mot · H9023880 · 2021-10-05 00:00:00 — Under Alliansens regeringstid bedrevs ett omfattande arbete med att förenkla reglerna för jordbruksföretagare, vars kostnader därigenom minskade med . Detta regelförenklingsarbete måste återupptas. I synnerhet behöver regelverket kring småskalig lokal produktion förenklas. Nationella mål för självförsörjningsgraden behövs (SOU 2015:15) föreslog fyra etappmål för att uppnå ett övergripande nationellt mål om en hållbar, attraktiv och innovativ jordbruks- och Dessa etappmål är följande. Det samlade produktionsvärdet för jordbruket respektive trädgårdsnäringen ska öka i förhållande till 2015 i reala termer. Lönsamheten inom jordbruket respektive trädgårdsnäringen ska öka i förhållande till 2015 så att en större andel av företagen når en vinstmarginal likvärdig den i andra delar av näringslivet. Jordbruks- och trädgårdsnäringens produktion ska på ett tydligt sätt bidra till de nationella miljökvalitetsmålen. Antalet sysselsatta inom jordbruks- och trädgårdsnäringen, i heltidsekvivalenter, ska öka i förhållande till 2015. Utredningen föreslog att ett uppdrag ges till om att löpande följa och redovisa dessa nyckeltal. anser att regeringen bör uppdra åt att ta fram indikatorer för dessa mål, så som föreslog. Även våra nordiska grannländer bör studeras med avseende på målformuleringar om självförsörjning. bör därför begära att regeringen återkommer med förslag på kvantitativa mål för självförsörjningsgrad. Bra med en sammanhållen livsmedelsstrategi Den livsmedelsstrategi som beslutades har en bred riksdagsförankring och rätt inriktning. Strategin behövs för att skapa framtidstro och en positiv framåtrörelse inom branschen. Livsmedelsstrategin omfattar livsmedelsproduktion från både jakt och den blå näringen (sjömat), men i allra högsta grad också jordbrukets produktion. Från sida är det särskilt angeläget att lyfta fram jordbrukets betydelse för självförsörjning. Det är en angelägen prioritering när osäkerheten i vårt närområde ökar. Om vi skulle drabbas av krig eller annan större kris är den låga självförsörjningen ett direkt hot mot vårt samhälle. Inrätta ett nationellt råd för livsmedelsstrategin Ett nationellt råd bör inrättas för att bidra till att genomföra strategin. Syftet med rådet är att stärka samarbetet mellan berörda myndigheter, jordbruks- och trädgårdsnäringens branscher, livsmedelsindustrin, handeln, forskarsamhället, utbildningsväsendet och andra berörda intressen. Rådet bör löpande informera regeringen om näringens prioriteringar samt om vilka åtgärder som behövs. Rådet ska även arbeta för att berörda aktörer åtar sig att bidra till genomförandet av strategin. Regeringen bör även uppdra till berörda myndigheter att samverka och medverka till förbättrad konkurrenskraft inom sektorn. Detta bör ske genom en översyn av instruktioner och regleringsbrev. Det behövs lönsamhet om jordbruksföretagarna fortsatt ska kunna bedriva sin verksamhet och för att nya människor ska söka sig till branschen. Det är positivt att partierna enats om att ökad lönsamhet i det svenska jordbruket är ett mål i livsmedelsstrategin. Det är nu viktigt att det inte bara blir fina ord utan också verkstad. har vi en strategi som vill öka livsmedelsproduktionen. handlade debatten om att betala bönder för att sluta producera. behöver vi inrikta oss på hur vi kan betala bönderna för att öka produktionen. Lika villkor för svenska och europeiska bönder Svenska bönder har svårt att med lönsamhet konkurra med bönder i . Konkurrensförhållandet är grovt snedvridet på grund av ländernas olika förutsättningar att ta del av EU:s stora jordbruksstöd och förstärks av att regeringen inte stödjer tillräckligt i den nationella medfinansieringen. Förändring i beteskravet för kor i lösdrift Vi vill förändra det så kallade beteskravet för mjölkkor i lösdrift. är svenska mjölkbönder förhindrade att ansöka om betesstöd från EU på grund av de nationella reglerna om att mjölkkor måste gå ute och beta . Med ett slopat