mot · H9023279 · 2021-10-04 00:00:00 — Fiskar man då stora kvantiteter, på samma plats och framför allt innan strömmingen hunnit leka, kommer strömmingen snart att försvinna därifrån. Därför behöver kunskapen om strömmingsbeståndets sammansättning och geografiska fördelning utredas. SLU har redan fått ett sådant uppdrag från Havs- och vattenmyndigheten, men för det regionala arbetet inom den gemensamma fiskeripolitiken är det relevant att även ICES får ett liknande uppdrag. Därför behöver regeringen skyndsamt be ICES om specifik rådgivning gällande huruvida det är vetenskapligt motiverat att tillåta ett storskaligt uttag av strömming i och södra utifrån strömmingens viktiga roll i ekosystemet, samt indikationer på olika lekbestånd. Det finns all anledning att ta avsaknaden av fisk längs våra kuster på allvar. Ingen vill att strömmingen ska gå samma öde till mötes som torsken. Våra hav och kustvatten är under stor press längs med hela kusten. Ofta handlar det om påverkan från en hel rad olika faktorer och ansamlingen av denna påverkan blir ofta alldeles för stor. Det behövs ett långsiktigt skydd av våra havs ekosystem och hur omfattande skyddet behöver vara kommer att bero på hur vi i övrigt väljer att förvalta våra hav och hur miljöstatusen är. Miljömålsberedningen konstaterar i sitt betänkande Havet och människan att skyddade områden är nödvändiga för att skydda biologisk mångfald och viktiga ekosystemtjänster. De behöver vara rätt placerade och ha funktionella och effektiva regleringar. Yrkesfiskare höjer själva rösten för fler skyddade områden, som rätt utformade och rätt placerade kommer att ge fisken möjlighet att växa och föröka sig. Skyddade områden är också en effektiv restaureringsåtgärd då den till låg kostnad låter naturen läka i egen takt. skyddar av sina områden, men skyddet är på många platser fortsatt svagt och innebär fortsatt möjlighet till fiske och trålning. omfattades av totala havsområde, inklusive den ekonomiska zonen, skyddade områden, enligt Miljömålsberedningen. Den största delen är Natura 2000-område och inte ens är vikt som nationalparker och även där förekommer t.ex. fiske. Det kommer fortsättningsvis att behövas ett särskilt etappmål för att få till ett nätverk av skyddade områden och det behöver förtydligas i vilken omfattning skyddet ska gälla. Förutom att hjälpa att nå miljökvalitetsmål så bidrar skyddade områden till att få en hållbar fiskenäring, där fiskare på lång sikt har möjlighet att livnära sig på sitt fiske. såg vi hur strömmingsfisket nästan helt slogs ut i , något som orsakade brist på surströmming. Ett starkare skydd med fokus på lek- och uppväxtområden ger även större möjlighet för ett aktivt yrkesfiske. Miljömålsberedningens förslag innebär att till 2030 ska det områdesskyddet utformas enligt följande: av territorialvatten och ekonomiska zon ska vara skyddade genom formellt skydd eller andra effektiva områdesbaserade skyddsåtgärder ( OECM:s), av territorialvatten och ekonomiska zon ska vara strikt skyddade och de skyddade områdena ska bilda ett representativt, ekologiskt och sammanhängande samt funktionellt nätverk, nationellt och för vart och ett av de tre havsområdena, och Egentliga och . Regeringen bör i enlighet med Miljömålsberedningens förslag besluta om ett etappmål för skydd av områden och s.k. andra effektiva områdesbaserade skyddsåtgärder (OECM:s). Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. menar vidare att av de som är strikt skyddade bör en andel vara helt fiskefria områden. Det skulle ge en snabb ökning av målarter, flera och större individer, något som i förlängningen också skulle gagna fisket. Det skulle också stärka bestånden i kringliggande områden och ge ett mer stabilt bestånd som det skulle skydda livsmiljöer och öka motståndskraften mot t.ex. övergödning. Regeringen bör i samband med införandet av etappmål även planera in för fiskefria områden på de platser där det är mest lämpligt. