mot · H9024162 · 2021-10-05 00:00:00 — Rådet styrs av rådets egna stadgar och dess medlemmar. Medlemmarna är Studieförbunden i samverkan, Kommuner och Regioner (SKR) och Rörelsefolkhögskolornas intresseorganisation (). fattar beslut om medelstilldelningen till folkbildningsaktörerna och genomför även granskningar och uppföljningar av att medlen använts korrekt. Det har framkommit att studieförbund blivit utsatta för bidragsfusk, där samma deltagare förekommit i studiecirklar i flera studieförbund . I Järva har åtta av tio studieförbund som är verksamma blivit utsatta för bedräglig verksamhet. Med anledning av detta har frågan tagits upp i . Flera åtgärder har vidtagits från för att stärka kontrollen och stoppa fusk och bedrägerier. Studieförbunden i samverkan har presenterat en åtgärdslista med anledning av fel och fusk inom studieförbunden. har beslutat att inleda en granskning av kontrollen och uppföljningen av statens stöd till studieförbunden. Detta är bra och skarpa åtgärder. anser att behöver fortsätta sin översyn av rutiner och granskning med anledning av de besvärande omständigheterna som uppdagats. Det ligger i medlemmarnas intresse att återskapa förtroendet för den medelstilldelning som staten bemyndigat att ansvara för. Det pågår en översyn inom och vi anser att den processen ska fortsätta. Olika delar av statsbidraget till folkbildningen har tidigare granskats av . Med anledning av händelserna i Järva har också som sagt beslutat att inleda en granskning av kontrollen och uppföljningen av statens stöd till studieförbunden. Detta anser är viktigt. Det har diskuterats om en ny aktör skulle vara en bättre förmedlare av de statliga bidragen. har i prövat denna fråga och den kan åter bli aktuell om inte förändringar av den interna kontrollen inom förbättras. Regeringens satsning ”Svenska från dag ett” som ges av ett antal folkhögskolor är en särskild satsning för att nyanlända ska lära sig svenska . vill även att integration påbörjas från dag ett. Vi vill införa ett asylprogram med obligatorisk svenskundervisning, samhällsorientering och arbete vid det egna asylboendet. Detta omnämns mer i våra andra kristdemokratiska motioner. anser att avsikten med regeringens satsning är positiv men vill istället att medel går till vår egen satsning på svenska för föräldralediga. Vi drar därför ner regeringens satsning i anslag 14:1 Bidrag till folkbildningen, och satsar återstående medel på vår egen satsning i utgiftsområde 1. Nyanlända kvinnor möts inte av samma förväntningar och krav på att arbeta som män. Detta konstateras också i den statliga utredningen om nyanlända kvinnor och anhöriginvandrare på arbetsmarknaden, den så kallade , där man funnit att nyanlända kvinnor – oavsett om de är flyktingar eller anhöriginvandrare – erbjuds mindre omfattande och mindre relevanta arbetsmarknadsinsatser än nyanlända män. I flera studier lyfts olika strukturella aspekter fram, exempelvis vilka typer av insatser som Arbetsförmedlingen erbjuder kvinnorna, myndighetens bemötande, tillgång till barnomsorg, föräldraförsäkringens utformning och diskriminering bland arbetsgivare. Isolering är inte svaret på att få fler utrikesfödda kvinnor i arbete. Aktiviteter för att förbereda föräldralediga kvinnor på arbete, genom språkstudier och samhällsorientering, är ett mycket bättre svar. Utformningen av dessa aktiviteter måste dock särskilt rikta in sig på kvinnorna och deras förutsättningar, eftersom gruppen visar sig vara särskilt svår att nå. Utbildningen bör vara obligatorisk och även särskilt möjliggöra en utbildning som kan leda till jobb, exempelvis via yrkesutbildningar. Genom att få fler kvinnor i utbildning och arbete kan risken för isolering och hedersförtryck minska. föreslår att i likhet med och bör arbeta betydligt mer aktivt under kvinnors föräldraledighet för att undvika isolering och förbereda kvinnorna på arbetslivet genom språkstudier, arbetsplatsbesök och mentorskapsprogram. Det är viktigt att dessa utbildningsinsatser innehåller rådgivning om hur familjeansvar kan kombineras med arbete i den svenska kontexten. Uppsökandeverksamheten för att få kvinnor som inte är föräldralediga ut i aktivitet måste också stärkas. Här är mentorskapsprogram, där utlandsfödda kvinnor som redan gjort resan - och kan agera förebilder – centrala. 