mot · H9023247 · 2021-10-04 00:00:00 — Våra prioriteringar är utformade för att motverka grundorsaker till fattigdom och ofrihet inom ett flertal av de globala målen, och med svenska mervärden i åtanke. Bidrar till Agenda 2030 mål 5: jämställdhet, mål 8: anständiga arbetsvillkor och ekonomisk tillväxt samt mål 9: hållbar industri, innovationer och infrastruktur. Det behövs fler riktiga jobb i världen med anständiga arbetsvillkor. Möjligheterna till ett eget arbete och en egen inkomst är den viktigaste vägen ur fattigdom, inte minst för kvinnor. vill därför införa en arbetslinje i det internationella utvecklingssamarbetet med särskilt fokus på jobb i den privata sektorn. kommer att uppleva en urbaniseringstakt som är snabbare än tidigare i världshistorien. väntas en halv miljard människor flytta till städer i i jakt på alternativa försörjningsmöjligheter. Hållbara jobb måste därför även skapas på landsbygden där av de som lever i fattigdom bor. Flertalet är kvinnor som jobbar i ineffektiva jordbruk. Övergången från dåligt betalda jobb under usla arbetsförhållanden och med låg produktivitet, till hållbara jobb går via utbildning och legala reformer. På landsbygden är det särskilt viktigt med reformer som utvecklar lantbruket och rättssystem som säkerställer äganderätten till mark även för fattiga och för kvinnor. Avsaknaden av jobb i städer och på landsbygden är en stor källa till frustration bland unga människor och en pådrivande faktor bakom fattigdom och migrationsströmmar. Bristen på jobb inom den formella sektorn underminerar även möjligheten till beskattning vilket påverkar länders förmåga att bygga upp ett socialt skyddsnät och fungerande institutioner. I finns stor erfarenhet av att främja hållbart arbete, och arbetsmarknadens parter tar ett stort ansvar baserat på frivilliga avtal, vilket främjar organisering och utgör en viktig del av ett rikt föreningsliv. Det är en modell som fler länder skulle gynnas av. Ett riktat stöd till skapandet av fler hållbara jobb, med särskilt fokus på småföretagare, unga och kvinnor, lägger grunden för ett mer långsiktigt och hållbart globalt välstånd. Hållbara jobb förutsätter att barn och vuxna erbjuds möjlighet till utbildning som håller hög kvalitet. Bara då kan de konkurrera på en globaliserad arbetsmarknad och ekonomi, och därmed bidra till en hållbar utveckling. Många av det nya arbetstillfällen som måste skapas i utvecklingsländer kommer att finnas i de snabbt växande städerna och inom industri, IT och tjänstesektorer. Utbildning är en förutsättning för denna omställning och det är särskilt viktigt att fokusera på flickors skolgång eftersom långt fler flickor än pojkar i världen inte går i skolan. En mer utbildad arbetskraft leder till minskad fattigdom. Klimatomställning och tillgång till grön energi Bidrar till Agenda 2030 mål 5: jämställdhet, mål 7: hållbar energi för alla, mål 9: hållbar industri, innovationer och infrastruktur; mål 13: bekämpa klimatomställningarna samt mål 15: ekosystem och biologisk mångfald. Klimatet är vår tids största utmaning. Alla bidrar till klimatförändringarna men de som bidrar minst till problemen drabbas hårdast av dess konsekvenser. Detta gäller människor som lever i fattigdom och särskilt fattiga kvinnor och flickor som utgör en stor majoritet av världens fattiga. bidrar fattiga länders outvecklade ekonomier till en relativt liten andel utsläpp av växthusgaser. Men om dessa länders ekonomier utvecklas med samma stora klimatavtryck som västvärlden blir effekten på klimatet och den biologiska mångfalden förödande. Planeten har inte råd med att dessa ekonomier upprepar samma utvecklingsmönster som västvärlden. Vi har ett därför både ett ansvar och ett intresse i att stödja etableringen av hållbarare utvecklingsmönster. Om vi ska klara av 1,5-gradersmålet kommer det att krävas en grön omställning i hela världen inklusive i låginkomstländer, med fokus på att möjliggöra en hållbar väg ut ur fattigdomen. Detta gäller både på landet