mot · H9023997 · 2021-10-05 00:00:00 — I stället är det den lokala bostadsrättsföreningens ansvar att föra en förteckning över de lägenheter som är upplåtna med bostadsrätt. Denna förteckning utgör också grunden för uppgifter om pantsättning av bostadsrätten. Frågan om införande av ett statligt register över bostadsrätterna har varit aktuell . upprättades en departementspromemoria, Bostadsrättsregister – några modeller för registrering av bostadsrätter (Ds 2007:12). Såväl som , , bostadsrättsorganisationen , som har fortlöpande framfört sina önskemål om att ett statligt register ska inrättas över bostadsrätterna. Fördelarna med ett statligt centralt register, förslagsvis administrerat av Lantmäteriet, är framför allt tillförlitliga uppgifter om ägare och pantsättningar samt en betydligt snabbare hantering av ägarbyten och pantsättningar. Ett sådant register skulle också avsevärt försvåra de bedrägerier som förekommer främst med pantsättning av en bostadsrätt. Likheterna mellan en bostadsrätt och en villafastighet är stora när det gäller såväl ägarbyten som pantsättning. Ett register bör därför vara uppbyggt på ungefär samma sätt som dagens inskrivningsregister med lagfart och inteckning. Då det pågår ett arbete på med att ta fram ett förslag på ett bostadsrättsregister avstår vi från att yrka på något nytt tillkännagivande från , men lyfter att vi förväntar oss att det snart presenteras ett förslag till . Klimat- och miljömässigt hållbart byggande Miljöförstöring inkräktar direkt på människors rätt till hälsa och frihet. Därför är miljöpolitiken ett viktigt område för oss. Kampen för klimatet är en av vår tids ödesfrågor. För att vi ska klara tvåprocentsmålet krävs det att utsläpp av växthusgaser minskar kraftigt . Byggande och bostäder är en strategiskt viktig sektor för att klara av omställningen till ett klimat- och miljömässigt hållbart samhälle. Bygg- och fastighetssektorn står för totalt av totala utsläpp av växthusgaser. Att successivt minska och helt eliminera nettoutsläppen från denna sektor är alltså av avgörande betydelse. Arbetet med att minska klimatpåverkan från bygg- och fastighetssektorn måste hänga ihop med den övergripande klimatpolitiken. De allra viktigaste åtgärderna är generella och handlar om effektiva ekonomiska styrmedel, efter principen om att utsläpparen betalar. Till detta behöver läggas regelförändringar för att successivt driva på övergången till klimatneutrala lösningar. Klimatpolitiken ska vara effektiv, långsiktig och rättvis. Genom att alltid lägga klimatskatter på själva utsläppen, inte på en särskild lösning, så håller vi oss teknikneutrala, skapar förutsägbara spelregler och kan själva anpassa ambitionerna i klimatarbetet genom att anpassa skattenivåerna. Offentlig sektor har ett stort ansvar att upphandla klimatsmart och visa att det är möjligt att ställa om utan att det drabbar verksamheten negativt. Inom ramen för projektet har ledande aktörer inom bygg- och anläggningsbranschen tagit fram dokumentet ”Färdplan för en klimatneutral och konkurrenskraftig byggsektor”. Det fortsatta arbetet med färdplanen samordnas av I färdplanen förespråkas bland annat ambitiösa, långsiktiga och förutsägbara lagkrav för bygg- och anläggningssektorn utifrån klimatmål, något som Liberalerna stödjer. Färdplanen rekommenderar också att offentlig upphandling används som en motor i klimatomställningen. Liberalerna instämmer i detta, som detta i första hand måste ske genom effektiva och generella krav som används enhetligt vid upphandling i hela landet. Lokala särkrav som försvårar konkurrensen bör däremot undvikas. Ett intressant förslag inom projektet, som också har föreslagits av , är att nya byggnader ska klimatdeklareras. Åtminstone ett av större byggbolag har redan infört ett generellt krav på klimatdeklaration i sina projekt, innebärande att klimatpåverkan i produktionsfasen ska beräknas och redovisas vid egenutvecklade projekt. som eventuella villkor om obligatorisk