mot · H9023980 · 2021-10-05 00:00:00 — Kunskapssammanställningen redovisar också faktaargumenten för dödshjälp, såsom att rätten till dödshjälp kan motverka låg livskvalitet och värdighetsförlust i livets slutskede, liksom faktaargument emot, såsom att det är svårt att säkerställa att begäran är att dö är frivillig och bestående. I och är outhärdligt lidande villkoret för att en läkare kan ge patienten ett dödligt medel. I och andra amerikanska stater kan i stället människor med terminal sjukdom efter noggrant övervägande få utskrivet ett läkemedel att sedan ta själv. Mot bakgrund av att allt fler länder inför möjlighet framför allt till läkarassisterad dödshjälp anser Liberalerna att frågan bör studeras av en utredning som bör studera gjorda erfarenheter samt argumenten för och emot dödshjälp samt förutsättningslöst analysera frågan om någon modell för dödshjälp bör bli tillåten i . Vårt formella yrkande rörande denna fråga återfinns i vår sjukvårdsmotion. Stödet för äldre med missbruksproblematik bör stärkas Med ensamhet följer ofta ökad alkoholkonsumtion och missbruk. Dagens pensionärer har vuxit upp då många olika droger gjorde intåg i samhället. Blandmissbruk är vanligt men även att blanda alkohol och legalt förskrivna läkemedel ses. I detta sammanhang har en viktig roll för att stödja och bistå med alternativ men också äldreomsorgen i stort för att stimulera och möjliggöra träffpunkter och daglig verksamhet för att bryta isolering och ensamhet. Regeringen behöver tillse att en nationell strategi för att kunna upptäcka missbruk hos årsrika och att ha kunskap om vilka åtgärder som kan vidtas för att den enskilde ska kunna ta sig ur problemen tas fram. Att få vara fysiskt aktiv hela livet Fysisk aktivitet om minst är starkt kopplad till god hälsa men omkring hälften av alla människor uppnår inte denna globala rekommendation, som är inte minst viktig både för att förebygga ensamhet och isolering som fallskador. Fall och fallskador ökar inte minst bland årsrika. Närmare 70 000 individer skadas så svårt att de behöver läggas in på sjukhus. Omkring 1700 dör , varav är årsrika. Kostnaderna ligger på mellan 12 och 24 miljarder utöver det mänskliga lidandet som inte går att mäta i pengar. SKR har tillsammans med pensionärsorganisationerna tagit fram en skrift för fall som borde tillvaratas bättre. Arbetet har skett i samverkan med och . För att de rekommendationer som finns i skriften ska komma till användning måste kommuner och regioner upprätta mål för det skadeförebyggande arbetet och handlingsplaner för att uppnå målen. Det är viktigt att såväl personal inom vården och omsorgen som årsrika människor själva får kunskap om vikten av fysisk träning, bra näringstillstånd och att man inte lider av vätskebrist för att förebygga fall och skador. Till det kommer möjligheten för primärvården att skriva ut fysisk aktivitet på recept men också att identifiera riskpatienter där människor med osteoporos utgör en viktig grupp liksom de som använder fler än fem läkemedel . bör utvärdering göras dels av genomförda insatser, dels av skadestatistiken. Det bör också tas fram underlag för hur man kan arbeta med fysisk aktivitet och fallprevention som den vi just gått igenom med isolering av årsrika personer. Detta är inte enbart en fråga för kommuner och regioner. Staten har här en viktig roll att spela genom att kunna gå in med tydliga regler för att bygga mer äldrevänliga och äldresäkra bostäder, samhällen och infrastruktur. Med ökad fysisk träning minskar risken för fallskador. Fallskador förekommer i störst uträckning i det egna hemmet och leder inte alltför sällan till invaliditet eller för tidig död. Under de senaste 30–40 åren har vi satsat på att förebygga fallskador hos äldre. Detta är dock inte enbart en angelägenhet för kommuner och regioner utan staten bör gå in med tydliga regler för att bygga mer ”äldrevänliga” bostäder och städer. Kommunerna behöver stöd för att kunna ordna så att alla äldre har möjlighet till ett fysiskt aktivt