mot · H9023974 · 2021-10-05 00:00:00 — Andra situationer där det förekommit provokativa åtgärder är i samband med stora konststölder, t.ex. rånet mot 2000 där målningar av och tillgreps. De provokativa åtgärderna ledde i det fallet till att målningar värda kunde återställas till . Provokativa åtgärder förekommer regelmässigt också i andra länder, och det finns en utvecklad praxis i . Liberalerna anser att de brottsbekämpande myndigheterna behöver få ett tydligare författningsstöd för att effektivt kunna använda provokativa åtgärder i sin verksamhet. Det vore inte önskvärt att tillåta ren brottsprovokation i bemärkelsen att rättsväsendet skulle locka personer att begå brott och sedan lagföra dem för just detta brott. Men det finns andra former av provokativa åtgärder som är förenliga med rättsstatliga principer, till exempel att locka en narkotikalangare att försäga sig när det gäller sin verksamhet och därmed få fram bevisning kring en pågående langning. Därför behövs en reglering i lag av polisens möjlighet att använda provokativa åtgärder – inte minst för rättssäkerhetens skull. lade fram förslag (SOU 2010:103) som gick ut på att införa en generell lagreglering av i vilka fall som en provokativ åtgärd är tillåten och hur den i så fall ska beslutas, samt en generell straffrihetsregel för dessa fall. Den föreslagna regleringen strävade alltså efter att lösa det svåra gränsdragningsproblemet mellan brotts- och bevisprovokation genom att i stället slå fast att ingen ska kunna lagföras för de handlingar som hen har förmåtts att begå genom en särskild provokativ åtgärd. Utredningens förslag ledde i denna del inte till lagstiftning. För att förbättra förutsägbarheten och ge de brottsbekämpande myndigheterna ett tydligare stöd för att använda provokativa åtgärder i fler situationer anser Liberalerna att frågan bli föremål för lagstiftning. Tydligare regler mot falska uppgifter i polisförhör En dom i (NJA 2019 s. 294) visar att det inte nödvändigtvis är att betrakta som brottet skyddande av brottsling att ge falskt alibi åt en person, när det endast kan påverka bevisläget mot den personen. Det är djupt otillfredsställande om lögner i polisförhör inte motverkas effektivt. Utredningen om en stärkt rättsprocess och en ökad lagföring lägger dock inga förslag till förändringar av lagstiftningen i sitt betänkande (SOU 2021:35). Liberalerna anser att det finns starka skäl att ytterligare analysera denna fråga i den fortsatta beredningen. Det måste vara förknippat med en risk att medvetet ljuga i förhör i en förundersökning i syfte att skydda gärningsmannen. Fler ska våga vittna – inför ”” Det kommer återkommande rapporter om att den största hindret för polisen att utreda den grova brottsligheten i utsatta områden, inte minst skjutningar, är att invånarna inte vågar samarbeta. Vi föreslår ett paket av åtgärder för att underlätta för fler att våga vittnen. Det ska heta , efter den unge som i media berättade om det våld han utsattes för när han vittnade i en rättegång. Straffskalan för övergrepp i rättssak, mened och skyddande av brottsling behöver höjas kraftigt. Att ljuga inför rätta eller hota vittnen eller målsägande är ett angrepp inte bara på de enskilda människorna utan också mot rättsstaten. Straffskalan måste vara därefter. Med bifall till ett motionsyrkande från Liberalerna gjorde ett tillkännagivande om skärpta straff för övergrepp i rättssak under /20. Utredningen om en stärkt rättsprocess och en ökad lagföring (bet. SOU 2021:35) har lagt fram förslag med den åsyftade effekten att straffnivån för de allvarligare fallen av dessa brott ska skärpas markant. Det bör noggrant analyseras om utredningens förslag, som innebär sänkt minimistraff för grovt brott, är ändamålsenligt. Liberalerna förväntar sig att regeringen efter remissbehandlingen lägger fram konkreta förslag på bord. Barn och unga är särskilt utsatta som brottsoffer, och i de fall det blir en rättslig process kan utsattheten bli ännu större