mot · H9023900 · 2021-10-05 00:00:00 — anvisar anslagen inom utgiftsområde 8 Migration enligt förslaget i tabell 1 i motionen. har svensk migrationspolitik präglats av brist på ansvarstagande, förståelse och långsiktighet. Politiska beslut har fattats utan ordentliga konsekvensanalyser, i strid mot det uppdrag som egentligen finns. I stället har fromma förhoppningar och naivitet tillåtits vara vägledande då regelverk och mottagningssystem utformats. har bedömningar i sin tur präglats av eskalerande otydlighet, godtycke och svag kontroll, inte sällan kopplat till brister i den politiska styrningen. Detta har på många sätt lett till en ohållbar situation. har vi sett en dramatisk ökning vad gäller asylsökande, trots att inte utgör närområde till någon krishärd. Kulmen kom och föranledde den tillfälliga lag som gällt , som förlängdes i uppluckrad form, och slutligen ersattes av en mer generös permanent lagstiftning. Trots upprepade löften om ”lägstanivåer” har väldigt lite hänt i praktiken. prognos –2024 talar om ytterligare 230 000 asyl- och anhörigärenden som skall hanteras , volymmässigt alltså mer än och tillsammans. Anhöriginvandringen i sig har fortsatt utgjort nästan hälften av all invandring till , till stor del utan att några krav ställts gällande försörjning. Även i de fall det ställts försörjningskrav är dessa lågt satta; många som anhöriginvandrar påbörjar sitt liv i i fattigdom och utanförskap. Även i fall som rör studerande och arbetskraftsinvandrare har det förekommit stora problem. Antalet beviljade uppehållstillstånd i dessa grupper har visserligen legat på en relativt nivå, men bristerna i systemen har dock öppnat upp för oseriösa anställningar och arbetsgivare, liksom opportunism kring studier. Svartarbetet har blivit allt vanligare, och skuggsamhället växer. har det återkommande rapporterats om toppstudenter och högkvalificerad arbetskraft med spetskompetens som drabbats av orimligt strikta tolkningar av dåligt skrivna lagar. Den stora migrationen till har inneburit stora påfrestningar på samhället i stort och särskilt kommunernas ekonomiska situation. Kombinationen av väl tilltagna bidragssystem och svagt ställda självförsörjningskrav har resulterat i höga kostnader och en kraftig belastning av de offentliga finanserna. Både socialt och ekonomiskt är samhället segregerat, med bristande tillit såväl mellan individer som till systemen. Den parlamentariska arbetade för att lägga fram en ny, hållbar migrationspolitik för . kollapsade dock förhandlingarna mellan partierna, och slutbetänkandet blev till en urvattnad kompromiss. De ändringar i lag som regeringen sedermera införde innebar i praktiken ett slut på den ansats till striktare lagstiftning som inleddes , och innebar bland annat den mest generösa humanitära skyddsgrunden i vår historia. Det är tydligt att det alltjämt saknas en krisinsikt bland de etablerade partierna. vill ta vår tids största utmaning på allvar. Vart försök till lösning måste utgå från skärpta krav, och drastiskt minskad invandring. vill vända utvecklingen och ge en fungerande och ansvarstagande migrationspolitik, utan kostsamma bidragssatsningar och fruktlösa integrationsprojekt. Migrationen skall inte längre vara föremål för dygdsignalering eller missriktad idealism, utan klart och tydligt utgå från intressen. I enlighet med utgår flyktingpolitik från principen att en människa på flykt skall få skydd, och vår bestämda uppfattning är att det för att minimera lidande och förenkla skyddsprocessen bör ske i det första säkra land som kan nås. anser således att bör verka för en human flyktingpolitik som prioriterar de svagaste och mest utsatta grupperna i närområden där de akuta skyddsbehoven är som störst, vilket huvudsakligen hanteras under utgiftsområde 7. En förutsättning för detta är ett avvecklande av den politik som gynnar dem som har fysisk styrka, ekonomi och kontakter att ta sig till . Målsättningen måste vara att antalet asylsökande från länder utan geografisk närhet till går mot noll. En positiv sidoeffekt av denna omställning till tidig och nära hjälp blir att den svenska staten och våra kommuner får en chans till återhämtning. Det gäller nu att snabbt beta av balanserna i asylsystemet och öka takten på beslutsfattande och domstolsprövningar. Asylprocessen skall snarare ta veckor än år att genomföra, förläggas i särskilda transitcenter, medan kommunerna skall få ökat självbestämmande i mottagandet av asylsökande. alla möjligheter till ökade kontroller och påskyndade asylförfaranden skall användas. Inom anhöriginvandringen skall