5 Bibliotek och läsning Bibliotekens roll som kulturförmedlare kan inte nog betonas. läskonsten blev allmän egendom i vårt land har biblioteken varit en källa för vidgat vetande och kulturella värden. Vi vet hur viktigt det är inte minst för de unga att tidigt få stimulans till läsande för att utveckla sitt språk. För att möjliggöra att elever får ta del av alla kulturella skatter måste vi också tillgängliggöra litteraturen för bredare grupper. Många av dagens bibliotek har utvecklats till populära mediecenter där man förutom att låna och läsa både pappersböcker och e-böcker, läser tidningar och tidskrifter, tar del av utställningar, lyssnar på föreläsningar, poesiaftnar och andra kulturarrangemang. Det breddade utbudet är utmärkt men det är viktigt att boken är i centrum. På så sätt kan de olika verksamheterna stärka varandra och blir en ännu mer naturlig mötesplats för alla åldrar och språkgrupper. Biblioteken bör också erbjuda service till äldre, personer med funktionsnedsättning och andra som av olika skäl inte har möjlighet att ta sig till , till exempel genom ett ”Boken kommer”-system, där bibliotekspersonal åker hem till vederbörande med böcker. Många kommuner har i denna anda stärkt sin service under covid-19 pandemin , trots att man även fått anpassa sin verksamhet på grund av restriktionerna. Det är angeläget att ta vara på goda exempel ifrån hela landet och implementera framgångsrik och uppskattade insatser i den ordinarie verksamheten. För att underlätta förutsättningarna för läsning är biblioteken en ytterst viktig aktör. Biblioteken får inte bli en budgetregulator utan måste få leva vidare, oavsett kommunens storlek. För att kunna möta behovet av tillgänglig litteratur kan det ibland bli nödvändigt att ta till okonventionella lösningar för att kunna finansiera bibliotek med generösa öppettider. välkomnar att regeringen bidrar till regional kulturverksamhet, vilket innefattar kultursamverkansmodellen. accepterade vi av regeringens satsning för att mildra effekterna av pandemin. I kultursamverkansmodellen fördelas bland annat medel till bibliotek, läs- och litteraturfrämjande. Vi välkomnar även den förstärkning som regeringen gör till regional kulturverksamhet under anslag 1:6. förlänger också den satsning som och gjorde på bibliotek i utanförskapsområden i vår gemensamma budgetreservation med 2022-2024 på anslag 3:1. anser att det är viktigt att bibliotek finns tillgängliga för människor i olika sociala kontexter för att främja inte minst läsförståelse, därför vill vi även fortsatt satsa på bibliotek i utanförskapsområden. Barns och ungas läsning menar att en bred satsning på läsning och kunskapsinhämtning görs genom att betona skolans bildningsuppdrag och att rikta insatser för ökad läsförståelse och läsinlärning där de kommer alla barn till del. Vi satsar även på att utbilda fler speciallärare, något som kan hjälpa de barn som har svårt för läsningen. Det är viktigt med läsfrämjande insatser för att få fler barn och unga att läsa böcker. Vi såg därför positivt på regeringens satsning om att ett läsråd inrättas som ett särskilt organ inom , med uppdraget att samla och samordna aktörer och insatser kring barns och ungas läsning. Vi ser det också som viktigt att öka samverkan mellan folkbiblioteken, barnhälsovården och förskolan i syfte att stärka små barns språkutveckling. Det bör göras fortsatta satsningar på förskolan för att stärka barns språkutveckling. Här vill vi emellertid understryka vikten av läsningsfrämjande insatser i förskolan och för barn i unga åldrar. Förskolan kan enligt påverka barns förhållningssätt till text och intresse för språkets uttrycksmöjligheter, genom ett medvetet och planerat