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Akvakultur, eller vattenbruk, är en näring som ökar i intresse och utveckling på den svenska landsbygden och är ett bra exempel på omställning mot ett hållbart brukande av våra resurser. Eftersom det är en relativt ny näring med många nya innovativa verksamheter haltar regelverket och tillståndsprövningen. Vi ska ha ett starkt skydd för våra hav som varit hårt påverkade mänsklig verksamhet men vill även uppmuntra och öka möjligheterna för utveckling av företag och innovation som hjälper havet att återhämta sig, stärker en hållbar blå näring och ökar möjligheten att leva och verka i våra kustsamhällen. 6.2.10 Inför förbud mot ålfiske Ålen är klassad som akut hotad i . har av beståndet av glasålar (ålyngel) vid Europas kuster försvunnit. Det är därför av allra största vikt att ålfisket regleras på ett kraftfullt sätt. råder ett generellt förbud mot att fiska ål och endast den som har särskilt tillstånd från Havs- och vattenmyndigheten får fiska arten. finns i storleksordningen 200 yrkesfiskare som har tillstånd att fiska ål. Utöver det legala fisket i på ål finns även illegalt fiske. har HaVs fiskekontrollanter tagit upp och förverkat över tusen illegala ålryssjor. Så länge det finns legalt fiske på ål så försvåras även kontrollen av försäljning av illegal ål och beslagtas hundratals olagliga ålfiskeredskap i svenska vatten. Det internationella havsforskningsrådet (Ices) råder till att införa totalt fiskestopp på ål. EU har beslutat att allt fiske av ål i alla vatten ska förbjudas , mellan och . Varje medlemsstat har ansvaret att besluta om den exakta perioden . I har HaV fått ansvar för att fastställa den. Förbudet genomfördes i från till och omfattade allt fiske efter ål i havet och i kustvatten. Förbudet innebar dock att ålfisket bara minskade med , dvs. Detta till stor del beroende på att man fiskade ålen tidigare på säsongen. HaV har beslutat att förbudet ska gälla , dvs. Förbudet omfattar inte insjövatten. anser att ett fiskeförbud är otillräckligt och att ett totalt moratorium i stället bör införas. har ansvar för att bevara ålen, inte minst då de flesta könsmogna ålarna (blankålar) från vandrar ut längs vår kust, och vi bör vara ledande för att skydda arten i nödvändig utsträckning. Vi inser att ytterligare åtgärder även krävs för att arten ska återhämta sig, inte minst med tanke på vattenkraftens negativa påverkan på beståndet, men att nuvarande fiskemöjligheter på arten inte är hållbart. Ett totalt moratorium bör därför införas tills arten återhämtat sig. bör införa ett förbud mot riktat fiske på ål. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. bör verka för att EU inför förbud mot riktat fiske på ål inom EU. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. För att uppnå ett hållbart fiske behövs ett fungerande regelverk och tydlig efterlevnad. Som för de flesta regelverk krävs även en effektiv kontroll där ökad kunskap om överträdelser gynnar det yrkesfiske som följer regelverket, dess satta kvoter och redovisade landningar där inget utkast till hav skett. Elektronisk fjärrövervakning är känd som en effektiv metod både i hantering och avseende kostnader för övervakning. Kameramaterialet används för att säkerställa att rapporterade fångstuppgifter i loggboken är korrekta samt att fastställa att utkast till havs inte sker. Elektronisk fjärrövervakning ger också en bra förutsättning för att komplettera fångstdata för eventuella bifångster. Flera andra länder använder sig redan av den här tekniken och i genomförde det första försöket . är landningsskyldigheten (dvs. att all fisk som fångas och har en kvot inom EU ska tas ombord och landas i hamn) införd i samtliga EU-vatten. En hög efterlevnad av landningsskyldigheten kräver ett effektivt kontrollsystem med hög upplösning. har verkar för stärkt fiskeövervakning och bättre kunskapsunderlag gällande fiske och fiskebeståndens utveckling. Vi har föreslagit möjlighet till försök med elektronisk fjärrövervakning under flera tillfällen men