rfr · H80WRFR17 · 2021-08-31 00:00:00 — Nyheter i sociala medier –en forskningsöversikt av användning och effekter ur ett medborgarperspektiv Allt fler tar del av nyheter via sociala medier. Att konsumera nyheter om politik och samhällsfrågor via sociala medier har också blivit vanligare. Medielandskapet har genomgått en snabb förändring och det är en utveckling som väcker grundläggande demokratiska frågor om bl.a. hur sociala medier påverkar medborgares kunskaper om politik och om det finns en risk att sociala medier förstärker skillnader mellan olika samhällsgrupper. I syfte att erhålla en fördjupad kunskap om sociala mediers inverkan på demokratin beslutade att låta genomföra en forskningsöversikt i vilken skulle ingå en analys av användningen av sociala medier som nyhetskälla och dess påverkan på medborgares politiska kunskap. Analysen skulle även inbegripa frågor som rör sociala medier och polarisering. Till grund för beslutet låg bedömningen att det fanns behov av en samlad och systematisk översikt av forskningsresultaten på området. Utskottet gav docent vid , medier och kommunikation (JMG), , i uppdrag att ta fram översikten. överlämnades rapporten: Nyheter i sociala medier: en forskningsöversikt om användning och effekter ur ett medborgarperspektiv. föredrogs de viktigaste slutsatserna i översikten vid ett utskottssammanträde. De bedömningar och slutsatser som redovisas är författarens egna. Utskottets ledamöter har inte tagit ställning till innehållet i rapporten. Nyheter i sociala medier – en forskningsöversikt av användning och effekter ur ett medborgarperspektiv................................................................ Introduktion och syfte .................................................................................. Teorier om nyhetsanvändning ...................................................................... Politisk selektiv exponering ....................................................................... Nyhets- och medierepertoarer .................................................................... Medier och politisk kunskap ...................................................................... Teorin om kunskapsklyftor ...................................................................... Effekter av olika medietyper och nyhetsanvändning ............................... Motivationer och selektionseffekter......................................................... Nyhetskonsumtion och kunskapsklyftor i ett förändrat OMA-modellen och det fragmenterade medielandskapet ........................ Sociala medier som nyhetskälla ............................................................... Preferensdriven eller oavsiktlig nyhetsexponering via sociala Resultat från empiriska studier................................................................... Studier av nyhetskonsumtion via traditionella och sociala medier............. Viktigaste källan till nyheter om politik och samhälle............................. Trender i nyhetskonsumtion – mot ökad polarisering? Skillnader i nyhetskonsumtion mellan olika grupper ............................... Nyhetskonsumtion och innehåll på sociala medier – selektivitet och Big data och trackingstudier..................................................................... Betydelsen av sociala medier i människors nyhetsrepertoarer ................. Nyhetskonsumtion, sociala medier och politisk kunskap ........................... Sammanfattning och slutsatser ................................................................... Nyheter i sociala medier – en forskningsöversikt av användning och effekter ur ett medborgarperspektiv Allt fler tar del av nyheter via sociala medier. har plattformar som Facebook, Twitter och Instagram förändrat sätten på vilka människor kommunicerar, håller kontakt med vänner, tar del av medieinnehåll, söker information och organiserar sin vardag. Att konsumera nyheter om politik och samhällsfrågor via sociala medier har