nationellt beteskrav kan svenska mjölkbönder med kor i lösdrift, i likhet med sina europeiska kolleger, få betesstöd från EU. Detta är ett steg mot mer jämlika konkurrensvillkor för mjölkbönder. Därför bör förutsättningarna för ett borttagande av beteskravet utredas. Det svenska beteskravet är till för att garantera att mjölkkorna får utöva sitt naturliga beteende under årets varmare månader. De kor som går i lösdrift kan dock röra sig fritt och utöva sitt naturliga beteende året om; de väljer själva när de äter, vilar och i många fall när de mjölkas. bönder har en hög medvetenhet om djurskydd och är måna om sina djurs hälsa. De allra flesta skulle släppa ut sina djur oavsett beteskravet. Säkra en långsiktig animalieproduktion För att främja animalieproduktionen och komma till rätta med en rad glapp och brister som finns i animalieproduktionens kunskaps- och innovationssystem har föreslagit inrättandet av ett nationellt kunskapsnav för svensk animalieproduktion. avsätter för att främja tillkomsten av detta under anslag 1:8. Säkra generellt goda företagsvillkor Konkurrenskraften för livsmedelsföretag ska stärkas. Det måste finnas goda företagsvillkor för hela livsmedelskedjan. Därför är det oroande att regeringens politik inneburit högre skatter på jobb och företagande. Regelverk som rör företag i primär- och livsmedelsproduktion är i hög utsträckning gemensamma för EU:s inre marknad. Det gör att alla nationella regler och krav som går utöver den EU-gemensamma lagstiftningen riskerar försämra konkurrenssituationen för de svenska företagen. Därför ska nationella, mer långtgående regler alltid vara väl motiverade och prövas noga. företagare blir allt äldre, vilket inte minst gäller inom de gröna näringarna. Det blir allt vanligare att deras barn inte vill ta över verksamheten. Den företagare som vill gå i pension riskerar därmed att behöva likvidera sitt livsverk, trots att det är livskraftigt. Problemet är som störst i glesbygdsområden – i övre har nästan hälften av företagarna passerat pensionsåldern. I den KD/M-budget som antog säkerställde vi att generationsskiften kan ske utan att missgynnas skattemässigt. vill ta nästa steg och utreda möjligheten för personal som vill äga och driva vidare företag att kunna göra det. Det finns flera internationella exempel på hur detta kan genomföras, och en utredning bör se över hur ägarskiften av detta slag bäst kan främjas i en svensk kontext. Vi vill också öppna ett antal ägarskifteskontor utöver landet som kan ge råd och stöd i ägarskiftesprocesser – både inom familjer och för de företagare som vill lämna över verksamheten till sin personal. avsätter inom utgiftsområde 24 för att möjliggöra fem sådana kontor. Myndigheter har en viktig roll i att stötta företag och underlätta för dem. Detta fungerar på önskvärt sätt. Det behövs enklare rutiner, regler och processer hos myndigheter som förenklar för livsmedelsföretagare. Myndigheter och tjänstemän ska även ha företagsaspekten i fokus när de fattar beslut eller utformar regler. Det kan handla om att genomföra en konsekvensbeskrivning innan datasystemet byts ut så att man förhindrar att stödens utbetalningar fördröjs. Vi vill att berörda myndigheter får ett främjandeuppdrag som förtydligar att de inte enbart ska utgöra ett kontrollerande organ. Fokus bör skifta från ett myndighetsperspektiv till ett tydligare brukarperspektiv vilket tydligt bör framgå av regeringens regleringsbrev. Myndigheter som arbetar med livsmedelsföretag bör i högre utsträckning tillhandahålla information samt underlätta och stödja livsmedelsföretagande. Startstöd för unga jordbrukare Startstödet för unga (till och med ) jordbrukare ska underlätta för unga att starta en verksamhet eller att genomföra ett ägarskifte. Startstödet är viktigt för att rekrytera nya jordbrukare i . började startstödet ta slut på flera håll i landet. Vi anser därför att startstödet ska ges utökade anslag. Även branschaktörernas vilja att medfinansiera starten av nya jordbruksföretag