mot · H9023784 · 2021-10-05 00:00:00 — Barn och unga som kommer i kontakt med narkotika eller som är i riskzonen för att hamna i ett missbruk måste fångas upp tidigt med snabba och tydliga insatser. Redan när polisen eller får kännedom om en ung persons begynnande missbruk är det helt avgörande att svaret kommer snabbt och utgör en otvetydig markering av samhällets avståndstagande från narkotikabruket. Snabba åtgärder bör sättas in och omfatta konfrontation med den unge och dennes föräldrar, gärna med polisen närvarande, samt vårdinsatser när dessa bedöms nödvändiga. Det kan exempelvis formaliseras genom en uttrycklig 24-timmarsgaranti för kontakt. Kontakterna bör följas upp för att säkerställa att missbruket upphört. Vård och tvångsvård för missbrukare För den som döms för brott som har sin grund i den dömdes eget missbruk kan straffet ibland bli skyddstillsyn i kombination med kontraktsvård. Den inleds ofta med på låst institution. Den möjligheten används dock sällan för brott med låga straffvärden. Det bör ändras så att fler dömda missbrukare kan få verklig vård. En bättre samverkan mellan socialtjänst och polis och fler socialarbetare som är ute på fältet och träffar unga kan identifiera personer som är i riskzonen för att hamna i missbruk. Därför vill vi att socialsekreterare, fältassistenter och andra kommunala tjänstemän som arbetar brottsförebyggande och med trygghetsskapande åtgärder oftare ska finnas tillgängliga efter vanlig kontorstid. Det skapar bättre förutsättningar att fånga upp ungdomar som är på väg in i missbruk. Polisen och måste också informera om och samarbeta kring de unga som är i riskzon. Även om frivillighet är utgångspunkten när det gäller missbruksvård så finns det situationer då tvångsvård genom LVU eller LVM är den enda möjliga vägen för att påbörja vägen ur ett narkotikamissbruk. Det gäller inte minst unga, men myndiga, personer. kan det vara nästintill omöjligt för förtvivlade anhöriga att förmå den som missbrukar att frivilligt söka vård, men precis lika svårt att få myndigheterna att fatta ett beslut om tvångsvård. Vi vill att möjligheten till tvångsvård ska användas oftare för denna grupp. Tillåt hundsök på skolor samt mer specialiserade narkotikapoliser Polisen genomför tillsammans med ett antal skolor olika projekt som innebär att skolorna söks igenom av narkotikahundar. Åtgärden är en del av polisens brottsförebyggande arbete och sker i samverkan med skolan. Hittas narkotika med hundarnas hjälp så träder bestämmelser in och en förundersökning kan inledas. ser positivt på att arbetar med denna typ av samarbete med landets skolor. Det ökar förutsättningarna för en drogfri skolmiljö och ger en tydlig och trygghetsskapande polisnärvaro. understryker att skolmiljön är av avgörande betydelse för att unga inte ska fastna i narkotika och kriminalitet. Dagens lagstiftning hindrar att hundsök sker under normal skoltid. De lagstiftade behovs- och proportionalitetsprinciperna medför i stället att hundsök behöver ske efter lektionstid när skolorna är tomma. Lagen bör ändras så att det även blir möjligt att genomföra hundsök när eleverna är på plats i skolan. Det skulle öka den brottsförebyggande effekten av den polisiära närvaron som sannolikheten att upptäcka narkotika är större som eleverna vistas i skolan. Det ska heller inte råda någon tvekan om att polisen även ska kunna bistå fristående skolor med hundsök efter narkotika. Samarbete är ett bra och viktigt steg men bör kompletteras med en lagstadgad möjlighet för att även utan samarbete med den enskilda skolan kunna genomföra hundsök efter narkotika eller genomföra likande brottsförebyggande åtgärder i skolan. Eftersom det förekommer att narkotika göms både på allmänna platser och ute i naturen bör det dock alltjämt vara polisen som baserat på underrättelser och andra underlag avgör vart sökinsatser mot narkotika kan förväntas ha störst effekt och var behovet av brottsförebyggande