och i städer. Vägen ur fattigdom går för många människor genom en ökad effektivitet av jordbruket som även är en viktig del för att klara livsmedelssäkerheten globalt. De reformer som krävs för att växla upp effektiviteten i jordbruket måste vara klimatsmarta. Samma produktions- och konsumtionsmönster som präglar rika länder i väst kan inte vara förebild om vi ska klara klimatet och den biologiska mångfalden. står världen inför en fortsatt stegrande urbanisering och övergång till en livsstil som riskerar ett betydligt större klimatavtryck. Här krävs kraftfulla åtgärder där tillgång till förnybar energi och energieffektivisering är centralt. Vägen ut ur fattigdom kan inte vara fossildriven utan måste drivas av grön energi och kantas av biologisk mångfald. Det behövs även kraftfulla insatser för att minska klimateffekten av urbanisering och anpassa utsatta samhällen och växande städer till klimatförändringarnas oundvikliga konsekvenser. lever 600 miljoner människor i utan tillgång till elektricitet och närmare 1 miljard lagar mat i energislukande spisar eller över öppen eld. Nuvarande nivå på investeringarna i förnybar energi innebär att dessa siffror inte kommer att minska, eftersom förbättringarna som sker bara ligger i nivå med befolkningstillväxten. vill satsa mer på ett globalt klimatarbete genom att främja tillgången till förnybar energi och energieffektivisering med utgångspunkt i fattiga människors rätt till utveckling och frihet och med kvinnor och flickor i särskilt fokus. Vi vill öka investeringarna i projekt som öka tillgången till förnybar och effektiva energisystem, exempelvis genom att dela risk med företag som investerar i sektorn. Svensk miljöteknik och energitänkande inom företagande och forskning liksom våra värderingar för hållbarhet, jämlikhet och offentliga institutioner utgör en god grund för att bidra till hållbara och jämlika globala lösningar. Det är fattiga människor som ofta saknar alternativa försörjningsmöjligheter och som är direkt beroende av lokal jordbruksproduktion som påverkas mest av förändringar i nederbördsmönster och temperaturer. Kvinnor står för en absolut majoritet av jordbruksarbetet och matproduktionen i utvecklingsländer. Kvinnorna är därmed i större utsträckning än män beroende av naturresurser från skogen och jordbruket. När vädret blir torrare och regnen kommer allt mer oregelbundet och oförutsägbart drabbas alla, men kvinnorna drabbas hårdast. Globalt är jordbruket såväl en del av problemet som ett svar på klimatutmaningen. Jordbruket står för betydande utsläpp, men en stor del av dessa kommer från industriella jordbruk i hög- och medelinkomstländer, samt från ändrad markanvändning. Det är oerhört viktigt att stävja skogsskövling, särskilt i länder med stora arealer regnskog, och att minska suget efter ny jordbruksmark genom ett effektivare jordbruk. Att på ett hållbart vis öka produktionen från mindre jordbruk utan att öka utsläppen är därför avgörande, både för klimatet och fattigdomsbekämpningen. Tillgång till förnybar energi är en viktig del i att öka produktiviteten i jordbruket genom att exempelvis möjliggöra förädling av jordbruksvaror på lokal nivå och skapa obrutna kylkedjor som möjliggör handel. Insatser för utbildning, rationalisering och nya brukandemetoder, såsom agroforestry, skulle kunna kombinera ökad produktion, hållbarhet och klimatresiliens med minskade koldioxidutsläpp. Demokratisk utveckling och rättsstatens principer Bidrar till agenda 2030 mål 5: jämställdhet, mål 10: minskad ojämlikhet och mål 16: fredliga och inkluderande samhällen. Värnandet av människans grundläggande fri- och rättigheter är kärnan i politik. I då inskränkningar av demokratin, mänskliga rättigheter och rättsstatens principer blivit allt vanligare vill vi använda det svenska utvecklingssamarbetet för att värna liberala värden. Vi ska stödja uppbyggnaden av rättsstater där all makt måste följa lagar och regler som gäller lika för alla och envar, inklusive makthavarna. Offentliga institutioner som utgår från opartisk rättstillämpning och ett starkt och oberoende rättsväsende är fundamentalt i en rättsstat. I en liberal stat värnas demokrati, förenings- och yttrandefrihet som manifesteras i ett fungerande flerpartisystem med demokratiska partier, fria och rättvisa val och ett livskraftigt civilsamhälle. 