mot · H9023224 · 2021-10-04 00:00:00 — Vid samma tillfällen måste ungdomarna ges en positiv chans att utveckla andra, konstruktiva vardagsaktiviteter, att få stöd att ta sig tillbaka till en god skolgång och karriärchanser. I botten krävs möjligheter till ett aktivt liv utanför skola och hemmet, med idrottsföreningar och andra aktiviteter, byggda på en värdegrund av ansvarstagande. Vi vill skapa möjligheter för föreningslivet att komma till skolor och fritidshem för att låta barn testa nya aktiviteter. För att fler barn ska få chans att hitta en idrott eller annan föreningsaktivitet som de tycker är rolig så bör föreningslivet ges möjlighet få komma in i skolan och på fritidshem. Det öppnar möjligheter för barn som annars kanske inte fått chansen att testa nya aktiviteter och att gå med i föreningslivet. Att barn får samlas runt intressen ger också möjlighet till ökad integration. Detta kan också stärka föreningslivet då nya medlemmar kan tillkomma. Det förekommer också fritidshemsverksamhet där föreningslivet, som exempelvis idrottsföreningar, utgör basen för verksamheten. Sådana verksamheter, som idrotts- eller friluftsfritids, bör ha goda möjligheter att bedrivas och göras tillgängliga för fler. Det händer att barn måste tillbringa delar av sommarlovet eller andra lov ensamma, utan tillsyn av någon vuxen och utan sällskap av andra barn. Särskilt sommarlovet är krångligt att planera utan resurser och nätverk, speciellt för ensamstående föräldrar. Det är för alla dessa barn som behovet av fritidshemsverksamhet och gratisaktiviteter som kan anordnas exempelvis i samverkan med föreningslivet och andra lov är särskilt betydelsefulla. Skollagen och behöver följas och kommunerna behöver arbeta fram en långsiktig plan för att inget barn ska behöva vara ensamt på loven. I spåren av coronapandemin finns risker att de ekonomiska efterverkningarna gör att fler familjer blir ekonomiskt utsatta och då ökar behovet av dessa insatser ytterligare. Vi vill medverka till att kommunerna lever upp till skollagen och och erbjuder meningsfulla aktiviteter också när skolan är stängd på sommarloven och under andra lov. Stimulera jobb och företagande i utanförskapsområden Det effektivaste sättet att minska problemen i utanförskapsområdena är en minskad tudelning och bättre arbetsmarknad. Det finns en stark entreprenörs- och företagsanda i utanförskapsområden med fler som vill starta eget företag men som också är villiga att göra uppoffringar och flytta för att få arbete. Ändå är arbetslösheten högre, inkomsterna lägre och andelen företagare i dessa områden är lägre. Det beror på att vi har byggt ett system som stänger ute människor. Det är för dyrt att anställa, för krångligt att starta och driva företag, och för svårt att komma in på arbetsmarknaden. För att tillvarata det driv och den optimism som finns i utanförskapsområden behöver det bli enklare att starta företag, billigare att anställa och löna sig mer att arbeta än att gå på bidrag. Nyanlända behöver matchas med de kommuner som efterfrågar deras kompetens och fler lära sig hur man startar och driver företag här. Människor vill göra rätt för sig. Jobba, starta eget, göra livsresor. Det är allmänmänskligt, och gäller likafullt i utsatta områden som överallt annars. Men utmaningarna och svårigheterna i de utsatta områdena är fler. Från politikens håll måste vi se de människor som kämpar mot dessa svårigheter, och ge dem förutsättningar att lyckas. För att lyckas med det är det främst nationella regler och skatter som behöver reformeras för att skapa en bättre, mindre tudelad och en mer välfungerande arbetsmarknad. Men det krävs fler insatser med fokus på de möjligheter och utmaningar som finns i utanförskapsområden. av de boende i utanförskapsområden vill starta eget företag. Det är en högre andel än i övriga landet, och entreprenörsandan är särskilt stark bland unga, utrikes födda och andra generationens invandrare. Enligt statistiken borde dessa områden vara myllrande kluster av nya och växande företag. Men i själva verket är andelen företagare lägre i dessa områden jämfört med andra delar av landet. Skälen till detta är sannolikt flera. Ett av dem handlar om snåriga regelverk och krångel. Många svenskfödda upplever att det är svårt att ta reda på vilka lagar och regler som gäller för att starta företag eller få sitt företag att växa. Det är inte lättare för personer som saknar modermålstalarens språkkunskaper eller som saknar de personliga nätverk som kan erbjuda stöd och goda råd. Alla myndigheter som i olika former ger stöd till företag bör ha som uppdrag att erbjuda mer lättillgänglig information på fler språk och lättläst svenska. På så vis underlättar vi för fler att starta företag och få sina företag att växa. Det statliga bolaget bör ges i uppdrag att genom uppsökande verksamhet stötta företagare i utanförskapsområden med affärsutveckling och, i de fall företagen är kvalificerade, finansiering inom befintliga finansieringsstöd. Det kan handla om enmansföretag som vill nyanställa