mot · H9024167 · 2021-10-05 00:00:00 — Familjerådgivningen måste därför avdramatiseras exempelvis genom att denna möjlighet introduceras på ett tidigt stadium. När ett par blir föräldrar vill vi därför att de får en gratischeck till familjerådgivningen som de kan nyttja om de vill eller har behov. Tillsammans med denna check ska information finnas som beskriver vad familjerådgivningen kan erbjuda. Eftersom familjerådgivningen är inriktad på att ge stöd i krissituationer är det viktigt att väntetiderna inte får vara alltför långa. Vi vill därför införa en familjerådgivningspeng som ger föräldrarna möjlighet att välja mellan privata och kommunala vårdgivare i flera kommuner. Valfrihetssystem finns i några kommuner som har lett till ökat antal familjerådgivare och således bättre tillgänglighet. En annan viktig fråga ur ett tillgänglighetsperspektiv är avgifterna till familjerådgivningen. Enligt lagstiftningen får kommunerna ta ut avgifter men de bör läggas på en sådan nivå att de inte avhåller enskilda från att vända sig till den kommunala familjerådgivningen. Avgifterna varierar dock starkt mellan olika kommuner från helt avgiftsfritt till . Avgiften har sannolikt en inverkan på efterfrågan och därmed tillgängligheten, i synnerhet för familjer med lägre inkomster. För att sänka trösklarna till familjerådgivningen föreslår vi därför att kommunerna maximalt ska ta för ett besök hos familjerådgivningen. Det motsvarar en genomsnittlig kostnad för t.ex. besök hos en specialistläkare i allmänmedicin i . satsar 2022-2024 på detta. Det går inte alltid att undvika separationer och skilsmässor mellan föräldrar. Det finns förhållanden som inte fungerar, där det bästa för alla inblandade parter är att föräldrarna går skilda vägar. Men föräldraskapet och ansvaret för barnen kvarstår även efter en separation. För barnet är det, i de allra flesta fall, det bästa att ha en relation till båda sina föräldrar även om de inte lever tillsammans. Forskningen är entydig – vårdnadstvister och svåra konflikter är aldrig gynnsamma för barn. Sett ur barnets perspektiv finns det starka skäl för att förebygga eller dämpa konflikter mellan separerande eller särlevande föräldrar. Faderskapsbekräftelse och gemensam vårdnad före barnets födelse anser att det är angeläget att båda föräldrarna är delaktiga i barnets förhållanden och tar ansvar för barnet. Gemensam vårdnad spelar en stor roll när det gäller att utöka möjligheterna för barn att skapa en relation till båda sina föräldrar och att i vid mening främja barnets bästa. I de allra flesta fall är gemensam vårdnad ur barnets synvinkel en mycket bra vårdnadsform. Detta gäller oavsett om föräldrarna är gifta eller ogifta och oavsett om de bor tillsammans eller om de bor isär. Enligt statistik anmäler också en mycket hög andel av de ogifta föräldrarna att de vill ha gemensam vårdnad, även de som lever isär. För gifta föräldrar finns det en faderskapspresumtion, mannen förutsätts vara far till barnet. För sammanboende föräldrar finns det ett praktiskt hinder för faderskapspresumtion eftersom det inte finns någon helt entydig och för alla synlig markering i fråga om att ett samboförhållande föreligger. För föräldrar som inte är gifta, kan faderskapet bekräftas först efter förlossningen, genom att ansöka om gemensam vårdnad genom registrering hos eller till socialnämnden. föreslår att bekräftelse av faderskapet ska kunna ske för ogifta som är överens om det, på samma sätt som , men redan under graviditeten vilket även skulle innebära att den gemensamma vårdnaden kan registreras innan barnet är fött. Det är därför glädjande att under /21 beslutade att uppdra till regeringen att återkomma med ett lagförslag som innebär att blivande föräldrar kan bekräfta föräldraskapet digitalt redan före barnets födelse. Vi hoppas på ett skyndsamt agerande från regeringens sida. Vikten av samarbetssamtal vid separation Vid separation eller skilsmässa är det viktigt att utifrån en helhetssyn på barnets situation ge föräldrarna