rfr · H80WRFR15 · 2021-01-01 00:00:00 — Där vet vi från tidigare kriser att unga brukar stå ganska långt fram i kön för att komma i arbete när ekonomin vänder uppåt. Men det är naturligtvis viktigt att fortsätta att arbeta med de här grupperna så att man inte fastnar i Som också påpekar är det, med relativa och också absoluta mått mätt, en tämligen begränsad ökning av statsskulden under den här krisen. Jag ska ge några initiala kommentarer till den finanspolitiska rapporten. Det är klart att det finns väldigt mycket som vi kan lära av den här krisen, och rådet har pekat på några av dem. vis också att komma med tankar kring hur vi kan rusta oss än bättre inför nästa kris och dra lärdomar av denna. påpekar att det har varit stora utmaningar i finanspo- litiken på grund av den stora osäkerheten. Som jag sa i början har ju pandemin påverkat ekonomin på ett annat sätt än tidigare till följd av det faktum att det har varit så tydliga uppmaningar att vi ska undvika att umgås många tillsam- UPPTECKNINGAR FRÅN DEN ÖPPNA UTFRÅGNINGEN mans och gå på restauranger på det sätt som vi har gjort tidigare. Det är klart att det har gjort det än svårare att förutse utvecklingen, utöver den osäkerhet som har funnits kring hur själva pandemin och viruset ska utvecklas. Det har alltså varit en större osäkerhet . menar övergripande att vi har haft en väl avvägd politik och agerat tämligen skyndsamt, men man riktar också kritik mot en del åtgärder. Den generella sänkningen av arbetsgivaravgiften är inte en särskilt träffsäker åtgärd, för som jag själv har påpekat till och från har även branscher som har gått väldigt bra under krisen fått ta del av den nedsatta arbetsgivaravgiften. Det ser vi också från regeringens sida. Å andra sidan var det en åtgärd som kunde sättas in snabbt, och det finns ju en fördel med det också. Det fanns krav på en ytterligare mycket omfattande nedsättning av arbetsgivaravgiften, och jag kan i efterhand känna att det var bra att vi inte lyssnade på det. Man lyfte också fram den förstärkta a-kassan och stöden till kommuner och vården som viktiga delar i krispolitiken. A-kassan har ju skapat trygghet för enskilda individer. Det är klart att kommunernas behov har ökat beroende på ökade utgifter för ekonomiskt bistånd. I kommunsektorn och vården har det naturligtvis varit en trygghet att veta att brist på pengar inte stått i vägen för det man behövt göra under krisen. Och man har inte behövt genomföra uppsägningar på grund av fallande skatteintäkter, men man kan ha gjort det av andra orsaker. Precis som rådet påpekar är det en avvikelse mot överskottsmålet 2021, men man menar att det är rimligt givet situationen. Sedan menar man att det skulle ha funnits en tydligare plan. Jag kan förstå den invändningen, men jag känner mig även i efterhand trygg med de beslut som vi fattade, så jag delar inte rådets uppfattning på den här punkten. Mot bakgrund av att vi hade en väldigt hög arbetsbelastning på gjorde jag bedömningen att det inte var väl använd tid att komma med en väldigt detaljerad plan. Osäkerheten var ju så stor om hur pandemin skulle utvecklas, kombinerat med att arbetsbelastningen var väldigt hög. Hade vi haft en väldigt detaljerad plan i höstens budgetproposition, med den information som vi hade –sep- tember, hade den varit helt överspelad redan när skulle fatta beslut om budgeten, eftersom den andra vågen slog till mycket kraftigare än vad någon expert hade förutsett. Och jag är inte säker på att en detaljerad plan som snabbt hade blivit utdaterad hade ökat trovärdigheten för ramverket, men det kan man såklart ha olika syn på. Jag har också varit tydlig med att i takt med att osäkerheten i ekonomin minskar och virusets utveckling avtar kommer naturligtvis den här planen att bli mer detaljerad. Rådet riktar också kritik mot oppositionens utskottsinitiativ. Där känner jag själv också väldigt stor oro över agerandet , vilket jag också har uttryckt tidigare. Att hitta utgiftskoalitioner och skattesänkarkoalitioner