mot · H9023882 · 2021-10-05 00:00:00 — Att kunnat initiera ett fondbaserat stöd för att bistå med ekonomisk utveckling och jobbskapande i medelinkomstländer som har tagit emot många flyktingar, såsom och , är mycket positivt. måste ha en flexibel inställning till att stödja länder som ekonomiskt sett är medelinkomstländer men som tar ett mycket stort ansvar för flyktingmottagande. är också med och bidrar till digitala fond (DDP), som hjälper länder att göra internet tillgängligt för befolkningen, med sammanlagt 2021-24. har Sida betalat ut i kontantstöd till befolkningen i , som drabbats hårt av coronapandemins sekundära effekter. Pengarna går direkt till mottagarnas mobil och omfattar av befolkningen. Den här typen av humanitärt stöd bidrar till att lyfta människor ur fattigdom och sker utan mellanhänder. Därför välkomnar vi fler, liknande initiativ direkt till den nödlidande befolkningen, exempelvis i . har varit den största mottagaren av svenskt bistånd. Sedan talibanerna återtog makten har fryst allt långsiktigt utvecklingssamarbete för att istället rikta om biståndet till humanitärt stöd inom ramen för multilaterala organisationer som FN. Det svenska stödet har gjort skillnad, inte minst för alla de flickor som kunnat återvända till skolan. måste det internationella samfundet se till att våra strävanden inte har varit förgäves. Regeringen behöver ta fram en långsiktig strategi för att se till att det svenska biståndet till den afghanska civilbefolkningen kan fortsätta utan att det hamnar i talibanernas fickor. behöver också sätta press på , i den mån det är möjligt, för att de framsteg som gjorts avseende kvinnors utbildning och delaktighet i samhällslivet inte ska gå till spillo under talibanernas regim. Demokratiutveckling – en grund för framtida fred och säkerhet ska vara en kompromisslös röst för fred, frihet och mänskliga rättigheter i världen. Att stärka demokratin och öka respekten för mänskliga fri- och rättigheter ska vara centrala mål för det svenska biståndet. ska stödja demokratikämpar och verka för stärkt yttrandefrihet och tankefrihet i länder där den begränsas. Demokrati och frihet är den bästa garanten för fred och säkerhet. Endast med varaktig och stabil demokrati som grund kan social och ekonomisk utveckling få hållbart fäste i samhällen. Vi kan aldrig acceptera att människor diskrimineras på grund av kön, sexuell läggning eller etnisk eller religiös tillhörighet. Flera av det civila samhällets organisationer arbetar särskilt för att stödja oppositionella grupper och människorättsaktivister i repressiva stater runt om i världen. Detta arbete är oerhört betydelsefullt för de enskilda som riskerar sin egen och familjens säkerhet för att stå upp för de fri- och rättigheter som vi alla äger. Svenska organisationers insatser till stöd för demokratikämpar och människorättsaktivister runt om i världen måste ytterligare prioriteras och stärkas. Genom historien har vi sett att enskilda personer kan spela en avgörande roll för utvecklingen i ett land. får de och deras familjer betala ett högt pris för sin övertygelse. bör införa en särskild biståndsstrategi, inklusive en frihetsfond, som inriktas på att ge ett flexibelt och snabbt stöd till människorättsförsvarare så att de kan verka, leva mer värdigt och få kontakt med omvärlden. Yttrandefrihet är en mänsklig rättighet och en av grundstenarna i en demokrati. Alla människor har rätt att uttrycka sig, ta del av och sprida information och åsikter. Det fria ordet främjar samhällelig och demokratisk utveckling. Internet har förändrat världen, det har ökat människors möjligheter att få kunskap och information, uttrycka åsikter och utbyta idéer. förekommer det att regeringar genom censur, övervakning, restriktiv lagstiftning och filtrering försöker ta kontroll över den informationsspridning och det idéutbyte som internet bidrar till. 2021 är där friheten och säkerheten på internet har varit på tillbakagång, enligt . Betydelsen av fri och oberoende media kan