mot · H9023222 · 2021-10-04 00:00:00 — Lärarstudenter måste få kännedom om och möjlighet att testa att undervisa klasser där flera årskurser blandas. Att göra det möjligt att låna lärare hos andra huvudmän så att en liten landsbygdsskola till exempel kan använda en engelsklärare från den kommunala skolan i centralorten, skulle också vara en väg i att möta små skolors behov. är det inte tillåtet vid fysisk undervisning, endast vid distans- och fjärrundervisning. Detta skulle öka tillgången till legitimerade lärare i små skolor. Ett aktivt, utvecklat och samordnat skolval är det parti som är den tydligaste förespråkaren av det fria skolvalet. Det fria skolvalet har ökat utbudet, stärkt kvalitén och gjort att fler kan välja skola oberoende av vad deras föräldrar tjänar eller har för utbildningsbakgrund. Tyvärr finns det brister i hur skolvalet är utformat, med oseriösa aktörer och ett skolval som inte når alla. Att reformera det fria skolvalet är avgörande för att skapa en skola för alla. Även om boendesegregationen är den primära orsaken till segregationen i skolan, går elever med samma bakgrund oftare på samma skola . Till viss del kan det förklaras av det fria skolvalet då elever med bättre förutsättningar oftare väljer skola i (IFAU Rapport 2014:25). Skillnaderna i resultat mellan huvudmän, skolor och även mellan elever är för stora. Likvärdigheten behöver stärkas. Skolsegregationen försvårar skolans kompensatoriska uppdrag, att skapa förutsättningar för att alla elever ska nå målen. Föräldrarnas utbildningsbakgrund är avgörande för elevernas kunskapsresultat och skolan har blivit mer segregerad vad gäller elevernas studieförutsättningar. Det fria skolvalet har dock haft en viktig roll i att möjliggöra för enskilda elever att söka sig bortom det egna bostadsområdet. För att skolvalet ska bidra till att motverka segregation mer krävs att fler väljer skola, genom ett aktivt och obligatoriskt skolval med tydlig information och transparent antagning. Skolor ska åläggas att dela relevant information om sin verksamhet med myndigheterna, i syfte att dessa ska bli offentliga och lättillgängliga för alla. Bland annat bör antal elever, lärartäthet, betygsfördelning, resultat på nationella proven och offentlig finansiell information om omsättning och utdelning av överskott avkrävas. Skolplatser ska i första hand fördelas efter hur den sökande har rangordnat dem och att de principer som används för att avgöra utfallet av familjernas prioriteringar i skolvalet är överblickbara, enkla och begripliga. För familjers vardagspussel är det fortsatt viktigt att syskonförtur och verksamhetsmässiga samband, så kallade skolspår, bortsett från närhetsgarantin, ska tillåtas ge prioritet för antagning. Rimlig närhet är förutsägbart och enkelt för föräldrar och elever. Eftersom skolkommuner ser geografiskt väldigt olika ut, är det rimligt att kommunerna själva får bestämma vad som kan anses vara rimlig närhet utifrån lokala förutsättningar. Vi vill att det ska vara möjligt för fristående huvudmän att även använda kö som urvalsgrund, men att kö endast får ske före skolstart och att kö får uppta maximalt av platserna samt att information går till samtliga vårdnadshavare till barn i angiven ålder inom kommunen. Vi vill även att hemkommunens ansvar för att ordna plats i grundskola för alla elever breddas för att inkludera även fristående skolor. Vi behöver även säkerställa att skolor levererar utbildning av hög kvalitet. Oseriösa huvudmän som inte lever upp till Skollagens krav underminerar välfärdens legitimitet. Ägar- och ledningsprövning har tjänat svensk skola väl genom att skolor som inte levt upp till skolans demokrati- och utbildningsuppdrag har fått stänga. Här måste vi fortsatt ställa tydliga och hårda krav på huvudmännen. Skolinspektionens granskning och befogenheter är centrala i det. Skolor som inte uppfyller uppställda kvalitetskrav och regelverk ska kunna stängas snabbare . Det är centralt för att skapa förutsättningar för