i en riksdag är väldigt enkelt. Det är när man har en samlad budget som önskemål får vägas mot varandra. Min uppfattning är att det initiativ som togs var av en helt annan dimension än de tidigare, både den finansierade extra ändrings- UPPTECKNINGAR FRÅN DEN ÖPPNA UTFRÅGNINGEN budgeten och den förstärkta budgeten 2013. Om man ensidigt för- svagar budgeten är man på en rutschbana ned i något som kan vara väldigt Det är min uppfattning. När det gäller finanspolitiken i en värld med låga räntor tycker jag att rådet lyfter något som jag verkligen hoppas kommer att diskuteras mer bland både politiker och forskare i och övriga världen. Jag hoppas att det här kan vara startpunkten för en sådan diskussion. Det går inte att säga annat än att den omläggning av riksbankslag som har gjorts i under , liksom har gjorts i hela västvärl- den, med en självständig riksbank som styr mot ett inflationsmål har varit oer- hört framgångsrik när det gäller att få ned inflationen. Men jag tycker att det märks i den här krisen men även tidigare att det är någonting i samspelet mel- lan finanspolitik och penningpolitik som har gått förlorat med detta. hur man kan förstärka detta utan att för den skull tumma på själv- ständighet och den framgång som vi haft med den politiken. Jag hoppas att det här kan bli en start för en sådan diskussion. Precis som påpekar har vi ju en väldigt låg offentlig skuld men en väldigt kraftfull privatskulduppbyggnad. En av orsakerna till det är att det inte finns en samordning mellan finans- och penningpolitik. samordning är det möjligt att politikmixen hade sett annorlunda ut under de än vad den har gjort. Men precis som man påpekar är det i ett läge med mindre möjligheter att stimulera genom penningpolitiken viktigt att finanspolitiken är beredd. Där finns en stor poäng med att ha en låg stats- skuld, så att det finns utrymme för att vara beredd den dagen krisen slår till. Ordföranden: så mycket för presentationen, finansminister Vi går vidare till frågor, och då är det partiernas anmälda frågeställare som kommer att få ordet. Ordet går först till undertecknad, som alltså heter och företräder Socialdemokraterna. Jag tycker att Finanspolitiska rådets rapport var en väldigt intressant rap- När man har jobbat med de här frågorna under krisen är det förstås väldigt roligt att kunna ta del av rådets övergripande bedömning att det har varit ett snabbt och kraftfullt agerande i den exceptionella situationen. bedömningen att åtgärderna har varit träffsäkra och starkt bidragit till att hålla ekonomin, jobb och företagande uppe genom pandemin, även om det finns synpunkter när det gäller vad som hade kunnat gå bättre. Flera av dessa synpunkter tycker jag är väldigt värda att lyssna på. ler inte minst att sänkning av arbetsavgifter kan vara en åtgärd som kostar mycket men som inte är så träffsäker. Jag tänker också på många av de kritiska synpunkterna att stödens utformning har varierat och att det har varit problem med handläggningen. Det är en verklighet som beror på att det inte fanns en beredskap för den här formen av kris. Jag tycker att det är vårt ge- mensamma uppdrag att verkligen ta vara på de här lärdomarna och se till att UPPTECKNINGAR FRÅN DEN ÖPPNA UTFRÅGNINGEN våra myndigheter är bättre rustade rent administrativt för att klara den här typen av situationer framöver. Rådet kritiserar, med rätta, det faktum att en majoritet i kastade principen om att eventuella ändringar i statens budget ska vara finansierade över bord. Det som inte uppmärksammas så mycket, vare sig i medierna eller i Finanspolitiska rådets rapport, är att satsningen ska vara flerårig. Partierna som står bakom den här satsningen säger sig ju vara beredda att, utan att presentera någon gemensam finansiering, driva igenom samma försvagning igen framöver. Jag har uppfattat att varje parti har haft olika förslag på finansiering. Det finns alltså ingen samlad finansiering. Så här kanske det inte behöver bli. Det kanske blir så att regeringen, för att