med tanke på att den misstänkte ofta är i liknande ålder och rör sig i samma miljö. Det är ett påtagligt problem att unga eller vuxna hotar andra barn och unga till tystnad. Vi anser att övergrepp i rättssak som riktar sig mot ett barn borde ges en egen brottsrubricering med strängare straffskala. Att målsägande eller vittnen hotas till tystnad är ett växande problem. Det förekommer också i alla åldrar, från grovt kriminella vuxna till unga lagöverträdare som skrämmer och hotar sina jämnåriga till att ta tillbaka sina berättelser och avstå från att vittna. Barn som är brottsoffer eller vittnen är extra utsatta, inte bara på grund av sin ålder utan också för att den misstänkte förövaren ofta finns i deras eget bostadsområde eller går på deras egen skola. Ofta kan det vara den misstänktes gängmedlemmar som står för hoten. För att stärka målsägandens och vittnens trygghet anser Liberalerna att fler kontaktförbud mot misstänkta i brottmål behöver utfärdas. Där så krävs ska kontaktförbud även kunna meddelas personer i den brottsmisstänktes närhet vars agerande gör det rimligt tro att det finns risk för hot eller våld. Det kan till exempel kan handla om gängmedlemmar. Kontaktförbud med elektronisk fotboja bör kunna användas i de fall där den brottsmisstänkte är försatt på fri fot i väntan på rättegång, till exempel unga gängkriminella som på grund av ålder inte är häktade. Domstolarna behöver anpassa sina lokaler så att vittnen och målsägande aldrig ska behöva möta den åtalade eller dennes medföljande gäng utanför rättssalen. Det kan åstadkommas genom separata ingångar och väntrum för vittnen. Det behövs också bättre möjligheter till fler förhör via länk för den som känner sig hotad. Offentlighetsprincipen är viktig för allmänhetens möjlighet att ha god insyn i myndigheters arbete och agerande. Det är dock alltför enkelt för gängkriminella att komma åt uppgifter om brottsoffer och vittnen. Därför bör möjligheterna att begränsa tillgången till adress- och kontaktuppgifter till vittnen och brottsoffer ses över. Den målsägandes namn ska kunna skyddas vid förundersökningen och den sekretess som gäller för personuppgifter vid sexualbrott ska utvidgas till fler fall, t.ex. där det finns en tydlig hotbild från kriminella nätverk med stort våldskapital. Allmänhetens möjlighet att ta del av vittnens identiteter ska hindras vid grov brottslighet om det finns risk för hot eller våld, i likhet med hur man hemlighåller brottsoffers namn för allmänheten. Den grova organiserade gängen måste också få svårare att komma undan med sina våldsbrott genom att ta del av hur polisen arbetar i förundersökningsprotokollen. Därför bör möjligheterna att än mer skärpa sekretessen kring uppgifter om brottsbekämpande myndigheters arbetsmetoder ses över. Modernare regler för beslag Det behovs en anpassning av beslagsreglerna till dagens teknik. har fortfarande samma beslagsregler som innan internet och andra digitala kommunikationsmedel fanns, där bevismaterialet är själva meddelandet och inte det fysiska föremålet. utgör mobiltelefoner och datorer ofta de viktigaste pusselbitarna i brottsutredningar. Eftersom beslagsreglerna inte är anpassade till att användas på denna typ av föremål stöter brottsbekämpande myndigheter ofta på lagtekniska problem när de vill undersöka dessa. Ett särskilt problem är dock förbudet mot beslag i det så kallade närståendefallet, som innebär att det är förbjudet att beslagta vissa meddelanden mellan närstående. Endast om det handlar om vissa samhällsfarliga brott eller ett brott med ett minimistraff fängelse kan sådana meddelanden tas i beslag. regler om detta tillkom i utan digitala kommunikationsmedel men tillämpas analogiskt på sms och annan elektroniskt lagrad kommunikation som sms. föreslog beslagsutredningen ny och modernare lagstiftning, som bland annat skulle innebära att förbudet mot beslag i närståendefallet skulle avskaffas (SOU 2017:100). Liberalerna delar den uppfattningen. En proposition