klimatdeklaration måste utformas på ett sätt som inte utestänger små och medelstora bolag och inte förhindrar konkurrens från utländska aktörer är detta ett förslag Liberalerna ser med intresse på. Samhällsplanering för en grön och hållbar boendemiljö Den stora inflyttningen till städer och tätorter i ställer krav på en god samhällsplanering i fråga om miljö och hållbar utveckling, kollektivtrafik, bostadsbyggande samt och kommersiell service. Det är angeläget att de gröna miljöernas betydelse för miljön och folkhälsan uppmärksammas och tillvaratas i stadsplaneringen. Städer med grönstruktur har ett bättre lokalklimat än städer utan grönska. En grön stad klarar häftiga skyfall bättre och har en större biologisk mångfald. I en stad med parker och trädgårdar integrerade i bebyggelsen har invånarna naturliga mötesplatser utomhus. I sitt vardagsliv får de närkontakt med det biologiska kretsloppet. Fritidsodling lär vara en av de vanligaste fritidssysselsättningarna och är en värdefull del av många människors liv. Det är därför viktigt att se och inkludera de miljöer som villaträdgårdar och kolonilotter utgör i stadsplaneringen. I framtida stadsplanering bör också vägas in värdet av stadsnära odling och det förhållandet att utebliven fysisk aktivitet har en hög samhällsekonomisk kostnad. Sammanfattningsvis är det en viktig aspekt på god stadsplanering att beakta behovet av grönytor och platser för lek, rekreation och spontanidrott i tättbebyggda områden. Efter upprepade tillkännagivanden från beslutade regeringen om ändringar i förordningen (2015:216) om trafikbuller vid bostadsbyggande. Riktvärdena för buller vid en bostadsbyggnads fasad från spår- och vägtrafik för bostäder är nu i stället för det tidigare . För bostäder större än är riktvärdet i stället för det tidigare . Kraven för ljudmiljön inomhus ändrades inte. Liberalerna, som stod bakom de tillkännagivanden som gjorde, välkomnar dessa justeringar som skapar bättre möjlighet för bostadsbyggande i tätbebyggd miljö utan att sänka kraven för ljudmiljön inne i bostaden. För att ge mer ändamålsenliga förutsättningar för framtida översyner av bullerregleringen anser Liberalerna att ansvaret för att utfärda regelverk flyttas från regeringen till . har det uppstått flera konflikter med verksamheter och aktiviteter som blivit förbjudna efter klagomål om buller. Det kan handla om exempelvis lekplatser, fotbollsplaner och kulturscener som i lagstiftningen ofta jämförs med buller som är av en helt annan karaktär. Det är stor skillnad på att utsättas kontinuerligt av ihållande industribuller, och att ibland få höra ungdomar spela fotboll eller bo en stadskärna mer ett rikt kulturliv. Bullerlagstiftningen får inte vara ett hinder för som gör det omöjligt för kultur- och idrottsverksamheter att fortleva. nya riktlinjer gällande buller kan väntas säkerställa detta. Liberalerna välkomnar de nya reglerna men ser att de måste utvärderas och hållas under observation innan vi vet om de når önskad effekt. Som strandskyddsreglerna fungerar hindrar de i alltför hög grad att bostäder byggs i attraktiva lägen, och kommunerna har alltför liten möjlighet att skapa möjlighet till utbyggnad där människor vill bo. Liberalerna har länge arbetat för att strandskyddet decentraliseras för att möjliggöra bostadsbyggande, som ett strikt strandskydd fortfarande tillämpas i områden där exploateringstrycket bedöms som exceptionellt högt eller synnerliga skäl föreligger. Frågan om strandskydd har utretts inom januariavtalet och en utredning har presenterats i frågan. Liberalerna anser att strandskyddet ska mjukas upp och decentraliseras genom att kommuner ska kunna ansöka om att upphäva strandskyddet med hänvisning till ett lokalt behov av bostadsbyggande. I områden där exploateringstrycket bedöms som exceptionellt högt eller synnerliga skäl föreligger ska fortfarande ett strikt strandskydd tillämpas. Vi menar att beredningen kring den utredning som presenterades nu måste