närvaro bedöms prioriterat. vill se mer specialiserade narkotikapoliser för att narkotikarelaterad brottslighet ska kunna bekämpas på ett effektivare sätt. Varje polisområde, där narkotikahandeln är ett problem, ska ha särskilda enheter med uppgift att förebygga och utreda narkotikabrottslighet. Reaktionen på ett brott som begås av en ung person ska vara tydlig och snabb. anser att särskilda ungdomsdomstolar bör inrättas för att döma i LVU-mål och i mål där barn och unga är åtalade för brott för en snabbare och säkrare hantering av åtal mot unga lagöverträdare. Domstolens handläggning ska vara snabb och personalen ha hög och relevant kompetens. Den ungdom som begår ett brott ska snabbt bli varse samhällets reaktion. 2020 tillkännagav att regeringen ska återkomma med förslag om inrättandet av särskilda ungdomsdomstolar, något som senast bör ske . Den nya påföljden ungdomsövervakning gäller från och är något som har drivit . Detta är en mer ingripande frihetsinskränkning än ungdomsvård och ungdomstjänst, men inte institutionsvård. Påföljden ska användas när en ung person gjort sig skyldig till allvarlig brottslighet och ska i första hand användas för personer . Påföljden innebär inskränkningar i rörelsefriheten. Det kan gälla att den dömde är förbjuden att vistas utanför bostaden på helgkvällar och nätter. Det kan också innebära förbud att vistas på en särskild plats. Påföljden gäller lägst och högst . Kriminalvården har ansvaret för verkställigheten. En verkställighetsplan upprättas och kan innehålla uppgifter om var den dömde ska bo, skolgång, fritid, behandling, vård mm. anser att det finns vissa tydliga brister i regeringens förslag gällande ungdomsövervakningen. Bland annat vill vi se över möjligheter att besluta om helghemarrest vid andra tider än de av regeringen föreslagna och förtydliga roll inom ramen för påföljden ungdomsövervakning. riktade också ett tillkännagivande till regeringen att ungdomsövervakningen ska även kunna användas under vardagar och i större utsträckning anpassas individuellt, samt att misskötsamhet i högre grad bör leda till att ungdomsövervakningen avslutas och ersätts med omhändertagande enligt LVU eller sluten ungdomsvård. Regeringen bör skyndsamt tillgodose dessa två tillkännagivanden, . Därtill lyfte flera remissinstanser fram behovet av att förtydliga roll inom ramen för påföljden. framför bl.a. att har en viktig roll för påföljdens genomförande. anser att det är viktigt att roll inom ramen för påföljden ungdomsövervakning är tydlig, men att roll också behöver breddas. brottsförebyggande verksamhet bör prioriteras. För att kommunerna ska göra det till en integrerad och naturlig del av verksamheten föreslår att brottsförebyggande uppdrag ska förtydligas i socialtjänstlagen. För att möta den grövre ungdomskriminaliteten föreslår att det införs ungdomsfängelser där säkerheten är avsevärt mycket högre än på nuvarande SiS-hem. Verksamheterna måste anpassas till samhällsutvecklingen. Allt fler yngre personer begår brott inom ramen för gängbrottsligheten. Mot den bakgrunden behövs särskilda ungdomsfängelser för de unga vuxna som begår de allvarligaste brotten istället för dagens SiS-hem. Är man dömd till sluten ungdomsvård för att man begått ett allvarligt brott, så måste säkerheten vara så hög att man inte kan ta sig därifrån. tillkännagav detta till regeringen, arbetet bör påbörjas . Åtgärder mot ungdomsrånen samt höjt straff för rån av normalgraden och för rån med förnedrande inslag Allt fler utsätts för personrån i , inte minst unga personer. De allra flesta rånen sker på allmänna platser som gator, torg, parker eller liknande. Det handlar om brott som ofta sätter djupa spår hos den som drabbas. Samhället behöver markera kraftfullt mot den här brottsligheten. ser vi att mindre än hälften av personrånen anmäls och allt för många av brotten förblir ouppklarade. har det skett ett stort antal rån mot unga i . I många fall är även