också blivit vanligare. Detta sker i då medielandskapet genomgår snabba och dramatiska förändringar. har medieutbudet ökat kraftigt. Medborgarnas möjligheter att välja medier och innehåll efter intresse och smak är troligen större än någonsin – och traditionella nyhetsmedier kämpar i den allt hårdare konkurrensen om människors tid och uppmärksamhet. Via sociala medier kan medborgare ta del av nyheter om politik och samhälle på nya sätt, inte bara från en mängd olika källor utan också genom att själva dela och kommentera nyheter. Denna rapport syftar till att ge en översikt av forskningen om användning av sociala medier som nyhetskälla utifrån ett medborgarperspektiv. I centrum står sambandet mellan nyhetskonsumtion och politisk kunskap. En lång tradition av studier har återkommande dokumenterat samband mellan att ta del av nyheter via traditionella medier och politisk kunskap – och en seriös och kvalitativ nyhetsrapportering har betraktats som en förutsättning för välinformerade medborgare. Men hur påverkas människors politiska kunskaper när fler tar del av nyheter via sociala medier? För att besvara denna fråga ger denna rapport en bred översikt av både centrala teorier och begrepp och empiriska studier inom detta fält. Eftersom betydelsen av sociala medier inte kan förstås isolerat sätts användningen av dessa plattformar i ett bredare sammanhang med utgångspunkt i hur medborgare tar del av nyheter via både traditionella och nya medier. Längs vägen diskuteras ett antal relaterade frågor kopplade till användningen av sociala medier som nyhetskälla. Översikten består av tre delar. I den första delen diskuteras ett antal centrala teorier och begrepp inom forskningen om medieanvändning, nyhetskonsumtion och politisk kunskap. Här läggs grunden för att förstå samspelet mellan personliga faktorer, informationsmiljö och mediestruktur i relation till nyhetskonsumtionen och dess effekter. I debatten om ökade klyftor och polarisering i nyhetsanvändning har framför allt två faktorer varit centrala inom forskningen: politiskt intresse och ideologi. Här diskuteras också vad som kännetecknar nyhetskonsumtion via sociala medier mer specifikt. Den andra delen av rapporten ger en överblick av resultat från empirisk forskning. Denna presentation består av tre avsnitt som var för sig går igenom studier av NYHETER I SOCIALA MEDIER – EN FORSKNINGSÖVERSIKT AV ANVÄNDNING OCH EFFEKTER UR ETT MEDBORGARPERSPEKTIV 1.nyhetskonsumtion via traditionella och sociala medier 2.nyhetskonsumtion och innehåll på sociala medier med fokus på selektivitet och polarisering i användningen 3.nyhetskonsumtion, sociala medier och politisk kunskap. Eftersom detta forskningsfält är mycket stort och dessutom snabbt växande kan genomgången av studier inte vara heltäckande eller uttömmande. Ambitionen har varit att ge en forskningsöversikt som inkluderar centrala internationella och svenska studier. Den tredje och sista delen av rapporten sammanfattar de huvudsakliga resultaten. Här presenteras även en sammanfattande modell över sambandet mellan nyhetskonsumtion via sociala medier och politisk kunskap utifrån den forskning som presenterats i rapporten. Forskningen om hur människor tar del av nyhetsmedier är omfattande och har utvecklats under många decennier. En grov indelning kan göras mellan studier som handlar om hur medier används, vilka förklaringsfaktorer som påverkar användningen samt vilka effekter denna användning har. I takt med att medielandskapet förändras – och inte minst nya medier och sätt att ta del av både nyheter och annat innehåll har tillkommit – har forskningen om nyhetskonsumtion uppdaterats för att beakta både teknikutveckling, samhällsförändringar och nya beteenden. Trots det stormiga hav som medielandskapet numer kan uppfattas som vilar forskning om nyhetskonsumtion stadigt på ett antal etablerade teorier om medieanvändning. Dessa fokuserar framförallt på de individ- och motivationsfaktorer som påverkar hur människor tar del