mot · H9023278 · 2021-10-04 00:00:00 — Det måste vara kostsamt att diskriminera, men även förebyggande åtgärder och insatser för att beivra diskriminering behövs. vill därför bl.a. tillsätta en kriskommission mot diskriminering och skärpa straffen för diskriminering. På bör det utredas om en separat lagstiftning om diskriminering i arbetslivet, där aktiva åtgärder kan tas in i kollektivavtal och därmed konkret följas upp av fack och arbetsgivare. 8.6 Regeringens förslag om ett nytt studiemedelssystem för yrkesverksamma Regeringen föreslår i budgetpropositionen att medel avsätts för ett nytt, omfattande system med studiemedel och studielån för personer som är i arbetslivet. Behovet av sådana möjligheter är stort och system som underlättar sådana studier är välkomna. Regeringens förslag, som utretts i en departementsskrivelse och som regeringen har sagt sig avse att lägga proposition om , grundar sig i en överenskommelse mellan några av parterna på arbetsmarknaden. har varit starkt kritiskt till det nu överspelade roll i denna process, som har ställt de fackliga organisationerna under press, och som också inneburit att förslag om försvagad arbetsrätt är tänkta att läggas på bord. Vi kommer att förhålla oss självständigt till dessa propositioner om och när de läggs på bord. Då vi som ovan anförts är positiva till att utöka anställdas möjligheter till studier, godtar vi därför att medel avsätts för ändamålet i statsbudgeten. Däremot avvisar bestämt det förslag om höjda räntor på som regeringen på egen hand har valt att kalla en delfinansiering av det nya studiemedelssystemet. Som ett resultat av detta tillskjuts i jämförelse med regeringen 2023 och 2024 på utgiftsområde 15. 9 Likvärdig välfärd av högsta kvalitet Att välfärden fungerar är en förutsättning för många människors frihet. Generell välfärd ska omfatta alla som är i behov av den. Den generella välfärden innebär en solidarisk omfördelning av ekonomiska resurser mellan kvinnor och män, mellan lågavlönade och högavlönade, mellan olika perioder i våra liv och mellan friska och sjuka. För är det en självklarhet att resurserna pengarna som är avsatta för att finansiera den gemensamma välfärden ska gå till människor som behöver stöd och hjälp och inte till kommersiella bolag som etablerat sig i välfärdssektorn. Vinstintresset förvrider välfärdens sätt att fungera. Vårdcentraler och läkarmottagningar etablerar sig mycket oftare i områden där folk är välbeställda och relativt friska. Det gör att vårdens pengar går dit och inte räcker till vården i områden där människor har lägre inkomster och där ohälsan är högre. På liknande sätt prioriterar ofta vinstdrivna skolor att dra till sig elever från studievana hem eller att locka till sig många elever med löften och reklam som inte motsvarar kvaliteten på undervisningen. Gemensamt finansierade tjänster som utbildning och sjukvård som är lika för alla är helt avgörande för ett jämlikt samhälle och för att personer från olika ekonomiska och sociala bakgrunder ska kunna få någorlunda lika möjligheter till studier och arbete. Väl fungerande välfärdstjänster är också avgörande för ett jämställt samhälle. Om de gemensamma omsorgstjänsterna inte byggs ut i takt med ökande behov kommer i stället behovet av oavlönat omsorgsarbete fortsätta öka. All erfarenhet visar att det i praktiken främst innebär minskat utrymme för avlönat arbete för kvinnor. 