försörjningskrav skärpas och breddas, så att alla så många utlänningar som möjligt enligt internationell rätt omfattas av dem. Ingen skall längre kunna flytta till efter kärleken, och redan vid ankomsten befinna sig i fattigdom och utanförskap. Kontroller skall också förbättras, med fokus på vandel, och att förebygga våld i relationer. Arbetskraftsinvandringen skall reformeras, med fokus på behov, svenska villkor, och gagn för det svenska samhället snarare än belastning. Vidare skall kontroller och särskilt olika former av digitala system förbättras, för att snabba på processerna, och göra att fusk och missförhållanden upptäcks snabbare. Slutligen måste kompetensutvisningarna få ett slut, och båda villkor och rättigheter för arbetskraftsinvandrare förbättras, så att blir ett attraktivt land för internationell spjutspetskompetens. Arbetet mot att städa upp efter de gångna decenniernas migrationskris kräver omfattande reformer. Samhället måste på allvar ta upp striden mot den illegala migrationen, inklusive utlänningar som vägrar lämna vårt land efter beslut i domstol. Skuggsamhället måste bekämpas, illegalt arbete beivras, utländska brottslingar utvisas, samarbetsavtal med tredjeländer komma på plats, och den starka rättsstaten återställas. Möjligheten till samarbete, samverkan och öppenhet mellan myndigheter, när det gäller information och uppgifter om utlänningars vistelse i , måste stärkas. Som helhet skall regelverken gällande migration vara tydliga för alla som planerar att komma till . Oavsett om det gäller asyl-, anhörig-, arbetskrafts- eller studieinvandring skall villkor för vistelsen vara tydliga redan vid gränspassage. Ökat individuellt ansvar vid anhöriginvandring är en självklarhet, gällande sådant som bostad, försörjning och försäkringar. För en långsiktigt hållbar migrationspolitik krävs en stark nationalstat med välfungerande institutioner och respekt för landets gränser. En återupprättad tillit till samhällskontraktet kräver ett stärkt medborgarskap med tydlighet rörande såväl rättigheter som skyldigheter för alla som vistas på svensk mark. Dagens låga eller obefintliga krav för att upptagas till medborgare är inte acceptabelt. har en halv miljon utlänningar redan upptagits till medborgare det gångna decenniet, och takten ökar. Av detta skäl skall ett moratorium för medborgarskapsärenden införas, under vilket sådana ärenden inte får handläggas. Detta skall gälla till dess en ny medborgarskapslag finns på plats. Målet med migrationspolitik är en kontrollerad och hanterbar invandring, där utlänningar som söker sig till landet förväntas göra rätt för sig och är villiga att anpassa sig till . Med en sverigedemokratisk migrationspolitik kommer viktiga steg att tas för att åtgärda den situation som råder , samt för att lägga grunden för en ansvarsfull politik som är långsiktigt hållbar. Minskade kostnader för asylprövning Resultatet av sverigedemokratisk politik, både inom migration och i andra delar av samhället, kan antas leda till minskade flöden av asylsökande till . Antalet asylsökande som återtar sin ansökan kan även det väntas öka, liksom antalet tidigare skyddsbehövande som väljer att återvända hem i stället för att ansöka om förlängning av uppehållstillstånd på grund av skydd. Följden av det minskade trycket på asylprövningsenheter blir minskade ärendemängder, och att gamla balanser kan avarbetas. Givet verkets prognoser över produktivitet och tillgängliga resurser, är det troligt att balanserna av förstagångsärenden utraderas , varefter balanserna av förlängningsärenden i stort sett avarbetas . Tilläggas bör att förlängningsärenden är avsevärt mycket lättare, och därmed billigare och resurser, att avgöra än förstagångsärenden. Givet att antalet balanserna avarbetas, och antalet nya asylsökande minskar mycket drastiskt, kommer det därmed uppstå en överkapacitet av asylprövningsresurser, som därmed till stor del kan avvecklas . Den allra största delen av alla asylbeslut, och en stor del av övriga migrationsbeslut, överklagas efter avslag till migrationsdomstolarna. En avarbetning av balanserna hos beräknas därmed föranleda ökad belastning för domstolsväsendet. och har tidigare uttryckt att regeringens besparingskrav fått negativa konsekvenser för ärendehandläggningen. Kompetens personal har sagts upp, antalet avgjorda ärenden har inte ökat som det borde, och handläggningstiderna har återigen ökat. Senast i vårbudgeten 2020 sköt regeringen därför till resurser till migrationsdomstolsväsendet. och har dock återigen uttryckt ett behov av ökat anslag för