av nyheter. Vad senare tids forskning har betonat – inte minst med de sociala mediernas genomslag – är hur samspelet mellan individuella och kontextuella faktorer formar nyhetskonsumtionen. För att förstå individnivån har tre teoribildningar och forskningstraditioner varit centrala: användningsteorin, selektiv exponering och medierepertoarer. En av de mer generella teorierna om medieanvändning växte fram ur den tidiga forskningen om medieeffekter (hur människor påverkas av de medierade budskap de tar del av). Dessa studier indikerade att massmedierna hade relativt begränsade effekter på medborgarnas politiska åsikter och beteenden. I stället riktades ljuset mot frågor om hur och varför människor använder medier för att bättre förstå mediernas roll för individer och samhälle. Huvudidén bakom användningsteorin (uses and gratifications theory) är att grundläggande individuella motiv och preferenser styr människors medieval och medieanvändning (, Blumler och Gurevitch 1974; 2000). För att förstå vilken roll, betydelse och effekt olika medier har måste man förstå vilka behov de tillfredsställer, liksom användarnas motiv. NYHETER I SOCIALA MEDIER – EN FORSKNINGSÖVERSIKT AV ANVÄNDNING OCH EFFEKTER UR ETT är inte passiva isolerade mottagare av medierade budskap. Utgångspunkten är i stället att medborgare är aktiva användare av olika medier. Fokus ligger på förklaringsfaktorer hos individen snarare än medierna. Dessutom har framväxten av nya medier öppnat större möjligheter för individer att själva välja innehåll och format efter egna preferenser: ”Consistent with the philosophy of uses and gratifications, these newer media have enhanced people’s choices and selectivity of channels and content when they seek to gratify needs and , and have emphasized the role of individual initiative, motivation, and involvement” (2009 s. 148). Centralt i sammanhanget är de motiv som ligger bakom olika former av medieanvändning. Användningsteorin har exempelvis betonat betydelsen av förströelsemotiv (att fly från vardagsliv och stress), sociala motiv (att följa vad vänner och bekanta pratar om), identitetsmotiv (att stärka och uppdatera politiska uppfattningar och värderingar) samt informationsmotiv (att hålla sig informerad om vad som händer i samhället). Människors medieanvändning och nyhetskonsumtion kan med andra ord drivas av väldigt olika typer av motiv – och dessa motiv påverkar inte bara vilken typ av innehåll medborgare söker och tar del av utan också hur de påverkas av detta innehåll (2001; Krcmar och Strizhakova 2009). Vissa former av medieanvändning är också starkare kopplade till vissa motiv – exempelvis är nyhetskonsumtion starkt präglat av informationsmotiv. En annan central distinktion inom användningsforskningen är den mellan instrumentell och rituell (vanemässig) medieanvändning (2000). Ytterligare en teoribildning som fått förnyat genomslag , i takt med att medielandskapet fragmenterats, är teorin om selektiv exponering (2020; Stroud 2017). Precis som användningsteorin utgår selektiv exponering från individuella preferenser och motivationer som grundläggande drivkrafter bakom människors medieanvändning. Selektiv exponering tar sin utgångspunkt i att individer har en preferens för information som ligger i linje med deras befintliga uppfattningar och värderingar. Även om selektiv exponering är en generell teori om relationen mellan kognitioner och information i allmänhet (och 1967; Stroud 2017) har fokus inom kommunikationsforskningen främst handlat om samspelet mellan politiska attityder och medieval mer specifikt. Betydelsen av selektiv exponering för att förstå mediernas betydelse i opinionsbildningen etablerades redan i tidiga studier av amerikanska presidentval (Lazarsfeld, Berelson och Gaudet 1948; Shehata och Strömbäck 2020). Ge- nom att framför allt ta del av medier – dagstidningar, radio och senare även tvnyheter – som primärt bekräftar de politiska preferenser och värderingar som medborgare redan