fortsätta. Systemet med riksintressen regleras i 3 och 4 kap. och innebär att vissa områden åtnjuter särskilt skydd med hänsyn till bl.a. naturvården, kulturmiljövården, försvaret, den industriella produktionen och behovet av kommunikationer. fattar beslut om riksintresseområdena som nämns i 4 kap. , medan ansvaret för att göra bedömningar enligt 3 kap. har lagts på tolv olika myndigheter: , , , , , m.fl. Vidare spelar även länsstyrelserna en viktig roll, inte minst gällande den närmare avgränsningen av de områden som skyddats genom riksdagsbeslut. Under innestående mandatperiod har regeringen uppdragit att samordna en översyn över nuvarande riksintressen och precisera de kriterier som gäller för respektive intresse. I syftet med uppdraget framkom det tydligt att uppdraget var att minska det totala antalet riksintressen. Detta för att skapa mer byggbar mark och vrida tillbaka en utveckling som alltför länge gått åt fel håll. Utifrån del- och slutrapporter (2020: 26 och 2021: 14) står det klart att uppdraget inte varit tillräckligt tydligt och att mer tid och ett bättre samarbete behövs för och mellan de myndigheter som berörts av uppdraget. Det är fortsatt Liberalernas syn att systemet med riksintressen fyller en viktig funktion, men att det behöver reformeras. Bedömningen av vad som utgör riksintresse bör ske i en samlad process och beslut regelbundet omprövas genom att riksintresseklassningen görs för en tidsbegränsad period. På så sätt skapas en mekanism för att återkommande pröva om behovet av riksintresseklassning är lika tungt vägande. Länsstyrelsernas dubbla roller måste också belysas. De har uppgifterna att å ena sidan upprätthålla och försvara de riksintressen som finns och å andra sidan uppgiften att arbeta för ett ökat bostadsbyggande. Uppgifter som ofta går emot varandra. Liberalerna anser att det behöver bli tydligare hur dessa dubblar uppgifter utförs . Dessutom bör länsstyrelserna få ett starkare uppdrag att dels aktualitetspröva de riksintressen som finns och dels vikta befintliga och nya riksintressen mot varandra, detta med särskilt fokus på kommuner där flera samlade riksintressen resulterar i mycket lite byggbar mark. Vidare bör behovet av byggbar mark lämplig för bostadsförsörjning vid bostadsbrist klassas som ett eget riksintresse. Denna fråga har Liberalerna drivit . Regeringen bör tillse att ett arbete med att reformera riksintressena fortskrider i enlighet med vad som anförts ovan. I ett sådant arbete bör behovet av byggbar mark klassas som ett eget riksintresse. Reformera reglerna om kommunala naturreservat Enligt regler kan naturreservat inrättas för att skydda biologisk mångfald och värdefulla naturmiljöer, eller för att tillgodose friluftslivets behov. finns drygt 5 000 naturreservat i . Naturreservat kan skapas genom beslut av staten via länsstyrelserna eller av kommunerna, men rättsverkan blir densamma oavsett vilken instans som fattar beslutet. De flesta naturreservat har inrättats av länsstyrelserna, men har det blivit allt vanligare med kommunala naturreservat. Antalet kommunala naturreservat ökar ungefär dubbelt så snabbt som antalet statligt inrättade. När ett område väl har förklarats för naturreservat krävs enligt lagen synnerliga skäl för att upphäva beslutet. Upphävningen ska beslutas av samma instans som inrättade naturreservatet. Kommunala naturreservat finns i hela landet, men många av dem ligger i storstads-regionerna eller andra områden där det råder stor bostadsbrist. Det finns en risk att kommuner låter sig påverkas av andra hänsyn än naturvårds- och friluftsintressen, till exempel lokala byggkritiska opinioner. Kommunfullmäktige kan då av politiska hänsyn inrätta ett naturreservat för att hindra framtida bostadsbyggande i ett område även om det inte finns objektiva skäl för ett reservat. Liberalerna anser därför att reglerna om kommunala naturreservat bör reformeras. Vill en kommun att ett område skyddas som naturreservat ska ansökan göras hos , som fattar det slutliga beslutet. Kommunala naturreservat bör även tidsbegränsas så att de prövas på nytt . En friare plan- och markpolitik Liberalerna förespråkar en friare syn på hur en bostad kan utformas och hur en tomt får användas. Utgångspunkten när någon vill bygga ett nytt bostadshus, eller bygga om sin villa, ska vara att den är tillåten att göra det på sin tomt, förutsatt att det inte riskerar att skada någon eller skapar stora problem för andra sakägare. har tyvärr många olika myndigheter som ansvarar för planer och tillstånd vid nybyggnationer stor makt att stoppa byggnader som skulle tillföra ett stort mervärde för många. Vi vill därför att regeringen utreder hur en friare plan- och markpolitik kan skapas genom att bland annat översiktsplaneringen utvecklas, mångfald tillåts, byggregler förenklas och planprocesserna blir kortare. har ett omfattande regelverk för plandokument. Varje kommun ska upprätta en översiktsplan som ska omfatta hela kommunen. Därefter kan till exempel tätorter eller stadsdelar bli föremål för en fördjupad översiktsplan medan ramarna för framtida bygglovsärenden i ett visst område fastställs genom en detaljplan. Det finns anledning att undersöka om det är möjligt att utveckla instrumentet fördjupade översiktsplaner, vilka då kan överta den roll som detaljplaner har . Särskilda detaljplaner skulle då bara behövas i komplicerade fall. Regeringen bör undersöka om det finns en möjlighet att tillåta byggprojekt i ett område trots att den antagna planen har överklagats. Detta skulle till exempel kunna gälla om överklagandena enbart riktar sig mot delar av planområdet och det finns ett starkt allmänt intresse av att bostäder byggs. Särskilt rörande planeringsbesked: har ett av förslagen från utredningen (2015:109) i syfte att effektivisera statens medverkan i planprocesser genomförts. Förslaget innebar att kommuner ska få tydliga planeringsbesked från inför och under detaljplaneprocessen. Syftet är att avsevärt förenkla och förkorta kommunernas arbete med en detaljplan, och förslaget bör genomföras. Liberalerna är glada att den här reformen har kommit till stånd men ser en risk med att intentionerna medförändringen går förlorad i komplicerade byråkratiska processer. Det är därför av stor vikt att reformen fortsatt bevakas och utvärderas. Mer frihet och större mångfald i nybyggnationen Äganderätten är central i liberalismens idé om varje människas friheter och självbestämmande. Att det finns så många hinder för någon som vill förädla en tomt är både problematiskt ur ett utvecklingsperspektiv och ett frihetsperspektiv. För att ändra på detta måste de regler som styr byggandet reduceras, förenklas och bli mer förutsägbara. Ett av de områden där det finns för stor kontroll är hur inredningen av nya bostäder ser ut. Reglerna kring funktioner, ljusinsläpp och storlek av rum är ibland så rigida att många byggare bara vågar ansöka om standardlösningar som blivit godkända förut. Vi ser inga exempelvis inga hinder att byggaktörer skulle tillåtas sälja tomma lägenheter där den som köper bostads- eller äganderätten själv tillåts bygga exempelvis väggar, kök och garderober efter eget tycke och smak. Rådande byggregler inskränker inte bara äganderätten utan också mångfalden och möjligheten att utveckla nya lösningar. Regeringens arbete med att ta fram en proposition utifrån utredningen om Modernare byggregler pågår just nu på . Liberalerna välkomnar utredningens förslag om en bättre systematik av vad som ska regleras i , byggregler och i allmänna råd. Vi ser också positivt på de förenklingar och förtydliganden som föreslås av plan- och byggförordningen men ser gärna att regeringen tar ytterligare steg för att förenkla byggande. Exempelvis genom att ta bort skrivningar om krav på förvaring. Vidare är vi positiva till att funktionskrav införs i föreskrifterna men att det är av yttersta vikt att dessa krav inte blir för detaljerade vilket är fallet i en del av förslagen. Vi