liv. Fysioterapeuter bör ingå i äldreomsorgen, en medicinskt ansvarig rehabkoordinatör, , på samma villkor som de medicinskt ansvariga sjuksköterskorna, . Likaså behöver äldreomsorgspersonal få kunskaper om vikten av att vara fysiskt aktiv hela livet. Här saknas tydliga nationella riktlinjer. Vi uppmärksammar detta i vår folkhälsomotion. Sedan coronapandemin utbröt har gruppaktiviteter och träning fått stå tillbaka för personer . Det är förståeligt i tider av en pandemi men det behövs tydliga incitament för kommunerna att främja fysisk aktivitet för äldre oavsett vi har en pandemi eller inte. Det är inte rimligt att många äldre inte får tillgång till att vara fysiskt aktiva, träna, dansa eller liknande på så som ofta en pandemi tar för att gå över. Fallolyckor är vanliga, inte minst bland årsrika personer. anser att de utgör ett folkhälsoproblem. De kan både orsaka skador, förlorad självständighet och livskvalitet och i värsta fall dödsfall. behövde drygt 69 000 personer läggas in på sjukhus efter att ha skadat sig i en fallolycka och omkring tusen personer avled på grund av sina skador. Kostnaderna uppgick till 10 miljarder. Fler kvinnor än män drabbas. har på uppdrag av regeringen tagit fram ett samlat stöd kring fallprevention riktat till professionen och verksamhetsledning. De har även fått i uppdrag att genomföra en informationskampanj riktad till årsrika människor. Vissa framsteg har gjorts men insatserna har varit alltför få. För att motivera bl.a. verksamhetsledningar att prioritera fallprevention behöver fördelarna med att arbeta fallpreventivt arbete tydliggöras. har därför fått i uppdrag att genomföra hälsoekonomiska beräkningar för att identifiera kostnadseffektiva åtgärder som också inriktade på att minska lidandet för den enskilde. Uppdraget ska redovisas . Det här är naturligtvis bra men det räcker inte. SKR har i samarbete med SPF Seniorerna, (), () samlat ett antal förslag till en nationell kraftsamling för att minska fall hos äldre. Det tar upp vikten av att öka medvetenheten bland äldre om vad de själva kan göra för att minska risken att falla. Främst handlar det om att äta näringsriktigt, träna balans och styrka och ha kunskap om sina mediciner. Hänvisning görs till material på hemsida samt kostråd för årsrika människor. Men det handlar inte bara om risken för fall. Det handlar också om att identifiera patienter som lider av osteoporos och som kan vara hjälpta av läkemedelsbehandling för att minska risken för frakturer i samband med fall. Vi anser att vården och omsorgerna rutinmässigt bör arbeta med att identifiera personer med förhöjd risk att falla samt att diagnostisera om osteoporos föreligger och erbjuda effektiva åtgärder för att förebygga fall och dess konsekvenser för den enskilde och för samhället. Detta bör ges regeringen tillkänna. Goda arbetsvillkor ger bättre äldreomsorg Kontinuitet för både vårdtagare och medarbetar inom äldreomsorgen ska eftersträvas. Kontinuitet skapar trygghet för vårdtagaren samt bidrar till en god arbetsmiljö för personalen. Ett sätt att skapa kontinuitet för både vårdtagare och personalen är att hemtjänstteam upprättas. Team där det finns erforderlig kunskap för sitt uppdrag är en förutsättning för att bedriva en god äldreomsorg av hög kvalitet. Äldreomsorgen behöver se över de organisatoriska villkoren för både vårdtagarna och arbetstillfredsställelsen. Att arbeta i team kring en vårdtagare är ett sätt att skapa kontinuitet. Äldreomsorgens personal måste kunna svenska, det är inte enbart för att kunna kommunicera med majoriteten av alla vårdtagare utan också ur säkerhetssynpunkt för att kunna förstå riktlinjer och behandlings-, vård- och omsorgsprinciper, författningar och lagar med mera. Vårdtagare såväl som arbetsgivare ska kunna ställa krav på att personalen har tillräckliga kunskaper i svenska språket i både tal och skrift. Detta är en säkerhetsaspekt så att föreskrifter, dokumentation, vård och omsorgsprogram samt läkemedelsföreskrifter med mera kan följas. föreskrifter