5,1 miljarder människor världen över lever med rättsliga problem som inte får en lösning. Merparten rör vardagsproblem såsom tillgång till jobb, mark och egendom, sociala förmåner, utbildning och hälsa. Med andra ord har en stor del av jordens befolkning inte full tillgång till rättvisa. Rättsliga institutioner och förvaltning av god kvalitet är avgörande för att tillgodose dessa vardagliga problem genom att säkerställa att de hanteras rättvist och rättssäkert. Lika viktigt är ett livskraftigt civilsamhälle som kan ge människor möjlighet att engagera sig för att lösa problem tillsammans eller att gemensamt kräva sin rätt. Kvinnor och flickor drabbas ofta oproportionerligt av avsaknad av rättvisa. När kvinnors rättsliga skydd saknas eller inte är starkt nog att överkomma ojämlika sociala eller traditionella normer leder det till förtryck. Kvinnor drabbas av begränsad politisk representation, hindras att äga mark och driva företag, saknar rätt till utbildning och hälsa och drabbas ytterst av diskriminering och fysiskt våld. Ett inte obetydligt problem är informella rättssystem och hederskultur som gör att främst kvinnor, men också män, inte har tillgång till formell rättsskipning. Istället är de som individer utlämnande till gruppens sociala normer och hederskulturens förtryckande strukturer. Genom att anlägga ett jämställdhetsperspektiv i vårt stöd till reformering av formella rättsstrukturer kan vi bidra till att säkerställa att kvinnors och flickors rättigheter också ger resultat för att uppnå bättre hälsa, bättre resultat i barns utbildning, bättre tillgång till egendom och förbättrad ekonomi för familjer och ytterst ökad ekonomisk tillväxt och säkerhet för samhällen och stater. hålls många människor kvar i fattigdom och ojämlikhet av svaga statstrukturer med politiker och tjänstemän vars brist på vilja och förmåga att upprätthålla rättsstatens principer leder till korruption. I brist på ett fungerande system tenderar människor att vända sig till informella system som är uppbyggda kring normer som inte alltid rimmar med rättsstatens principer. Ungefär hälften av världens befolkning lever i länder där auktoritära krafter systematiskt och framgångsrikt underminerar grundläggande fri-och rättigheter. De formella rättsstrukturer som finns i många utvecklingsländer är ofta korrupta och inte sällan den auktoritära statens förlängda arm. Det kan i sig verka hämmande på individers vilja att vända sig till dem. Det behövs både en reformering av formella institutioner och förändringar av samhälleliga normer för att uppnå framgångsrik förändring. Att stärka rättsstaten är att påverka maktförhållandena i ett land. Fungerande demokratiska institutioner och försvar för mänskliga rättigheter utgör ett ramverk som stärker fattiga och utsatta människors rättigheter och skyddar dem mot övergrepp. Rättsliga institutioner är också nödvändiga för att minska korruption och för att begränsa och försvåra politiskt förtryck. De utgör ett motstånd mot en allt starkare global trend av minskande demokratiskt utrymme. Starka och motståndskraftiga institutioner är grunden för fred, rättvisa och hållbar utveckling byggd på respekt för mänskliga rättigheter. menar att utvecklingsbiståndet måste ta avstamp i denna vetskap och prioritera satsningar utifrån vad som verkligen bygger och befäster demokrati och rättsstat i ett land och globalt. Korruptionsbekämpning är därför centralt i internationella utvecklingsagenda. Det innebär bland annat att främja kompetens och kapacitet inom de nationella och internationella rättsliga institutionerna, att stärka föreningslivets möjlighet till insyn och granskning, att