en mångfald av skolhuvudmän och att även små skolor, ska kunna bedriva undervisning. Det är inte minst viktigt för en livskraftig landsbygd. Att skolpengen sätts utifrån lokala förutsättningar och behov är i grunden bra, men skillnaderna mellan kommunerna kan anses vara alltför stora för att skapa likvärdiga förutsättningar i skolan. Bland annat behöver transparensen öka, systemet uppvisa en viss tröghet och kommuner ges tydligare nationella riktlinjer för att säkerställa beräkningen av skolpengen. Det är grundläggande att skolpengen ska gå till att säkra utbildning av högsta kvalitet, pengen ska därför följa eleven. anser att skolpengen ska vara samma för en elev oavsett om hen går i en eller fristående skola. Men vi behöver säkerställa att de elever med störst behov får det stöd de behöver. Systemet behöver även uppvisa viss tröghet. Därför anser att skolbyte under terminstid endast bör ske med anledning av särskilda skäl för att inte påverka elevers studieresultat negativt. För att ge alla elever en likvärdig utbildning där alla ges möjlighet att nå målen behöver resursfördelningssystemet ses över. Det är tydligt att både kommunala som fristående huvudmän känner sig förfördelade med dagens Skolpengssystem. Att sänka skolpengen för fristående skolor ytterligare, så som utredningen ”En mer likvärdig skola” föreslår, skulle därför slå hårt mot många småskolor runt om i landet. Utgångspunkten ska vara att systemet blir mer transparent och förutsägbart för såväl kommunala som fristående huvudmän och ta hänsyn till skolors olika förutsättningar, så som till exempel storlek. Systemet ska också ta hänsyn till kommunens uppdrag som ansvarig för att garantera att alla barn får den utbildning som de har rätt till. Den flora av riktade statsbidrag som finns inom skolområdet är också ett problem. Mindre huvudmän söker statsbidragen i lägre utsträckning. För att säkerställa en likvärdig skola i hela landet borde de riktade statsbidragen tas bort i syfte att bli ett generellt öronmärkt bidrag för skolan där resurser är fördelade efter behov. Ersättningen för elever från olika kommuner på olika gymnasieprogram kan skilja sig drastiskt. Varje kommun bestämmer själv nivån på skolpengen. Ersättningen för elever från olika kommuner på olika program kan därför skilja sig drastiskt, vilket försvårar för skolor att planera och bedriva sin verksamhet. Många kommuner känner sig också tvungna att erbjuda ett stort utbud av gymnasieprogram, vilket kan resultera i halvfulla utbildningar och en kommunbudget som inte går ihop. Det finns flera samverkansmodeller mellan kommuner, men allt för många små kommuner står själva med ansvaret och därmed kostnaden att bedriva gymnasieutbildning. har gymnasieskolan en regional logik. Det finns därför stora behov av ökad samverkan. Detta behov av samverkan tyder på att det skulle kunna finnas en potential att höja kvalitén och förbättra kostnadseffektiviteten inom gymnasieskolan. De gymnasiala utbildningarna skulle då även bättre kunna svara till den regionala arbetsmarknadens efterfrågan. Det bör därför utredas hur ett närmare samarbete mellan kommunerna om gymnasieskolan kan utformas. Skolan har ett brett jämställdhetsuppdrag som gäller för samtliga skolformer. Skolan ska arbeta med att motverka skillnader mellan elever och motverka könsmönster som begränsar elevernas lärande, val och utveckling. Det finns fortfarande könsskillnader i skolan som vi behöver beakta. Det gäller alltifrån skolresultat, psykisk och fysisk hälsa till val av gymnasieutbildningar för att bara nämna några. Den psykiska och fysiska ohälsan hos unga tilltar, något som blivit alltmer märkbart under pandemin. Den oroväckande trenden är särskilt påtaglig hos flickor och det krävs ett nationellt grepp om problemet där fokus måste ligga på det förebyggande arbetet. Bland annat identifieras ofta flickor med neuropsykiatriska funktionshinder, t.ex. ADHD, inte förrän högre upp i åldrarna då deras utmaningar i skolan har blivit