kommer att fortsätta följa det fortsatta arbetet och återkomma när regeringen presenterar en proposition på området. Lättare att bygga attefallshus eller friggebodar i anslutning till kommunalt ägd mark Reglerna för att bygga friggebodar och attefallshus har gjort det enklare och lättare att göra smärre tillbyggnader och att bygga mindre komplementhus. Den enskilde tomtägaren har fått en större frihet att själv bestämma vad hen vill bygga. Detta är en i högsta grad en positiv utveckling. Reglerna innebär bland annat att friggebod och attefallshus kan byggas på mark som inte får bebyggas enligt detaljplan och den får även byggas nära tomtgränsen om berörd granne ger sitt tillstånd. Det är däremot är det inte möjligt att bygga nära tomtgräns om tomten gränsar till en väg eller allmänning. Det var inledningsvis oklart om kommunen kunde ge dispens för att bygga en friggebod närmare väg eller allmänning. Vissa kommuner beviljade sådan dispens medan andra inte gjorde det. Det finns därför många friggebodar som ligger nära tomtgräns med tillstånd från kommunen. Mark- och () slog dock fast i en dom 2013 att kommunen inte kan lämna sådana medgivanden. MÖD motiverar detta ställningstagande med inte finns någon som kan representera alla som har ett berättigat intresse av att använda en väg eller en gata. MÖD:s beslut innebär att det ibland inte är möjligt att bygga en friggebod eller attefallshus över huvud taget eller att fastighetsägaren tvingas välja en mindre lämplig placering. Byggande av en Friggebod nära en väg eller park påverkar knappast möjligheterna att använda vägen eller parken. I de kommuner som beviljade sådana dispenser före MÖD:s ställningstagande har sådana dispenser kunnat ges utan att det har skapat några problem. Enligt är de svenska byggpriserna med råge de högsta i hela EU. Även i relation till jämförbara länder är de svenska byggpriserna väsentligt högre. har samma klimat och tätortsstruktur som , men i är kostnaden för att bygga lägre. Byggpriserna i är lägre och i lägre. Det mest effektiva sättet för att få fram fler bostäder till rimliga priser är att göra det möjligt att bygga billigare. Liberalerna anser därför att vi behöver fortsätta att se över hur vi kan skapa möjlighet till billigare produktion och kostnadseffektivare processer. Vi vill gå längre än att avskaffa de kommunala särkraven. Vi vill att det ska bli möjligt att en hustyp bara behöver prövas mot byggnormen en gång för att sedan vara förhandsgodkända. På så sätt kan byggkostnaderna pressas effektivt och handläggningstiden vid bygglovsärenden kortas. Typgodkända hustyper som redan är prövade mot byggnormen och gemensamma nordiska och europeiska byggregler bör prövas. Fler smärre åtgärder ska omfattas av enbart bygganmälan. Dessa förslag hanteras nu i samband med arbetet om modernare byggregler och är något som vi kommer att följa under processen. För att underlätta för fler små lägenheter till rimlig kostnad bör ytterligare regel-förenklingar göras för att möjliggöra så kallade mikrobostäder, det vill säga mycket små lägenheter med kompakt planlösning. För små lägenheter bör det inte heller vara nödvändigt att kräva förrådsutrymme. förenklades bygglovsreglerna på vissa punkter. Bland annat slopades det obligatoriska kravet på bygglov för att göra små tillbyggnader i form av balkong, burspråk eller uppstickande byggnadsdel eller att andra byggnader än en- och tvåfamiljshus inom områden med detaljplan byta färg, fasadbeklädnad eller taktäckningsmaterial på en husfasad eller ett tak som vetter mot en kringbyggd gård. infördes dock en möjlighet för kommunerna att återinföra lovplikten i detaljplaner. Liberalerna anser att det bör följas upp hur kommunerna använder sig av denna möjlighet, så att inte onödigt regelkrångel som avskaffats på nationell nivå återinförs i lokala bestämmelser. slopades kravet på bygglov för att uppföra en mindre byggnad på allmän plats där kommunen är markägare. Liberalerna anser att det