domstolsverksamheten. Det kan i sammanhanget nämnas att väntar uppemot en fjärdedel av alla inskrivna hos på beslut i överklagandeärende. I längden skulle således kostnaderna för mottagningssystemet med råge överskrida de eventuella besparingar som gjorts inom domstolsväsendet, vilket och påtalat . I regeringens nuvarande budgetförslag har domstolarna visserligen beviljats viss kompensation, men fortfarande finns ett underskott sett till det aviserade behovet. föreslår därför ett tillskott för att garantera att domstolarna får alla förutsättningar för att genomföra en ordentlig insats och avarbeta ingående balanser. minskar anslaget dock i takt med det minskande antalet överprövningsärenden. Minskade kostnader för mottagningen inom 1:1 Med minskade asylflöden, och snabb avarbetning både hos domstolarna och hos , kommer antalet inskrivna i mottagningssystem minska , för att nästan helt försvinna till början av 2023. Därmed uppstår en arbetsbrist, och antalet medarbetare kan minska drastiskt. Detta fortsätter den trend av minskade personalresurser för detta ändamål som pågått , och möjliggör omfattande besparingar. föreslår dock vissa reformer av mottagningssystemet, främst genom införandet av transitcenter där asylsökande bor och vistas medan deras ärenden handläggs. Detta skulle drastiskt öka styckkostnaderna för mottagningen inom ramen för anslag 1:1, främst genom ett ökat behov av personal. Givet minskade flöden till minskar de totala kostnaderna för mottagningen likväl. Minskade kostnader för mottagningen inom 1:2 Utöver minskade kostnader för mottagningen inom ramen för anslag 1:1, föreslår flera åtgärder som leder till ökad effektivitet och sparsamhet i mottagningssystemen, med billigare lösningar, ökade krav på självförsörjning samt vissa begränsningar i välfärdsutbudet till asylsökande. Införandet av transitcentret i synnerhet kommer leda till skalfördelar och ökad kostnadskontroll. Detta leder i sin tur till ännu större besparingar. Utöver drastiskt minskade inflöden av asylsökande förväntas politik också leda till fler definitiva avslagsbeslut. Dessutom läggs stort fokus på att försvåra möjligheten att leva utan tillstånd i landet. Hela det offentliga skall kraftsamla för att krossa skuggsamhället, och den kriminalitet och det utanförskap som följer med detta. Livstids utvisning blir också det normala straffet för grova brott begångna av utlänningar. Detta får sammantaget följden att betydligt fler personer bedöms lämna landet än tidigare, både av fri vilja och med tvång. Särskilda avtal med tredjeländer skall också leda till drastiskt ökade möjligheter att verkställa utvisningar. skjuter därför till resurser för att i högre utsträckning möjliggöra detta. Ett led i arbetet med att omöjliggöra för personer att vistas illegalt i landet, i synnerhet då dessa personer kan antas utgöra en säkerhetsrisk, är utökade möjligheter till förvars-tagande, något som begränsas av såväl regelverk som resurser och de faktiska förvarsplatserna. Trots att läget varit på detta sätt har regeringen endast genomfört blygsamma satsningar på området. Politiken har också helt saknat ett lång-siktigt perspektiv, med följden att ansvariga myndigheter haft svårt att planera . Över tid har kunnat öka antalet förvarsplatser, till omkring 520, med förbehåll för en tillfällig neddragning på grund av coronapandemin. Regeringen har dock inga ambitioner att öka antalet ytterligare. anser i stället att utvidgningen måste fortsätta, och rentav accelerera. Även om betydligt fler verkställda utresor förväntas ske med politik, beräknas behovet av förvarsplatser öka och kvarstå på en hög nivå . föreslår därför att målet bör vara 1 000 förvarsplatser . konstaterar vi att kostnaderna för förvaren tillåtits skjuta i höjden , utan att någon större kvalitetshöjning har identifierats. budgetförslag förutsätter därmed att får till stånd utökningen av antalet förvarsplatser som driftskostnaden per plats återgår till lägre nivåer. Utvecklat stöd till återvandring För är det en självklarhet att all ansvarsfull flyktinghjälp också måste möjliggöra en säker och trygg återvandring för den som så önskar. erbjuder ett visst återvandringsstöd, men det används i liten skala och är förhållandevis begränsat. Med vår politik ges ett tydligt uppdrag att arbeta mer aktivt med återvandringsverksamhet. Utöver dagens stöd, i utbyggd skala, ingår också proaktivt arbete såsom informations- och utbildningsinsatser samt arbete med att utreda behov av och förbereda återuppbyggnadssatsningar av särskild vikt för återvandring. Därmed övertas