ännu har detta inte genomförts i . lämnade HaV förslag på försök med elektronisk fjärrövervakning på fiskefartyg till regeringen. Det var ett förslag som baserade sig på frivilligt deltagande och som var beräknat att pågår . presenterade HaV att myndigheten ska genomföra försök med elektronisk fjärrövervakning av fiskefartyg och redovisa resultatet till regeringen . välkomnar försöket med elektronisk fjärrövervakning och vill se att försöket sedan övergår i en permanent verksamhet med elektronisk fjärrövervakning. Havs- och vattenmyndigheten bör ges i uppdrag att stärka kontrollen av fiskefartyg genom att införa krav på elektronisk fjärrövervakning ombord. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 6.2.12 Farliga ämnen och mikroplaster Enligt har flera miljögifter minskat kraftigt tack vare åtgärder, men på vissa platser i och finns ändå alltför höga halter kvar. finns andra nyare farliga ämnen i allt större mängder i havsmiljön. För svenskar står fiskkonsumtionen generellt för en stor del av det totala intaget av miljögifter. Vårt genomsnittintag av PCB och dioxiner kommer till en betydande del från fisken vi äter. Fet fisk från , och innehåller ofta dioxin och PCB över EU:s gränsvärden. och har dock ett undantag från som permanentats och som ger rätt att sälja fisken på den inhemska marknaden. Perfluorerade ämnen och bromerade flamskyddsmedel, som kommer från våra vardagsartiklar, har under många decennier ökat markant i vår miljö. Provtagningar i sillgrissleägg och strömming kan tyda på att några av dessa börjar minska. har begränsat användningen av kvicksilver men det går enligt inte att se någon tydlig trend när det gäller halterna i sill och strömming. Kadmiumhalterna i sill och strömming ligger kvar på samma nivåer som trots flera åtgärder för att minska utsläppen. Halterna är betydligt högre i än på . Den nedskräpningen leder till störningar i havets ekosystem. Plastföremål utgör den största delen av det avfallet. Plast är särskilt problematiskt då naturen inte kan bryta ned den, plast bryts i stället bara ned i mindre och mindre delar. Mikropartiklar av plast, s.k. mikroplaster (mindre än ), är särskilt störande för ekosystemet då de är av sådan liten storlek att de av organismerna uppfattas som plankton. I en svensk studie som presenterades i tidskriften framkom att abborrlarver föredrog att äta mikroplastpartiklar framför deras naturliga föda, plankton. Följden av detta blev att de förutom sämre tillväxt även fick ett förändrat beteende. De blev mindre aktiva än fiskar uppfödda på plankton och reagerade inte på doften av rovdjur med följden att de lättare blev uppätna. I vatten fungerar dessutom mikroplasten som magneter vilket gör att miljögifter binder hårdare till dessa partiklar än till naturliga partiklar. Även människor kan få i sig mikroplaster genom att t.ex. äta filtrerande skaldjur som exempelvis musslor. Nästan all plast som finns i haven kommer från land. Om inte snabba åtgärder vidtas för att minska plastmängden i våra hav förväntas plastmängden i våra hav att nästan fördubblas . Fortsätter vi som vi gör finns det mer plast än fisk 2050. Plast består inte av ett material utan är en samling av väldigt många material. Plast görs vanligen från fossil råvara men även från förnybar råvara. Råoljan som används till plasttillverkning kan enligt beräkningar orsaka av de totala utsläppen av växthusgaser. Det finns således ett flertal skäl att minska användningen av plast genom regleringar och förbud samt att stärka materialåtervinningen. Även plast som produceras av förnybar råvara orsakar negativa miljöeffekter för det ekosystemet. Vissa av de biobaserade plasterna är biologiskt nedbrytbara men inte alla. EU har i det s.k. engångsplastdirektivet 2019 beslutat att förbrukningen av vissa engångsartiklar av plast ska minska. Direktivet innehåller både förbud mot vissa engångsartiklar av plast och krav på minskning av andra. Medlemsländerna ska införa en rad krav för att minska plastens