har bidrar medie- och nyhetskonsumtionen främst till att befästa och förstärka befintliga preferenser. Fokus i forskningen ligger i stor utsträckning på hur partipreferenser och ideologi påverkar människors medie- NYHETER I SOCIALA MEDIER – EN FORSKNINGSÖVERSIKT AV ANVÄNDNING OCH EFFEKTER UR ETT MEDBORGARPERSPEKTIV val i olika sammanhang. I dagens alltmer fragmenterade medielandskap där valmöjligheterna är närmast oändliga ställs frågan om politisk selektiv exponering på sin spets. Framväxten av politiskt profilerade radio- och tv-kanaler, nyhetssajter och diskussionsforum online, samt algoritmstyrda sociala medier, öppnar betydande möjligheter för politiskt driven selektiv exponering (2020; 2009). Att medborgare styrs av politiska värderingar i sina medieval råder det relativt stor enighet om inom forskningen (Knobloch-Westerwick 2014; Stroud 2017). Däremot finns en större oenighet om i vilken omfattning detta sker, under vilka omständigheter samt vilka grupper som är mest benägna att utöva selektiv exponering (, 2014). är det viktigt att komma ihåg att politiska selektionsmekanismer opererar på flera nivåer och i flera led – från selektiva medieval till selektiv uppmärksamhet och selektiv tolkning av information (2020; Mutz ). Samtliga dessa filter påverkar opinionsbildningen. Som kontrast till ett alltför utpräglat fokus på motivationsdriven nyhets- och mediekonsumtion – vilket är utgångspunkten i forskning om både användningsteorin och selektiv exponering – bygger teorier om medierepertoarer mer på att människors förhållande till medier präglas av vanor (Edgerly 2015; och 2018). Dels använder medborgare sällan enskilda nyhetsmedier isolerat. Mediekonsumtion kännetecknas i stället av repertoarer där olika medier kombineras i en mix. Dels präglas dessa medieval i stor utsträckning av just vanor. Ett sätt för människor att hantera den stora mängden valmöjligheter är att förlita sig på ett begränsat urval av medier som man regelbundet återkommer till. I den meningen är medborgare inte alltid så aktiva i sina medieval som vissa hävdar. Forskningen om medie- eller nyhetsrepertoarer utgår alltså från hur människor kombinerar olika medier i sin vardag. Även om personliga motivationer, intressen och politiska värderingar påverkar hur sådana repertoarer formas utgör dessa faktorer endast en begränsad del av användningsekvationen. De individuella preferensernas roll har exempelvis ifrågasatts av (2014), som lyfter fram tre invändningar. För det första är människors innehållspreferenser sällan så entydiga och endimensionella som viss forskning ger sken av. De flesta föredrar snarare en mix av olika typer av innehåll: nyheter om politik och samhälle, men också underhållning av lättare karaktär. Och även om personer med starka ideologiska övertygelser gärna tar del av medier som ligger i linje med deras attityder undviker de inte motståndarnas argument (2009; Stroud 2017). Därutöver saknar stora grupper av medborgare starka politiska övertygelser och är i stället öppna för olika perspektiv. För det andra är det ofta inte ens möjligt för individer att matcha sina innehållspreferenser med befintligt medieutbud. Även om preferenserna i sig skulle vara starka och tydliga krävs också att sådant innehåll är lätt tillgängligt. För det tredje är prefe- NYHETER I SOCIALA MEDIER – EN FORSKNINGSÖVERSIKT AV ANVÄNDNING OCH EFFEKTER UR ETT renser i sig inte exogena och oföränderliga eller immuna mot kontextuell påverkan. Sådana preferenser formas kontinuerligt av de erfarenheter medborgare samlar på sig. Därmed antas exempelvis preferenser för olika typer av innehåll påverkas inte bara av det sociala sammanhanget utan även av den faktiska medieanvändningen i sig och erfarenheterna av denna. Även om studier av nyhetsrepertoarer gjorts i olika kontexter framträder ofta ett likartat empiriskt mönster av grupper av nyhetskonsumenter (och 2018). Återkommande identifieras en grupp av nyhetssökare som är frekventa användare av många