men där man inte vet vilka regler som gäller. Men det kan likaväl handla om kämpande företag som behöver hjälp med att lägga upp en affärsplan eller hitta nya lokaler. På så vis kan vi se till att fler får jobb, förhindra konkurser, höja skatteintäkterna och främja ett levande centrum i området. Vi vill även i högre grad prioritera det statliga riskkapitalet till utanförskapsområden, ett riskkapital som sällan kommer verksamheter i utanförskapsområden till del. Detta bör bland annat bli föremål för en särskild utredning som visar hur statliga medinvesteringar i högre grad kan nå ut till mikrofinansiering av verksamhet i utanförskapsområden. För att stärka tryggheten, bekämpa den ekonomiska brottsligheten och komma åt den illegala låneverksamheten vill vi vidare tillsätta en utredning. En modernare bostadspolitik för trygga områden för boende och företagare Vi behöver bryta barriären mellan innanför- och utanförskapsområden genom en inkluderande boendemiljö där invånare trivs och känner sig trygga. Många människor som sökt och beviljats skydd i är nu på väg att etablera sig och behöver ett varaktigt boende. Vi har sett hur antalet sociala kontrakt ökat kraftigt. Svårigheter att få tag på en bostad motverkar etableringen, fördjupar utanförskapet, och orsakar höga samhällskostnader, personligt lidande och dåliga uppväxtmiljöer för barnen. Det behöver tas ett samlat nationellt grepp som möjliggör tillgång till bostäder med en utstakad väg till den ordinarie bostadsmarknaden. Sociala myndigheter behöver finnas med i bilden för att resultat ska uppnås i dessa delar. Men det behövs också metoder för att få fram bostäder för dessa grupper. Ökad andel ägt boende Tudelningen mellan attraktiva områden och utsatta områden i städerna är också en tudelning mellan ägt och hyrt boende. Medan de attraktiva delarna helt domineras av ägt boende gäller det omvända för de utsatta områdena. Det leder ofta till ett lågt ansvarstagande för den fysiska miljön och gemensamma utrymmena. Det finns en rik flora av olika bostäder och upplåtelseformer på marknaden. Alla upplåtelseformer behövs på en fungerande och rörlig bostadsmarknad. Och inte sällan behövs en mångfald av bostadstyper och upplåtelseformer inom ett och samma bostadsområde. Det är det som gör att man kan byta sitt boende men ändå stanna kvar. Att blanda upplåtelseformer och bostadstyper är något som bör stimuleras. Det bör därför finnas lokala men även nationella program som möjliggör och uppmuntrar att långsiktigt äga sitt boende och investera i det. Det bör även uppmuntras nybyggnation av bostadsrätter, radhus och småhus i de utsatta områdena. En blandad bebyggelse ger också de många människor som känner starka band till den plats där de vuxit upp en möjlighet att bo kvar även om behoven och den egna ekonomin förändras. Denna typ av stadsbyggnadspolitik har bland annat drivits framgångsrikt i . Även i har en modell kring ägt boende prövats med viss framgång. Fler levande och städade miljöer Många av utanförskapsområdena präglas av enformig arkitektur med få lokaler i marknivå. Det skapar en brist på en levande och trygg stadsmiljö, i synnerhet och . är gemensamma utrymmen ofta illa underhållna och dåligt städade. Därför bör stadsplaneringen och allmännyttan samverka för att utveckla den fysiska stadsmiljön och understödja försök att skapa fler platser för närings- och öppen föreningsverksamhet. Mer attraktiva och tätare bebyggelse kan komplettera dagens bostäder, som i många fall har på nacken och där det finns stora renoveringsbehov. Människors upplevelser av otrygghet i den egna närmiljön måste tas på allvar. Att öka tryggheten i våra bostadsområden måste ges hög prioritet i samhällsplaneringen. Ofta kan relativt enkla insatser göra stor skillnad för den upplevda tryggheten. Det kan exempelvis handla om hur man placerar och utformar buskage och planteringar, men också belysning och liknande åtgärder. Men det handlar också om att skapa förutsättningar för ett levande civilsamhälle, tillgång till service och mötesplatser, grönområden och levande stadsmiljöer. Det är viktigt att erfarenheter på detta område kan delas mellan olika kommuner, så att framgångsrika stadsutvecklingsprojekt kan inspirera kommande åtgärder på andra platser. Strävan måste vara en levande stadsmiljö där folkliv och verksamheter bidrar till att öka tryggheten. Det underlättas till exempel genom att skapa levande och öppna gaturum, och genom att undvika att bygga mörka ”bakgator”. I många av våra städer finns stadsmiljöer och stadsdelar som upplevs som otrygga. Ofta på grund av att de omges av olika former av barriärer som gör dessa stadsdelar till isolerade öar. Det bidrar inte sällan till en ökad känsla av isolation och därmed segregation och utanförskap. Därför är det viktigt att inkludera och involvera boende och företagare i stadsplaneringen. Mötesplatser och lokaler för olika typer av verksamheter är en viktig infrastruktur såväl för demokrati och trygghet som för civilsamhälle och meningsfulla fritidsaktiviteter. Här