inte nog betonas, för medborgarnas tillgång till belysning av skeenden ur ett perspektiv fritt från en repressiv regim. Världen över fängslas bloggare och journalister. sitter den svensk-eritreanske journalisten fängslad utan rättegång på grund av sin kritik mot regimen. Både regeringen och EU måste öka sina ansträngningar för att få fri. menar att krav måste ställas på att den eritreanska regimen släpper fri för att ska kunna ta emot medel från EU:s biståndsprogram. Situationen för journalister och oberoende medier har försämrats än mer i efter den misslyckade statskuppen . Åtgärderna som alltjämt genomförs som svar på kuppförsöket är djupt oroväckande och hotar demokratiutvecklingen och yttrandefriheten. föreslår ökade medel och ansträngningar för att stärka journalisters förutsättningar och säkerhet i . Insatser för att bekämpa förtryck mot minoriteter eller oliktänkande grupper behöver prioriteras och intensifieras. Med goda demokratiska värden som grund kommer även den socioekonomiska utvecklingen i utvecklingsländerna att gå snabbare framåt, men på alltför många håll förföljs människor för sin tro och drivs på flykt från sina hem under de mest vedervärdiga hot. Religions- och övertygelsefrihet är en viktig fråga att ta hänsyn till i utformningen av svenskt utvecklingssamarbete. Det handlar om frihet från tvång och frihet att uttrycka sig och om icke-diskriminering. Därför bör nya landstrategier som tas fram alltid innehålla en analys av situationen för religions- och övertygelsefriheten. Vidare bör alla diplomater och handläggare på Sida ha genomgått utbildning och fortbildning i frågor som rör religionsfrihet, men även förståelse för religionens roll i de lokala samhällena, en religiös litteracitet. Det råder stor brist på respekt för religionsfrihet och inte minst kristna förtrycks, bland annat i länder som , , , och inte minst i . Kristna är den mest förföljda religiösa gruppen i världen. Även i inskränks religionsfriheten kraftigt. har inlett ett återtåg till världsgemenskapen i takt med att sanktionerna mot landet har hävts. Men villkoren för befolkning har inte blivit bättre. Regimen fortsätter att förfölja oliktänkande. Konvertiter som har lämnat islam är en särskilt utsatt grupp. Kristna konvertiter arresteras och hålls bland annat fängslade i det ökända Evinfängelset i där det finns en särskild avdelning för oliktänkande och politiska fångar. Sedan revolutionen har kristna ofta anhållits och åtalats för hot mot den nationella säkerheten eller för spionage. rödgröna regering inledde en politiskt strukturerad dialog med 2016 utan att sätta press på den iranska regimen att respektera mänskliga fri- och rättigheter och upphöra med sin förföljelse av kristna konvertiter. Svenskt utvecklingsarbete måste också ta större hänsyn till det faktum att en majoritet av världens befolkning beskriver sig själv som troende och att religiösa ledare är de som åtnjuter störst förtroende bland olika grupper. Religion har visat sig kunna vara en positiv faktor för utveckling, men även ett hinder. Oavsett vilket måste religionens betydelse för människor och samhällen alltid beaktas. Det finns flera goda exempel där svenska trosbaserade organisationer har kunnat nå ut till och påverka religiösa samfund och organisationer i andra länder. De svenska trosbaserade organisationerna har en helt annan möjlighet att på ett konstruktivt sätt påverka andra religiösa grupper än vad religiöst obundna organisationer och myndigheter kan. Därför är beskedet att Sida börjat fasa ut sina humanitära partnerskap med flera trosbaserande organisationer oroväckande. följer utvecklingen och noterar att diskussioner förs mellan de berörda partnerna om framtida samarbetsformer. Effekterna av denna förändring behöver utvärderas och nödvändiga åtgärder vidtas. Ett exempel där svenska biståndspengar skulle kunna göra stor nytta är via kyrkor i exempelvis och . Flera länder arbetar redan effektivt på detta sätt. har öronmärkt stödinsatser till förföljda