inverkan på miljön och förbjuda vissa plastprodukter. Dessutom innehåller direktivet krav på att medlemsländerna ska göra det som behövs för att minska förbrukningen av muggar och livsmedelsbehållare av plast för engångsbruk. delar regeringens bedömning att direktivet är ett steg i rätt riktning för en mer hållbar plastanvändning men att fler åtgärder krävs. Dessa åtgärder behöver både minska plastavfallet och öka återvinningen av avfallet. anser att ytterligare åtgärder redan nu måste vidtas på nationell nivå för att minska spridningen av farliga ämnen och mikroplaster i våra hav. 6.2.13 Inför ytterligare pantsystem för plastprodukter I princip ska alla dryckesförpackningar av plast eller metall som säljs i ingå i ett godkänt retursystem. Undantag gäller dock för dryck som huvudsakligen består av mejeriprodukter eller grönsaks-, frukt- eller bärjuice. Några producenter av saft och juice har frivilligt valt att ansluta sina produkter till retursystemet, men det är inget krav. har 2016 genomfört en översyn av retursystemet för dryckesförpackningar som innehåller flera förslag på utvidgat pantsystem som vi anser att det finns goda skäl att genomföra. Genom ett utvidgat pantsystem för dryckesförpackningar kan kostnaderna för insamling och återvinning fördelas direkt till producenterna. anser att det finns skäl att klargöra lämpligheten i att även införa pantsystem för ytterligare plastprodukter då detta stimulerar ökad grad av insamling och återvinning. Det skulle också ligga väl i linje med att 2019 fått i uppdrag att föreslå etappmål för att främja återanvändning av förpackningar. Ett utvidgat pantsystem bör också eftersträva funktionalitet med övriga nordiska länder. Regeringen bör återkomma med förslag på ytterligare pantsystem för plastprodukter. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 6.2.14 Ställ högre krav på plastproducenterna Enligt har plastanvändningen och plastavfall ökat i . Nästan all plast är producerad av fossil råvara och vår stora plastkonsumtion resulterar i spridning av mikroplaster som orsakar negativa miljöeffekter på ekosystemen. De största plastkällorna i är förpackningar och byggbranschen. Det mesta av plastavfallet hamnar i blandat avfall och förbränns i anläggningar som producerar el och värme och medför därför stora utsläpp av växthusgaser. För att få till stånd en hållbar plastanvändning krävs därför, förutom att användningen av plast minskas, att så mycket som möjligt av använd plast kan återanvändas och återvinnas och att råvara av plast blir mindre fossilberoende. konsumerar vi dock en stor mängd plast i som inte är möjlig att vare sig återanvända eller återvinna. innehåller plastprodukter ämnen som är miljö- och hälsoskadliga vilket gör att de inte lämpar sig för materialåtervinning men i många fall beror det på att plastprodukterna består av så olika typer av plast att materialåtervinning inte är möjlig. Det är en ohållbar situation som enligt uppfattning måste åtgärdas genom att högre krav ställs på producenterna. Även om EU har antagit en i delar ambitiös handlingsplan för den cirkulära ekonomin får det inte begränsa vår nationella rådighet för skyndsamma nödvändiga åtgärder. Väldigt lite plast materialåtervinns och blir ny plast. Genom att öka krav på standardisering av plastprodukter i producentledet kan förutsättningar för materialåtervinning förbättras. Plastförpackningar har endast ett återvinningsmål på . Materialåtervinningsgraden för plastförpackningar, exklusive PET-flaskor, var dock . Denna statistik är dock av flera skäl osäker så återvinningsgraden är förmodligen i praktiken lägre. Enligt uppfattning bör dock målet för materialåtervinning av plast kraftigt höjas för att stärka incitamentet för cirkulär ekonomi. bör anta mål om att materialåtervinning av plast ska uppgå till . I vår motion Klimatkrisen (2021/22:V580) redogör för sina förslag om krav på ökat producentansvar, standardisering samt mål för materialåtervinning när det gäller