och utvecklas delar av den verksamhet som ryms inom anslaget 1:3 Migrationspolitiska åtgärder. Vidare omfördelas från generell biståndsverksamhet till ett nytt och specifikt anslag i utgiftsområde 7, Internationellt bistånd, med särskilt fokus på biståndsverksamhet kopplat till återvandring. Häri ingår just återuppbyggnad av hemländer, men också återvandringsstöd, för att ge återvändande möjlighet att kunna återintegreras i hemlandet och därmed bidra till hemlandets tillväxt. Satsningen skall särskilt ses i ljuset av slutet av konflikten i , och det ökande antalet återvandrande dit från andra länder. Minskade kostnader för vidarebosättning I enlighet med förslag skall vidarebosättning i bestämmas utifrån den kapacitet som kommuner anser sig kunna ha. Vidarebosättning skall inte kunna ske om inte kommunerna är villiga därtill. Därutöver skall regeringen fastslå en högsta kvot för vidarebosättningen, som skall gälla hela riket, och skall utgå från en helhetssyn för vad samhället och statsbudgeten klarar av. Inledningsvis bör denna kvot bestämmas till noll, till dess att samhällets förmåga att integrera nödställda, och erbjuda dem rimliga framtidsutsikter, förbättrats. Minskade kostnader för tillståndsprövningen Precis som asylflödena väntas minska till följd av politik väntas också anhöriginvandringen och arbetskraftsinvandringen minska, i synnerhet som en följd av skärpta försörjningskrav. Även om olika fördröjningseffekter och äldre lagstiftning leder till minskad effekt, är det sannolikt att antalet nya anknytningsärenden och arbetsmarknadsärenden minskar , och än mer 2023. Detta gäller i mindre grad även förlängningsärenden. Följden blir, precis som för asylverksamheten, att tillståndsprövningsenheterna med tiden drabbas av överkapacitet, vilket möjliggör avveckling och stora besparingar. Minskade kostnader för medborgarskap förslag om ett moratorium för beviljandet av medborgarskap leder i ett slag till att prövningsverksamheten i detta ärendeområde blir överflödig. När moratoriet upphör, om , kommer det återigen finnas behov av prövningsresurser, men i och med förändrad lagstiftning är det sannolikt att behovet av prövningsresurser ändå kommer vara avsevärt mindre än de rekordvolymer som registrerar. Till följd av de stora förändringar och besparingar som följer av allt det ovannämnda uppstår ett visst generellt omställningsbehov för . Här inbegrips även vissa nya satsningar på bättre kontroll och öppenhet, både gentemot allmänheten, regeringen, och andra myndigheter. Detta medför givetvis ett behov av resurser, vilket innebär att besparingarna inte kan räknas in i sin helhet , utan först . Utöver den anslagsminskning som sker då politiken når fullt genomslag avseende balanser sker alltså en viss minskning –2024 till följd av att verksamhet stabiliseras. Anslagsförslag 2022 för utgiftsområde 8 Migration Rättsliga biträden m.m. vid domstolsprövning i utlänningsmål Offentligt biträde i utlänningsärenden Utresor för avvisade och utvisade Från EU-budgeten finansierade insatser för asylsökande och flyktingar -1 351 000 -1 699 000 tillförs resurser för omställning samt till återvändandeverksamhet, som besparingar under leder till en total sänkning av anslaget. Anslaget minskar än mer 2023 och 2024, i takt med att förslag leder till avarbetade balanser och färre nya ansökningar. tillförs för en särskild satsning hos med syfte att få till stånd driften av fler förvarsplatser. Beräkningen utgår från prognos , men även de uppgifter som förekommer i exempelvis årsredovisning 2019, och till om behovet av förvarsplatser. 1:2 Ersättningar och bostadskostnader -1 095 000 -1 500 000 -2 050 000 Anslaget sänks kraftigt i takt med att förslag på migrations- och välfärdsområdet minskar antalet inskrivna i mottagningssystem. Anslaget dras in i sin helhet, och resurserna, såväl som ändamålet, omfördelas till anslaget 1:1 samt anslaget 2:1 nedan. 1:4 Domstolsprövning i utlänningsärenden Anslaget anpassas till och behov, så som uttryckt i juliprognos 2021. Därefter sänks anslaget i viss mån , och 2024. 1:5 Rättsliga biträden m.m. vid domstolsprövning i utlänningsmål Anslaget anpassas till och behov, så som uttryckt i juliprognos 2021. Därefter sänks anslaget i viss mån , och 2024. 1:6 Offentligt biträde i utlänningsärenden Anslaget anpassas till och behov, så som uttryckt i juliprognos 2021. Därefter sänks anslaget i viss mån , och 2024. 1:7 Utresor för avvisade och utvisade Anslaget höjs över regeringens nivå under samtliga år, för att täcka ett ökat behov då fler utresor verkställs. i (SD)