det ska bli så bra som möjligt för dem därute, inkorporerar förslagen i det samlade budgetförslaget så att den situationen inte behöver uppkomma. Men faktum kvarstår att partier som inte kan enas om en samlad budget eller ens en samlad finansiering ändå säger sig vara beredda att återkomma med nya ändringar som inte är finansierade. Det är just flerårigheten som jag är ytterligare oroad över. Jag undrar om har reflekterat över detta och vad man drar för slutsatser att det kan få för konsekvenser för statsfinanserna framöver. Jag undrar givetvis också om finansministern har något att säga just om aspekten att det här är ett flerårigt initiativ. (M): Tack så väldigt mycket, både och , för era föredragningar! Frågan som jag kommer att landa i kanske är lite ovanlig. Jag ställer den till . Det har varit ett minst sagt exceptionellt år där finanspolitiken har varit väldigt expansiv, som sig bör naturligtvis, och har tagit ett väldigt stort ansvar. utvärderar ju först och främst regeringen. Sedan kommenterar ni också de 4 miljarderna som gick till äldreomsorgen, som också ordföranden är bekymrad över. Det var alltså 4 miljarder som var ofinansierade i förhållande till 400 miljarder till andra krisstöd. Det är de 400 miljarderna som jag vill säga något om. Jag tänker inte gå i polemik här om stödet till äldreomsorgen, men en majoritet i är väldigt tydlig med att regeringen behöver återkomma med stöd till äldreomsorgen. Svårare än så är det faktiskt inte. Jag tänker generellt på samspelet mellan riksdag och regering, som har sett annorlunda ut jämfört med någon annan kris. Jag vill veta hur har följt utvecklingen mellan riksdag och regering. När man läser rapporten, som jag tycker är väldigt bra, får man känslan av att regeringen har presenterat en mängd förslag och som vi sedan har beslutat om här i . Men det är ju inte sanningen, utan sanningen är att samspelet har funkat rätt väl. UPPTECKNINGAR FRÅN DEN ÖPPNA UTFRÅGNINGEN På pressträffen som höll lyfte ni till exempel fram att stödet till enskilda näringsidkare tog – absolut. att säga det uppenbara hade det alltså inte blivit någonting om inte i hade fattat ett beslut om att regeringen måste återkomma med ett stöd till särskilda näringsidkare. Sedan dröjde det ytterligare många måna- Finanspolitiken under krisen har varit så annorlunda . sätt har följt den processen, alltså samspelet mellan riks- dag och regering? har gjort en mängd saker, och det kanske finns andra som vill lägga till något. Vi har till exempel halverat räntan och tagit många andra initiativ som inte har varit i budget men som naturligtvis har varit budgetpåverkande och helt nödvändiga för att rädda jobb och företag. Jag undrar hur har arbetat för att se samspelet när det gäller hur olika beslut hur fattats. Här finns det någonting som är intressant i en kris, speciellt med tanke på att regeringen och regeringsunderlaget är i mi- noritet och att det ofta funnits en majoritet som har velat gå ännu längre för att rädda jobb och företag. , : Det var några frågor som och ställde som har beröringspunkter. Det som sa är intressant. Som jag uppfattar det är regelverket i allt väsentligt inriktat på att man ska utvärdera regeringens politik. har vi observerat att ibland är det som har vidtagits en kombination av regeringens ursprungliga förslag och annat som har tillkommit. Då ger vi ibland ris och ros till regeringen specifikt och ibland till regering och riksdag. Jag hoppas att det där blev rätt – det var i alla fall ett försök att fånga det. Däremot har vi inte lagt ned mycket möda på att kolla varje åtgärd och vem som gjorde vad. Men som jag sa hoppas jag personligen att det inte glider iväg i en riktning där väldigt mycket av budgetbehandlingen sker här i , även om det är bra om man kan hantera en akut kris. Det var den ordning som rådde när jag började i , och det var ingen bra ord- Det är en bra ordning att lägga fram samlade budgetförslag med medfi- Det är en uppfattning som ligger djupt rotad i mig. Vi