kristna folkgrupper i och . Det civila samhällets omistliga betydelse Svensk biståndspolitik bör föras på ett sätt så att det civila samhället stärks. Enskilda organisationer, fackföreningar och trossamfund är inte bara oersättliga som genomförare av offentligt svenskt bistånd utan också mycket betydelsefulla då de ger oss enskilda människor en möjlighet att ta ansvar för utvecklingen i världen. Genom dem kan vi bidra, var och en av oss, för att bekämpa fattigdom och förtryck, och för att lindra nöd hos våra medmänniskor. Det civila samhället är en naturlig plats för människor att göra en insats och visa att det inte går att förhålla sig likgiltig inför världens utmaningar. Genom agendan för utvecklingseffektivitet, som antogs 2016, har stater och andra aktörer gjort åtaganden om att erkänna det civila samhället som aktörer i sin egen rätt och att säkra dess möjligheter att verka fritt. Dock begränsas människors möjlighet att organisera sig i allt större utsträckning. Ett minskat utrymme för civilsamhället är ett utvecklingshinder, då det innebär att organisationer inte kan agera aktörer för utveckling, något som bland annat Agenda 2030 slår fast som helt centralt för att de nya hållbara utvecklingsmålen ska kunna uppnås. bör sätta hårdare press på partnerländer där det civila samhällets utrymme krymper. Framför allt bör man verka för att förhindra att nya lagar stiftas som begränsar civilsamhällets och oppositionspolitikers möjligheter att verka. Det bistånd som går till statliga aktörer behöver minska och istället omfördelas till civilsamhället. Dessvärre har civilsamhällets andel av det svenska biståndet minskat förhållande till andra sektorer . Budgetnivån för det så kallade CSO-anslaget bör minst följa utvecklingen för övrigt bistånd. Enligt en rapport från den brittiska tankesmedjan är humanitära insatser som leds av lokalt verksamma organisationer de mest effektiva. En närmare uppföljning kan ske än vad som hade varit fallet med större internationella organisationer, med en högre grad av personligt engagemang, vilket även främjar långsiktighet. Lokalt verksamma organisationer medverkar också i högre utsträckning till att stärka kvinnors rättigheter än andra insatser. Idéburna biståndsorganisationer är till stor del beroende av ideella krafter. Många av dessa har begränsade administrativa resurser. Detta gör att större aktörer premieras av Sida. Vår utgångspunkt är att biståndet behöver riktas till en bred palett av aktörer, stora som små, för att kunna göra mest nytta. Barns och kvinnors hälsa Den världsomspännande kraftsamlingen för att nå millenniemålen till 2015 gav resultat. Fattigdomen i världen minskade och utvecklingen gick åt rätt håll inom de allra flesta områden. Coronapandemin har dock inneburit ett stort bakslag för fattigdomsbekämpningen och barns och kvinnors rättigheter. blir tolv miljoner flickor bortgifta före sin artonårsdag, enligt siffror från . I pandemins spår har antalet flickor som ryckts från skolgång och gifts bort, kidnappats och sålts som sexslavar ökat lavinartat, exempelvis i länder som . Ytterligare tio miljoner flickor beräknas komma att giftas bort utöver de omkring 100 miljoner barnäktenskap som väntas detta årtionde. Även antalet offer för våld i hemmet, sexuellt våld, människohandel och attacker mot skolor har ökat under pandemin. Stora insatser krävs från de rika länderna för att komma till rätta med alltför höga barnadödligheten och den undermåliga mödrahälsan i många fattiga länder, främst i söder om . För förbättrad mödrahälsa krävs långsiktigt arbete. ”Snabba lösningar”, som till exempel fler utbildade barnmorskor på plats i dessa länder, avhjälper en del av problemen. Men för verklig förändring för kvinnors och flickors situation krävs i många fall förändrade strukturer och värderingar. Många svåra skador och dödsfall i samband med förlossning sker för att modern varit alltför ung för att kroppen skulle klara av en graviditet och förlossning. Sedvänjan att unga