för svåra. Jämställd hälsa och fysisk aktivitet behöver prioriteras i skolan. En del är att stärka elevhälsan och införa livskunskap inom ramen för ämnet idrott och hälsa, en annan är att stärka sex- och samlevnadsundervisningen, bland annat genom att ge all skolpersonal kompetens i att lyfta och diskutera frågor relaterade normer och värderingar. Det finns ett stort behov av att tala om normer och värderingar i skolan samt om hur människor bör behandla varandra. finns dock en kunskapsbrist hos delar av skolpersonalen kring dessa ämnen. Genom att lärarutbildningen stärkts kommer kunskapen öka, men det krävs även kontinuerliga utbildningsinsatser för befintlig personal. Många unga tjejer och killar utsätts för hedersförtryck vilket i många fall blir synbart i skolan. Det kan bland annat handla om att elever förbjuds att delta på vissa lektioner eller obligatoriska moment. vill att handlingsplaner mot hedersförtryck ska finnas i grund- och gymnasieskolor. Det behövs även en förbättrad samverkan mellan myndigheter i arbetet med att förebygga och upptäcka hedersproblematik. Elevers rätt till skolgång och därmed huvudmännens skyldighet att leva upp till Skollagen kan inte nog poängteras. Förutom att medvetenhetsgöra problematiken med hedersförtryck och göra skolorna skyldiga att upprätta handlingsplaner kan nationell frånvarostatistik vara en del i att säkerställa alla elevers rätt till skolgång. Med en mer aktiv studie- och yrkesvägledning () och tydligare genusperspektiv genom hela utbildningsväsendet kan våra unga lättare bryta könsnormer vid studie- och yrkesval. Specifika informationsinsatser behövs vid val till grund-, gymnasie- och högskola. Löpande utbildningsinsatser med genusperspektiv behövs även för rektorer, lärare och studie- och yrkesvägledare. Det finns ett stort behov av att tala om normer och värderingar i skolan samt om hur människor bör behandla varandra. finns dock stora kunskapsbrister hos delar av lärarkåren kring dessa ämnen. Avgörande för en bra skolgång är en framgångsrik lärare. Och grunden för en framgångsrik lärare läggs redan under lärarutbildningen. Men nyutexaminerade lärare får inte alltid de rätta förutsättningarna. Många lärarstuderande lämnar lärarutbildningen utan att vara förberedda på vad som krävs av dem i deras lärarroll. Trots otaliga förändringar av lärarutbildningen finns fortfarande brister. Att undervisa är ett hantverk. Det är inte något man enbart lär sig genom att lyssna på föreläsare i en lektionssal. Precis som med alla andra praktiska färdigheter krävs det träning för att bli bra på det man gör. Blivande lärare måste få både den ämneskunskap de behöver och den praktiska kunskap som krävs för att leda ett klassrum och undervisa elever. Studenter måste kunna lita på att lärarutbildningen håller hög kvalitét och ger de verktyg som behövs i deras yrkesutövning. har drivit på för att lärarutbildningen ska reformeras. Lärarutbildningen måste på ett bättre sätt utveckla studenternas färdigheter i själva undervisandet. De måste ges förutsättningar att bli trygga ledare i klassrummet. Innehållet i lärarutbildningen behöver moderniseras ytterligare och undervisningsmetoder som lärs ut måste vara baserade på vetenskap. Mer plats bör ges till ämnesdidaktik, metodik och kognitionsvetenskap så att lärarna är mer förberedda att möta elever i klassrummet. Undervisningsmetoder som lärs ut måste vara baserade på vetenskap, och lärarutbildningen ha fler lärarledda timmar. Mer resurser till lärarutbildningen behövs för att genomföra detta. Den verksamhetsförlagda utbildningen (VFU) inom lärarutbildningen måste också förbättras. Den måste både börja tidigare i utbildningen och vara en mer integrerad del. måste själva praktiken utvecklas för att få en högre kvalitet och på ett tydligare sätt stärka lärarstudenternas undervisningsskicklighet. Verksamheten med övningsskolor bör permanentas och utökas för att underlätta detta. Slutligen bör möjligheterna att åka på utbytestermin till