man reser privat eller i tjäns- ten.73 3.6.4 En upplysningsbestämmelse för tågoperatörer ställde sig bakom regeringens förslag om en ny järn- vägstrafiklag.74 Genom järnvägstrafiklagen (2018:181) infördes en möjlighet för tågoperatörer att, till följd av deras förseningsansvar enligt EU:s tågpassagerarförordning och lagen om kollektivtrafikresenärers rättigheter, söka ersättning hos infrastrukturförvaltaren75 för uppkomna förse- ningskostnader om förseningen beror på brister i infrastrukturen. En upplys- ning om transportörens rätt till ersättning enligt ovan togs genom lagförslaget in i lagen om kollektivtrafikresenärers rättigheter (18 §).76 2015/16:13 s. 20 och s. 72. 2017/18:62, bet. 2017/18:CU12, rskr.