flickor gifts bort måste aktivt motverkas på ett kulturellt och värderingsmässigt plan för att mödradödligheten ska minska. Det handlar till syvende och sist om barn och att upprätthålla barnens rätt till liv och hälsa. Till det kommer att förutsättningarna för att kunna ta hand om och fostra ett barn ökar om inte modern själv är ett barn. har en lång tradition av arbete för sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter (SRHR), oavsett regering. Tack vare detta har vi blivit en ansedd aktör inom området. SRHR är således ett område där har ett tydligt mervärde och som är avgörande för att nå de globala målen 2030. Regeringen bör intensifiera insatserna med SRHR i det humanitära biståndet och inom det långsiktiga utvecklingssamarbetet för att motverka tvångs- och barnäktenskap. Flickors och kvinnors rätt till utbildning och hälsa måste vara en av de högsta prioriteringarna inom svensk biståndspolitik. finns det 160 miljoner barn, mellan , som arbetar. Det är nästan vart tionde av världens barn. Utvecklingen har gått i fel riktning. Till följd av pandemin beräknas antalet barnarbetare öka med ytterligare nio miljoner till slutet av 2022, enligt siffror från och . Det är hög tid att regeringen och dess olika organ frigör sig från den beröringsskräck för religion som man i många avseenden lider av. I annat fall riskerar svenskt utvecklingssamarbete att gå miste om viktiga lärdomar och inte nå sina mål, vilket särskilt drabbar kvinnor och barn. Det är uppfattning att Sida och UD i större utsträckning bör samarbeta med religiösa ledare lokalt för att främja jämställdhet och motverka destruktiva sedvänjor och attityder, våld mot kvinnor, könsstympning och barnäktenskap. menar att det finns stor potential att via religiösa aktörer ändra på destruktiva attityder och traditioner. Det finns goda exempel på projekt där trosbaserande organisationer har involverats i arbete med frågor som rör exempelvis sexuell och reproduktiv hälsa och kvinnors rättigheter. Ett exempel är arbetet med HIV-prevention i , där svenska trosbaserade organisationer har involverat lokala religiösa ledare i sin verksamhet. Ett medborgarhus i samma land kallat har arbetat med exempel från för att motverka mäns våld mot kvinnor, med goda resultat som följd. Det är inte rimligt att barn ska behöva mista livet i relativt enkla sjukdomar som diarré och lunginflammation. Vi har alla möjligheter att minska barnadödligheten, som till stor del beror på basala och förhållandevis enkelt avhjälpta brister i miljön runt barnen. Arbetet måste fortsätta. Just vaccinationsprogram har visat sig vara ett mycket effektivt bistånd då en relativt billig punktinsats bokstavligen kan rädda liv. saknar 2,3 miljarder människor tillgång till rent vatten i vår värld, enligt siffror från . Det har förödande konsekvenser för människors hälsa, och barn drabbas särskilt hårt. En av de sjukdomar som sprids i förorenat vatten är kolera, som enligt uppgifter från () 2021 skördar mellan 21 000 och 143 000 människoliv . I det krigshärjade ser vi det största kolerautbrottet i modern tid; har över 2,5 miljoner människor insjuknat i kolera. Det här är en av många sjukdomar som inte borde finnas i vår värld 2021. anser därför att stödet till vaccinalliansen och Globala fonden bör höjas. Som i all biståndsverksamhet behövs noggranna kontroller och uppföljningar för att beivra maktmissbruk och korruption. Vi vill även uppmuntra till fler investeringar i infrastruktur för vatten, sanitet och hygien för att minska spridningen av sjukdomar och antibiotikaresistenta bakterier. ger ett högt stöd till olika FN-organ och biståndet har ökat kraftigt . Uppskattningsvis en tredjedel av Sidas budget går till olika FN-organ. FN är den viktigaste aktören på den internationella arenan och genomför oumbärliga humanitära insatser runt om i världen. Det är inte minst till Programme 2020 ett viktigt tecken på, särskilt som vi ser att behoven inom flera humanitära områden, såsom bekämpning av