mot · H9023989 · 2021-10-05 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om covid-19 och andra virusorsakade infektioner med pandemisk potential, vilka pekas ut bland WHO:s s.k. blueprint priority diseases, och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om vikten av forskning om virus som även under icke-pandemiska år orsakar sjukdom, överdödlighet, belastning på sjukvården och stora kostnader för samhället och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att överväga att inrätta ett nytt nationellt forskningsprogram med målsättning att utveckla antivirala medel och vacciner mot virusinfektioner och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att stärka satsningarna på virusforskning, som ska användas för medicinsk samt patientnära klinisk forskning, och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att överväga att etablera ett nationellt och tillkännager detta för regeringen. Virusforskning med pandemisk potential – det globala perspektivet WHO har utlyst globalt nödläge inte mindre än sex gånger. Samtliga nödlägen har orsakats av någon typ av virus: influensavirus (svininfluensan; 2009), Ebolavirus (2013–2016 och 2019–2020), poliovirus (2014), Zikavirus (2016) och SARS coronavirus 2 (SARS-CoV-2/COVID-19; 2019-). Ännu har inget nödläge orsakats av bakterier eller andra smittoämnen. De totala kostnaderna som beräknas för svininfluensan 2009 och Ebolautbrottet –2016 har beräknats till 40 respektive 50 MDR USD, enligt rapport från WHO (2019), men är ändå att ses som marginella i jämförelse med kostnaderna för den pågående pandemin orsakad av SARS coronavirus 2. Den globala kostnaden för pandemin är okänd, men kommer att bli väldigt hög. I , , beräknades regeringens krispaket och ändringsbudgetar, vilka orsakats av pandemin, överstiga . Med anledning av de problem och kostnader som infektionssjukdomar orsakar har WHO identifierat tolv olika infektionssjukdomar som man anser ska prioriteras när det gäller forskning och utveckling. Detta beror på att dessa infektioner utgör allvarliga hot mot folkhälsan eftersom vi saknar läkemedel och vacciner mot dessa. Dokumentet kallas WHO’s R&D Blueprint Priority Diseases3. Om denna Blueprint skriver man: ”This tool seeks to identify those diseases that pose a public health risk because of their epidemic potential and for which there are no, or insufficient, countermeasures”. Samtliga kända sjukdomar som finns med på listan orsakas av virus: ”Disease X represents the knowledge that a serious international epidemic could be caused by a pathogen currently unknown to cause human disease, and so the R&D Blueprint explicitly seeks to enable cross-cutting R&D preparedness that is also relevant for an unknown “Disease X” as far as possible.” Innan den nu pågående pandemin bröt ut kände vi inte till SARS CoV-2. Detta virus är inkluderat bland de kända smittämnena på listan ovan. SARS-CoV-2 fungerar således som ett synnerligen relevant och aktuellt exempel på innebörden av ”Disease X”. Ytterligare fem sjukdomar övervägdes att inkluderas i listan. Samtliga fem orsakas av virus: Arenavirala blödarfibervirus, andra än Lassafebervirus Högpatogena coronavirus, andra än MERS och SARS coronavirus Icke poliovirala enterovirus, såsom enterovirus 71 och D68 I WHO:s lista, blueprint, skriver man att infektionssjukdomar orsakade av andra smittoämnen, exempelvis antibiotikaresistens och tuberkulos som är allvarliga, men att infektionssjukdomar som orsakats av virus behöver prioriteras. , hur kan bidra och vad måste göra för att förbereda os inför framtidens virusorsakade pandemier, besvaras utifrån WHO:s svar som är att forskning på antivirala läkemedel är av hög vikt. Dessa läkemedel hindrar inte bara sjukdom och död, utan bromsar även smittspridning genom att blockera virusets