arbete[5]. har även visat att högläsning kan ha flera goda effekter på språkutvecklingen och utvecklar barns fantasi och föreställningsförmåga, talspråk och ordförråd, berättande och förmåga att uttrycka tankar, intresse för bild och text och förmåga att förstå sin omvärld[6]. Därför finns högläsning också med i läroplanen för förskolan och är enligt viktigt att prioritera som en del i förskoleverksamheten. Dessutom är skolbiblioteken av stor vikt för elevers bildning och lästräning. menar att en bred satsning på läsning och kunskapsinhämtning görs genom att betona skolans bildningsuppdrag och att rikta insatser för ökad läsförståelse och läsinlärning där de kommer alla barn till del. Kunskapen om sitt eget kulturarv, det materiella likväl som det immateriella, vilket innefattar gemensamma värderingar, dialekter, traditioner och folkminnen, skänker människor trygghet i sin identitet. Det är nödvändigt för att vi ska kunna möta och känna respekt för andras kulturer och traditioner och är en stark friskfaktor genom att stärka känslan av sammanhang. Människor intresserar sig allt mer och söker aktivt efter sätt att ta reda på sina rötter och sitt kulturarv. Det märks bl.a. i tv-program där människor får hjälp med att ta reda på och förstå historien om sina klenoder. På sociala medier ser vi att grupper startas där människor samlas kring en gemensam uppväxtort, där människor utbyter gamla bilder från sin hemmiljö och engagerat diskuterar olika händelser och minnen. Kulturarvet kan bidra till ökad tillväxt och fler jobb. Inom hela kulturarvssektorn arbetar 300 000 personer i EU och 7,8 miljoner arbetstillfällen har skapats indirekt[7]. Kulturarvet handlar inte bara om dåtid och nutid utan också om den framtid som vi skapar tillsammans och vilka värden som ska forma vår gemensamma framtid. Ett viktigt område inom kulturarvssektorn är det flytande kulturarvet. Ett exempel är fisketraditionen på liksom skeppstraditionen med en anrik historia tillbaks i tiden. Ansvaret för det flytande kulturarvet bör utredas. En annan viktig fråga inom kulturarvsområdet är den om samers rätt till samiska kvarlevor i museisamlingarna. Det finns två vägledningar som utarbetats för att underlätta återlämnande av kvarlevorna. Dels den om God samlingsförvaltning – Stöd för museer i återlämningsärenden, och dels vägledningen om Stöd i hantering av mänskliga kvarlevor i museisamlingar. I lagen (2009:724) om nationella minoriteter och minoritetsspråk fastslås att de nationella minoriteterna ska ges möjlighet till inflytande och samråd i frågor som rör dem. Det finns även etiska regler () för hantering av återlämnandeärenden där vikten av att återlämnandet sker på ett opartiskt sätt och baseras på vetenskapliga, professionella och humanitära principer liksom på relevant lokal, nationell och internationell lagstiftning betonas. Trots de vägledningar och etiska regler som utarbetats har inte en samsyn nåtts, vilket förstärks av regeringens saktfärdighet i frågan. Man har inte tillräckligt tagit fasta på det yttrande från i , och kristna råd till för mänskliga rättigheter om vikten av att svenska staten utformar ett sammanhållet regelverk och en nationell finansiering av repatriering av samiska kvarlevor. Det är viktigt att denna fråga inte dras i långbänk, utan att samiska kvarlevor återlämnas och det blir en lösning i frågan. Vidare välkomnar vi regeringens satsning på arbete med immateriellt kulturarv på i anslag 3:3 och folkminnen. Staten har ett övergripande strategiskt ansvar för den nationella kulturpolitiken. I Kultursamverkansmodellen som alliansregeringen införde, flyttas dock tyngdpunkten för beslutsfattandet från staten ut till landets regioner. Det är i enlighet med subsidiaritetsprincipen, som är en viktig grundbult i kristdemokratin. har staten avgjort vilka regionala kulturinstitutioner som blivit berättigade till statligt stöd. Förändringen av den regionala kulturpolitiken förutsätter ett närmare samarbete mellan de olika myndigheter och