ska tas till vara. De grundläggande kurser som erbjudits nystartade jordbrukare för att klara utbildningskraven för startstöd, behöver tillräckliga medel för att kunna genomföras. föreslår att startstödet utökas med 5 miljoner för att öka nyrekryteringen och därmed stärka försörjningstryggheten. Det svenska jordbruket är troligtvis det mest ambitiösa i världen när det gäller att ta ansvar för miljö, djurskydd, hälsa och kvalitet. Detta ska vi vara stolta över. Men när regelbördan blir för betungande riskerar vi att förlora många svenska lantbrukare. Risken är uppenbar att många bönder tröttnar och lägger ned sin produktion på grund av allt regelkrångel och pappersarbete. Antalet regler, som en svensk lantbrukare måste förhålla sig till, har ökat från 274 stycken till hela 2017. En lantbruksföretagare har krav på att föra 22 olika journaler. För 36 olika jordbruksrelaterade verksamheter eller åtgärder måste bonden söka tillstånd. Många bönder gör allt för att göra rätt men mår ändå dåligt av oro för att de ska bryta mot någon regel. föreslår att arbetet mot regelkrångel ges högre prioritet. Det behövs en sammanhållen handlingsplan med tydliga mätbara mål kring hur regelbelastningen ska minska. För att säkerställa att planen följs ska regeringen återkommande redovisa för hur arbetet fortlöper. Modeller som skyddar mot ständigt växande pålagor ska användas. Här kan lära av andra länder. Vi vill införa principen ”en regel in, två regler ut”, som bland annat tillämpas i , och som innebär att när nya regler införs ska regellättnader genomföras i minst samma omfattning. Ungefär hälften av regleringarna kommer från EU. Överimplementering av EU-lagstiftning i svensk rätt ska motverkas. Vi anser att grundprincipen ska vara att införa EU-regler enligt miniminivå, så att svenska företag får rimliga konkurrensvillkor. Vid avsteg från principen ska tydlig motivering krävas. måste också bli bättre på att säkra att existerande regler är konkurrenskraftiga. I genomförs på ett strukturerat sätt så kallade grannkontroller (nabotjeks). Dansk implementering av en EU-lag jämförs med hur grannländer eller andra relevanta länder har gjort, detta för att se om danska företag är missgynnade och föreslå förändring. Näringslivet är involverat i processen. Vi vill utreda hur kan arbeta med strukturerade grannkontroller. Kontakten med myndigheter måste bli smidigare. Företag ska bara behöva lämna en uppgift en gång till myndigheterna, därefter ska uppgiften slussas vidare till andra aktuella myndigheter om så behövs. Vi vill införa servicegarantier för företagen i syfte att bidra till snabbare, kvalitativare och mer förutsägbar myndighetsservice. Även regelkontrollen upplevs som inriktad på att stjälpa istället för att hjälpa lantbruksföretaget. Kontrollen av regelefterlevnaden bör förenklas utifrån tysk modell, där en instans står för kontrollen i stället för att kommun och andra myndigheter utövar tillsyn över samma regel. kan en lantbruksföretagare få besök av fem-sex olika typer av inspektörer som ska inspektera verksamheten vid olika tillfällen. I stället bör en enda myndighetsperson kontrollera verksamhetens alla delar vid sitt besök. Om inte en enda inspektör kan hålla reda på alla regler är det orimligt att begära detta av bonden som, förutom att kunna alla regler, också skall bedriva sin produktion. ”Regler och villkor” är ett av livsmedelsstrategins huvudområden. Detta är mycket viktigt för lönsamheten och konkurrenskraften. En parlamentarisk statlig utredning bör tillsättas för att ta ett samlat grepp om regelbördan och föreslå förenklingar. Effektiva och förutsägbara tillståndsprocesser Tillståndsprocessen inom animalieproduktionen är ofta betungande. LRF Mjölk konstaterade i en undersökning att miljötillståndsprocessen för en mjölkgård i genomsnitt tar . Tidsrymden kan sedan variera kraftigt beroende på i vilket län som ansökan görs, till . Regeringen gav under årets början ett uppdrag att i samråd med , och länsstyrelserna