premiera äganderätten och motverka all form av diskriminering. Det behöver finnas en större flexibilitet i demokratibiståndet och bättre förutsättningar för att snabbt kunna ändra det svenska engagemanget i länder vid negativ demokratisk utveckling i enlighet med principen om more for more, less for less. Med det menas att utvecklingssamarbetet behöver anpassas till rådande omständigheter i syfte att nå uppsatta mål. Vid negativ demokratisk utveckling behöver biståndet vara flexibelt och ändamålsenligt som förändringar behöver föregås av en nära dialog mellan regeringen, ansvariga myndigheter samt berörda aktörer i det civila samhället. För att långsiktigt uppnå robust demokratisk förändring och är tillgången på utbildning för pojkar och flickor av stor vikt. Människor måste få en chans att lära sig läsa, lära sig sina rättigheter och förstå sin omvärld. - Att en majoritet av den svenska biståndsbudgeten går till de tre prioriterade områdena. - Att utrikesförvaltningen och myndigheter som förvaltar det internationella utvecklingssamarbetet fördjupar sitt arbete och sin expertis inom de tre prioriterade områdena. - Att beslut om långvarigt bilateralt stöd också ska följas av investeringar i landspecifik kompetensuppbyggnad. - Att en arbetslinje med fokus på hållbara jobb, särskilt inom privata sektorn, etableras i biståndet. - Att utbildning som bidrar till jobbskapande särskilt premieras. - Att insatser som motverkar förändringarna av klimateffekterna och värnar den biologiska mångfalden ökar. - Att tillgång till och produktiv användning av förnybar och effektiv energi prioriteras. - Att fokuset på klimatomställning och klimatanpassning ökar, både i utsatta samhällen och växande städer. - Att en högre andel av det svenska biståndet går till jordbruk i låginkomstländer, med särskilt fokus på att öka produktionen och förädlingsvärdet inom jordbruket. - Att insatser som syftar till demokratisk utveckling och att stärka rättsstaten ökar. - Att åtgärder för att motverka korruption och stärka äganderätten för svaga grupper prioriteras. Ett samordnat svenskt internationellt utvecklingssamarbete det svenska internationella utvecklingssamarbetet inleddes har många svenska aktörer varit involverade i dess utformning och genomförande. internationella utvecklingssamarbete har starka historiska rötter i breda lager av det svenska samhället. Kyrkor och folkrörelser utvecklade tidigt internationella förgreningar och många svenska företag och enskilda entreprenörer har bidragit till hållbar utveckling på olika globala marknader, inklusive i , och . Förutom UD och Sida finns det ett flertal offentliga aktörer som på olika sätt är inblandade i utvecklingssamarbetet, inklusive , Business , MSB, , , , och , för att nämna några. samlade akademi besitter djup teoretisk och praktisk erfarenhet av internationellt utvecklingssamarbete. Företag har en ovärderlig och djuplodande kompetens och erfarenhet av att investera och utveckla inom områden som bidrar till uppfyllandet av de globala målen. delar utgångspunkten i Agenda att olika aktörer i samhälle och näringsliv har en viktig roll för att nå de globala hållbarhetsmålen. Ingen aktör har fullständiga lösningar på de globala utmaningarna. Vi är samberoende och måste därför samarbeta. Lösningarna skapas i möten mellan olika synsätt och erfarenheter. Som en del i vision om det offentligas roll som en hävstång för mobilisering av större krafter för internationellt engagemang för utveckling vill vi därför verka för en större samordning mellan olika svenska aktörer som vill bidra till hållbar internationell utveckling och för att nå de globala målen i Agenda . vill därför etablera en samordningsfunktion med ansvar för att stödja och samordna alla svenska aktörer som verkar för internationell utveckling inom de av tre prioriterade områdena i kapitel 6. Samordningsfunktionen ska ha som målsättning att bidra till en bättre måluppfyllelse för hela arbete med Agenda 2030. Hit ska statliga