plastprodukter. saknar ett nationellt register över fritidsbåtar. Det gör det svårt att veta hur många fritidsbåtar som finns men också vilken påverkan de verkligen har och utifrån det dra slutsatser vilka åtgärder som behöver göras för att minska deras påverkan. Avsaknaden av ett nationellt båtregister försvårar också en hållbar förvaltning av fritidsbåtar. har en åldrande fritidsbåtsflotta, där många skulle behöva skrotas p.g.a. att de t.ex. är målade med båtbottenfärg som innehåller TBT. Att inte ha ett båtregister gör det också svårt att identifiera båtarnas ägare och därför får kommunerna ofta ta kostnaderna för t.ex. dumpade båtar. Ett båtregister skulle också vara en effektiv åtgärd för att höja säkerheten vid överlåtelse av en fritidsbåt. Transportstyrelsen eller annan lämplig myndighet bör ges i uppdrag att upprätta och hålla ett båtregister med obligatorisk anmälan för fritidsbåtar. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Det är viktigt att påskynda utbytet av äldre tvåtaktsmotorer samt öka användningen av miljövänligare bränslen och motortyper. Miljömålsberedningen bedömde i sitt betänkande Människan och havet att det finns en stor möjlighet till omställning till mer miljövänliga motorer och ökad användning av miljövänligt drivmedel. Det konstateras att äldre tvåtaktsmotorer med förgasare har en sämre motoreffektivitet jämfört med fyrtaktsmotorer. 2010 fanns det i ca 570 000 fritidsbåtar med motor varav en tredjedel har motorer som är . vill se ett system, likt skrotningspremien, där äldre motorer lämnas in mot ersättning och då ersätts med en nyare och miljövänligare motor. Det tillsammans med ett bättre system för återvinning av båtar och motorer är viktigt för omställningen från äldre tvåtaktsmotorer till miljövänligare alternativ. Tvåtaktsmotorer bör fasas ut i och ett system med skrotningspremie för äldre båtmotorer bör införas. Regeringen bör återkomma med en tydlig strategi för hur ska få en miljövänlig fritidsbåtsflotta. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Strandskyddet gäller vid hav, insjöar och vattendrag i hela landet. Dess syfte är att långsiktigt trygga förutsättningarna för den allemansrättsliga tillgången till strandområden och att bevara goda livsvillkor för djur- och växtlivet på land och i vatten. anser att dessa syften fortsatt måste värnas. Regeringen genomförde 2009 (prop. 2008/09:119) ändringar i strandskyddet för att öka det lokala och regionala inflytandet över strandskyddet. Bland annat innebar den nya lagstiftningen ökade möjligheter för kommunerna att satsa på landsbygdsutveckling i strandnära lägen, s.k. LIS-områden. delade inriktningen att glesbefolkade områden med god tillgång till obebyggda stränder skulle kunna få fler dispenser, utan att strandskyddets syften äventyrades. Vi menar att införande av LIS-områden skapat sådana möjligheter och att den möjligheten fortsatt är tillräcklig. är mycket kritiskt till de förslag som kommer ifrån strandskyddsutredningen där regeringen vill undanta stora strandområden från skydd. vill i stället se att skyddet skärps i kraftigt exploaterade områden såsom och . När strandskyddet infördes var syftet att se till att det skulle finnas fria stränder för allmänheten att promenera, bada och fiska vid. Det har inte hindrat fortsatt exploatering av våra stränder och på många platser i landet är tillgången för allmänheten att nå stränderna begränsad. Om hela områden undantas från skydd är också oroligt för att nu helt oexploaterade områden görs otillgängliga för allmänheten i större utsträckning än . FN:s klimatpolitiska rapport har varit tydlig med att för att vi ska vända klimatkrisen så behöver vi värna den biologiska mångfalden. Våra kustekosystem är några av våra artrikaste och också mest utsatta områden. Vi behöver stärka skyddet av vår natur, inte försvaga det. Ett starkt strandskydd är även en effektiv klimatåtgärd. Varma somrar har ökat medvetenheten runt om i landet om vattnets ändlighet. I körde t.ex. tankbilar