är aviserad, men har ännu inte presenterats. Regeringen bör nu utan vidare dröjsmål fullfölja beredningen av förslag och lägga fram förslag till färdig lagstiftning på bord. Se över reglerna för husrannsakan Reglerna för att göra husrannsakan i bostad är strikta och ska vara det, eftersom husrannsakan är ett tvångsmedel som innebär stora ingrepp i den enskildes privata sfär. Det finns dock anledning att överväga reglerna om husrannsakan vad avser möjligheten att motverka skjutningar eller sprängningar med koppling till organiserad brottslighet eller motverka risken för hämndaktioner när sådana har inträffat. Det finns en möjlighet i 28 kap. 3 § att göra husrannsakan i en lokal som brukar användas gemensamt av personer som kan antas ägna sig åt brottslig verksamhet, om det förekommer anledning att anta att brott har förövats för vilket det är föreskrivet fängelse i straffskalan. Denna möjlighet får dock inte komma i fråga för en lokal som för den berörda personen huvudsakligen utgör bostad. Det bör analyseras huruvida denna bestämmelse borde kunna få utökad tillämpning i situationer där det finns konkret underrättelse- eller spaningsinformation som pekar på att det finns vapen eller sprängmedel i en bostad där den boende har kopplingar till organiserad brottslighet och redan tidigare är dömd för grova våldsbrott, narkotikabrott, vapenbrott eller liknande brott. I översynen måste ingå en noggrann rättssäkerhetsanalys och överväganden av konsekvenserna för skyddet för den personliga integriteten av eventuella lagändringar på denna punkt. Som framgår i vår följdmotion till prop. 2020/21:216, som behandlar , anser Liberalerna även att polismän bör ha samma befogenhet att genomsöka trapphus, tvättstugor, garage och andra gemensamhetsutrymmen till flerbostadshus för att leta efter bl.a. vapen eller sprängämnen som de har för båtar och bilar (motion 2021/22:1009). I ingetdera fallet ska det alltså krävas ett föregående beslut från eller Säkerhetspolisen. Hemliga tvångsmedel vid de allvarligaste brotten Hemliga tvångsmedel bör kunna komma till användning i större utsträckning än i de fall det används för att komma åt grov organiserad brottslighet. krävs en misstanke om ett konkret brott vars straffvärde överstiger fängelse för att hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation samt hemlig kameraövervakning ska få användas. straffvärde krävs för att buggning ska få användas. Det finns all anledning att slå vakt om att de hemliga tvångsmedlen endast ska få användas vid misstanke om särskilt allvarlig brottslighet, men dagens gränser är inte satta med full hänsyn tagen till att grov organiserad brottslighet ofta handlar om en kontinuerligt pågående brottsverksamhet där varje enskilt brott inte nödvändigtvis når upp till straffvärdegränsen för hemliga tvångsmedel. Det finns olika sätt att förändra lagstiftningen för att sänka gränserna för hemliga tvångsmedel vad avser grov organiserad brottslighet. Liberalerna anser att det är angeläget att en utredning om detta kommer till stånd. Likaså anser vi att tillståndsgivning vid beslut om hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation eller hemlig övervakning av elektronisk kommunikation bör knytas till person och inte till ett visst telefonnummer eller en viss adress eller elektronisk kommunikationsutrustning. Detta skulle minska tidsutdräkten för att få tillstånd till att t.ex. avlyssna samtal när den misstänkte med täta mellanrum byter mobil och skaffar nya anonyma kontantkort. Även ett tillstånd till hemlig dataavläsning som gäller kameraövervaknings- eller rumsavlyssningsuppgifter bör kunna knytas till en person. Det bör också utredas om åklagare ska ges möjlighet att interimistiskt fatta beslut om hemlig rumsavlyssning om situationen är synnerligen brådskande och domstolens beslut inte kan inväntas utan allvarligt men för förundersökningen. Sådana interimistiska beslut ska alltid efterhandsprövas och för att möjligheten