aktörer, näringsliv, civilsamhälle, akademi och andra aktörer kunna vända sig om de vill påbörja, samordna och utveckla sina engagemang, hitta kommersiella eller andra partners, få finansiellt stöd, utveckla program och affärsplaner, ta del av tematisk och geografisk expertis och dela information. Samordningsfunktionen ska även inkludera omfattande relationer med motsvarande aktörer i partnerländerna för en stärkt dialog och kunskapsutbyte för att säkerställa ett lokalt ägarskap. Detta är ett omfattande uppdrag som måste resurssättas därefter, både med personal och ekonomiska resurser. Det offentliga ska gå före genom en fokusering av resurser och kompetens kring de tre prioriterade områdena som vi har identifierat i den här rapporten. Detta ska säkerställa en ökad samstämmighet mellan politikområden och underlätta för icke-statliga aktörer att få information om samlade arbete inom området. Att en samordningsfunktion skapas som förenklar möjligheter för fler aktörer i civila samhället, näringslivet och akademin att engagera sig i utvecklingssamarbetet, samt dela information och idéer inom de tre prioriterade områdena i ett fokuserat utvecklingssamarbete tillsammans med statliga aktörer. Att samordningen mellan statliga aktörer förstärks för att säkerställa samstämmighet samt för att underlätta relationerna med icke-statliga aktörer. Att samordningsfunktionen inkluderar en möjlighet till dialog och samarbete mellan svenska aktörer och aktörer i partnerländerna. Att fler samarbeten som kan förena det civila samhällets värdedrivna engagemang med näringslivets innovationskraft gynnas. Att incitamenten för svenska företag att öka sitt engagemang inom de tre prioriterade områdena ökar. Finansiering av det internationella utvecklingssamarbetet Biståndet inte räcker för att lösa de globala utmaningarna som definieras i Agenda . Ska vi klara av att nå de globala målen måste biståndet i större utsträckning användas som en hävstång för att mobilisera andra utvecklingskrafter på marknader och i samhällen. Civilsamhället spelar en viktig roll i att mobilisera resurser för utveckling. Det sker både genom att det civila samhällets organisationer investerar humankapital och privata medel för att nå de globala utmaningarna, som de bidrar till ett stort engagemang och investeringar från allmänheten. Stat och civilsamhälle krokar arm och det statliga biståndet tar en del av kostnaden som detta växlas upp genom investeringar och pengar från aktörer i det civila samhället. Denna hävstångseffekt behöver förstärkas. Samordningsfunktionen (kapitel 7) är ett sätt, men vi vill också se en ökad finansiering till det civila samhället genom att vi vill öka resurserna till det bilaterala biståndet (se 5.2). Stora delar av det svenska näringslivet har under många decennier engagerat sig i utvecklingsfrågor, och är arbetet med målen i Agenda en naturlig och integrerad del av många företags dagliga arbete. Det kan handla om investeringar i förnybar energi, innovationer inom till exempel clean tech och för ett bättre klimat, att skapa hållbara jobb i utvecklingsländer samt att förbättra arbetsvillkoren. Vi vill se mer av den typen av investeringar, och fler projekt inom det svenska utvecklingssamarbetet där svenska företag är med som aktiva parter. På så sätt kan vi växla upp biståndsbudgeten och bidra till att sluta finansieringsgapet i Agenda . Ett av flera exempel på hur utvecklingssamarbetet kan fungera som en hävstång för näringslivet och privata investeringar är att biståndet används för att dela finansiella risker med investerare. Biståndet används som en slags garanti till företag om att de ska kunna göra rimliga vinster i utvecklingsmarknader som anses vara för riskfyllda för rent affärsmässiga investeringar. Sida har redan ett väl utvecklat system för detta i samarbete med som vill ska växlas upp för att öka investeringsviljan hos privata aktörer. Ett annat exempel på hur fler aktörer kan bidra till hållbar utveckling men som inte