hunger, öka. UNDP har i internationell utvärdering visat sig har god effektivitet. Tilltron är hög även till FN-organ som och . Men det är också ett faktum att FN och flera av dess olika organ återkommande har kantats av skandaler och oförmåga att hjälpa de mest utsatta. I och med att är en av de större givarna till FN har regeringen ett ansvar att aktivt verka för att FN-organ reformeras och blir mer resultatinriktade, transparenta och effektiva. Kvinnor i krig och konflikt Könsrelaterat våld mot kvinnor tenderar att öka kraftigt i konflikt- och katastrofsituationer. Det sker bland annat i form av att sexuella övergrepp som våldtäkt används som strategisk krigsföring för att demoralisera fienden och civilbefolkningen. FN framhåller dessutom att sexuellt våld riskerar att förlänga konflikter och öka antalet flyktingar. Kraftfulla åtgärder mot sexuella övergrepp och könsrelaterat våld måste därför vidtas och integreras i internationella humanitära insatser. Kunskapen bland de humanitära aktörerna om det sexuella våldet i krig och konflikt behöver fortsätta att stärkas, men det är också nödvändigt att verka mot mekanismerna bakom det sexualiserade våldet, vilket i många fall bottnar i etniska konflikter eller territoriell kontroll över eftertraktade mineraler. Sida har en viktig uppgift att säkerställa att det finns finansiering till verksamheter för att hjälpa kvinnor som utsatts för grova våldtäkter, exempelvis likt den som Nobels fredspristagare bedriver på Panzisjukhuset i . Det finns forskning som visar att fredsprocesser där kvinnor funnits med vid förhandlingsbordet blir mer hållbara. bör fortsätta att främja arbetet med kvinnor, fred och säkerhet genom insatser på FN-nivå liksom via våra svenska myndigheter. God förvaltning och stärkt rättsväsende Professor och har i rapporten . The Quality of Government Approach (2015) visat att korruption är den starkast bidragande orsaken till fattigdom och bristande utveckling av demokratiska rättigheter runt om i världen. Korruption genomsyrar många samhällen och ger orättvisa fördelar för personer på bekostnad av andras möjlighet att få del av medborgerliga rättigheter som rättvisa betyg, hälso- och sjukvård, läkemedel, nödvändiga tillstånd för olika verksamheter, rättmätigt stöd av rättsväsendet i brottsmål och konflikter. Detta underminerar medborgarnas tilltro till samhällets institutioner och deras förmåga att upprätthålla lika villkor för alla. Genom bistånd till uppbyggnad av oberoende revisionsmyndigheter i biståndsländer kan maktmissbruk upptäckas och lagföras. Det är en för att vända utvecklingen i länder med krympande demokratiskt utrymme. Likaså har stöd till uppbyggnaden av effektivt fungerande statlig administration och tillämpning av rättsstatens principer direkt påverkan på de flesta standardmått för mänskligt välbefinnande som barnadödlighet, förväntad livslängd och barnfattigdom. Förre generalsekreteraren för FN, noterade att “god förvaltning är den kanske enskilt viktigaste faktorn för att utrota fattigdom och främja utveckling”. Även Agenda 2030 tar upp vikten av god förvaltning för att bygga effektiva, ansvarsfulla, transparenta och inkluderande institutioner. En fungerande och oberoende revisionsmyndighet är en viktig del i att följa efterlevnaden av rättsstatens principer och motverka korruption. När korrupta ledare och tjänstemän ställs till svars av oberoende domstolar läggs grunden för ett samhälle där alla människors likhet inför lagen respekteras. På så sätt kan befolkningens tilltro till ett samhällssystem som värnar om sina medborgare byggas upp. I statsfinansierat svenskt bistånd måste dessa aspekter tillmätas än större betydelse än . För att utsatta människor ska kunna resa sig ur fattigdom och känna hopp om framtiden är inte bara frihet, demokrati och ekonomisk tillväxt avgörande, utan även rättvisa villkor, rättssäkerhet och respekt för mänskliga rättigheter. I alltför många länder följs dock inte de rättsstatliga principerna och villkoren för