mot · H9024109 · 2021-10-05 00:00:00 — Politik för det samiska folket ställer sig bakom det som anförs i motionen om en samepolitisk färdplan och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om en och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om återbördande av samiska kvarlevor och offergåvor och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om ersättning för naturresurser och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om införandet av en konsultationsordning och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om en översyn av konstruktion och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om stärkt samisk rätt till mark och vatten och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om den nya renskötselutredningen och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om satsningar på språk och kultur, och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om satsningar på utbildning och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om synliggörande av Sápmi och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om krafttag mot psykisk ohälsa och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om en nordisk samekonvention och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om ratifikation av 169 och tillkännager detta för regeringen. Tystnadens politik för det samiska folket har nått vägs ände. Relationerna mellan staten och urfolket samerna går närmast att beskriva som ett öppet sår, såväl historiskt som i vår samtid. Den strukturella rasism och diskriminering som det samiska folket genom historien har utsatts för får konsekvenser . Men något håller på att hända. De samiska perspektiven och frågorna ökar i synlighet. behövs ett bredare politiskt grepp. Den med få undantag utbredda politiska tystnaden i samiska frågor är fruktansvärd. Den är ett svek. Vår historia förpliktigar oss till något annat. Den svenska staten har bedrivit en kolonial politik för att befolka ett land där andra redan bodde. Det räcker med en titt i våra statliga arkiv där allt finns bevarat. Grunden för det samiska samhällslivet – renen, marken, skogen, fjället – utsätts för allvarliga påfrestningar från olika håll; språken riskerar att dö ut i takt med självmordsförsöken bland unga. Det kan låta dramatiskt, men det är vad vi bevittnar. Bristen på urfolkspolitik är ett av de rättighetsområden där ådrar sig mest internationell kritik. År kritiseras från olika FN-organ och för våra uteblivna reformer. Länder som i andra avseenden är jämförbara – , , , – har tagit tag i sin historia och sina frågor. står upp för samers rättigheter och för ett levande samiskt samhällsliv. Under den gångna mandatperioden har vi drivit på för en högre ambition i politiken för det samiska folket och gör det fortsatt. Vi har fått mycket gjort men mycket mer återstår och behöver göras. Svensk samepolitik behöver omtag och i brett samförstånd behöver vi arbeta fram en samepolitisk färdplan. vill se ett brett parlamentariskt samarbete mellan partier och partierna i där vi blir överens om såväl mål som medel. En parlamentarisk kommitté, med uppdrag att samverka med det samiska samhället på olika plan, bör få gott om tid på sig, gå igenom reformer som skett och staka ut en ny riktning som tar dagens situation på allvar. Flera delar vill ta med sig in i ett sådant arbete presenteras i denna motion. Genom historien har staten begått olika övergrepp gentemot urfolket samerna. Sápmi, som utgör en stor del av yta, var för länge sedan ett område som staten inte kontrollerade. började staten göra anspråk och har utrymmet för samiskt liv minskat. De övergrepp som begåtts har handlat om rasbiologiska undersökningar men också folkfördrivningar. En del av den statliga politiken var Lappmarksplakatet, . Där annonserade staten om att svenskar kunde få en bit land i det som skulle bli norra , i utbyte mot skattefrihet och att slippa militärtjänstgöring. Till en början levde nybyggare och samer i samexistens, samerna med sin rennäring, jakt och fiske, medan nybyggarna odlade och höll kreatur. Allt eftersom årtiondena gick och nybyggarna blev fler trängdes samerna undan. Den avgörande punkten kom under industrialiseringen , då samerna tappade rätten till