hjälp och stöd att fatta beslut som sätter barnets bästa i främsta rummet. Tyvärr finns alltför många exempel på att föräldrarnas konflikter går ut över barnen. Enligt socialtjänstlagen är kommunerna skyldiga att erbjuda de föräldrar som så önskar möjlighet till samarbetssamtal. Syftet med samtalen är att underlätta samförståndslösningar så att föräldrarna kan lösa eventuella tvister utanför domstol samt att föräldrarna ska kunna enas i frågor om barnet och förbättra förmågan att samarbeta efter en separation. Till skillnad från familjerådgivningssamtal ligger fokus i samarbetssamtalen inte på relationen i sig utan på parterna som föräldrar och på barnens situation. Samarbetssamtalen är frivilliga och avgiftsfria för föräldrarna. inbegriper dessa samtal, efter ett förtydligande från den tidigare alliansregeringen, mer ekonomiska frågor. Behovet av information, kunskap och stöd i dessa frågor är stort. Det är därför viktigt att de samarbetssamtal om vårdnad, boende och umgänge som oftast sker i familjerättens regi även behandlar ekonomiska frågor om barnet. Genom att erbjuda alla föräldrar ett samarbetssamtal vid separation är det vår övertygelse att fler föräldrar kan få hjälp att hitta konstruktiva lösningar och se till barnets bästa istället för att ta frågan till domstol. I tre tillkännagivanden /21 uppmanade regeringen att göra en översyn av vilka kunskapshöjande åtgärder som kan behövas för de personer som arbetar med familjerättsliga frågor, att se över frågan om utökade möjligheter för socialnämnden att hämta in uppgifter utan en vårdnadshavares samtycke samt att se över hur vårdnadsutredningar kan kvalitetssäkras även i övrigt. Barnets bästa ska alltid vara utgångspunkten när det handlar om hur vårdnaden ska delas upp mellan föräldrar efter en skilsmässa. Rättsförhållandet mellan barn och föräldrar regleras i . har regelverket för när föräldrar separerar och föräldrarna inte kan komma överens om hur deras barn ska ha det genomgått betydande förändringar. De senaste större ändringarna i vårdnadsreglerna trädde i kraft . Syftet med ändringarna var framför allt att förstärka barnperspektivet i lagstiftningen. Det innebar bl.a. att betydelsen av barnets bästa kommer till klarare uttryck i lagen och att barnets bästa ska vara avgörande för alla beslut om vårdnad, boende och umgänge. och domstolen ska vid bedömningen av barnets bästa fästa särskild uppmärksamhet vid risken att barnet eller någon annan i familjen utsätts för övergrepp eller att barnet olovligen förs bort, hålls kvar eller annars far illa. Ändringarna innebar även att det har införts en generell skyldighet för domstolen att, om det är lämpligt, verkaför samförståndslösningar i indispositiva tvistemål. Det betyder att domstolen i mål om vårdnad, boende och umgänge ska verka för att föräldrarna når en samförståndslösning som är förenlig med barnets bästa. Domstolen ska också kunna ge en medlare i uppdrag att försöka få föräldrarna att nå en samförståndslösning till barnets bästa. Denna möjlighet har dock använts sällan. Antalet vårdnadsmål ökade på ett oroväckande sätt efter 2006, och en utredning tillsattes för att utvärdera vårdnadsreformen. som blev klar , konstaterade att vårdnadsreformen i stort har fallit väl ut och att barnrättsperspektivet har stärkts. föreslogs en hel del förbättringar. Först , hela efter att utredningen presenterat sina slutsatser, lämnade regeringen en proposition med förslag till förändringar. Det är minst sagt anmärkningsvärt med tanke på frågans grad av angelägenhet. är positiva till flera av de förslag som återfanns i propositionen /21:150 Ett stärkt barnperspektiv i vårdnadstvister. Vi har länge arbetat för flera av förslagen som exempelvis att stärka barns rätt till information och att få uttrycka sina åsikter, förtydligande i om att barnets bästa är avgörande i frågor om vårdnad, boende och umgänge samt att domstolen ska utgå från föräldrarnas förmåga att sätta barnets behov främst och ta ett gemensamt ansvar vid beslut om