länder med högpresterande skolsystem förbättras. Att vara lärare är inte enkelt. Det är inte någonting som vem som helst klarar av. En lärare måste bland mycket annat klara av att leda undervisningen för en hel klass och hantera otaliga kontakter med elever och föräldrar. Alla elever har rätt till bra lärare. Huruvida någon är lämpad och klarar av detta är ofta något som upptäcks först under den verksamhetsförlagda utbildningen. är det möjligt att stänga av lärarstuderande från utbildningen som inte är lämpliga för yrket. Det är emellertid svårt och det görs i praktiken sällan. Kraven på utbildningen behöver höjas och möjligheterna att stänga av olämpliga kandidater tydliggöras. Lärare är inte det enda yrket där teori och praktik så tydligt vävs samman. Även andra yrken som läkare och tandläkare har ben i både akademin och praktiken. Det finns lärdomar för att dra från hur sådana yrken fungerar. Synen på undervisning borde till exempel bli mer som synen på medicin. Ingen skulle tycka att det var rimligt att brett erbjuda en medicin som vi inte vet om den fungerar. På liknande sätt bör man vara försiktig med nya undervisningsmetoder innan man vet hur väl de fungerar. De ska bygga på vetenskap och beprövad erfarenhet. Inom medicin är också det en självklarhet att läkare ska kunna bedriva forskning parallellt med sitt arbete. Motsvarande gäller inte inom skolan, trots ett stort behov av att utveckla kunskapen om hur man undervisar effektivt. Fler lärare borde få möjligheten att forska parallellt med sin undervisning. Kopplingen mellan den praktiknära forskningen och lärarkåren måste stärkas. De forskningsresultat som tas fram måste spridas till de som har störst nytta av dem. Internationell och svensk forskning på utbildningsområdet måste systematiskt sammanställas och tillgängliggöras för lärare och rektorer. Den praktiknära undervisningsforskningen i behöver utvecklas och stärkas. Bland annat behöver det även ske praktiknära forskning kring digitala läromedel av olika format. Forskningen måste knytas närmare lärarutbildningen. Fristående lärarutbildningar bör etableras med målsättning att vara ledande för såväl lärarutbildning som skolforskning, för att driva på utvecklingen ytterligare. Alla elever har rätt till bra lärare Läraren är den enskilt viktigaste faktorn för elevens framgång i klassrummet. Svenska elevers skolresultat har befunnit sig i en nedåtgående spiral. Det finns tecken på att trenden är bruten, men vägen är lång till de som ligger i topp. Att svensk skola kommer sakna runt 80 000 lärare är därför en av samhällets stora utmaningar. En del i att motverka lärarbristen är att göra läraryrket mer attraktivt. har drivit på för att skapa bättre förutsättningar för lärarna och stärka yrkets attraktionskraft. Inom ramen för återfanns flera av våra förslag. Bland annat har frågan behandlats om karriärsystem och kompetensutvecklingsgaranti i form av ett professionsprogram och fler karriärtjänster. Vidare har det införts lärarassistenter, vilket är viktigt för att lärare ska kunna fokusera mer på undervisning och mindre på administration och kringsysslor. ser vi ett behov av att göra mer. Förutom att fler yrkesgrupper behöver finnas i skolan för att avlasta lärarna och att administration som inte leder till en kunskapshöjning hos eleven ska bort, behöver skolan bättre administrativa system. Digitaliseringen av skolan har än så länge främst fokuserat på själva undervisningen, men de stora vinsterna finns att göra genom att digitalisera administrativa system. Ett exempel är där man har ett digitalt system för elevadministration som hanterar allt från frånvaro till orosanmälningar. Genom att på nationell nivå ta fram standarder för skolans digitala arkitektur kan man underlätta för andra huvudmän att införa enkla och billiga digitala administrationssystem. På så sätt kan vi förbättra utväxlingen av information inom skolan, få bättre statistik och minska lärares administrativa börda. kan det också vara svårt