9.1 Stärk kommuner och regioner kommuner och regioner står inför två stora utmaningar. Det handlar dels om resursbrist, dels om stora rekryteringsbehov. Välfärdssektorn har varit underfinansierad. Detta har resulterat i minskad personaltäthet och dålig arbetsmiljö. Coronapandemin har dessutom resulterat i en vårdskuld när operationer och behandlingar har skjutits och kommuner och regioner står inför ett mycket stort rekryteringsbehov. För att kommunsektorn ska lyckas med sin personalförsörjning krävs både stora utbildningssatsningar och betydande ansträngningar för att öka välfärdssektorns attraktivitet. Centralt i detta sammanhang är högre löner, ökad personaltäthet och förbättrad arbetsmiljö. Den demografiska utvecklingen, där andelen äldre ökar, innebär att kommuner och regioner står inför stora resursbehov . redovisar i denna motion ett samlat paket för att stärka välfärden. I Konjunkturläget bedömer att ett ”bibehållet åtagande” för kommuner och regioner kräver ett resurstillskott på . Mot denna bakgrund är det anmärkningsvärt att regeringen i budgetpropositionen endast skjuter till i generella statsbidrag. Regeringen tillför också kommunsektorn en del resurser via riktade statsbidrag, främst till sjukvården och äldreomsorgen. Därtill avsätts ca till testning och corona-vaccin. Det är naturligtvis bra att regionerna får dessa medel, men det är inga pengar de kommer att kunna använda för att upprätthålla den långsiktiga bemanningen. Sammantaget måste vi tyvärr konstatera att regeringen inte tillför tillräckligt med resurser till kommuner och regioner för att de ens ska kunna upprätthålla sin nuvarande och nedbantade bemanning. gör andra politiska prioriteringar. Utöver regeringens tillför vi kommunsektorn i generella statsbidrag . Vi ser också att det finns stora eftersatta investeringsbehov i kommuner och regioner. Därför föreslår vi att ett särskilt investeringsstöd för samhällsfastigheter införs. Vi avsätter för detta och 2023–2024. För att mindre kommuner ska kunna erbjuda en välfärd på lika villkor föreslår vi också ett särskilt stöd till mindre kommuner för att dessa ska kunna jämna ut de stora regionala skillnaderna i kommunalskatt. Vi anslår ca för detta ändamål. Utöver dessa stora reformer föreslår också en rad riktade satsningar inom bl.a. sjukvården, skolan och förskolan. I tabell 1 nedan visas större budgetsatsningar till kommunsektorn. Tabell 1 budgetsatsningar mot kommunsektorn Avvikelse mot regeringen, Sjukvården - arbetsmiljö, kompetensutveckling m.m. Nej till prestationsbundna insatser sjukvården Gör studier till en möjlighet för fler Delade turer: Söderhamnsmodellen Personalsatsning förskola och fritidshem Riktat stöd mindre kommuner Sol- och vindkraftsstöd till kommuner och regioner 9.2 Välfärd på lika villkor – stärk mindre kommuner Hur mycket kommunalskatt hushållen i olika kommuner betalar varierar stort över landet. Som mest skiljer det ca i skatt mellan kommunen med högst respektive lägst kommunalskatten, där en boende i betalar i kommunalskatt, medan en boende i betalar Detta får stora effekter för det enskilda hushållets ekonomi. För ett hushåll i med en total bruttoinkomst på innebär det en ökad skattekostnad på ca jämfört med ett hushåll med samma inkomst i . På individnivå innebär det en ökad skattekostnad med nära för en arbetare som tjänar . Vilka kommuner som har hög respektive låg kommunalskatt beror inte på slumpen, utan det finns ett tydligt mönster: De högsta skatterna återfinns i små glesbygdskommuner såsom , och , medan de lägsta kommunalskatterna återfinns i storstadsnära pendlingskommuner såsom , och . Dessa glesbygdskommuner med hög kommunalskatt står inte sällan inför betydande demografiska utmaningar, med en åldrande befolkning och ett minskande befolkningsunderlag. Detta får flera konsekvenser: En åldrande befolkning ställer krav på en utbyggd, skattefinansierad äldreomsorg, som kostar både att bygga upp och att upprätthålla med god kvalitet. För att vända en vikande befolkningstrend och attrahera fler att flytta till kommunen, eller få folk att stanna kvar, behövs en god samhällsservice med närhet till bl.a. skola och barnomsorg. Detta är något som kostar att upprätthålla, vilket inte sällan syns i kommunalskatten, där kostnaden per invånare skulle sjunka om fler var med och betalade för att upprätthålla samhällsservicen. Från riksdagshåll finns en uttalad vilja att skillnaden i kommunalskatt inte ska bero på faktorer såsom befolkningssammansättning och invånarantal. Trots det lyckas inte det nuvarande systemet för kommunalekonomisk utjämning skapa