organisationer som har ekonomi och/eller starka intressen i kultursamverkansmodellen. Regioner som ingår i modellen beslutar , i samverkan med länets kommuner, det civila samhället och kulturlivet, hur det statliga bidraget ska fördelas till regional kulturverksamhet. Detta har visat god potential men som alla nya initiativ behöver modellen utvecklas. Vi vill utveckla kultursamverkansmodellen genom att öka samverkande insatser från staten till regionerna och undvika att statliga kulturinsatser görs vid sidan av som underminerar kultursamverkansmodellens viktiga funktion. Förhoppningsvis ansluter sig även , som sista region, vilket skulle möjliggöra att besluten gällande berörda verksamheter skulle kunna tas närmre utförarna. Även kulturen utanför innerstaden skulle få större chanser att visa upp sig. är generellt positiva till regeringens bidrag till regional kulturverksamhet och kultursamverkansmodellen under anslag 1:6. Vi välkomnar som sagt satsningen som regeringen gör med 200 miljoner 2022 och 100 miljoner 2023 och 2024. 8 Det civila samhället Det är i det civila samhället som grunden läggs för demokrati, medmänsklighet och ett fungerande samhälle. politik strävar därför efter att stärka det civila samhället och därmed de mellanmänskliga kontakterna. Civilsamhällets gemenskaper – hjälporganisationer, föreningar, kyrkor, trossamfund, idrottsklubbar, sociala företag utgör en oerhört viktig del av vårt samhälle. Runt om i gör människor frivilliga insatser som betyder mycket för vår gemensamma välfärd. av svenskarna utför ideellt arbete, i genomsnitt . Under pandemin har volontärarbete betytt och betyder skillnaden i ett hårt eller varmt samhälle. För oss kristdemokrater är civilsamhället en av samhällets grundbultar. har civilsamhället i drabbats hårt ekonomiskt under pandemin. Verksamheterna har inte kunnat fungera normalt och behovet av att ställa om har varit stort. Ändå har man fortsatt att kämpa med minskande resurser och stora utmaningar. och lade ett gemensamt förslag till krispaket för civilsamhället. Tyvärr avvisades det då av övriga i finansutskottet, men ställde sig ett enigt utskott bakom initiativet att begära av regeringen att återkomma med ett bättre stöd till det breda civilsamhället i . Till föreningarna, de ideella organisationerna, hjälpverksamheterna, kyrkorna, trossamfunden och de sociala stiftelserna. De som är med och bär samhället. är den politiska röst som tydligast har agerat för ett starkt civilsamhälle och vi vill ge bra förutsättningar för civilsamhället att arbeta. omfördelade en del av regeringens kulturmiljard till det civila samhället, och gör vi på liknande sätt en prioritet att de civila aktörerna behöver få ett ökat stöd på anslag 13:2 bidrag allmänna samlingslokaler, 13:3 stöd friluftsorganisationer, 13:5 insatser för den ideella sektorn, 9:2 stöd till trossamfund och 12:2 bidrag till nationell och internationell ungdomsverksamhet. Civilsamhället förändras i takt med att och världen i stort förändras. I det civila samhället har relationen mellan organisationerna och dess medlemmar kraftigt förändrats. Antingen genom fallande medlemstal hos vissa organisationer, exempelvis delar av folkrörelserna, eller genom att banden mellan medlemmar och organisation försvagas. Vi ser en ökad professionalisering inom civilsamhället, där experter ofta blir mer drivande än de ideella krafterna. I välfärden kan man också se klara förändringar. förknippades välfärd med offentliga monopol utan valfrihet. Då var ökad statlighet svaret på allt, som förtroendet för medborgarnas förmåga att själva fatta beslut rörande sin vardag var mindre. Detta har stadigt förändrats. , när avslutade sitt arbete, löd de sista orden: ”… hur man kan förena önskan om social trygghet på grundval av gemensamma ordningar med önskan om individuell valfrihet. Ytterst är detta en fråga om hur man kan kombinera fria personliga val med solidarisk gemenskap.” Offentlig finansiering av tjänster som produceras av andra aktörer är