spelar de föreningsdrivna samlingslokalerna en mycket viktig roll. Dessa bör ges långsiktiga förutsättningar för att verka i hela landet. Ökad trygghet i utanförskapsområden Det finns inget substitut för en närvarande ordningsmakt i utanförskapsområden. Samordnade polisinsatser där både små och stora brott – såväl ekonomiska brott som våldsbrott – beivras krävs för att bryta kriminella nätverk. Men för att långsiktigt skapa trygghet krävs permanent närvaro av polis på plats där de utsatta bor. En närvarande polis som garanterar att inga gängkriminella kan utmana polisens våldsmonopol eller skrämma invånare till tystnad. Näringsidkare måste med kort varsel kunna få skydd av polisen mot försök till beskyddarverksamhet och utpressning så att det kan bygga verksamhet lokalt och utveckla området. Att lagen gäller lika för alla även på detta område, är en grund för att upprätthålla starka demokratiska normer. För att ge ordningsmakten goda förutsättningar i detta prioriterade arbete vill vi att överenskommelsen för att besegra gängen skyndsamt genomförs. Däribland ökningen med 10 000 fler polisanställda i hela landet, slopandet av dagens mängdrabattsystem vid flerfaldig brottslighet, borttagandet av ungdomsrabatten för myndiga brottslingar, utvisninga av brottslingar i fler fall och införandet av striktare regler vid utvisningsbeslut samt skärpta straff för återfall i brott. Poliser måste få vara poliser och vi vill se en utredning för att renodla polisens verksamhet och öka mångfalden hos polisen. Vi föreslår också att staten undersöker möjligheten att träffa överenskommelser med tio pilotkommuner med utanförskapsområden. Överenskommelsen ska innebära att staten och kommunen i samarbete går in långsiktigt med åtgärder i ett utsatt område med målet att inom ha vänt utvecklingen. När dessa områden börjat uppvisa resultat kan programmet breddas till samtliga utanförskapsområden. Vi vill i detta arbete underlätta vräkning av hyresgäster som stör och begår brott. I i har bostadsbolaget valt att säga upp kontrakt för personer som ägnar sig åt kriminalitet och organiserad brottslighet. Detta har dock varit förenat med vissa svårigheter. I vissa fall förekommer grov brottslighet i olika former i eller i anslutning till bostadsområden. I de fall då hyresgästers trygghet påverkas genom brott som begås i en bostad finns möjligheter för hyresvärden att vidta åtgärder. I de fall då brott, ofta återkommande, begås i nära anslutning till bostaden är möjligheterna att göra något åt detta mer begränsade. Det finns givetvis skäl till detta. Men menar ändå att det finns skäl att utreda hur man, exempelvis genom ändringar i hyreslagen, kan att utöka hyresvärdars möjlighet att vräka hyresgäster som stör och begår brott. Polisen ska stoppa busåkning och brott på mopeder för ökad trygghet. Erfarenheterna från projekt runt om i visar att nyckeln till framgång stavas ett nära samarbete mellan bostadsbolag, ideella krafter, kommuner, polisen och andra myndigheter. Parallellt med hotet mot rättsstaten från kriminella gäng finns ett hot riktat främst mot kvinnor begränsas och hotas av personer i miljöer med fundamentalistiska och extrema trosuppfattningar. Det är viktigt att samhället sätter mycket tydliga gränser för dessa miljöer och skyddar individers frihet, både i den offentliga miljön och när hoten kommer från den egna familjen eller närstående. Samhället bör motverka radikalisering av religiösa samfund, inte minst sådan radikalisering som drivs av finansiering från stater och organisationer som inte ansluter sig till grundläggande demokratiska värderingar, som jämställdhet och religionsfrihet. Vi vill därför kriminalisera deltagande i våldsbejakande organisationer, införa nolltolerans mot brott vid demonstrationer, ge fler rätt till orosanmälan om barn och unga visar tecken på extremism, tillföra mer resurser för utbildning om extremism och förintelsen till ideella organisationer och möjliggöra fler hågkomstresor. Det behövs också ett stärkt stöd för säkerhetsinsatser till trossamfund och civilsamhället, och en utredning som syftar till att stoppa utländska staters finansiering av religiösa samfund i . ska ges ett tydligt uppdrag att motverka hot och våld mot asylsökande på religiösa grunder. måste de som bor i utsatta områden skyddas mot diskriminering och rasism. Kombinationen av att områdena är eftersatta och otrygga, som individer behandlas illa och diskrimineras på grund av utseende eller klädsel, skapar en stark känsla hos många, även barn till utlandsfödda, att vara en andra klassens medborgare. För att stärka kampen mot diskriminering ser vi att det finns mycket som talar för inrättandet av en särskild personer inte ska behöva gå till domstol för att få sitt ärende prövat och vi vill därför att denna fråga utreds ytterligare. Vi vill även kraftigt höja diskrimineringsersättningen, behövs det ytterligare resurser till anti-diskrimineringsbyråerna och DO behöver ges i uppdrag att utföra fler stickprovskontroller. Alireza Akhondi (C)