ekonomiska förutsättningar för kommunerna att upprätthålla likvärdig service runtom i landet. Det finns nämligen lite som tyder på att de stora skillnaderna i skatt skulle bero på att kommuner med hög skattesats skulle ha en betydligt högre servicenivå för sina invånare. I stället pekar allt på att kommuner med höga skatter har en mer pressad ekonomi p.g.a. strukturella faktorer som utjämningssystemet inte klarar av att utjämna. föreslår därför att små kommuner, det vill säga gles- och landsbygdskommuner, ska kompenseras med ökade statsbidrag för att jämna ut de regionala skillnaderna i kommunalskatt. Vårt förslag innebär att kommuner med färre än 20 000 invånare 2019 får ett ökat statsbidrag för att kunna erbjuda en likvärdig samhällsservice till samma kostnad för invånarna. ser det som prioriterat att stödet fort kommer ut till kommunerna, men menar att det framöver kan behöva justeras t.ex. utifrån den kommunala skattesatsen för att bli mer träffsäkert. Vi menar också att det kommunala utjämningssystemet måste justeras för att utjämna mer. Summan respektive kommun kan få baseras på befolkningsmängd och fördelas i enligt med tabellen nedan. Tabell 2 Stöd till mindre kommuner Införs stödet rakt av skulle det innebära att 167 av 290 kommuner få ett tillskott på utifrån SCB:s befolkningsstatistik . Av dessa 167 har 131 kommuner en befolkning på under 15 000 invånare och skulle därmed få den högsta summan om . Detta antal skulle dock kunna justeras för att stödet ska få bättre träffsäkerhet. Den totala kostnaden för staten skulle bli runt per. Ett liknande system finns i , där kommuner med färre än 3 200 invånare får ett ökat bidrag från staten. Även Kommuninvest föreslår ett liknande system i sin . har stora och växande regionala skillnader. Ojämlikheten syns på kartor – på Sverigekartan och på stadsbusskartan. Pengarna finns i centrum, i de stora städerna och i stadskärnorna. lämnas landsbygden, bruksorterna och förorterna efter. Av de tio rikaste kommunerna i finns åtta i ; alla de tio fattigaste ligger på landsbygden. Inom våra storstäder finns gigantiska klyftor och mellan ändhållplatserna i skiljer det i medellivslängd. vill skapa förutsättningar för att alla ska ha både rätten och möjligheten att bo var man själv önskar i . Det behövs en övergripande strategi som bygger på långsiktighet, en utvecklad samverkan, ett större regionalt inflytande och ett tydligt ansvar för staten att se till att grundläggande samhällsservice finns i hela landet. Tillgången till offentlig service är avgörande för att människor ska kunna bo och leva sina liv. Också statlig service måste finnas tillgänglig även på landsbygden. De svikna delarna av har en sak gemensamt. Det är när marknadskrafterna får fritt spelrum som butiker stängs och jobb försvinner. Marknaden frågar bara efter hur många som kan betala. Då dras resurserna till städerna och till centrumen. Om vi ska hålla ihop och skapa förutsättningar för utveckling i hela måste vi ha likvärdiga grundläggande förutsättningar oavsett var vi bor. Vänsterpolitik handlar om att ta ett gemensamt ansvar. har det offentliga ofta varit först med att lämna landsbygd och förorter åt sitt öde. vill se satsningar som berör samhällets alla delar. har länge varit ett land med relativt låg kriminalitet. Det beror inte på att vi har haft längre straff eller fler poliser på gatorna. Det har däremot en direkt koppling till att vi haft ett starkt välfärdssamhälle med en välfungerande omsorg och skola samt tillgång till arbete och bostäder. Det gäller dock inte längre överallt. De vidgade klassklyftorna har slitit isär samhället. Det har gjort att en organiserad brottslighet med löften om snabba pengar kunnat växa fram och slå rot. Många ungdomar som inte ser någon väg framåt genom studier och arbete lockas av möjligheten att tjäna pengar och vinna anseende genom brott, inte minst relaterade till droghandeln på gator, torg och barer. Efterfrågan driver på våldet. I spåren av denna brottslighet