finansieras av biståndsbudgeten är svenska företagsinvesteringar i klimatkompensation för sina utsläpp, vilka mestadels genomförs i utvecklingsländer. vill underlätta dessa investeringar genom att utöka företagens avdragsrätt för klimatkompensation, men endast om investeringen håller hög kvalitet och är socialt och ekologiskt hållbar i det land som investeringen sker. Vi åstadkommer det genom en kombination av tydliga myndighetsrekommendationer för att genomföra effektiv och hållbar klimatkompensation och genom att belöna företag som lever upp till rekommendationerna med en utökad avdragsrätt och en kvalitetsmärkning. Utveckling tar tid och kräver långsiktig planering och budgetering. Det finns en problematik i att variationer i BNI och ettåriga budgetramar skapar en ryckighet i budgeteringen och försvårar ett långsiktigt arbete. Detta kan skapa hinder för lokal förankring och nytänkande genom att sätta press på att utbetalningar ska ske istället för att i lugn och ro kunna ta fram innovationer och arbetssätt med stor hävstångseffekt och med djupt lokalt ägarskap. Det är särskilt utmanande för mindre biståndsaktörer som har svårare att överbrygga plötsliga förändringar i statens budget. Nuvarande budgetsystem riskerar även skapa ett utbetalningstryck hos UD och Sida som främjar bidrag till FN och andra multilaterala organisationer, vilket inte alltid gynnar effektivitet och kvalitet. vill stå fast vid enprocentsmålet, men anser att den ettåriga budgetramen leder till utmaningar som fordrar ytterligare åtgärder som kan öka långsiktigheten och förutsägbarheten i biståndsfinansieringen. Det kan till exempel handla om att förstärka möjligheterna att teckna längre avtal genom att utöka bemyndiganderamen. I det svenska internationella biståndet har man haft ett stort fokus på effektivitet. Ett mått som används för att bedöma effektiviteten i biståndet är nivån på Sidas administrativa kostnader, det så kallade förvaltningsanslaget, i förhållande till de medel som förmedlas i olika insatser, som kallas sakanslaget. som biståndsbudgeten har ökat i takt med ökningen av BNI har Sidas förvaltningsanslag därför begränsats. All statlig förvaltning ska naturligtvis bedrivas effektivt, men ett för stort fokus på förvaltningsanslaget riskerar att få negativa bieffekter och snedvrida det svenska biståndet. Med dagens budgetmodell räknas administrativa kostnader hos multilaterala aktörer som en del av sakanslaget. När förvaltningsanslaget ska hållas nere, medan BNI och därmed sakanslaget växer, blir bistånd via multilaterala kanaler ett sätt att genomföra biståndet utan att de administrativa kostnaderna synliggörs i den övergripande analysen av biståndets effektivitet. Trots att de multilaterala organisationerna generellt sett har mer än dubbelt så höga administrativa kostnader som Sida, så framgår inte detta i den budgetmodell som används eftersom det räknas in i sakanslaget. Därför blir stora bidrag till multilaterala organisationer ett sätt för Sida att betala ut bistånd utan att överskrida sitt förvaltningsanslag. Detta sker på bekostnad av det bilaterala biståndet även om detta skulle kunna ha större utvecklingseffekter. vill därför införa en budgetmodell som bättre tillgodoser behovet av kostnadseffektivitet och möjligheten att jämföra administrativa kostnader i bilateralt och multilateralt stöd. På ett liknande sätt riskerar investeringar i kunskap och expertis att missgynnas av ett ensidigt fokus på att minska förvaltningsutgifter. Detta då utfallet av den typen av investeringar kan vara abstrakta och svåra att kvantifiera, eller synas först på . Detta är problematiskt då kunskap och expertis är mycket viktiga faktorer för ett effektivt bistånd. Med större investeringar i kunskap skulle Sidas bilaterala bistånd bli ännu effektivare och det skulle även bli enklare för Sida att säkerställa att det svenska stödet till de multilaterala organisationerna verkligen används på bästa sätt. Fungerande skattesystem för utveckling