får väl se hur det blir framöver. Skulle det bli mer av brott mot ramverket tvingas vi väl att mer och mer ge oss in i den typen av diskussioner som du, , touchade vid. Då blir det viktigt att se vem som har orsakat vad. Men som jag uppfattar det är regelverket egentligen inte utformat för den värl- Att budgeten är flerårig är inget som vi lagt speciell vikt vid. inte lagt vikt vid huruvida ändamålet med de här åtgärderna var gott eller inte. Vi får väl utgå från att ändamålet är gott och att man inte bryter mot ramverken för ett icke gott ändamål. Men oberoende av ändamålet är det viktigt att hålla sig till regelverket. Jag kommer ihåg att jag hörde i något sammanhang för några år sedan tala om detta. Då var det lite grann av att ett brott är inget brott. UPPTECKNINGAR FRÅN DEN ÖPPNA UTFRÅGNINGEN nu är det tre, och frågan är vart det för oss. Det är ytterst en fråga för er att bestämma er för om ni vill tillbaka till den ordning som rådde tidigare eller om ni vill hålla kvar vid den här ordningen. Finansminister (S): Det som skedde med den ofinansierade extra ändringsbudgeten är helt unikt i i modern tid, efter 90- talskrisen. Allvaret i detta kan inte nog understrykas. Att det är ett flerårigt initiativ gör det naturligtvis än mer problematiskt. Om man vill ha ett flerårigt budgetsamarbete är det naturligtvis fritt fram för , men då får väl tillsammans med , presentera ett samlat alternativ till statsbudget. Det står dem fritt fram att göra. Men problemet är att det inte är det man gör, utan man rycker och sliter i enskildheter utan finansiering. Det är lätt att göra. Det som är problemet är att man gör det som är lätt för att man inte klarar av att göra det som är svårt. (SD): Tack för en, som alltid, kanonrapport! Jag har lyckats avgränsa mig till följande reflektion. är ju det land i hela EU där arbetslösheten har ökat mest . är det bara , , och som har högre arbetslöshet än , och det är ju ett sällskap där vi i normala fall inte hör hemma i realekonomiska termer. vet vi att långtidsarbetslösheten ligger på rekordnivåer. Men allt det här är ju i grunden problem som vi förstås redan hade före pandemin och som alltså förstärkts. Som ni själva konstaterar i rapporten har arbetslösheten ökat sju gånger så mycket bland utrikes födda som bland inrikes födda. Det här följer den röda tråd av problem på arbetsmarknaden som politiken försökt att lösa nu och som bevisligen varit en svår nöt att knäcka. Den politiker som hävdar något annat, att man sitter på en quickfix, ljuger förmodligen, för då hade det inte sett ut som det gör . Det vi kan konstatera är att alla beslut som har fattats i riksdag fram till har lett fram till den situation som vi just nu har på arbetsmarknaden, detta trots, eller på grund av, västvärldens kanske mest kostsamma politik för att få nyanlända och utrikes födda i arbete. Då är frågan till er: Behövs det mer av samma politik? Finns det något som tyder på att om politiken bara subventionerar lite till kommer största sysselsättningsgap att slutas? Eller bör man tänka nytt, och i så fall vad? (C): Jag har först en reflektion angående diskussionen om brotten mot ramverket. Jag delar rådets och andras åsikt att det som hände sannolikt är det mest flagranta brottet mot andan i ramverket. Men man kan också se det som blott det senaste brottet mot ramverket, därför att var det några partier – var ett av dem – som hotade att fälla ministrar om inte förslaget drogs tillbaka. Då var kanske detta det mest flagranta brottet mot ramverket. Och om vi backar bandet var det tre UPPTECKNINGAR FRÅN DEN ÖPPNA UTFRÅGNINGEN vänsterpartier och som bröt ut en del, visserligen i bud- Men det var ju det utan tvekan mest flagranta brottet mot ramverket fram till dess. Risken är uppenbar att om vi fortsätter i tangentens riktning kommer vi att se än mer flagranta – nu använder jag det ordet för femte gången – brott mot ett i grunden mycket sunt ramverk och som jag dessutom uppfattar har ett väl- digt brett stöd. Vad jag