sina marker. vill att staten ska ta ansvar för historiska övergrepp mot det samiska folket och ge upprättelse. En som tar sig an dessa viktiga frågor behöver därför tillsättas. meddelade regeringen att beviljats för genomförandet av en förankringsprocess inför etableringen av en . tog regeringen emot inför en om statens övergrepp mot det samiska folket. Det är viktigt att regeringen – i lyhört samförstånd med det samiska folket – fortsätter processen för att ska tillsättas. Återbördande av samiska kvarlevor och offergåvor Samiska kvarlevor och offergåvor finns i olika samlingar och på museer runt om i landet. Processen för återbegravning och repatriering är komplicerad och kostsam. Återlämnanden kan underlättas genom att lokala museer hemställer om ett överlämnande, något som redan varit med om vid processen med repatriering och återbegravning av samiska kvarlevor i . Det stora problemet med såväl repatriering av samiska kvarlevor som samiska föremål är ekonomiska resurser. Det är orimligt att det samiska folket ska behöva finansiera det staten har tagit ifrån dem under villkor vi aldrig skulle acceptera . Det behöver göras möjligt för även mindre museer att kunna ta emot och tillgängliggöra samiska föremål för en bredare allmänhet. Då skulle de mänskliga kvarlevor som finns på svenska museer kunna hanteras av osteologer för att möjliggöra identifiering av ursprung för eventuell återbegravning. Svenska staten har genom historien tagit naturresurser i Sápmi i anspråk. Det är resurser som byggt och fortsatt bygger rikt. Utöver ett ökat inflytande över hur naturresurserna nyttjas måste intäkter från dem i högre grad bidra till utveckling i det samiska samhällslivet. Statliga bolag som hämtar sina intäkter i Sápmis naturresurser bör avsätta en andel av sin vinst för att finansiera förvaltningen och utvecklingen av samiskt samhällsliv, språk och kultur. Även andra bolag vars verksamheter kraftigt påverkar Sápmis naturresurser bör bidra. Former och avgränsningar för detta behöver utredas. En konsultationsordning kommer på plats för att det offentliga tidigt och på ett strukturerat sätt ska höra samiska intressen och perspektiv i frågor som berör det samiska folket. Detta i syfte att nå samsyn och bättre ta tillvara samiska rättigheter och möjligheter. Det är nu av stor vikt att implementeringen underlättas och metoder för konsultation utvecklas så att syftet uppnås. En organisatorisk översyn bör ske av konstruktion. är både ett folkvalt parlament och en förvaltningsmyndighet under den . efter konstruktionen är det att se vad som kan göras för att utveckla och förtydliga organisationen, mandatet och ändamålet med , i samråd med det samiska samhället. Detta kan utgöra en del av en samepolitisk färdplan. Stärkt samisk rätt till mark och vatten Rätten till mark och vatten för samiska intressen måste säkras och stärkas. Gruvnäringen, omställningen till ett förnybart energisystem och svensk viltvård kan inte fortsätta att i så hög grad ske på bekostnad av det samiska folkets rättigheter och möjligheter att bruka mark och bedriva näringar. Även skogsnäringen behöver ta hänsyn till det samiska folkets rätt till traditionell användning av marken för renskötsel, jakt och fiske. Det är inskrivet i grundlagen men också en civil juridisk rättighet som grundar sig på urminnes hävd. Hänsynskrav finns inskrivet i andra lagstiftningar men tillämpningen brister. Därför krävs förtydliganden i berörda lagstiftningar. Den avkunnade Girjasdomens innebörd behöver tas om hand på ett tydligt sätt. beslutade regeringen om direktiv till en utredning om ny renskötsellagstiftning. Utredningen ny renskötsellagstiftning – det samiska folkets rätt till renskötsel, jakt och fiske (renskötselutredningen) består av en parlamentarisk kommitté för att åstadkomma bred politisk förankring. Arbetet ska bedrivas med en bred och stor samisk närvaro och delaktighet, vilket är en nyckelfråga för . Efter Högsta domstolens dom i Girjasmålet är det angeläget att se över de delar som handlar om samebyars ensamrätt i förhållande till staten att upplåta jakt och fiske. Ett delbetänkande om detta ska lämnas senast , medan utredningen i övrigt ska slutredovisas . För är det viktigt att den rättsliga