att ta fram tjänster för företag inom livsmedelskedjan att anmäla eller ansöka om tillstånd för miljöpåverkande verksamhet. Det är viktigt att tillståndsprocesserna är effektiva och rättssäkra. Både (SOU 2015:15) och LRF har lagt konkreta förslag som bör vägleda myndigheterna till förändringar för tillståndsprocesserna. vill framhålla några av dessa, och som beskrivs nedan. Ny vägledning för anmälnings- och tillståndsprövning tillsammans med länsstyrelserna bör ta fram ett digitalt och förenklat system för tillståndsansökan i likhet med det danska systemet. bör utarbeta en ny vägledning för vad som ska beaktas i anmälnings- och tillståndsprövning inom animalieproduktionen. Krav som ställs utöver detta ska skälighetsbedömas. Detta uppdrag ska syfta till att förkorta prövningsprocessen, öka kompetensen hos handläggare och främja en enhetlig rättstillämpning i olika delar av landet. Inrätta en specialistkompetens för jordbruk Prövningen av djurhållande verksamhet bör förläggas till en specialistkompetens på jordbruk. Detta ska syfta till en mer enhetlig rättstillämpning, underlätta för specialisering av miljösakkunniga och effektivisera prövningen. De olika stegen i miljötillståndsprocessen bör beläggas med tidsgränser, inom ramen för uppdrag bör även rannsakas kring delar som är överflödiga. Ömsesidigt erkännande av växtskyddsmedel För att skapa mer långsiktighet och förutsägbarhet för livsmedelsproducenter bör regeringen verka för att myndigheterna i större utsträckning använder sig av ömsesidigt erkännande av växtskyddsmedel. Hänsyn bör tas till hur andra EU-medlemsstater förhåller sig till växtskyddsmedel för att skapa konkurrensneutrala förutsättningar inom det svenska jordbruket. Förenkla handläggningen genom AI I används artificiell intelligens (AI) vid bygglovshantering. borde AI vara moget för att hantera ärenden om ansökningar om EU-stöd. Detta skulle innebära snabbare handläggning och ökad rättssäkerhet. Vi vill att ska pröva AI vid handläggningen av jordbruksstöd. har ca 200 lantbrukare ett fäbodåtagande där traditionen med mulbete, fritt bete i skog och utmarker, hålls vid liv. Fäbodåtaganden måste omfatta . Många fäbodbrukare med mindre markareal saknar därför incitament för att ha betesdjur vid sina fäbodar. anser därför att arealen bör sänkas till . Kunskapen om fäbodbruk är låg, omfattningen av betesdriften är inte heltäckande. Det behövs bättre statistik som visar vad som betas, vad som kan betas och vilka beten som kan återupptas eller utökas med hjälp av rätt incitament. Brott begångna av djurrättsaktivister Det är mycket oroande att jägare, lantbrukare och djurproducerande verksamheter blir hotade och trakasserade av aktivister. Jägare som efter myndighetsbeslut bedriver skyddsjakt eller genomför eftersök på polisens uppdrag och utför ett viktigt samhällsuppdrag. Angrepp på jägarna som utför dessa uppgifter bör därför betraktas som en försvårande omständighet som leder till hårdare straff. Även lantbrukare trakasseras särskilt av djurrättsaktivister på ett otillbörligt sätt. Djuruppfödare, slakterier, mejerier, restauranger, affärer och butiker, ingen går säker för risken att utsättas på olika sätt. Den största delen av de brott som begås har ett lågt straffvärde men även sådana brott i form av t.ex. ofredande, intrång i stallar eller ohörsamhet mot ordningsmakt ger en stor påverkan på de personer som är måltavla för attackerna. Även aktioner som i sig inte är brottsliga kan för den som utsätts för dem uppfattas som kränkande och ge en olust och rädsla som påverkar hela livssituationen. Det bakomliggande motivet utgörs av en våldsbejakande extremistisk djurrättsaktivism. Aktivisterna agerar gärna under förespegling att vara olika grupperingar trots att det ofta är samma personer oavsett vad man för tillfället kallar gruppen man tillhör. De rör sig också över stora geografiska områden för att agera mot just den verksamhet eller person som av en eller annan anledning just hamnat som aktivisternas