förmåga att föröka sig i samband med infektion. Det är framför allt viktigt med patientnära klinisk forskning. Virusinfektioners påverkan på samhället under icke-pandemiska år – det nationella perspektivet Virusorsakade infektioner utgör en stor belastning för sjukvården, som skulle kunna undvikas med bättre tillgång till antivirala medel. Belastningen är stor även under icke-pandemiska år. Belastningen som ett virusutbrott bidrar med drabbar äldrevården, förskolor och skolor. Virusorsakade infektioner har även möjliga samband till cancer, stroke, hjärtinfarkt och diabetes. Forskning som pågår samband mellan andra folksjukdomar och virusinfektioner. Verksamhet och vårdkvalitet vid stora sjukhus utmanas på grund av virusinfektioner som inte kan behandlas alls (majoriteten) eller som i bästa fall behandlas med måttligt effektiva antivirala medel. Virusorsakade infektioner orsakar även stora kostnader för samhället: betalar (2019) ut för vård av barn (vab). ökade vab-dagarna markant och kostnader landade på . Ökningen förklaras av förskolornas striktare hållning om att hålla sig hemma under Coronapandemin vid förkylningssymtom hos barn. Förutom kostnader så belastas samhället av indirekta kostnader i form av produktionsbortfall när föräldrar är hemma med sjuka barn, och när arbetande vuxna själva blir sjuka. Vanliga säsongsinfluensan är ett virus som kostar ca varje säsong (2009–siffra). Den summan gäller både direkta och indirekta kostnader enligt Myndigheten för Samhällsskydd och Beredskap. Förkylningar (”rhinit”) kostar ofattbara . Den samlande bedömningen är att alla virusorsakade infektioner kostar tiotals miljarder i direkta och indirekta kostnader. Det råder också en stor brist på antivirala läkemedel och vacciner mot virusinfektioner. Antivirala medel finns mot en handfull virus (HIV, hepatit B och C virus, ett fåtal herpesvirus, och mot influensa (fåtal, ineffektiva läkemedel). Resistensutveckling är ett stort problem som inte inkluderats från satsningar på forskning om antibiotikaresistens (antibiotika fungerar inte mot virus). Vacciner (ges i förebyggande syfte) finns mot ett tiotal virus: mässlingsvirus, påssjukevirus, röda hundvirus, TBE-virus, bland andra. Det går att ta fram vaccin mot virus men tyvärr inte snabbt nog, med befintliga resurser, när det gäller majoriteten av alla virus som orsakar sjukdomar hos människor. De antivirala medel som finns tillgängliga är dessvärre smala i sin verkan, och fungerar sällan mot virus som tillhör en annan familj. Vi har alltså inte tillgång till vad som kan beskrivas som ”bredspektrum-antivirala medel” på samma sätt som det finns bredspektrum-antibiotika mot bakterier. Antivirala medel saknas mot en stor majoritet av alla virus som tillhör de 22 virusfamiljer som drabbar människor. Bland exemplen finns rhinovirus > 150 virus; coronavirus 7; adenovirus > 100; RS-virus 4; enterovirus ca 25; coxsackievirus ca 25, echovirus ca 10, parechovirus ca 10, norovirus många (oklart hur många), rotavirus 3, astrovirus många (oklart hur många); parainfluensavirus 4, chikungunyavirus; Dengue virus; TBE virus; alla farliga virus som finns med på WHO’s R&D Blueprint Priority Diseases, samt många fler. Vissa av dessa icke botbara infektioner/sjukdomar (HIV, Hepatit) kräver livslånga behandlingar med antivirala läkemedel, vilket belastar både samhället och individen. Förberedelser inför framtida pandemier Det bästa sättet att förbereda sig för framtida virusorsakade pandemier är att nyttja tidigare erfarenheter av influensaepidemierna. De antivirala medel som finns tillgängliga mot säsongsinfluensavirus fungerar även mot pandemisk influensa med ursprung i fågel och gris, eftersom dessa virus tillhör samma familj. behöver därför satsa på forskning som leder till utveckling av fler antivirala medel mot