olika typer av nyhetstjänster. Dessas motsats utgörs av gruppen nyhetsundvikare, eller minimalister, som kännetecknas av ett relativt begränsat användande av nyhetsmedier. Andra typer av grupper som återkommer är användare som är orienterade mot public service-medier, mot kvalitetsmedier eller lokalmedier (och 2018; Strömbäck, Falasca och Kruikemeier 2017; se även Geers 2020). I vilken utsträckning nyheter via sociala medier utgör en egen distinkt repertoar varierar mellan undersökningar och beror i stor utsträckning på metodologiska aspekter som har att göra med hur medieanvändning mäts och hur många personer som ingår i studierna. Detta försvårar också jämförelser mellan studier. Denna kortfattade introduktion till några centrala teorier och begrepp inom forskningen om medieanvändning och nyhetskonsumtion lyfter några poänger som också är viktiga inom aktuella studier av nya medier, inte minst sociala nätverksplattformar. Personliga motiv och preferenser har länge ansetts mycket viktiga för hur människor använder och påverkas av medier. Det finns flera olika typer av behov som medieanvändningen fyller. Två motivationsfaktorer som varit särskilt framträdande för att förstå just nyhetskonsumtion är politiskt intresse och ideologiska övertygelser. som motivationer är viktiga betyder de inte allt. En rad andra faktorer spelar också in. Sociala, situationella och kontextuella omständigheter villkorar också betydelsen av personliga motivationer. Dessutom finns en kritik mot en alltför preferensdriven syn på människors medieval. Medieanvändare är sällan så rationella i sina val som användningsteorin eller litteraturen om selektiv exponering kan ge sken av. En stor del av den vardagliga medieanvändningen styrs också av vanor formade av livsvillkor och en kombination av olika (ibland motstridiga) preferenser (2002; 2014). Ett sätt för människor att hantera det konstanta informationsöverflödet är att förlita sig på en begränsad repertoar av nyhetsmedier som de ständigt återkommer till. NYHETER I SOCIALA MEDIER – EN FORSKNINGSÖVERSIKT AV ANVÄNDNING OCH EFFEKTER UR ETT MEDBORGARPERSPEKTIV Medier och politisk kunskap Givet den betydelse politisk kunskap har för demokratins sätt att fungera är det inte konstigt att frågan om relationen mellan medier, nyhetskonsumtion och kunskap länge varit en central forskningsfråga. Även om olika normativa demokratimodeller lägger olika stor vikt vid just politisk kunskap som en indikator på demokratins hälsotillstånd (Althaus 2012; Strömbäck 2005) råder bred enighet om att välinformerade medborgare bidrar till en väl fungerande demokrati. Bortom denna grundläggande normativa idé finns olika uppfattningar om vad politisk kunskap egentligen är, vilken typ av politisk kunskap som är mest relevant ur ett demokratiperspektiv samt hur kunskap egentligen ska mätas. En av de mest citerade definitionerna av politisk kunskap kommer från och (1996) som definierar politisk kunskap som ”the range of factual information about politics that is stored in long-term memory” (s. 10– 11). Teoretiskt skiljer man också på olika typer av politisk kunskap, såsom kunskap om historiska fakta, kunskap om politiska institutioner och spelregler, kunskap om politiska partiers ideologi och åsikter i sakfrågor samt kunskap om specifika politiker (och 1996). Därutöver utgör kännedom om aktuella politiska händelser och frågor (surveillance knowledge) ytterligare en dimension av kunskap som är mer direkt kopplad till dagsaktuella skeenden. Denna distinktion är central eftersom olika former av politisk kunskap kan relateras till olika kunskapskällor. Vissa saker lär man sig framför allt i skolan och via studier, andra behöver man kontinuerligt bevaka för att hålla sig informerad om. Medan exempelvis kunskaper om det politiska systemet, historia och ideologi har svagare koppling till den dagliga nyhetsrapporteringen är just mediernas betydelse för aktualitetskunskaper mer uppenbar. Eller som Barabas