tror att vi skulle behöva göra nu är att sätta oss ned, inte för att förändra ramverket utan mer för att retirera till det gemensamma stödet för Vi behöver se om det finns någonting som vi borde prata igenom, givet att det nu har dykt upp ett antal nya situationer som sannolikt inte kom- mer att förändras, nämligen att en majoritet av allt fler partier då och då har väldigt starka åsikter som de vill få till verklighet på ett eller annat sätt. man kombinera detta med den grund som vi har i ramverket? Jag vet inte, men jag tror att vi behöver den diskussionen för att det inte bara ska fortsätta i tan- gentens riktning och att det som var ett starkt ramverk bara blir något som är varken hackat eller malet. Jag har en fråga som har att göra med ramverket. I rapporten från rådet skriver man, mycket klokt tycker jag, att vi behöver hålla fast vid skuldankaret för att steg för steg få ned statsskuldsnivån, även om den inte på något sätt är på en oroväckande hög nivå nu – tvärtom. Men man skriver också att i ett nytt penningpolitiskt läge behöver finanspolitiken samspela mer med penningpoli- Det är ju en mer offensiv och kostsam finanspolitik som i någon mån täcker upp där penningpolitiken kan verka till följd av låga räntor och så vidare. Jag skulle vilja höra resonera kring dessa två aspekter av rapporten: å ena sidan penningpolitikens relation med finanspolitiken och de krav som den ställer på finanspolitiken, å andra sidan betinget att upprätthålla skuldankardelen av det finanspolitiska ramverket. , : Jag börjar med den sista frågan. tittade lite grann på hur det har sett ut de gångna 20 åren. Som jag nämnde som hastigast tycker jag att nyckelfrågan om man ska behålla själv- ständighet, vilket vi självklart anser att man bör göra och ingen egentligen har ifrågasatt, är att vet vad finanspolitiken får för inriktning. egen erfarenhet är att man ofta vet det ganska väl. Under större delen av min tid i visste man det. Då var det visserligen relativt stabila tider. När man går in i krisskeden finns det naturligtvis ett mycket större behov av Men utan att jag vet detaljerna – de vet naturligtvis bättre än jag – är mitt intryck att samspelet vid den senaste finanskrisen och vid denna inte har misslyckats, utan alla har tagit sig samman och gett den Under större delen av min tid i upplevde jag att det fanns en enighet mellan oss i och ledning om att det var lämpligt att bedriva en så expansiv penningpolitik som man hade utrymme UPPTECKNINGAR FRÅN DEN ÖPPNA UTFRÅGNINGEN att göra för att, om det fanns utrymme, kunna strama åt och då göra det via finanspolitiken i stället. Det var en period som lade en väldigt god grund för fortsättningen. Det var som vi betade av väldigt mycket av skulden. I kortsiktiga lägen är det klart att det fanns situationer där finansministern och till och med statsministern upplevde det ligga i deras intresse att polemisera mot . Men det hindrade aldrig att vi förde ett bra samtal om vad problemen egentligen handlade om, utan det var ett spel för gallerierna i betydande utsträckning. När det gäller vad man kan göra på det här området tycker jag att det naturliga är att i sina olika inflationsrapporter eller penningpolitiska rapporter redogör för vilken finanspolitik man lägger till grund för den penningpolitik man bedriver. Om man gör på samma sätt i finansplaner vet man ju vad intentionen är, och om det blir aktuellt med förändringar har man ju möjlighet att prata med varandra. En sådan ordning bör man ha. Min huvudpoäng är att när man diskuterar det här blir det ofta så laddat. Men jag har uppfattningen att just därför att man har självständighet har man en frihet att vara i dialog med alla omkring sig. Det kanske är en naivistisk syn på världen, men så tycker jag att det borde kunna fungera. ställde en fråga om skuldankaret. Jag är lite osäker på vad du avsåg. (C): Jag fick ett väldigt bra svar på frågan. Men det jag tycker mig se i rapporten är att oftast när man talar om vikten av en mer aktiv