vanliga så kallade säsongsvirus (influensa, , paramyxo, rhino, metapneumo, RS med flera). Dessa läkemedel kommer sannolikt att fungera även mot farliga/pandemiska virus inom samma familj. Om vi exempelvis hade haft antivirala läkemedel mot så kallade ”säsongscoronavirus” så hade dessa sannolikt fungerat även mot SARS-CoV-2, eftersom säsongscoronavirus och SARS-CoV-2 tillhör samma familj. Om vi haft tillgång till antivirala medel mot vanliga RS-virus och/eller parainfluensavirus, så hade dessa sannolikt fungerat även mot ett nytt mässlingsvirus, eller Nipah- och Hendravirus, eftersom dessa virus tillhör samma familj. Det finns alltså ”vanliga” säsongsvirus som är släkt med farliga, kända/okända virus med pandemisk potential. Får fram läkemedel mot ”vanliga” virus så har vi därmed också bättre beredskap när (inte om) vi drabbas av en ny virus-orsakad pandemi. En viktig aspekt är att nya antivirala medel kommer att göra stor skillnad även under vanliga (icke-pandemiska) år: Föräldrars vård av sjuka barn skulle minska liksom produktionsbortfallet och trycket på sjukvården. Genom den senaste forskningspropositionen utökades det tidigare forskningsprogrammet med avseende på antibiotikaresistens till 100 miljoner/år, där fokus är utveckling av nya antibiotika. sjösattes ett nytt, nationellt forskningsprogram rörande virus och pandemier. Detta är två bra satsningar, som organiseras via , men anser att det behövs att ett större fokus behöver läggas på utvecklandet av nya antivirala medel. är att prioritera forskning om virusorsakade infektioner och, pandemier, då vi saknar ett stort antal antivirala läkemedel. anser därför att medel för virusforskning främst skall användas för medicinsk och patientnära klinisk forskning. går medel att söka för till exempel samhällspolitiska effekter av pandemin, vilket alltså skulle behöva breddas. föreslår vidare att vi i behöver utveckla ett nytt och mer omfattande nationellt forskningsprogram om virus med målsättning att utveckla antivirala medel och vacciner mot virusinfektioner. Syftet är att lindra sjukdom, förhindra död, avlasta sjukvården, minska kostnader för samhället, men också att förhindra smittspridning. Den pågående pandemin har visat vilket globalt problem som smittspridning kan bli. En sådan satsning bör ha ett långsiktigt perspektiv med målet att bygga upp en ökad kunskapsbas och att säkra kompetensförsörjning av framtidens forskningsledare. Viktigt är att stödja unga forskare som har en tydlig förankring och kunskap i virologi för att stärka virologisk forskning . vill också etablera ett Nationellt , med en filial vid vart och ett av våra sex lärosäten med en medicinsk fakultet och läkarutbildning (, , , , och ). Filialerna bör organiseras av en gemensam styrgrupp med en representant från de olika lärosätena och i samråd med Svenska Sällskapet för Virologi. Genom detta förfarande ökar den gemensamma volymen och samordningen inom svensk virusforskning. Förutsättningarna för samarbeten med läkemedelsindustrin förbättras, särskilt avseende möjlig utveckling av antivirala läkemedel. har tidigare beräknat kostnaderna för antibiotikaresistens i . föreslår att , eller annan myndighet, ges i uppdrag att beräkna kostnaderna för resistens mot antivirala medel på liknande sätt, samt att (eller annan myndighet) får i uppdrag att beräkna kostnaderna som orsakas av virusinfektioner: Dels COVID-19 (separat), men även de ”vanliga” virusinfektioner som orsakar sjukdom, överdödlighet, belastar sjukvården och samhället (direkta och indirekta kostnader) under icke-pandemiska år, på liknande sätt som beräknat kostnaderna för antibiotikaresistens, fast med avseende på icke behandlingsbara virusinfektioner. Förslagen som beskrivs i motionen bör kunna göras inom ramen för forskningsbudgeten. Noria Manouchi (M)