fängslade är i vissa fall så undermåliga att människovärdet kränks. En viktig del av biståndspolitiken är därför institutionsbyggande med syfte att förstärka det mottagande landets rättsväsende, de rättsstatliga principerna och respekten för mänskliga rättigheter. Det svenska utvecklingsbiståndet behöver därmed i högre grad än tidigare gå till att stärka rättsväsendets institutioner i låg- och medelinkomstländer genom hela rättskedjan; polis, domstolsväsende och kriminalvård. Det här kan exempelvis ske genom att utveckla nya fängelser med syfte att främja en välfungerande kriminalvård med humana villkor och personal som utbildats i effektiva behandlingsmetoder och respekt för mänskliga rättigheter. Verktyget kan också användas effektivt för att bekämpa korruption. bedriver liknande projekt i bland annat och , och det finns även exempel på biståndsprojekt från , och som bland annat handlade om att bygga fängelse i . Det skulle exempelvis kunna ske i samverkan med FN:s drog- och brottsbekämpningsbyrå (UNODC). föreslår därför att Sida och Kriminalvården gemensamt ska få i uppdrag att få till stånd en humanitär kriminalvård i länder där det behövs och som anses lämpliga. Detta kan finansieras genom omfördelning inom ram och tas från biståndsmottagare som inte lever upp till de högt ställda kraven på bistånd. I tider då miljontals människor flyr från korrupta och diktatoriska regimer måste vi börja fråga oss vad dessa länders regeringar är skyldiga att göra för att bistå den egna befolkningen. Demokratikämpar och humanitära organisationer verksamma i diktaturer är i stort behov av omvärldens bistånd, och det är av största vikt att dessa medel främst kanaliseras via civilsamhällesorganisationer eller internationella multilaterala organisationer och inte via korrupta regimer. Mot bakgrund av den negativa demokratiska utvecklingen i många länder bör utarbeta strategier för att sätta press på mottagarländer att ta ansvar för sina medborgare och leva upp till ratificerade konventioner. Det svenska biståndet ska vara effektivt och ha tydliga mål. I Bergen i har det öppnats ett forsknings- och innovationscenter som ska analysera effektivitet och måluppfyllnad i biståndsprojekt med såväl offentliga som idéburna huvudmän. Centret, kallat , finansieras av norska UD. bör ta efter detta och inrätta en egen enhet för nydanande och evidensbaserad metodik inom biståndet, som ett led i att bygga upp en bättre internrevision av biståndet. Palestinska områden och UNRWA När regeringen erkände de palestinska områden som stat ställdes inga motkrav. var kritiska då, liksom , och anser att erkännandet skedde på ett förhastat och ogenomtänkt sätt. Vi ser hur de palestinska områdena fortsätter att utvecklas i fel riktning. Uppvigling till våld, indoktrinering och hatpropaganda är fortsatt vardagsmat i regionen. måste bilateralt och via EU ställa hårdare krav på den palestinska ledningen. De allvarliga brotten mot mänskliga rättigheter måste upphöra. Att biståndspengar dessutom går till institutioner som ger ekonomiskt stöd till terrordömda eller sprider antisemitism är förkastligt och måste få konsekvenser. Det är angeläget att stödja den palestinska civilbefolkningen. Självklart ska tillsammans med EU och andra internationella aktörer arbeta för demokrati och mänskliga rättigheter i palestinska områden; det ligger även i intresse och främjar möjligheterna till en fredlig tvåstatslösning. Men när biståndsmedel motverkar sitt eget syfte och i själva verket bidrar till fördjupade motsättningar är det hög tid att agera. kräver att politiken gentemot och biståndet till den palestinska myndigheten görs om i grunden och att inget bistånd ges till den palestinska myndigheten så länge myndigheten och dess företrädare ägnar sig åt terrorhyllningar och uppvigling till våld mot och kränker de grundläggande mänskliga rättigheterna. Hårdare krav på kontroll måste också ställas på andra organisationer inom de palestinska områdena som mottar svenskt bistånd.