m.fl. (2014) konstaterar: ”While there are various routes to learning facts that have been in circulation for a long time (e.g., the education system, discussion with friends and family, politically tinged movies or television programs), the primary way people learn about recent developments is from the mass media” (s. 842). Därutöver skiljer författarna mellan generell och ämnesspecifik kunskap vilket också är relevant för att förstå mediernas roll i opinionsbildningen (Barabas m.fl. 2014; och 1996; Shehata och Strömbäck 2018). Att nyhetsmedier är centrala för att hålla människor informerade och uppdaterade om politik och samhälle har länge varit självklart inom forskningen. Huvudskälet är att politik i stor utsträckning är medierad, dvs. de allra flesta människor får information om politik och samhälle via olika medier, inte minst nyhetsmedier (och 2000; Shehata och Strömbäck 2014). Omfattande forskning visar att medierna spelar en viktig roll för människors uppfattningar om olika samhällsfrågor, både genom deras så kallade dagordnings- och gestaltningsmakt. Ett stort antal studier av dagordningseffekter (agenda-setting effects) visar att de traditionella nyhetsmedierna påverkar vilka frågor medborgarna anser vara viktiga samhällsproblem: Frågor som NYHETER I SOCIALA MEDIER – EN FORSKNINGSÖVERSIKT AV ANVÄNDNING OCH EFFEKTER UR ETT får stort utrymme i medierapporteringen betraktas som mer angelägna samhällsproblem än frågor som ges mindre utrymme. Denna klassiska opinionseffekt verkar hålla även i dagens mer fragmenterade medielandskap (McCombs och Valenzuela, 2021; och , 2017). Därutöver visar studier av gestaltningseffekter (framing effects) att medierna också påverkar hur människor uppfattar och tolkar dessa samhällsproblem, vilket i sin tur har konsekvenser för politiska attityder och förtroende (och 2007; Lecheler och de Vresse 2018). Vid sidan av dessa opinionseffekter har nyhetsmediernas och medieanvändningens informerande och kunskapsmässiga effekter varit centrala inom forskningen. En av de mest centrala teorierna inom detta fält är teorin om kunskapsklyftor. Sambandet mellan nyhetsrapportering och kunskapsspridning skiljer sig mellan olika grupper av medborgare. Utgångspunkten för teorin om kunskapsklyftor (knowledge gap theory) är att ny information som blir tillgänglig via medierna inte fångas upp på ett jämlikt sätt i samhället. Vissa grupper är mer benägna att tillgodogöra sig denna information, och resultatet är växande kunskapsklyftor i samhället (Gaziano 2017; och ). Teorin om kunskapsklyftor formulerades , dvs. i ett helt annat medielandskap än dagens. Det var en period som dominerades av tidningar, radio och den framväxande televisionen, och framför allt var utbudet av olika medier och innehåll betydligt mindre. Men den grundläggande idén och mekanismerna bakom politiska kunskapsklyftor är fortfarande av högsta relevans. Fokus i teorin handlar primärt om betydelsen av socioekonomisk status för hur människor tillägnar sig ny information via de traditionella massmedierna: ”As the infusion of mass media information into a social system increases, segments of the population with higher socioeconomic status tend to acquire this information at a faster rate than the lower‐status segments, so that the gap in knowledge between these segments tends to increase rather than decrease” (Tichenor, och Olien 1970, s. 159–160). Av olika skäl är inlärningskurvan snabbare bland socioekonomiskt starka grupper i samhället. Fem faktorer lyftes särskilt fram som pådrivande i skapandet av kunskapsklyftor: gruppskillnader i 1) kommunikationsvanor, 2) mängden information och kunskap som individer har , 3) karaktären på de sociala nätverk man ingår i, 4) selektiv användning av olika typer av medier samt 5) vilka som är mest gynnade av mediesystemets utbud och struktur. Teorin om kunskapsklyftor har fått ett betydande stöd i internationell forskning, inte minst det grundläggande sambandet mellan utbildning och kunskap.