måste tydliggöra att personal inom äldreomsorgen (både på vård- och omsorgsboenden och i ) har tillräckliga kunskaper i det svenska språket. Det ska finnas goda möjligheter till fortbildning. Kommunerna ska kunna anställa läkare Mer än en fjärdedel av svensk sjukvård bedrivs i verksamhet utan att medicinskt utbildade specialister får anställas. Geriatriker och allmänläkare borde kunna anställas av äldreboenden eller av kommunen. Den senaste pandemin visar tydligt att det brister i den medicinska beredskapen, tillsynen och kompetensen i den kommunala vård- och omsorgen. Kommuner som vill bör kunna anställa funktionen chefsläkare. Vi anser även att de kommuner som vill ska kunna anställa läkare knutna till äldreboendena för att kunna tillgodose de vård- och omsorgsbehov som föreligger. Detta yrkar vi formellt på i vår sjukvårdsmotion. Generellt behöver äldreomsorgspersonal som har kunskaper och kompetens för sitt arbete samt goda arbetsvillkor. Fråga om reglering av yrket som undersköterska är under beredning i (Stärkt kompetens i vård och omsorg (SOU 2019:15) samt Reglering av undersköterska – kompetenskrav och övergångsbestämmelser (Ds 2020:15)). Regleringen syftar till att på nationell nivå införa en gemensam standard för vad en undersköterska ska kunna för att säkerställa god kompetensförsörjning i vården och omsorgen. Vi välkomnar att detta leder till skyddad yrkestitel för undersköterskor. Undersköterskor som vill bör även kunna få möjligheter att specialisera sig, t.ex. inom demensvård eller palliativ vård. Tvärvetenskaplig forskning för bättre omsorg om årsrika Forskning inom äldreomsorgen är starkt eftersatt. Forskningen sker framförallt på universitet och högskolor och i traditionella ämnesområden och inte i den vardag som vårdtagarna eller personalen befinner sig i. För att forskningen verkligen ska komma till nytta i praktiken behövs praktiknära forskning där olika perspektiv möts, medicin, omvårdnad, omsorg, teknik, kultur med mera. Forskning måste komma både vårdtagare och personal till nytta. Likaså når inte forskningsresultat ut i äldreomsorgen vilket gör att nya metoder och behandlingar samt moderna AI-lösningar inte når vårdtagarna. Exempel på sådan forskning är forskning i palliativ vård (vård i livets slutskede). Forskning inom palliativ vård görs i huvudsak på hospice eller inom ASiH trots att de flesta av oss dör i hemmet eller på äldreboenden. Många äldre som dör inom / hemsjukvården får inte den vård eller smärt- och eller ångestlindring som behandlingsprinciper och föreskrifter påbjuder. I spåren av coronapandemin har många äldre på våra vård- och omsorgsboenden avlidit utan att deras anhöriga har varit närvarande. Att ha sin familj hos sig i dödsögonblicket är viktigt för många och kan vara än mer viktigt för de familjemedlemmar som lever vidare. Även annan forskning kan underlätta åldrandet och livet som årsrik. Life science-sektorn är strategiskt viktig för och för medicinska genombrott. Det gäller inte minst forskning kring årsrika människors hälsoproblem, hur de kan förebyggas, botas och lindras. Här lägger tyvärr vår nuvarande lagstiftning hinder i vägen för att pröva nya behandlingsmetoder på patienter som inte själva kan ge godkännande till prövningen. Här krävs en ändring i lagstiftningen med etiska regler för hur sådana prövningar ska kunna genomföras utan att patienten – den äldre – löper risk för övergrepp vad beträffar integritet. Vi för fram yrkande om detta i motionen om läkemedel. Stärk införandet av AI inom äldreomsorgen finns många nya AI-lösningar som kan bidra till mer självständigt liv. Dock är det många kommuner med ansträngd ekonomi som inte prioriterar att införa moderna AI-lösningar i äldreomsorgen trots att man sparar pengar. Tillika har många medarbetare inom äldreomsorgen bristfälliga kunskaper i AI och IT. Välfärdsteknik är ett område som skulle kunna skapa stora mervärden både för vårdtagare och för personalen samt för samhället. Här ser vi att kommunerna behöver ett