att skicka över information om en elev när eleven byter skola på grund av sekretessbestämmelser. Det är viktigt att den nya skolan har kunskap om eleven för att exempelvis kunna sätta in rätt stöd. För att elever ska ges de bästa förutsättningarna när de börjar på en ny skola bör reglerna kring information ändras och överlämningar digitaliseras för att minska administrationen. Den digitala tekniken, så som fjärrundervisning, har öppnat upp för nya under-visningsmöjligheter. Det var också räddningen under pandemin då undervisning på framför allt gymnasiet och annan vuxenutbildning inte fått bedrivas på plats i skolans lokaler. Möjlighet till fjärrundervisning är också viktig i tider av stor lärarbrist. Vi ser fjärrundervisning som avgörande för landsbygdsskolornas överlevnad. tycker att fjärrundervisning ska tillåtas i alla relevanta ämnen och att kommunala och fristående skolor ska ha möjlighet att anordna fjärrundervisning på entreprenad under samma förutsättningar som statliga skolor. Alla elever har rätt till likvärdig och kvalitativ skola. Det behövs därför åtgärder för att stärka så kallade obehöriga lärare i deras undervisande roll. I finns vad som kallas undervisande assistenter. Det är obehöriga lärare som undervisar elever och får stöd och hjälp av en handledande behörig lärare. Exempelvis kan den handledande läraren hjälpa till med framtagande av undervisningsmaterial och lektionsplanering. För att skapa goda förutsättningar för lärarens handledning avsätts arbetstid för uppgifterna och läraren ges lönepåslag. Målet är att den obehöriga läraren ska bli behörig och legitimerad. Modellen behöver därför spridas, men även utvecklas så att vägar till lärarexamen kan utarbetas parallellt med rollen som undervisande assistent. Lärare som får möjlighet att använda material och lektionsplaneringar gjorda av experter kan åstadkomma goda resultat. För att stödja obehöriga lärare som undervisar bör det därför tillhandahållas sådant material. Den regionala stödfunktionen borde därför i samverkan med professionen ta fram förslag på arbetsmaterial som kan användas i undervisningssituationer. Fler vägar in i läraryrket Alla elever har rätt till en bra lärare. Lärarlegitimationen är ett sätt att kvalitetssäkra läraryrket så att alla elever får möjlighet till en högkvalitativ och likvärdig utbildning. Långsiktigt behöver vi därför, förutom att stärka läraryrkets attraktivitet, arbeta med att få fler att vilja utbilda sig till lärare. Förutsättningarna för akademiker att välja läraryrket behöver underlättas. Kraven ska givetvis vara höga för att driva lärarutbildning, men de ska inte vara omöjliga. Vi vill därför se ökade möjligheter att bygga ut kompletterade pedagogiska utbildningar, KPU. Genom att bredda och höja studietakten för kompletterande pedagogiska utbildningar, skapa fler initiativ likt Teach for och förbättra möjligheten att arbeta och läsa parallellt till lärare, får fler möjligheten att bli lärare. vill även att fristående lärarutbildningar ska etableras med målsättning att vara ledande för såväl lärarutbildning som skolforskning, för att driva på utvecklingen ytterligare. Ett tydligt och ansvarfullt ledarskap av skolan En skola att lita på är en skola med ett tydligt och ansvarsfullt ledarskap. Rektorn ska vara en pedagogisk ledare i skolan. Det innebär att rektorn har ansvaret för kvalitetsarbetet i skolan och lärarnas kompetensutveckling och därmed även elevernas resultat. För att klara det här uppdraget måste rektorn ha god insikt i skolans verksamhet. Många rektorer upplever svårigheter med att klara av de uppgifter de har ansvar för, inte minst i yrket. finns en befattningsutbildning som rektorer ska läsa under sina första år. Det är en bra utbildning, men den kommer in för sent och måste läsas precis när rektorn har som tuffast i att lära sig sitt nya jobb. Det är därför välkommet att det införts en rekryteringsutbildning, som potentiella kandidater för att bli rektor läser innan de blir