inte ska överutnyttjas bör det också finnas någon form av sanktionsåtgärd när den interimistiska åtgärden tydligt visat sig obefogad. Vi vill utreda ett system med kronvittnen, dvs. att en person får strafflindring om han eller hon lämnar uppgifter som underlättar utredningen av andras brott. Strafflindringen ska gälla den som lämnar uppgifter om teknisk bevisning som gör att allvarliga brott kan upp. gäller att en brottskyldig ska kunna få kortare straff om han eller hon bidrar till utredningen av det egna brottet. Det gäller bara om personen lämnar information som är betydelsefull för brottsutredningen. En lagstiftning om kronvittnen innebär att samma strafflindring ges till den som lämnar uppgifter om andras brott. Vi är medvetna om att ett system med kronvittnen har både för- och nackdelar. Ett argument emot är att den som blir kronvittne kan ”köpa sig fri” från en del av sitt eget straff genom att bidra till att andra personer kan lagföras. Detta kan kritiseras utifrån principen att lika brott ska bestraffas lika. Det bör dock vägas in att det alltså är möjligt att få strafflindring för den som medverkar i utredningen av det egna brottet. Rättsväsendet står inför mycket stora utmaningar när det gäller att utreda och lagföra den grova brottsligheten, särskilt inom organiserad brottslighet. Om kronvittnen kan ge information som blir avgörande för att klara upp ett grovt brott – till exempel avslöja platsen där ett mordvapen har dumpats – skulle det kunna göra att fler grovt kriminella kan dömas. Efter långvarigt arbete från bl.a. Liberalerna för att få frågan utredd har Utredningen om en stärkt rättsprocess och en ökad lagföring lagt fram färdiga lagförslag om möjlighet till strafflindring för den som medverkar i utredning av andras brott (SOU 2021:35). Liberalerna förväntar sig att regeringen möjligt fullföljer lagstiftningsarbetet och återkommer till med nödvändiga lagändringar. Varje människa har rätt att känna sig trygg i sin egen vardag, och varje människa ska också kunna känna sig säker på att rättsstaten gör allt i sin makt för att klara upp brottet om det grova våldet slår till. Om brottsbekämpningen inte fungerar är det inte bara ett svek mot brottsoffret. Det undergräver dessutom tilliten i hela samhället. Antalet mord och dråp (inklusive försök) med skjutvapen inblandade har ökat mycket kraftigt. En stor del av detta dödliga våld har koppling till organiserad brottslighet. skräms vittnen till tystnad. Både gängmedlemmar och vanliga medborgare tiger inför polisen, därför att de inser att de löper stor fara för sin egen säkerhet om de vittnar i en rättegång. Följden blir att den organiserade brottsligheten får ökat spelrum och att striderna mellan rivaliserande grupper kan fortsätta ännu ett varv. Denna dödliga spiral måste brytas. Liberalerna vill göra en bred översyn av skyddet för vittnen, utöver de straffrättsliga skärpningar gällande t.ex. övergrepp i rättssak som beskrivs ovan. Skyddet för vittnen behöver förbättras tydligt och vittnesskyddsprogrammet behöver byggas ut, och även omsättas på europeisk nivå med tanke på att den som vittnar mot organiserad brottslighet kan behöva skydd i annat land. Domstolarna behöver anpassa sina lokaler så att vittnen och målsägande aldrig ska behöva möta den åtalade eller dennes medföljande gäng utanför rättssalen. Det behövs också bättre möjligheter till förhör via länk för den som känner sig hotad. Utredningen om en stärkt rättsprocess och en ökad lagföring har lagt ett antal förslag om hur stödet till och skyddet av vittnen kan förbättras (SOU 2021:35). Liberalerna är positiva till huvudinriktningen på förslagen, men håller öppet för att mer behöver göras. Det svenska systemet med lekmannadomare – nämndemän – spelar en viktig roll i domstolsväsendet. Systemet bör dock reformeras och nämndemännens villkor förbättras. Däremot ska uppdraget som nämndemän inte politiseras. Tyvärr förekommer det att nämndemän ser sin roll som partipolitisk. Naturligtvis