gemensam vårdnad, vilket troligen minskar konfliktnivån. Även förslagen för att skydda barn som riskerar att fara illa är angelägna. är positiva till regeringens förslag om att alla föräldrar, innan de överväger att inleda en tvist om barn, behöver vara med på ett obligatoriskt informationssamtal. Vi tycker dock att det krävs mer än information för att få färre att inleda en vårdnadstvist. Därför föreslår vi att det införs ett obligatoriskt medlingsförfarande som innebär att man, tillsammans med föräldrarna, går igenom alternativa sätt att lösa konflikten. Föräldrarna ska också få grundläggande information om hur en vårdnadsprocess går till, hur det påverkar barn och vad en sådan process innebär för alla parter. Medlingen ska skötas av personer med juridisk kompetens samt kunskap om barns utveckling. I genomförs exempelvis medlingen av en jurist eller domare som ofta biträds av en sakkunnig i form av en psykolog eller socionom som är insatt i barnfrågor. Att förena två olika yrkeskårers sakkunskap på detta sätt har visat sig framgångsrikt för att lösa föräldrarnas konflikter och hitta lösningar som sätter barnets bästa i fokus. Föräldrar som är utsatta för hot, våld eller hedersproblematik ska givetvis undantas från en obligatorisk medling. Medlingsförfarande (eller det informationssamtal som regeringen har föreslagit) behöver äga rum före det att ett yrkande framställs i domstol. Det är således inom en kortare tidsram än regeringen har föreslagit. Argumentet för att förkorta tiden är dels för att konflikter riskerar att trappas upp ju som går, dels att , ur ett barns perspektiv, är mycket . Det finns också anledning att tro att ett snabbare medlingsförfarande eller informationssamtal kan verka avhållande på viljan att inleda en tvist i domstol. Medlingsförfaranden används i flera av våra grannländer, bl.a. och som nämns i propositionen, men även i . Det är en beprövad metod som också har visat sig minska antalet vårdnadsmål i domstol. Ett annat exempel på familjerättslig konfliktlösning är den försöksverksamhet som bedrev –2017 i fem kommuner i . Verksamheten riktade sig till barn och deras separerade föräldrar som önskade stöd och insatser i samband med en separation eller konflikt med den andra föräldern. Syftet var att se hur ett samordnat tvärprofessionellt stöd kunde bidra till att minska konflikter mellan föräldrar och därmed minska skadeverkningarna för barnet. Fokus har legat på att så långt som möjligt komma in tidigt, innan konflikten eskalerat. Samverkansteamen har utvärderats av forskare med positivt resultat. Insatserna som erbjudits barn och föräldrar har skilt sig åt mellan kommunerna, och totalt sett har få kommuner prövat samverkansteam. Myndigheten för familjerätt och föräldraskapsstöd har fått i uppgift att analysera kommuners behov av stöd och förutsättningar för samverkan i familjerättsliga ärenden. anser att ett försök likt samverkansteam är värt att pröva i flera kommuner. Stärk barnens rättigheter – särskilt där våld har förekommit När våld i hemmet riktas mot kvinnan finns ofta barn nära, de hör och ser. De upplever skräck och vanmakt. Barn som bevittnar våld är brottsoffer och de har en ökad risk att själva utsättas. Därför måste frågan om våld tas på största allvar i vårdnadsmål. en förälder som har utövat våld mot en annan ändå få vårdnad och umgänge med sitt barn. Det är heller inte uteslutet med umgängesrätt trots att föräldern har kontaktförbud. Barnperspektivet måste komma till tydligare uttryck i dessa mål, vilket länge har påpekat. anser att vårdnad eller umgängesrätt, som huvudregel, inte ska utdömas i de fall det finns en dom om våld mot förälder eller vid kontaktförbud. Umgängesrätten kan behöva omprövas då har förflutit från avkunnad dom och utifrån det enskilda barnets behov av kontakt med den andre föräldern. Domstolen och ska också alltid göra en kvalitativriskbedömning innan beslut om vårdnad och umgänge fattas i de fall det finns uppgifter om våld. Här har det funnits brister . vill även att barnens rättigheter i en vårdnadstvist ska stärkas genom rätten till ett juridiskt ombud, något som och också framför. Vi anser även att alla yrkesgrupper inom rättsväsendet som möter barn ska utbildas. Två vårdnadshavare – inte fler Det förekommer att frågan om att möjliggöra fler vårdnadshavare diskuteras. tycker att det är viktigt och bra för barnen att ha nära relationer till andra vuxna än sina föräldrar, såsom far- och morföräldrar, syskon till föräldrarna eller andra närstående. Det är dock inte detsamma som att ha flera vårdnadshavare. Vårdnadshavare beslutar i frågor som rör barnets personliga förhållanden, till exempel om barnet ska utredas och behandlas, i vilken skola barnet ska gå eller var barnet ska bo. Vårdnadshavarna måste fatta viktiga beslut gemensamt. Att ha fler än två vårdnadshavare riskerar därför att öka antalet konflikter över olika beslut som ska fattas och medföra att barnet därmed inte får sina behov tillgodosedda, exempelvis i fråga om sjukvårdande behandlingar. Det riskerar också att leda till ännu fler svåra vårdnadstvister, som är ett stort problem och som påverkar barns hälsa och utveckling negativt. Vi anser därför att barn fortsatt inte ska ha fler än två vårdnadshavare. När det gäller lagar och regelverk på familjepolitikens område anser att det är barnens behov och rätt till sina föräldrar som ska vara utgångspunkten. 2019 utvärderade Myndigheten för vårdanalys det arbete som av PrevenTell, hjälplinjen mot oönskad sexualitet. Utvärderingen visar att ANOVA, ett centrum för forskning, klinisk utredning och behandling inom andrologi, sexualmedicin och transmedicin vid , som driver bland annat PrevenTell uppfyller sitt syfte. Myndigheten rekommenderar att ett Nationellt för frågor om oönskad sexualitet och prevention av sexuellt våld inrättas. delar den uppfattningen. De undersökningar som gjorts i den Nationella trygghetsundersökningen visar på en alarmerande ökning av utsattheten för sexualbrott. låg andelen av svenskarna som utsatts för sexualbrott på . har den ökat till 2018. Ökningen tog fart innan mycket av den mediala uppmärksamhet som präglat senare år, med metoo-rörelsen och uppmärksammade övergrepp i badhus och festivaler i . All ökning kan förstås inte härledas till personer med exempelvis tvångsmässig sexualitet. Men att komma åt dessa personer innan de begår övergrepp är vore mycket värdefullt. 2011 genomförde Staten beredning för medicinsk utvärdering en studie som drog slutsatsen att ”det finns en stor brist på kunskap om effektiva medicinska och psykologiska behandlingsmetoder för personer som begått sexuella övergrepp mot barn.” Även detta är något som hjälplinjen PrevenTell arbetar med. De som själva är oroliga över att de har en oönskad sexualitet måste kunna få hjälp. För dem måste tröskeln för att söka hjälp vara låg, så att man kan få behandling innan man börjar begå brott. Preventell, som är en hjälplinje vid oönskad sexualitet, spelar här en viktig roll. Men arbetet behöver systematiseras ytterligare. Därför föreslår att ett Nationellt för frågor om oönskad sexualitet och prevention av sexuellt våld. För detta avsätter vi . Personer med funktionsnedsättningar kan få stöd och service enligt lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) och stöd kan också ges utifrån socialtjänstlagen. Det finns därför ett omfattande ansvar hos kommunens socialtjänst rörande stöd till personer med funktionsnedsättning, såsom personlig assistans, avlösning, hjälp i hemmet, bostad med särskild service, bostadsanpassningsbidrag och färdtjänst. vill ha ett samhälle som ser, bejakar och inkluderar alla människor. Mer om detta finns i vår kommittémotion ”En funktionshinderpolitik att lita på”. Ett samhälle där alla kan åldras i trygghet och värdighet är ett angeläget mål för . Äldre personer är en tillgång för hela samhället. Äldreomsorgen omfattas av breda ansvar. Kommunen har ansvar för att hjälpa äldre att kunna bo kvar hemma men även erbjuda anpassade boenden när