måltavla. Polisen behöver ta dessa brott på allvar som den våldsamma politiska extremism som det är. Det behövs ett riktat polisarbete med speciella grupper inriktade på ideologiskt motiverad brottslighet. fanns en specialgrupp inom polisen som särskilt arbetade med ideologisk djurrättsmotiverad brottslighet. Polisregion satsade också extra på att bygga upp kompetensen i samband med att man gjorde en extra satsning på att bekämpa den brottsliga djurrättsaktivismen. Därigenom kunde man få en bättre inblick i de grupper som stod för brottsligheten. Ett liknande koncentrerat arbete hos polisen bör inrättas för att stärka skyddet för de som drabbas och i högre grad kunna lagföra individer som begår dessa brott. Utifrån att extremism nu klassar djurrättsaktivism som en egen form av extremism frikopplad från vänsterextremism bör detta leda till att brott begångna av dessa extremister tas på betydligt större allvar och att de bör anses som en försvårande omständighet vid straffmätning. Den offentliga sektorn har en stor möjlighet att påverka villkoren för företagande på landsbygden via upphandlingen av livsmedel. I har vi höga djurskyddsnormer och regler som garanterar livsmedlens kvalitet. Det är vi stolta över och så ska det fortsätta att vara. Men i konkurrensen på EU:s inre marknad med länder som i flera fall endast uppfyller de absoluta minimikraven för god djurhållning är det viktigt att den offentliga sektorn tar sitt ansvar och inte endast låter om lägsta pris få råda. Med en offentlig upphandling som drivs av värden om god livsmedelskvalitet, god djurhållning och liten miljöpåverkan får våra skolelever, äldre och vårdtagare en bra kost, och svenska livsmedelsföretag får bättre möjligheter till lönsamhet. I är det etablerat att samma krav som ställs på landets bönder ska ställas vid upphandling. bör inspireras av det finska exemplet. föreslår 20 miljoner till anslag 1:15 för att stödja ursprungsmärkning och hjälp till offentliga upphandlare. Ursprungsmärkning vid serveringar inom regioner och kommuner Även konsumenter som serveras mat inom de offentliga verksamheterna – såsom skola, vård och omsorg – bör ha information om matens ursprung. har lämnat förslag för hur restauranger och andra storhushåll ska lämna information om ursprungsland för färskt, kylt, fryst och malet kött av nöt, svin, får, get och fjäderfä som används som ingrediens i de måltider som serveras. Förslaget har mottagits av regeringen och ska anmälas till innan beslut. emotser att förslaget implementeras. Den svenska ståndpunkten om EU:s gemensamma jordbrukspolitik har föreslagit en omläggning av position i förhållande till CAP. Utredningen skriver: ”ståndpunkt inom EU-samarbetet, bör vara att stärka konkurrenskraften för det svenska jordbruket och för svensk trädgårdsnäring inom ramen för det övergripande målet om en avreglering av CAP och en minskning av dess andel av EU:s budget”. anser att utredningens rekommendation bör följas. Svenska ståndpunkter inom CAP-arbetet bör ta sin utgångspunkt i att stärka svensk konkurrenskraft, som den totala EU-budgeten för jordbruk minskar. måste ta vara på de möjligheter som landsbygdsprogrammet och andra EU-program ger oss för att kompensera de producenter som har högre krav från än vad gemenskapslagstiftningen kräver. Hanteringen av EU-stöden behöver effektiviseras för att bland annat ta hänsyn till de naturgivna olikheterna i vårt land. Stöden som ges genom behöver göras mer schabloniserade och betalas ut via en ansvarig regional nivå. Nationell medfinansiering av CAP I samband med att det nya landsbygdsprogrammet sjösätts utifrån EU:s fleråriga budgetram är det angeläget att kan ha en försvarlig nationell medfinansiering för att uppnå den konkurrenskraft och lönsamhet som krävs för livsmedelstrategins målsättningar. Tyvärr underfinansierar regeringen denna och möter inte rekommenderade nivåer. Våra jordbrukare utför en rad ekotjänster och upprätthåller en djurvälfärd som i de flesta avseenden