ska även partipolitiskt aktiva kunna tjänstgöra som nämndemän, men uppdraget har inte med partipolitik att göra. För att tydliggöra rågången mellan politik och rättsväsende vill vi göra en översyn av nämndemannasystemet för att minska det politiska inflytandet. Vi vill också tydliggöra nämndemännens funktion genom att de ska finnas i första instans, det vill säga tingsrätt och förvaltningsdomstol. Däremot bör målen i högre instans avgöras av lagfarna domare. Den kostnadsbesparing som det innebär att successivt avveckla nämndemännen i hovrätt och kammarrätt ska användas till att förbättra den ekonomiska ersättningen till nämndemän i första instans. Det viktigaste för att straffrättsligt få bukt med brottsligheten är att förbättra brottsuppklaringen. Högre risk för upptäckt och lagföring betyder allra mest för att avskräcka från brottslig verksamhet. Men även straffskalorna behöver i olika avseenden justeras därför att lagstiftningen inte har hängt med i brottsutvecklingen. Det har varit för lite fokus på brottsoffret och den individualpreventiva effekten av att en brottsaktiv person inkapaciteras genom att dömas till påföljd. Därför behöver straffrätten reformeras och vissa straff även skärpas. Dagens brottsbalk är snart och är inte anpassad till dagens verklighet. Det är dags för en bredare reform, som innebär relevanta straff för livsstilskriminella, som svarar upp mot allvaret i den organiserade brottsligheten och visar på allvaret i den kränkning av människors liv och frihet som det innebär att utsättas för ett grovt brott. Förutom det som nämns här nedan finns även förslag bl.a. i vår motion om unga lagöverträdare. Starkare skydd för sjukhuspersonal, poliser och andra samhällsviktiga yrken Efter att bland annat Liberalerna verkat för skärpt lagstiftning har skyddet för så kallad blåljuspersonal stärkts. Från har det införts ett nytt brott införs, sabotage mot blåljusverksamhet, och straffskalan för grovt våld mot tjänsteman har skärpts från mellan sex månaders och fängelse till mellan ett och fängelse. Det som omfattas av det nya brottet är att angripa eller på annat sätt störa polis, räddningstjänst eller ambulanssjukvård, om gärningen är ägnad att allvarligt försvåra eller hindra utryckningsverksamhet eller brottsbekämpande verksamhet. Den nya lagstiftningen är välkommen, men långt ifrån tillräcklig. Därför har Liberalerna ställt sig bakom de tillkännagivanden som gjorde om samma straffrättsliga skydd för personal hos och som för poliser, ett utvidgat straffrättsligt skydd för samhällsviktiga yrkesfunktioner, en särskild straffskärpningsgrund för angrepp mot viktiga samhällsfunktioner, en egen brottsrubricering för våld mot tjänsteman där straffet ska vara minst sex månaders fängelse, en utvidgad rätt till kränkningsersättning för poliser samt en översyn av vilka ytterligare åtgärder som kan vidtas för att öka säkerheten på sjukhus (bet. 2019/20:JuU8). Frågan om kränkningsersättning har utretts av Utredningen om stärkt rätt till skadestånd för brottsoffer (SOU 2021:64), som presenterades . Utredningen föreslår vissa ändringar för att utöka möjligheten till kränkningsersättning för poliser. De övriga delarna analyseras nu i utredningen förstärkt straffrättsligt skydd för vissa samhällsnyttiga funktioner och några andra straffrättsliga frågor (dir. 2020:54, 2021:45), som ska vara färdig . Vi anser det angeläget att regeringen därefter återkommer till med färdiga förslag. Vid den fortsatta reformeringen av regelverket bör också en annan sak uppmärksammas, nämligen minimistraffet för grovt våld mot tjänsteman. När regeringen, efter påtryckningar från , tillsatte den så kallade låg minimistraffet för grov misshandel fängelse. De ovan beskrivna lagändringarna innebär att minimistraffet för grovt våld mot tjänsteman har höjts till denna nivå, men parallellt har i en annan lagstiftningsprocess minimistraffet för grov misshandel från höjts till och sex månaders fängelse. Diskrepansen