finns mänskliga tragedier. Där finns människor som dödas eller skadas för livet och anhöriga, grannar och andra som känner oro och otrygghet. På landsbygden ger i stället 112 beskedet att det inte finns någon polis att skicka. Det är absoluta övertygelse att en stark, gemensamt finansierad och jämlik välfärd med en väl fungerande skola, fritidsverksamhet, sjukvård, socialtjänst, låg arbetslöshet och ett starkt socialt försäkringssystem är det bästa sättet att motverka klassamhället och att förebygga kriminalitet. Åtgärder mot gängvåldet i utsatta områden måste ske i dialog med de människor som bor där, som är de som drabbas allra värst. måste grov brottslighet som gängkriminalitet och våldsbejakande extremism bekämpas på ett effektivt sätt med hjälp av lagstiftning som bygger på de grundläggande rättsliga principerna i en rättsstat. Jobben är helt avgörande för landsbygdens framtid. Staten måste ta ett övergripande ansvar för en rad åtgärder som säkrar att företag kan starta, växa och leva vidare. På landsbygden kommer t.ex. generationsväxlingen att leda till stora problem om inget görs för att underlätta för företagare att överföra sina verksamheter till unga entreprenörer. Det är dags att satsa på det svikna . Alla de delar av landet som sett samhällsservicen försvinna, bostäder förfalla och tryggheten gå förlorad. Där engagemanget finns, men pengar saknas. Det är hög tid att ge alla i samma chanser, att ge möjligheterna till de som har förnekats dem. Vi ska kunna lita på att välfärdssamhället fungerar oavsett var vi bor. Avståndet till storstädernas centrum ska inte avgöra hur stark välfärden är. Offentlig service ska inte styras av marknadslogik och enbart utgå från efterfrågan. ska vara ett land som håller ihop. Våra gemensamma rikedomar skapas av hela landets resurser och hela landets arbete. Då ska frukterna av det arbetet också komma hela landet till del. Vi behöver en annan politik, en politik som ger hopp och skapar förutsättningar för jobb, bostäder och god offentlig service. 9.4 En sjukvård som det går att lita på Alla har rätt till en jämlik och bra sjukvård. Den grundläggande principen är att vården ska ges utifrån människors behov, inte om man har en privat försäkring eller inte. Det ska gå att lita på sjukvården oavsett vem man är och var man bor. finns det stora skillnader i , både i hälsa och i tillgång till vård. Det handlar både om var man bor i landet och om klass, kön och ålder. Vi har en orättvis vård. Därför är frågan om jämlik hälsa och vård så viktig för . Personalen är vårdens viktigaste resurs. Samhället behöver förnya sitt åtagande att säkerställa en god arbetsmiljö för de som söker sig till vården och för de som redan arbetar där. arbetar för att vårdyrkena ska värdesättas som de samhällsnödvändiga tjänster de är. För att förbättra arbetsmiljön, stärka kompetensen och förbättra villkoren för de anställda tillför medel till en gedigen satsning på hälso- och sjukvården i . tillför mer jämfört med regeringen för detta ändamål 2022. När vinstjakten får styra vården så prioriteras de patienter som är lönsammast att behandla, i stället för de som verkligen behöver vården mest. Vi tycker inte att vinstsyftande företag ska kunna bedriva verksamhet med skattemedel i sjukvårdens kärnverksamheter. vill satsa mer pengar för att få en bättre sjukvård. Det är viktigare än nya skattesänkningar för de som redan tjänar mest. Det enda sättet att klara framtidens vårdbehov är att slå vakt om en gemensam och skattefinansierad hälso- och sjukvård. Pandemin drabbade en hälso- och sjukvård som redan var svårt ansträngd med brist på resurser, bemanningsproblem och strukturproblem som länge drabbat både patienter och personal. Om sjukvården varit starkare finansierad, haft fler anställda och en verklig lagerhållning av sjukvårdsmateriel, hade stått bättre rustat inför denna kris. Det är därför vi med besvikelse kan konstatera att de satsningar regeringen gör i sin budgetproposition relaterat till pandemin och