tydligt riktat stöd samt krav på att delta i utvecklingen. Inte minst behövs forskning kring vilka tekniska lösningar som underlättar både uppsikt och stöd med bibehållen integritet. Därför föreslår vi även att ett nytt tvärvetenskapligt för äldreomsorg bör inrättas. Vård och omsorg vid livets slut Forskning har visat att årsrika människor vill tala om hur de vill ha det under sin sista levnadsperiod. Ändå undviker behandlande läkare alltför ofta att tala med sina åldrande patienter, ofta med multisjuklighet, och deras anhöriga om deras önskemål under den sista levnadstiden. Sådana samtal skulle kunna underlätta möjligheterna till en så fridfull död som möjligt. Den sjuka människan måste stärkas även under sina sista dagar. Det krävs därför en nationell översyn av den palliativa vården och omsorgen i vårt land. Livet nära döden måste få ta plats, men barn och vuxna som behöver palliativ vård får den inte . Målet för vård palliativ vård är att varje människa ska ha rätt att vårdas där hon vill dö och få säga sin mening om hon vill ha den behandling hon erbjuds. Hennes nära ska stöttas och ingen ska dö ensam. Den målsättningen kunde man inte nå upp till genom de åtgärder som vidtogs för att hindra smittspridningen. (2020) konstaterade att den palliativa vården, som enligt uppgifterna i redan före pandemin var ojämlik och bristfällig, på sina håll, också visade påtagliga brister när pandemin bröt ut. En del berodde på kunskapsbrist om palliativ vård, annat på den isolering av patienterna som infördes i den palliativa vården för att förebygga smittspridning. har tagit fram kunskapsunderlag, undervisningsmaterial och annan information för att åtgärda bristerna. Det är bra men materialet måste spridas effektivt och det behövs en nationell översyn av den palliativa vården och omsorgen i vårt land. Varje människa ska ha rätt att vårdas där hon vill dö och få säga sin mening om hon vill ha den behandling hon erbjuds, hennes nära ska stöttas och ingen ska dö ensam. Stödet till både patienter, anhöriga och vårdpersonal måste stärkas, såväl i sjukvård som i omsorg. I Liberalernas sjukvårdsmotion utvecklar vi vidare vad som behöver göras beträffande vården i livets slutskede. kom ett förslag om införande av livstestamente, som är ett annat ord för framtidsfullmakt. Av det förslaget blev intet. Därför utvecklade bland annat pensionärsorganisationerna formulär som kallades ”Framtidskontrakt”, ”Vårdtestemente” eller ”Mina önskemål när jag inte själv kan föra min talan”. Där kan man beskriva hur man vill ha det när man kan besluta själv och vem som ska företräda ens vilja. De är inte juridiskt bindande men för den enskilde kan det kännas som en trygghet att ha detta nedtecknat. kom en utredning med förslag om att införa en lag om framtidskontrakt inom hälso- och sjukvården samt tandvården men detta återfinns inte i den lagstiftning om framtidsfullmakt som kom 2017. Den gäller bara ekonomiska och personliga frågor och undantar hälso- och sjukvård samt tandvård. Skälet var att de områdena var för komplexa att ta med, de måste beredas vidare och på den vägen är det. Det medför bland annat att man i inte kan genomföra prövningar av nya behandlingsmetoder för patienter som saknar förmåga att fatta beslut. Här kan man bygga på den danska lagstiftningen med en från forskningsprojektet oberoende läkare som tillvaratar patientens intressen. Vi anser att regeringen utan dröjsmål måste komma med förslag om hur framtidsfullmakt också kan införas inom hälso- och sjukvården samt tandvården. Även om de flesta människor räknar med att vilja bo kvar i sin gamla bostad hela livet ökar intresset för att flytta till något mer anpassat för funktionsnedsättningar och där man kan ha sällskap av andra och äta tillsammans. Utredningarna Bo bra hela livet (SOU 2008:113) och Bostäder att bo kvar i (SOU 2015:85) skrev om att nu kommer en generation som är van vid ett bekvämt och självständigt liv. Därför behövs tillgång till olika bostadstyper och en förbättring av