mot · H9022691 · 2021-10-04 00:00:00 — Översyn av säkerhetspolitiska risker med inköp av kärnbränsle från ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen, med utgångspunkt i Försvarsberedningens senaste rapport, bör se över vilka sårbarheter och säkerhetspolitiska risker de statliga bolagens verksamhet och internationella affärsuppgörelser medför för kritiska infrastruktur och beredskap, och detta tillkännager för regeringen. har en ambition att utöka sin maktsfär genom export av kärnkraftsrelaterade produkter, såväl kärnbränsle som färdiga reaktorer. Försvarsberedningen har konstaterat att det militärstrategiska läget har försämrats bl.a. som ett resultat av den politiska utvecklingen i och av att den ryska militära förmågan har ökat. har genom statliga köpt in råvaran uran från . Den strategiska bränsletillverkningen har historiskt dock inte köpt från . Det förändrades 2016 när statliga ingick ett avtal med ryska Tvel som är ett dotterbolag till energibolaget . Dess intressen kan likställas med eftersom bolaget befinner sig under den ryska statens styre. president beslutar om bolagets strategiska mål och utser även dess direktör och styrelsemedlemmar. Att köpa in uran från innebär, jämförelsevis, inga omedelbara säkerhetspolitiska risker. Detta eftersom den strategiska bränsletillverkningen sedan sker i eller andra EU-länder. Att köpa in färdigt kärnbränsle, däremot, medför att lämnar ut stora mängder strategisk information om vår kritiska infrastruktur till . Själva produktionen och leveransen av kärnbränsle innebär bland annat behov av att vara på plats vid reaktorn, som är säkerhetsklassad enligt svensk lagstiftning. Det kan även innebära leverans av mjukvara, information för säkerhetssimuleringar och dylikt. Rent säkerhetsmässigt är inköp av kärnbränsle en mer närgången aktivitet mellan kund och försäljare, än inköp av uran. För att kunna köpa kärnbränsle av måste tillhandahålla information om vilken typ av bränsle som krävs i våra reaktorer, det rör sig om värdefull och eftertraktad data för främmande makt. affärer och avtal med rönte viss politisk uppmärksamhet. När (S) 2013 ställde en riksdagsfråga till (M) svarade utrikesministern: ”Staten pekar inte ut vilka leverantörer enskilda bolag – inte heller de statligt ägda – ska använda sig av i sin energiproduktion. Några åtgärder med en sådan innebörd för de statligt ägda bolagen är inte heller aktuella. Jag avser mot denna bakgrund inte att vidta några åtgärder för att tydliggöra en säkerhetspolitisk analys över affärsförbindelser.” Efterföljande regeringar har uttryckt liknande ståndpunkter. EU har i sin energistrategi pekat på att EU inte ska sätta sig i ett beroende av ryskt kärnbränsle och ryska kärnkraftverk. antog en resolution som uppmanar EU:s medlemmar att stoppa byggen av kärnkraftverk där Rosatom är inblandat. Senast i raden av EU:s medlemsländer att stoppa Rosatom var . Landets regering beslutade att utesluta Rosatom från att få vara med att lämna anbud på bygget av ny reaktor. Försvarsberedningen konstaterar att den ryska ledningens agerande under det senaste årtiondet, och särskilt , ofta har överraskat omvärlden. Energiförsörjningen är en del av vårt lands kritiska infrastruktur och är av stor betydelse för . Med anledning av Försvarsberedningens rapport finns det anledning att se över vilka sårbarheter och säkerhetspolitiska risker de statliga bolagens verksamhet och internationella affärsuppgörelser – såväl som andras – kan innebära för kritiska infrastruktur och beredskap.