finanspolitik i förhållande till dagens penningpolitik menar man en mer expansiv och kostsam finanspolitik. skriver jag inte er på näsan att det är det ni menar, men ofta är det detta som debattörer menar när de talar om vikten av en förnyad finanspolitik. Det går ju lite stick i stäv med det andra betinget som beskrivs i rapporten, nämligen att komma ned i skuldnivå och återigen sikta mot skuldankaret, så jag vill ha en kommentar om diskrepansen mellan detta. , : En aktiv finanspolitik i det sammanhang som vi talar om här handlar om en större beredskap att variera , vilket underlättas av ett ramverk som fungerar väl och en skuld som är etablerad på en inte alltför hög nivå. Då har man ett större utrymme att agera. Även de låga räntorna underlättar ju det hela. Aktiv finanspolitik ska inte uppfattas som att man försämrar den långsiktiga offentligfinansiella ställningen. Det är inte det som vi är ute efter. Sedan är det helt klart att merparten av de problem som vi ser på arbetsmarknaden är långsiktiga till sin karaktär. Man kan säga att en orsak till att vi anser att finanspolitiken hade en, som jag uttryckte mig om lite kortare än i rapporten, rimlig balans är att jag inte tror att om man hade spätt på efterfrågan påtagligt mycket mer att det med säkerhet hade lett till att man hade fått så mycket lägre arbetslöshet. Det är nämligen långsiktiga problem som det handlar om i stor utsträckning. UPPTECKNINGAR FRÅN DEN ÖPPNA UTFRÅGNINGEN har tidigare gått in en del på det. Jag ska inte göra det här, och vi har inte gjort det i denna rapport. Men man ser att det har förstärkt ett mönster när det gäller människor med låg utbildning och utrikes födda. Finansminister (S): När man jämför med andra EU- länder är det väldigt tydligt att sticker ut. Vi sticker inte alls ut i fråga om att det är få som jobbar i . Där vi sticker ut är i fråga om att det är många som är aktiva på arbetsmarknaden och antingen jobbar eller söker jobb. Det är alltså fler som jobbar i än i andra EU-länder. Men det är än fler som söker arbete i . Här skiljer också ut sig jämfört med många andra länder i just denna kris genom att vårt arbetskraftsutbud alltså inte faller tillbaka under denna kris utan tvärtom har upprätthållits. Det är en stor fram- gång för den svenska arbetsmarknaden och någonting som vi ska ta med oss och vara stolta över att människor fortsätter att vara aktiva på arbetsmarknaden och söka jobb snararare än att gå hemma och sätta sig vid köksbordet och ge Det gör att vi har en bättre grund än andra länder för att snabbt få upp sysselsättningen efter denna kris. Om man jämför just långtidsarbetslösheten ligger faktiskt lägst i EU. tog upp finans- och penningpolitiken. Jag tycker som sagt att detta verkligen behöver diskuteras mer. Det är jätteintressant att lyssna på med all den erfarenhet han har från både Överskottsmålet är det som är mest styrande för den ekonomiska politiken. Och vi från regeringens sida sitter och styr mot överskottsmålet, och Riksban- ken sitter och styr mot sitt inflationsmål. Det är klart att när vi sitter var för sig och gör det är det inte säkert att policymixen mellan finans- och penningpolitik egentligen blir optimal. Tittar man på har vi levt i enlighet med det finanspolitiska ramverket. har levt i enlighet med sitt in- Men det som har hänt är att vi har haft en väldigt stor Det finns flera orsaker till det. Det är klart att en an- ledning till det är att vi har haft ett väldigt lågt ränteläge för att ska leva upp till sitt mål. Frågan är då om policymixen har blivit optimal. tror att vi tillsammans i politiken och bland akademiker skulle fundera igenom om det har varit optimalt. Då blir frågan mer i vilket tidsperspektiv man ser på det finanspolitiska ramverket och i samspel med annat. Med detta sagt vill jag säga, så att alla vet, att jag inte är den som är för någon skulduppbyggnad vad gäller den offentliga skulden. Men när vi disku- terar samspelet mellan finans- och penningpolitik tycker jag att vi inte får