inget hot mot välfärdsstaten utan en grundläggande del i ett fungerande samhälle. Den ideella sektorn är en resurs för att utveckla välfärden – inte en budgetregulator. Det kan tyckas motsägelsefullt med en politik för ett område som vi i så hög utsträckning som möjligt vill hålla politiken borta ifrån. Vi vill därför vara tydliga med vår utgångspunkt: Staten är aldrig neutral i relation till det civila samhället. Staten sätter gränser, skyddar, strukturerar, stimulerar – eller kväver. Allt utifrån vilken lagstiftning och vilka drivkrafter som finns eller saknas. Ett livskraftigt och dynamiskt civilsamhälle ökar möjligheterna till en stark och dynamisk demokrati. Därför vill vi: •Stärka de naturliga gemenskaper där vi växer som människor. Därmed stärks också vi – som individer och som samhälle. •Öka sammanhållningen inom och mellan olika befolkningsgrupper i takt med att det sociala kapitalet byggs upp. Detta kan bara ske genom att värna civilsamhällets oberoende på finansieringsfronten. Samhället är större än staten. Mot bakgrund av vår människosyn kan man också säga att välfärdssamhället är större än välfärdsstaten. Vi tror att ett samhälle byggt på de principer vi anför har förutsättningar att bli ett mer välmående samhälle. Det finns en risk för att civilsamhället begränsas till att vara en välfärdsutförare eller verkställare av statliga dekret. Om staten i allt högre utsträckning dikterar villkoren för civilsamhällets verksamheter och svarar för en allt större del av dess finansiering, riskeras civilsamhällets självständiga röst och unika bidrag. Utvecklingen har redan i viss utsträckning gått i den riktningen. Detsamma gäller också med marknadsanpassning, där civilsamhällets organisationer bitvis agerar enligt kommersiella principer. En vital del i det civila samhällets fortlevnad, och i att säkerställa dess oberoende i så pass stor utsträckning som möjligt, är gåvor från privata individer och företag. Den skattereduktion för gåvor, ofta kallat gåvoskatteavdraget, som infördes under tid i regeringen har genererat många till de organisationer som är godkända mottagare. I det nödvändiga politiska samtalet om hur vi kan få ihop vårt samhälle, undvika parallellsamhällen och utanförskap, är det tyvärr lätt att endast slagfärdiga åtgärder får genomslag. Den verkliga motorn – det civila samhället – har därför inte fått det utrymme som vi kristdemokrater menar att den borde ha. Det är i familjen, det civila samhällets kärna, och i de frivilliga sammanslutningarna (t.ex. idrottsföreningen, församlingen, grannsamverkan, kooperativ) som de dygder och de värderingar förvärvas, som behövs för ett fungerande samhälle. Det är här som möten uppstår, kunskap överförs och det främmande blir bekant. För att värna det ideella engagemanget måste staten uppmuntra all form av stöd. Avdragsrätten var en konkret och tydlig åtgärd som dessutom direkt kom många människor till del. gläder sig åt att avdraget har återinförts genom och gemensamma budget . vill nu tillsätta en utredning som syftar till att gåvor till fler typer av organisationer ska berättiga till gåvoskatteavdrag, att den undre beloppsgränsen för varje enskild gåva ska sänkas samt att administrationen ska förenklas för de berörda organisationerna. menar också att taket ska höjas. Maxbeloppet som utgör underlag för avdrag är och avdrag blir det skatteavdraget . Vi vill höja avdraget till . satsar totalt 2022-2024, vilket utvecklas i motion, Utgiftsområde 3 Skatt, tull och exekution. Idrottsrörelsen har förmånliga skatteregler för sina föreningar vilket innebär att föreningen inte behöver betala arbetsgivaravgifter för idrottsutövare, tränare eller tävlingsfunktionärer om ersättningen understiger ett halvt prisbasbelopp. Med detta undantag har idrottsrörelsen en förmån som betyder mycket gott för verksamheten. Övriga ideella organisationer borde inkluderas i samma regelverk för att stödja deras viktiga arbete som gagnar inte minst ungdomar. satsar på att utöka denna