rektorer. Skolchefen är precis som rektorn en viktig ledare i skolan. För att lärare ska kunna göra ett bra jobb i klassrummet krävs rätt stöd uppifrån. Det behövs en organisation som är byggd för att möjliggöra kompetensutveckling, kollegialt lärande och allmän skolutveckling. Rektor har ansvaret för detta på den enskilda skolan. Skolchefen har ansvaret för den bredare skolorganisationen. Skolchefen bör också ges ett bättre stöd i utförandet av sitt uppdrag. För att skolchefen ska få bättre förutsättningar borde även de erbjudas en befattningsutbildning likt rektorerna Tillvarata erfarenheter efter Coronapandemin Coronapandemin har påverkat världen, och oss alla. Skolan är inget undantag. Hela utbildningsväsendet tvingades ställa om. På ställde gymnasieskolan, vuxenutbildningen och högskolorna om till fjärr- och distansundervisning. En påfrestning för både studenter och personal. Nationella proven och högskoleprovet ställdes in. Många förskolor och grundskolor har kämpat långa perioder med hög frånvaro av så väl barn som pedagoger. Det är imponerande att se den flexibilitet och omställning som kunnat ske på så . Mycket tack vare slit och uppoffringar som gjorts av ledning och personal i förskola, skola och i högskolorna. I återbyggandet av ekonomi spelar utbildning en avgörande roll. Vi behöver därför ta med oss lärdomar från pandemin in i framtidens arbete. Det är dags att kartlägga konsekvenserna av den förändrade undervisningen i svensk skola under pandemin medan erfarenheterna är färska. Att pandemin har påverkat den svenska skolan kraftigt vet vi. Exakt hur mycket den har påverkat kunskapsutvecklingen vet vi dock ännu inte så mycket om. preliminära sammanställning av betygsresultaten för /21 visar att betygen för eleverna i årskurs 9 har ökat marginellt jämfört med förra läsåret. Pojkarna har förbättrat sina resultat något medan flickornas betyg är oförändrade. Andelen gymnasieelever som tar examen fortsätter att öka och det är något större andel behöriga till gymnasieskolan. Det är självklart positivt om skolan lyckats parera under pandemin och till viss mån även ökat kunskapsresultaten. Eftersom nationella proven inte genomfördes varken 2019 eller 2020 saknas underlag för att säkerställa om betygen är så kallade glädjebetyg eller om de visar på faktiskt ökad kunskap hos eleverna. Ingen djuplodande kartläggning av hur elever, lärare och skolledare har påverkats av pandemin har gjorts i . Det innebär att diskussioner om utbildningsskuld och framtida satsningar saknar det faktaunderlag som bör ligga till grund för satsningar på skolan framöver. Krisen har också aktualiserat behovet av att lätta de administrativa krav som finns på lärare. Ett område är fjärr- och distansundervisning. Under Coronapandemin har en proposition om fjärr- och distansundervisning behandlats i som öppnar upp för fler ämnen och skapar tydligare regelverk. har den största omställningen någonsin skett till fjärr- och distansutbildning. Det har överlag fungerat väl, för vissa har det till och med varit bättre än ordinarie undervisning som det för andra har varit kämpigt. Det har varit olika beroende på utbildningsform, ämne, lokala förutsättningar och elevernas behov. Bland annat har frånvaron ökat i och det funnits signaler om att situationen varit tuff för de elever och studenter med svårast förutsättningar. Skolinspektionens granskning av elevhälsans arbete under covid-19-pandemi visar att ett främjande och förebyggande elevhälsoarbetet under pandemin har saknats på många skolor. Få av de granskade skolorna arbetade systematiskt med att kartlägga och analysera elevernas fysiska, psykiska och psykosociala hälsa när undervisningen var på distans. Det är därför viktigt att vi förutom att utvärdera pandemins och distansstudiers påverkan på barn och unga även ser till att fånga upp elever som har haft det extra svårt den här våren. Fokus måste fortsatt vara på att fler ska klara sina studier, det är avgörande för att utjämna livschanser.