sjukvården enbart sträcker sig över ett eller . menar att sjukvården behöver stärkas väsentligt och , vilket är ett skäl till att vi bl.a. tillför omfattande resurser till kommunsektorn i form av generella stöd. Det är genom enorma insatser som vårdpersonalen har räddat liv trots utgångsläget. instämmer i hyllningarna, men menar att vårdanställda bör få bättre arbetsvillkor, löner och arbetsmiljö, i stället för ett tomt tack. Till följd av spridningen av coronaviruset har sjukvården behövt ställa om och fokusera helt på de patienter som drabbas hårdast av covid-19. Det har bl.a. inneburit svåra prioriteringar där operationer och behandlingar som inte är livsavgörande ställs in. Långsiktiga satsningar på personal, vad gäller löner, villkor och kompetensutveckling är förutsättningen för att vi ska ha en hälso- och sjukvård som motsvarar de behov som finns och kraven i hälso-och sjukvårdslagen. arbetar knappt 300 000 medarbetare i hälso- och sjukvården enligt Kommuner och Regioner (SKR). beräknas att det behöver nyrekryteras ca 118 000 personer bara för att behålla samma nivå på vårdens tjänster som . vill förbättra arbetsmiljön för personalen och därmed vården för patienter. För det krävs ökad personaltäthet och ständig kompetensutveckling. Staten har ett ansvar för att utbilda olika yrkesgrupper som kan arbeta inom hälso- och sjukvården. Arbetsgivare har ett stort ansvar för kompetensutveckling. Det är viktigt att det finns en framförhållning av framtida behov inom regioners och kommuners hälso- och sjukvård. Därtill har till exempelvis företagshälsovård och olika former av folkhälsoinsatser en viktig roll att spela. Det behövs även en kvalitetshöjning i verksamheterna. Personalförsörjningen för regioners och kommuners sjuk- och hälsovård måste säkras. Det behövs en långsiktig utbildningsplan för att tillgodose framtida rekryteringsbehov inom vård- och hälsovård med ökat kvalitet och ökad personaltäthet. Antalet vårdplatser per invånare har mer än halverats . Det handlar dels om ändrade tekniska och behandlingsmässiga förutsättningar men även p.g.a. personalbrist. Olika regioner har olika ekonomiska förutsättningar. Regioner med delar som omfattas av avfolkning och med många fattigpensionärer har svårt att satsa mer pengar. Andra regioner spenderar mycket pengar på konsulter och att ge vinstsyftande bolag hög avkastning. Underskott på sjukvårdsenheter beror snarare på underfinansiering och inte på att det finns för många anställda med för bra arbetsvillkor. Vårdplatsbristen är en av de absolut största flaskhalsar vi har i vården . har i sitt budgetförslag ökade satsningar på sjukvården och i synnerhet regioner med stor glesbygd. Det behövs en nationell strategi för tillräckligt många vårdplatser utifrån bl.a. demografiska behov, krisberedskap och långsiktiga kompetensbehov. För att säkerställa en god och tillgänglig vård är det helt avgörande att få fler att vilja jobba där och att de som redan arbetar inom sjukvården vill stanna kvar. vill därför bygga vidare på den satsning på förbättrad arbetsmiljö, kompetensutveckling och förbättrade arbetsvillkor som vi fick igenom i budgetsamarbetet under förra mandatperioden. I spåren av pandemin är denna satsning extra angelägen. Vi avvisar regeringens förslag med ytterligare satsningar på de s.k. kömiljarderna, eftersom vi anser att det är fel väg att gå. Vi vill se långsiktiga lösningar där kvalitet står i fokus. I glest befolkade regioner är det dyrare att bedriva sjukvård. finns ett glesbygdstillägg i det kommunala kostnadsutjämningssystemet. Den tekniken vill vi använda i inkomstutjämningssystemets strukturbidrag. Det blir då ett anslag som utbetalas direkt och finansieras helt av staten. Detta utan att någon annan region får minskat anslag. Den psykiatriska vården behöver stärkas på bred front. Arbetet med att säkra god kvalitet och en tröskellös vård av psykisk ohälsa behöver intensifieras. avser framhärda i arbetet med att bryta stigmat kring psykisk ohälsa och i