tillgängligheten i befintliga bostäder. Boendet har stor betydelse för människors livskvalitet och hälsa. De flesta människor vill bo kvar i sitt gamla boende liv ut men har intresset för att flytta till något mer anpassat för funktionsnedsättningar har ökat. har sådana boenden inte ökat i takt med efterfrågan. Därför behövs tillgång till olika bostadstyper och en förbättring av tillgängligheten av befintliga bostäder för årsrika. Tyvärr vittnar människor om brist på sådana bostäder inte minst sådana med rimliga boendekostnader. Medan har aktuella siffror när det gäller tillgången till särskilda boenden där det fortfarande föreligger en brist på sina håll men där utvecklingen går åt rätt håll så är uppgifter om andra former av äldreboenden som trygghetsboenden och seniorboenden ofullständiga och inaktuella. Därför bör en utredning tillsättas med uppgift att ta fram kunskap om läget i kommunerna om tillgång till boenden för årsrika människor, om planer för framtiden och om vilka hinder som ligger i vägen för byggandet. Det bör också tas fram kunskap om hur boenden för årsrika påverkar livskvalitet och hälsa. En nu studie från i visade på att boende i vad som motsvarade trygghetsboende minskade behovet av behovet i vård- och omsorgsboende . Regeringen bör tillse att en sådan studie genomförs på nationell nivå. I många men inte alla kommuner har det skapats mötesplatser för årsrika människor där de kan träffas och delta i olika aktiviteter under trivsamma former. Också här är bilden ofullständig var sådan finns och vilka hinder som föreligger för att skapa sådana. Också detta bör utredas vidare. Ett område där årsrika människor i hög grad har behandlats som ett kollektiv är äldre-omsorgen. Samma lösningar erbjuds till alla, ofta med en förment klapp på huvudet. Det är därför så viktigt att årsrika människor som behöver hjälp i sin vardag kan välja i stället för hemtjänst, om det är städning och mat de behöver hjälp med och inte omvårdnad. I många kommuner är också timkostnaden efter RUT-avdrag lägre än avgiften för hemtjänst. Det är också viktigt att de genom LOV, lagen om valfrihetssystem, kan välja vilket hemtjänstföretag som ska kliva över tröskeln, och i en del kommuner också äldreboende. När livsrummet krymper blir det extra viktigt med mat och måltider. Årsrika människor måste ha kunskap om och inflytande över vad de ska äta. God och näringsriktig mat samt trivsamma måltider utan tidspress är en viktig kvalitetsfråga i äldreomsorgen och kan förebygga undernäring och dess medföljande risker. finns bra kunskap hos bland annat , 1177 Vårdguiden och andra informationskällor. Likaså finns det bra kunskapsunderlag om vad personal som arbetar inom vård och omsorg behöver veta om kost för årsrika. Denna kunskap behöver få bred spridning. Här behöver regioner och kommuner ta ett större ansvar. Alltmer data börjar tyda på att det kan finnas stort värde i att använda hundar, katter och andra djur i äldreomsorgen. I en mindre studie genomförd under covid-19-pandemin kunde visas vad det betydde för människor isolerade i äldreboenden att kunna krama en katt när de inte kunde krama en make/maka. Men det behövs större studier som underlag för myndigheternas ställningstaganden om djur i vård och omsorg. Liberalerna ser positivt på användande av djur i äldreomsorg i de fall det är nyttigt för den enskilde. måste associerade problem, såsom allergi eller djurrädsla självklart beaktas. I vägledning finns kloka råd och avvägningar av nytta och risker med att använda hund i äldreomsorgen, men liknande vägledningar för andra djur finns inte. Liberalerna ser att en mer omfattande vägledning, som tar in kunskap om andra djur, exempelvis katter, häst eller kanin, hade kunnat göra stor nytta i äldreomsorgen. Det har gått vägledning publicerades och har mer kunskap framkommit. Vi anser därför att det behövs en ny vägledning om hur djur kan användas i äldreomsorgen i de fall det passar den enskilde. För att ta fram sådana underlag kan ytterligare forskningsunderlag