detta inte är möjligt längre. Kommunens hjälp innefattar stödinsatser som hemtjänst, ledsagning, äldreboenden och mötesplatser. Mer om politik rörande stöd och omsorg till äldre finns att läsa i vår kommittémotion ”En äldrepolitik att lita på” vill att alla människor ska kunna växa upp och leva utan risk att skadas på grund av eget eller andras bruk av alkohol, narkotika, doping och tobak eller spelmissbruk (ANDTS). samlade politik inom området för alkohol, narkotika, doping, tobak och spel om pengar återfinns i kommittémotion om ANDTS. Kommunen har en viktig roll i det ANDTS-förebyggande arbetet. Även om det är glädjande att alkoholkonsumtionens minskar bland skolungdomar är det alltjämt viktigt att prioritera det alkoholpreventiva arbetet bland unga eftersom de personer som de facto debuterar tidigt inte sällan har ett riskbrytande beteende kring alkohol och droger samt lider av psykisk ohälsa. Det är också värt att notera att äldres alkoholkonsumtion har ökat och därav vikten av att identifiera effektiva insatser för att motverka och förebygga riskkonsumtion bland äldre. Likaså är det viktigt att arbeta förebyggande kring narkotika, doping och spel om pengar. ser det civila samhället som en stor resurs i det förebyggande folkhälsoarbetet. Så även inom ANDTS-området där det civila samhället fyller en viktig uppgift genom att stödja personer som själva har missbruksproblematik eller lider av beroendesjukdom genom exempelvis vård- och behandling. Men också genom att vara till stöd för anhöriga och genom att erbjuda alkohol- och drogfria mötesplatser. Det civila samhället har sammantaget en viktig roll i att uppfylla delar av målen i ANDTS-strategin men också i det förebyggande arbetet riktat exempelvis mot ungdomar som riskerar att hamna i kriminella miljöer. avsätter därför inom utgiftsområde 9 för att stödja det civila samhällets verksamt inom ANDTS. Det finns flera ANDT-förebyggande metoder som utvecklats och visats vara framgångsrika och det är avgörande att de används brett över landet. I det arbetet är organisationen förebygger Alkohol- och Drogproblem (STAD) en viktig aktör. För att kunna sprida, implementera och kvalitetssäkra preventiva metoder behöver kommuner och regioner utbildning och ett nationellt stöd, vilket saknas. vill därför inrätta ett nationellt utifrån STADs organisation med detta uppdrag och avsätter 2022–2024 för detta ändamål inom utgiftsområde 9. Glädjande nog har en majoritet i ställt sig bakom att det ska inrättas ett nationellt kompetenscenter för ANTDS-prevention. Vi förväntar oss att regeringen kommer återkomma i frågan . är det ett delat huvudmannaskap för missbruks- och beroendevården och både kommunen och regionen har viktiga uppgifter. Men trots insatser för att förbättra samverkan mellan de båda huvudmännen är det dessvärre många människor som inom dagens organisation hamnar mellan stolarna och inte får den hjälp de behöver för att komma ur sin missbruksproblematik och beroendesjukdom. Beroende är en sjukdom och ska precis som andra sjukdomar behandlas inom sjukvården. anser därför att det är angeläget att sjukvården får ensamt huvudansvar för missbruks- och beroendevården. Detta har drivit i och det var glädjande att en enig riksdag 2019 ställde sig bakom tillkännagivandet att det ska vara en huvudman som ansvarar för vård och behandling av personer som lider av beroendesjukdom och annan psykisk ohälsa. välkomnar att regeringen tillsatt Samsjuklighetsutredning och ser med tillförsikt fram emot att ta del av dess förslag när den kommer presenteras . Genom att låta regionerna och hälso- och sjukvårdslagen bli styrande även inom beroendevården, kan tillgängligheten till vård och behandling säkras för denna patientgrupp. är det viktigt att tillsäkra att de personer med missbruks- eller beroendeproblematik som är i behov av sociala insatser garanteras det även när den regionala sjukvården är ensam huvudman för missbruks- och beroendevården. Samverkan måste fortsatt ske mellan kommun och