stället arbeta för att samhället tar ett ökat ansvar för att erbjuda vård och stöttning, såväl förebyggande sim behandlande. Det är inte minst angeläget i ljuset av pandemins konsekvenser på den psykiska folkhälsan. avsätter mer än regeringen för det ändamålet med anledning av coronapandemin som innebär stora risker för ökad psykisk ohälsa. Det finns en ökad risk för ångest och depression i befolkningen, framför allt bland personer med minskad inkomst och arbetslöshet eller tidigare psykisk ohälsa. Även åtgärder som social distansering och isolering kan öka risken för psykiatriska diagnoser. För barn finns en risk för ökade ångest- och depressionssymtom, framför allt i de grupper där de ekonomiska och arbetsrelaterade konsekvenserna slår hårdast. En ökad risk för våld mot barn i hemmet kan uppstå, vilket innebär både en akut och allvarlig risk för barnet och en ökad risk för framtida psykiska besvär. Tänderna är en del av kroppen. vill att man ska kunna gå till tandläkaren oavsett om man har hög eller låg inkomst. Det ska inte synas i munnen hur mycket pengar man tjänar. vill införa ett högkostnadsskydd i tandvården. Förslaget innebär att alla kostnader subventioneras fullt ut. Detta gäller de kostnader den enskilde har . Systemet med en referensprislista behöver reformeras. föreslår att de vanligaste behandlingarna får en bindande nationell taxa som innebär ett tak på vad respektive behandling får kosta, oavsett vårdgivare. Det kan röra sig om ett 50-tal olika behandlingar. Reformen skulle göra att det blir klart och tydligt för varje patient vilka kostnader varje enskild behandling innebär. Reformen skulle även i många fall ge billigare tandvård. Detta eftersom den nationella taxan i praktiken skulle innebära ett tak för de priser som vårdgivaren sätter. föreslår därför en satsning om mer än regeringen. 9.6 En värdig äldreomsorg vill ha en jämlik och jämställd äldreomsorg med hög kvalitet. Personal med rätt kompetens är en förutsättning för detta i stället har äldreomsorgen har varit underfinansierad trots den betydelsen den har i samhället. Det har visat sig genom en ständig stress där tiden för den gamles omsorg alltför ofta inte räcker till, i en hetsig minutjakt. Men också i dåliga arbetsvillkor, låga löner och bristande inflytande. Konsekvenserna av detta blottlades tydligt under pandemin. Många blev förvånande och det med all rätta för inte kunde folk tro att en sån central välfärdsverksamhet. Regeringen tycks inte ha insett läget i svensk äldreomsorg är allvarligt. Det var kanske därför de valde att inte förlänga det riktade statsbidraget på , som var avsett för att stärka personalbemanningen, när de budgetförhandlade med och Liberalerna. Detta trots att de hade råd med stora skattesänkningar för de välbeställda. Under pandemin blev det tydligt att den stora personalomsättningen, de många timanställda, som ligger skyhögt över arbetsmarknaden i övrigt, alla deltider och delade turer fick stora konsekvenser på smittspridningen. En verksamhet med bristande kunskaper i smittspridning, ingen skyddsutrustning och alltför mycket av just in time-verksamhet. Den privatiserade äldreomsorgen där arbetsvillkoren är sämre och de anställda färre hade enormt stora problem. Attendo bedrev inte kohort trots att de uppgav det till de anhöriga men plockade de ut stora bonusar från de skattepengar de fått för att klara verksamheten. Tyvärr valde en majoritet i att inte kräva tillbaka pengarna. har arbetat för och krävt mer resurser till välfärden. Vi gjorde det förra mandatperioden när vi budgetförhandlade och vi gjorde det . Och vi ser tydligt att det fortfarande krävs väldigt mycket resurser för att säkra personalförsörjningen, öka fortbildningen, förbättra arbetsvillkoren och arbetsmiljön och framför allt för att ge mer tid åt de äldres omsorg och behov. Det ska finnas tid för att ge en värdig och tillfredsställande omsorg och hjälp med de äldres behov i centrum. Därför förstärker vi de generella statsbidragen rejält, med .