i skytteltrafik till för att fylla upp vattenreservoarerna . Det är tydligt att vi behöver vara mer försiktiga med vårt dricksvatten och vår vattentillgång. Vår sårbarhet ökar och det rena vattnet i kranen riskerar att inte vara lika självklart som med ökad påverkan från klimatförändringar, övergödning och miljögifter. Ett ökat antal skyfall och extremväder kommer att sätta stor press på våra avloppssystem, risken ökar för översvämningar som de vi såg i . Tillgången på rent vatten kommer att vara en utmaning . bör verka för att leva upp till EU:s vattendirektiv. ser med oro på utvecklingen som har inletts genom beslut i där ambitioner för att skydda våra vatten sänks. Uppmaningen till Vattenmyndigheterna är nu att använda sig av alla tillgängliga undantag för att klassa vatten som Kraftigt modifierat vatten (s.k. KMV-klassning) eller ta beslut om ”mindre stränga krav”. För är det däremot klart att direktivet inte tillåter en regelmässig tillämpning av undantag utan varje vattenförekomst behöver bedömas enskilt. Att det kostar att miljöanpassa en verksamhet är inte skäl nog för att tillämpa undantag i form av lägre miljökrav eller KMV-klassning. 6.2.18 Försvarets övningar i är näst största sjö och en viktig dricksvattentäkt för ca 280 000 personer med ett mål om att utöka för fler personer och större områden framöver. Sjön utgör med sin unika miljö och sitt säregna ekosystem ett viktigt Natura 2000-område. används också av Försvarsmakten som övnings- och testområde. Man har tillstånd och 69 000 skott , en markant ökning från tidigare tillåtna nivåer. Redan de tidigare tillåtna nivåerna hade en negativ inverkan på miljön i form av föroreningar m.m. Vi har förståelse för att Försvarsmakten behöver öva, men vi anser att övningarna i och vid behöver begränsas. Det behöver således finnas en jämvikt mellan försvarets intressen av att öva och de miljöintressen och behov av att säkra rent dricksvatten som finns. Dagens övningar innebär att stora mängder ammunition hamnar i sjön som den tidigare ammunitionen ligger kvar. Samövningar med internationella förband innebär också att okänd ammunition kan spridas i området. används dessutom som plats för utbildning av Försvarsmaktens piloter, s.k. skolflygning, vilket ytterligare utgör en påfrestning för den omgivande miljön, både vad gäller buller och föroreningar. Det finns långtgående planer på att ska försörja ytterligare ett stort område och många hushåll med dricksvatten. Med sådana framtidsplaner är det om möjligt ännu viktigare att värna en så viktig dricksvattentäkt som . Mot bakgrund av detta anser att det är av stor vikt att föroreningen av som orsakas av militära övningar upphör, att möjligheterna av ett totalstopp för Försvarsmaktens övningar i och runt utreds och att en sanering av botten av gammal ammunition m.m. sker. Regeringen bör uppdra åt Försvarsmakten att ta fram en handlingsplan för att minska föroreningen av orsakad av militära övningar. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Se även våra förslag i motion Försvarsmakten, klimat och miljö (2018/19:1761) 6.3 Odlingslandskap och jordbruk Livsmedelsförsörjningen är beroende av en hög biologisk mångfald. Detta konstaterades i en rapport som togs fram på initiativ av FN . Vårt nationella miljökvalitetsmål Ett rikt odlingslandskap är definierat enligt följande ”Odlingslandskapets och jordbruksmarkens värde för biologisk produktion och livsmedelsproduktion ska skyddas som den biologiska mångfalden och kulturmiljövärdena bevaras och stärks.” Enligt årliga uppföljning av miljökvalitetsmålen framgår att många arter och naturtyper ännu saknar gynnsam bevarandestatus. För dessa är utvecklingen fortsatt negativ. Omfattande insatser görs men viktigast för att klara målet på lång sikt är att det även fortsättningsvis finns jordbruk i hela landet. Enligt ger insatser för att nå målsättningen för Ett rikt odlingslandskap även en positiv påverkan på flera av de globala hålbarhetsmålen inom Agenda 2030.