överstiger de europeiska konkurrenterna. De krav som svenska myndigheter ställer medför också en högre kostnadsbild som gör det svårt för många jordbruk att ha lönsamhet. Produktion av livsmedel är inte vilken vara som helst. behöver stärka sin självförsörjning från dagens låga nivå så att vi trovärdigt ska kunna hantera en nationell kris där försörjningsmöjligheterna från import skadats. För den nyckelroll jordbruksföretagen har i sina ofta mindre samhällen, är livskraften i jordbruksföretag avgörande. i ökad omsättning på ett livsmedelsproducerande jordbruksföretag ger 2,51 nya jobb som ofta är lokala. gör därför en avgörande satsning i budgeten och stärker den nationella medfinansieringen av jordbruket med en miljard utöver regeringens förslag i anslag 1:17 Åtgärder för landsbygdens miljö och struktur. Den extra kompensationen gör att livsmedelsstrategins mål kan mötas, men också att vallstödet kan behållas. Det ger också möjlighet till en bra kompensationsersättning. Den högre budgetnivån ger dessutom möjligheter att utforma bra eco schemes, ett investeringsstöd med utrymme för klimatåtgärder (bl a dammar, bevattning, dikning). Att ha en bra betesmarkersättning och en djurvälfärdspeng för mjölkkor och kor för uppfödning av kalvar. Vårt tillägg gör en skillnad som kan innebära att gårdar får gå från röda siffror i sina balansräkningar till svarta lönsamma. Den skillnaden gör att man kan se på sin verksamhet med hopp, att gamla jordbrukare törs gå i pension och lämna över till nästa generation. Således kan livsmedelsstrategin förverkligas. EU-ersättningarna i rätt tid Det är viktigt att EU-ersättningarna betalas ut till bönderna , oavsett orsaken till fördröjning. Regeringen har ibland använt EU-ersättningarna till jordbruket som en sorts budgetregulator. Man har därigenom fördröjt utbetalningarna. Inga andra EU-länder agerar på detta sätt. bör alltid ta hem och betala ut EU-ersättningarna så snart de finns tillgängliga, detta för att underlätta böndernas likviditetssituation och för att låta pengarna komma till nytta i den svenska ekonomin. Många jordbrukare har drabbats av att EU-ersättningarna försenats, ibland med . De förseningar som uppstått inom jordbruksersättningarna är i vissa fall exceptionellt långa, vilket gör att de likviditetsproblem som uppstått i denna speciella situation behöver hanteras. föreslår därför att ersättningarna utbetalas direkt av staten som sedan ställer sig som fordringsägare gentemot EU. Det bör utredas hur en bestämmelse kan införas om att ränta enligt räntelagen ska utgå för exceptionella förseningar i utbetalningen av EU-ersättningarna om sådana situationer uppstår . Det finns särskilda skäl till att staten går in och gör dessa utbetalningar för jordbruksstödet men inte när utbetalningarna fallerar inom andra typer av statliga åtaganden, exempelvis inom socialförsäkringssystemet. Först och främst utgör jordbruksersättningarna en betalning för tjänster som jordbruket utför gentemot samhället i form av nyttigheter som öppna landskap, inhemsk livsmedelsförsörjning samt höga miljö- och djurskyddskrav. Utförandet av jordbrukets tjänster omgärdas av strikta krav och villkor från myndigheternas sida. Om lantbrukaren gör avvikelser från regelverket kan det få dyrbara konsekvenser i form av sanktionsavgifter och uteblivna ersättningar. Det är därför rimligt om myndigheterna i motsvarande grad är ansvariga för sina skyldigheter gentemot lantbrukarna. Nej till dubbel bestraffning av jordbrukare Ingen ska straffas dubbelt för ett och samma fel. Detsamma anser vi ska gälla även för jordbrukare. straffas bonden både för själva regelbrottet och dessutom i form av att EU-stöd dras in. Det är en dubbel bestraffning som dessutom inte är proportionell mot brottet. Den som har stor areal med stora stöd får ett högt straff. bör därför verka inom EU för att det inte ska göras avdrag på EU-ersättningarna om det finns en nationell reglering som medför proportionerliga konsekvenser för jordbrukaren.