i minimistraff kvarstår alltså, men på en högre nivå. Att ha lägre straffvärde för grovt våld mot tjänsteman än för grov misshandel undergräver värdet i den särskilda straffrättsliga regleringen för vissa samhällsviktiga yrken. Minimistraffet för grovt våld mot tjänsteman och grov misshandel bör vara detsamma. Inbrottsstöld, grov stöld och häleri Efter upprepade tillkännagivanden från lade regeringen slutligen fram förslag till lagstiftning som innebär en särskild brottsrubricering och straffskala för inbrottsstöld, för att markera brottets allvar och den kränkning det innebär för den målsägande. Det har också införts en ny kvalifikationsgrund i straffbestämmelserna om grov stöld och grovt häleri. Vid bedömningen av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas om gärningen har ingått som ett led i en brottslighet som utövats systematiskt (prop. 2020/21:52). De nya bestämmelserna trädde i kraft . Däremot har bestämmelsen om ringa stöld, det som förut betecknades som snatteri, inte reformerats. är försök till ringa stöld lagligt. Det gör att den som till exempel stoppar på sig varor inne i en butik i avsikt att stjäla dem endast kan ställas till ansvar om brottet fullbordas genom att personen lämnar butiken. Då är det å andra sidan oftast omöjligt för butiksinnehavaren att ingripa eftersom personen lätt kommer undan. För de butiksägare som både vill hindra stölder och ställa gärningspersonerna inför ansvar skapar detta en icke önskvärd målkonflikt. En översyn av lagstiftningen bör ske med inriktningen att kriminalisera försök till ringa stöld. Antalet rån mot banker, butiker och värdetransporter har minskat påtagligt , på grund av minskad kontanthantering och förbättrad säkerhet. Vad som däremot har ökat kraftigt är personrånen, både med och utan skjutvapen. Det totala antalet anmälda personrån har ökat från 5 2015 till 7 2020. Så gott som hela ökningen ligger i antalet rån mot barn och unga , som har mer än fördubblats från 1 2015 till 2 2029. Inte sällan kombineras dessa rån mot unga med hot om våld eller hot om repressalier om den offret berättar om vad som hänt. Det har också begåtts ett antal rån med inslag av tydlig förnedring som ytterligare spär på det lidande och det trauma som rånet leder till. Minimistraffet är fängelse. Med tanke på brottslighetens förändrade karaktär bör det höjas till samma straff som gäller för grov misshandel, det vill säga och sex månaders fängelse. Straffskalan för rån har utretts av , som i redovisade sina förslag (SOU 2021:68). Liberalerna anser att regeringen därefter bör återkomma med förslag till lagstiftning om skärpta minimistraff för rån, liksom för grovt olaga tvång, olaga hot, grovt olaga hot, utpressning och grov utpressning. Nolltolerans ska råda mot narkotika i alla led av hanteringen. För att avhålla från narkotikadebut ska användning vara kriminaliserad. De brottsbekämpande insatserna ska koncentreras särskilt mot de kriminella som profiterar på missbruket genom tillverkning, smuggling och försäljning. Därför behöver straffen för överlåtelse av narkotika skärpas. Även på denna punkt har nu presenterat förslag (SOU 2021:68). Liberalerna ser det som centralt att regeringen möjligt därefter fullföljer lagstiftningsarbetet och återkommer till med färdiga lagförslag. Påföljden för ringa narkotikabrott, såsom eget bruk, bör i normalfallet vara beroendevård. Liberalerna har under en följd av år drivit på för en strängare syn på brott med vapen och explosiva varor, som handgranater. Flera straffskärpningar, bland annat för de grövsta vapenbrotten, har blivit verklighet liksom en särskild straffskala för vapensmuggling. Även om detta är ett steg i rätt riktning är förslagen otillfredsställande. Vapenbrott och vapensmuggling har en straffskala på i normalfallet fängelse i högst , vid grovt vapenbrott eller grov vapensmuggling fängelse i två till och vid synnerligen grovt vapenbrott eller synnerligen grov vapensmuggling fängelse i fyra till .