region men när det är en aktör som har huvudansvaret minskar risken för att personer hamnar mellan stolarna och blir utan vård och behandling. Det är avgörande med en sammanhållen vårdkedja från tidig upptäckt, via vård och behandling, till boende, fritid och arbete. Här har kommens socialtjänst en viktig roll i att säkerställa att det sociala stödet utgår ifrån den enskilda personens behov och situation. Det är också viktigt att den enskilde är delaktig i planeringen av insatserna. Våld i nära relationer Vi firar av demokrati då kvinnor både fick delta i riksdagsvalet och var valbara till båda kamrar 1921. Ett viktigt jubileum. Men ofriheten finns kvar inom andra områden. Mäns våld mot kvinnor är ett samhällsproblem. Det har funnits länge och trots skarpare lagstiftning inom olika områden är ofriheten för den som utsätts för våld fortfarande kvar. Om vi lämnar våldsutsatta åt sitt öde så legitimerar vi förövarnas våld och makt. Därför måste vi agera och det måste bli en förändring på riktigt. Problemet är att människor, oftast män, tar sig rätten att styra över en annan människa. Att utöva makt och förvandla den andra människans liv till ett liv i ofrihet. Våldet tar sig många olika uttryck. Hot och ständiga repressalier om man inte lägger tidningen på rätt sätt på bordet eller något annat trivialt som utlöser aggressionen. Hot som vapen för att utöva makt och förminska en annan människa. Hot som vapen, leder till ofrihet. Våld som ofta är brutalt, ohyggligt brutalt. Kvinnan som vårdades på akutens multitraumaenhet 17 gånger är ett sådant exempel. Att hon lever är ett mirakel. Men hennes liv präglas inte bara av våldet när det hände utan också av minnet av händelsen och av de skador våldet gav henne. Skador som lett till svår kronisk sjukdom som riskerar förkorta hennes liv och som gör sig påmint . Ofriheten finns kvar livslångt. Trakasserier av olika slag. Under relationen och efter relationen. Det ekonomiska våldet är ett exempel som drabbar många, även när – eller om - förövaren blir dömd så fortsätter det ekonomiska våldet. Det som beskrivs ovan är brutalt och det är ändå bara en skärva av den verklighet som är de våldsutsattas verklighet. Det är oftast kvinnor, ibland män, som är våldsutsatta. Det är ofta barn med när det händer, de är också utsatta för våld. Just barnens situation är mycket svår. De bevittnar ofta när den ene föräldrar misshandlar den andre föräldern. Ändå ska de vanligtvis efter en fällande dom ha fortsatt kontakt med den förälder de återkommande sett utöva våld och hot mot sin mamma eller pappa. Kanske utsätts också barnet själv för hot och våld. Är de rimligt att barn drabbas av ofrihet under sin uppväxt, att barn får bära med sig ofriheten under sitt liv? Vi stiftar lagar till skydd men ibland saknas tillräckligt med kunskap för att använda lagarna rätt. Andra gånger avslöjas stora revor i skyddsnätet som möjliggör att förövaren kan fortsätta utöva våld och makt och därmed begränsa friheten för den som de säger sig älska. Regeringen har lämnat flera viktiga förslag, såväl i budgetpropositionen som i andra propositioner . har tidigare föreslagit att det införs sekretessbrytande bestämmelser mellan , hälso- och sjukvården och polisen för att på så sätt kunna agera förebyggande. Därför välkomnar vi att regeringen nu infört en sekretessbrytande bestämmelse som gör det möjligt för och hälso- och sjukvården att under vissa förutsättningar lämna uppgifter till i syfte att förebygga allvarligare vålds, frids- eller sexualbrott mot närstående. Sekretessen ska få brytas om det på grund av särskilda omständigheter finns risk för att den enskilde mot den närstående kommer att begå ett sådant brott som avses i 3, 4 eller 6 kap. för vilket det inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse . vill här gå längre än regeringen. Vi menar att brott som enligt straffskalan är mindre allvarliga än att de ger ett minimistraff bör kunna ingå i det som föranleder att den sekretessbrytande regeln kan användas.