krävas. Valfriheten måste utökas så den är tillgänglig Liberalerna anser att det ska tillhöra så kallad skälig levnadsnivå att få äta det man själv tycker om. Socialtjänstlagen bör därför förtydligas och en laga mat-garanti för införas. Socialtjänstlagen är en ramlag för att möjliggöra lokala lösningar för att hantera ett problem. kommer vittnesmål om en långtgående detaljstyrning av äldreomsorgens innehåll och om omsorgspersonal och biståndsbedömare som inte vågar ändra innehållet i de planerade insatserna utan att förankra ändringarna högre upp. Det är inte enligt lagstiftarnas intentioner. Socialtjänstlagen inte bara tillåter utan påbjuder att omsorgen ska utgå från den enskildes önskemål. Arbetsledare, chefer och ansvariga politiker måste därför vara tydliga med att medarbetare både får och ska vara tillmötesgående. Det är bra inte bara för vårdtagaren utan också för vårdgivarna som därmed känner trygghet och engagemang i sitt arbete. Omsorgspersonal som är utbildad för sitt arbete, är trygg i sin roll och känner att den har mandat från sin arbetsledning har lättare att själv vara flexibel. Välutbildad personal och gott ledarskap har stor betydelse för kvaliteten generellt i äldreomsorgen. Personalens kompetens är avgörande för kvaliteten i äldreomsorgen. Det gäller särskilt omvårdnadsuppgifter i , där man ofta arbetar ensam med sköra äldre i deras hem men ibland tillsammans med hemsjukvården. Här är det nödvändigt med krav på utbildning och tillräckliga språkkunskaper för att kunna dokumentera. Men kan också vara en väg in på arbetsmarknaden genom att erbjuda enklare arbetsuppgifter under kompetent arbetsledning. Lagen (2017:612) om samverkan vid utskrivning från sluten hälso- och sjukvård började gälla . Det innebär att hälso- och sjukvården måste samverka och bör utgå från en gemensam värdegrund. Medan hälso- och sjukvårdslagen innehåller en sådan saknas den i socialtjänstlagen, något vi uppmärksammat i annat sammanhang. Bättre stöd till anhöriga Uppemot 1,3 miljoner personer uppskattas ge vård och omsorg till anhöriga. Att ge omsorg är vanligast i åldersgruppen 45–. är det en förälder som stöttas. Anhöriga i åldern 65–är de som ger mest omsorg räknat till en make/maka. Kommunernas stöd varierar. Anhöriginsatserna ska vara frivilliga och ett komplement till samhällets insatser, men tvingas många anhöriga att ta ett större ansvar för en närståendes vård och omsorg än de vill och orkar på grund av brister i det offentliga utbudet. De får inte det stöd och den avlastning som de behöver för att kunna hantera sin situation. En anhöriggrupp som ofta glöms bort är anhöriga som har mist den som de har vårdat och som befinner sig i sorgearbete. Hälso- och sjukvården och kommunen bör här följa upp vilket stöd den anhörige behöver. Vi har tidigare fört fram behovet av anhörigstöd. I en del kommuner fungerar det bra men i många andra är det otillräckligt. Eftersom så litet hänt, vilket kommit ännu mer under pandemin, upprepar vi behovet av ökat stöd igen. Frågan har dessutom blivit allt viktigare nu när hemsjukvården ökar så snabbt på grund av utvecklingen av medicinsk teknik. Över en miljon personer uppskattas ge vård och omsorg till anhöriga De flesta är mellan 45 – och de stötar oftast en förälder. Om man ser till den tid som ges i form av anhörigstöd är de flesta i åldern och som ger omsorg till make/maka. Anhöriginsatserna ska vara frivilliga och ett komplement till samhällets insatser men så är det inte . Många anhöriga tvingas ta ett större ansvar för en närståendes vård och omsorg än de vill och orkar inte minst på grund av att hemsjukvården nu vinner terräng. Här måste samhället gå in och ge den kunskap och stöd som krävs för att klara av hemsjukvården. Anhöriga måste få det stöd, den hjälp, den kunskap och inte minst den avlastning som krävs för att de ska orka ta för att kunna hantera sin situation. En anhöriggrupp som ofta glöms bort är anhöriga som mist den som de har vårdat och som befinner sig i sorgearbeten.