bör utredas om sådana byggnader som uppförs på allmän plats där någon annan än kommunen är markägare kan undantas det tvingande kravet på bygglov. Ett stort problem är att dagens planprocess för bostadsbyggande och annat byggande tar . Det beror dels på en övertung regelbörda kring själva handläggningen, dels på de långa överklagandetiderna. För att korta processen från godkännande till byggstart anser Liberalerna bland annat att kravet på startbesked i bör tas bort. konstaterade (SOU 2015:109) att många detaljplaner för större bostadsprojekt innehåller mycket långtgående regleringar av smådetaljer i byggnadernas utseende. Detta skapar ofta problem i genomförandet av byggplanen. Utrymmet för nytänkande eller ändrade önskemål blir då mycket litet. Utredningens förslag om att begränsa möjligheten att reglera färg, material och tekniska egenskaper på en ny byggnad bör kunna tas tillvara i ytterligare regelförenklingar. Sammantaget anser Liberalerna att ledtiderna för bostadsbyggandet bör kunna ses över genom en översyn av vilka detaljkrav som kan skrivas in i en detaljplan. Långa överklagandeprocesser bidrar till att det byggs mindre. Viktiga steg har tagits för att korta ledtiderna i processen, bland annat genom att detaljplaner ska överklagas direkt till mark- och miljödomstolen i stället för som tidigare till . För att ytterligare korta processtiderna bör helt tas bort vad det gäller överprövningar, dvs. även för de bygglov som följer av en detaljplan. bör istället renodlas till att värna statens intressen och vara rådgivare till kommunerna när det gäller arbetet med översikts- och detaljplaner. En målsättning för fortsatt utveckling av tillståndsprocessers ledtider bör vara att tillståndsprocessen inte ska vara en trång sektion för byggprojekten. För att läsa mer om våra förslag om effektivare tillståndsgivning hänvisas till vår motion om elnät och elmarknad. Ekonomiska incitament för att se till så att orimliga handlingstider minskar, i likhet med de regler som införts för bygglov, bör utredas även för prövningen i . Vi vill även överväga om det går att begränsa den sakägarkrets som har rätt att överklaga bygglovs- och detaljplanebeslut. Denna krets är i hög grad praxisbunden och bör så förbli för att värna flexibiliteten och rättssäkerheten. Men nya bestämmelser genom lag eller förordning för att strama upp praxis bör övervägas. En fallstudie från visar att cirka 5 000 bostäder överklagades 2013 och att de klagande i endast av fallen fick bifall i sitt överklagande till följd av något skäl som den klagande faktiskt angett i sin överklagan. i har i bostadsmarknadsenkät också pekat ut överklaganden av detaljplaner som det bland kommuner mest frekvent angivna hindret mot bostadsbyggande. Det borde alltså finnas en betydande potential att se över reglerna för överklagande utan att detta leder till inskränkningar av den grundläggande och självklara rätten att överklaga beslut som man verkligen drabbas av. Likaså bör för- och nackdelar med att ta ut en låg avgift för överklaganden analyseras noggrant. En låg avgift kan fungera avhållande mot överklaganden som inte tillför något nytt i sak, men det är viktigt att möjligheten att överklaga inte blir beroende av individens ekonomi. Slutligen anser vi att kommunernas planmonopol behöver luckras upp. Som regelverket är utformat så är det bara kommunerna som kan utarbeta detaljplaner. Att upprätta en detaljplan tar i snitt vilket försvårar byggandet. Vi föreslår att byggherrar, i stället för att tvingas vänta på kommunen, ska få rätt att själva utarbeta en detaljplan i överenstämmelse med översiktsplanen och sedan få denna prövad av kommunen. Den exakta utformningen av hur denna prövning ska gå till bör utredas närmare, men en förebild kan vara den motsvarande norska lagstiftningen på området. Transparent process för markanvisningar Bristen på transparens vad gäller markanvisningar är en av de faktorer som försvårar för byggprojekt att förverkligas.