åtskillnad som svenska staten gör mellan renskötande samer och andra samer ska upphöra. Offentliga investeringar krävs också så att rennäringen klarar av de påfrestningar klimatförändringarna innebär. Satsningar på språk, utbildning och kultur Fortsatta satsningar krävs på språk, utbildning och kultur. Det samiska språket och kulturen har på många platser i Sápmi helt eller delvis försvunnit. De samiska barnen drabbas hårt av att samhället inte klarar av att möta behoven av förskola och undervisning i och på samiska. Språkcenter för fler samiska språk behövs. Ytterligare åtgärder för att revitalisera och stärka samiska språk i kan vara att ange minoritetsspråk som ett ämne i skollagen och införa nya bestämmelser om undervisning i nationellt minoritetsspråk för alla de obligatoriska skolformerna, för gymnasieskolan och gymnasiesärskolan. Det är viktigt att minoritetsspråken garanteras en större undervisningstid inom ramen för skoldagen. bör också utöka den tvåspråkiga undervisningen för samiska. Utbildningsområdet kan dock inte ensamt trygga språkens överlevnad. Samiska kulturinstitutioner behöver en tryggare ekonomisk grund och en större självständighet, flera behöver bidra till möjligheter att använda språken, och det allmänna måste tillhandahålla relevant och korrekt information om de språkliga rättigheter som gäller de nationella minoriteterna. Vi vill verka för fler samiska museer och kulturinstitutioner genom att stärka stödet till . Ett gott exempel på viktig kulturell verksamhet som fortsatt behöver stöd är , en arena för scenkonst som vänder sig till alla samer. är också stolta över regeringens förslag i budgetpropositionen om att ge i stöd till samnordiska språksamarbetet Sámi Giellagáldu, ett samarbete som har stor betydelse för bevarandet av de samiska språken. Sápmi ska synliggöras. Staten bör uppmuntra användandet av ortsnamn och andra namn på platser på samiska. Det samiska som en del av behöver ta större plats i det offentliga rummet, till exempel på TV, i tidningar, radio och vid offentliga tillställningar. Ett sätt att lyfta Sápmi är att högtidlighålla och uppmärksamma tillfällen som är viktiga för samerna, till exempel nationaldagen och urfolksdagen. är samernas nationaldag. Det kommer av att det första samiska landsmötet hölls i Tråante/. Nationaldagen firas över hela Sápmi, det vill säga i , , och . firas över hela världen, och så även i och övriga Sápmi. Urfolksdagen finns till för att synliggöra världens urfolk - och högtidlighålla kulturer, språk, traditioner. Krafttag mot psykisk ohälsa Hälsofrågorna måste adresseras skyndsamt. En av tre unga renskötande samer funderar på att ta sitt liv. Det är helt oacceptabelt. Mycket kan förändras genom bättre villkor för rennäringen, men även insatser inom regionerna inriktade på samisk hälsa bör förstärkas och fördjupas. Det pågår flera viktiga projekt som tar sikte på att inhämta kunskap och stärka insatserna mot psykisk ohälsa, bland annat pågår arbetet med en kommande nationell strategi för psykisk hälsa och suicidprevention. Strategin bör innehålla ett uttryckligt mål att stärka samers psykiska hälsa och förhindra suicid bland samer. måste bidra till att arbetet med en nordisk samekonvention slutförs och ratificeras. Sápmi är ett område som sträcker sig över flera länder. En gemensam nordisk bottenplatta av rättigheter krävs för att upprätthålla och stärka de rättigheter som samer redan har enligt urfolksrätten bör fortsätta trycka på för att konventionen blir verklighet. En viktig förutsättning för en nordisk samekonventionen är att dessutom att konsultationsordningen, som nämns ovan, kommer på plats. 169 om ursprungsfolk och stamfolk ska ratificeras. Konvention antogs av Internationella Arbetsorganisationen 1989 men har ännu inte ratificerats av , trots kritik från flera internationella organ och trots att konventionens bäring på har utretts . I Högsta domstolens dom i Girjasmålet uttalar domstolen att 169 i delar redan är bindande för genom att ge uttryck för allmänna folkrättsliga principer, något som understryker konventionens betydelse. Regeringen har uttalat att man arbetar i riktning för att kunna ratificera men det behövs en majoritet i riksdag för att det ska bli verklighet.