skattenedsättning. Enligt Myndigheten för stöd till trossamfund var det 2019 drygt 901 350 personer som var medlemmar i de statsbidragsberättigade trossamfunden. Till det kommer 5,7 miljoner medlemmar. ges ett offentligt stöd till trossamfunden. De är en viktig del av det civila samhället. Under pandemin har trosgemenskapernas viktiga roll synliggjorts, när de inte ställt in sin verksamhet utan i hög grad ställt om i och med restriktionerna, bistått med hemleverans av mat, upplåtit lokaler för vaccinering och många kyrkor har engagerat barn och unga i digitala träffar. Vi har kritiserat regeringens beslut om restriktioner för allmänna sammankomster och att kyrkor reglerats hårdare än till exempel varuhus, gym och muséer. Vi ansåg att det vore en självklarhet med olika maxantal för en stor katedral och ett litet kapell. När restriktioner tas bort är det viktigt att regeringen, inför framtida beslut om restriktioner, respekterar de grundlagsskyddade fri- och rättigheterna att utöva sin religion, och endast i yttersta undantagsfall begränsar rättigheten. Trossamfunden utgör ett unikt bidrag i integrationsprocessen och gör ofta stora samhällsinsatser till exempel genom stöd till utsatta grupper och barn- och ungdomsverksamhet. De fyller också en viktig funktion för att möta andlig och existentiell ohälsa, inte minst inom sjukvården, där många trossamfund finns närvarande för människor i svåra stunder. Religionen spelar en viktig roll för många, inte minst många nya svenskar. Här har trossamfunden en viktig roll att spela genom att i sin verksamhet bidra till större förståelse, kunskap och respekt för olika trosuppfattningar i vårt land. Därför är det viktigt att staten stödjer deras arbete. Regeringen gjorde en tillfällig satsning för att hjälpa samfunden i arbetet under Covid-19-pandemin. ville dock se ett rejält tillskott för dessa välgörare och tillförde därför , varav 10 miljoner skulle gå till att förstärka skyddet av religiösa byggnader som till exempel synagogor, moskéer och kyrkor. välkomnar vi regeringens satsning på trossamfund. Regeringen avsätter också 2022 - 2024 i förstärkning för säkerhetshöjande åtgärder, anslag 6:1, utgiftsområde 1, en satsning vi välkomnar. Utöver detta vill vi tillföra ett extra stöd till trossamfunden om dels 2022, som en omfördelning från regeringens kultursatsning , och dels som en stöttning efter pandemin. Det kan till exempel handla om att skapa mötesplatser för ensamma, generationsmöten och återstart av språkkaféer. Men det är upp till trossamfunden att besluta om var pengarna ska gå till. De statsbidrag som går till det civila samhället får enligt lag inte gå till organisationer som är våldsbejakande eller antidemokratiska. Det civila samhället ska stödjas så att deras verksamhet inte hindras, men det är viktigt att säkra att statliga bidrag inte hamnar i orätta händer. Stödet till trossamfunden ska bidra till att skapa förutsättningar för trossamfunden att bedriva en aktiv och långsiktigt inriktad verksamhet. Vi vill att kyrkor och andra religiösa samfund ska kunna fortsätta att utvidga sin verksamhet, inte minst det sociala arbete som många av dem utför. Trossamfunden utför en rad viktiga samhällsfunktioner i vårt land som social verksamhet, hjälp i kriser mm. Många samfund bedriver ett ytterst viktigt arbete för behövande både i och utomlands. Detta arbete måste erkännas och uppmuntras från statligt håll. Samfunden spelar också en central roll i det samhällsinkluderande arbetet genom den vardagliga verksamheten där människor regelbundet samlas inom samfunden och skapar nya kontakter och gemenskaper. Detta har inte bara ett värde för individens gemenskap utan också för integrationen där människor med ursprung i olika länder kan knyta nya band. 10 Demokrativillkor för bidrag till det civila samhället Det finns olika demokrativillkor för att få ta del av statliga såväl som kommunala och regionala bidrag och stöd, men dessa har kritiserats för att de skiljer sig åt och vara svåra att tillämpa.