de som begår de här brotten mycket unga. Vid den här typen av mycket allvarlig brottslighet är det viktigt med en tydlig markering från samhällets sida hur allvarligt vi ser på de här brotten. är det viktigt att verkningsfulla åtgärder kommer på plats som stärker tryggheten bland ungdomar som oroar sig för att bli rånade på vägen hem från skolan. Situationen kräver flertalet åtgärder för att alla ska känna trygghet. är det lägsta straffet för rån fängelse. Det högsta straffet för rån av normalgraden är fängelse. höjdes straffen för grovt rån. Det lägsta straffet höjdes då från fängelse till fängelse och högst fängelse. I samband med det höjdes inte straffet för rån av normalgraden, vilket hade varit lämpligt. Vi vill höja det lägsta straffet för rån av normalgraden till lägst och . Det är konsekvent med förslag om att höja det lägsta straffet för grov stöld till fängelse. Utöver ovanstående vill att varje rån med förnedrande inslag ska bedömas som grovt rån och leda till fängelse. Kvalifikationsgrunderna för grovt rån bör därför utvidgas till att även omfatta om gärningen har innefattat förnedrande inslag. Kartläggning och analys över ungdomsrånen Vi ser en samhällsutveckling där brottsligheten kryper lägre ner i åldrarna. Allt yngre barn rekryteras av kriminella gäng. Antalet anmälda våldsbrott där minst en person registrerats som misstänkt har ökat . Rånen mot unga har ökat kraftigt . ökade rånen mot unga med . 2020 rånades 2190 barn . är mörkertalet stort och allt för många av brotten förblir ouppklarade. Brotten sätter djupa spår hos den som drabbas och samhället behöver mycket tydligare markera mot den här brottsligheten. Ett problem som återkommande lyfts fram – inte minst från ledande kriminologer – är att vi inte har tillräckligt med kunskap om vad ökningen beror på. Det finns därför anledning att göra en bred kartläggning av personrånen med hänsyn till den kraftiga ökning av antalet anmälda personrån som skett . En sådan kartläggning ska omfatta både brottslighetens karaktär, men också vilka som begår brotten, vilka som är brottsoffer och vad brotten får för konsekvenser för de som drabbas. har flera rån uppmärksammats där offret inte bara rånats på sina tillhörigheter utan även utsatts för förnedrade behandling. Även detta måste granskas och analyseras inom ramen för kartläggningen. Syftet ska vara att ta reda på hur många av rånen som har förnedrade inslag, vilka det är som utför dem, var och i vilka sammanhang de begås, vilka drivkrafter som ligger bakom och vilka mönster som kan urskiljas. Med hänsyn till brottsutvecklingen anser vi att det behövs en omfattande och så heltäckande studie som möjligt. Brås utredning kommer kunna ligga till grund för både förändrad lagstiftning och informationsinsatser samt andra åtgärder för att förebygga framtida brott. Beroende på vad resultaten utvisar så kan en utredning också ha betydelse för hur svensk integrationspolitik – och i förlängningen också svensk migrationspolitik – ska utformas. tillkännagav till regeringen om en kartläggning och analys av ungdomsrånen. Detta arbete bör regeringen påbörja . Inför möjlighet till visitationszoner, även i anslutning till skolor Tyvärr förekommer det att elever tar med sig både knivar och andra brottsverktyg till skolan redan i unga åldrar. Hot och våld blir allt vanligare. Statistik från visar att anmälningarna om hot och våld i skolan har fördubblats . Knivar kan i en hot- eller våldssituation leda till mycket stora skador och det är därför av stor vikt att elever inte tar med knivar till skolan. Även andra brottsverktyg och narkotika måste hållas borta från skolorna. föreslår därför att polisen ges en möjlighet att, efter beslut från åklagare, upprätta visitationszoner i anslutning till skolor där polisen ges utökade befogenheter att söka efter farliga föremål och narkotika. Ett beslut om att upprätta en så kallad visitationszon ska få fattas när det finns en beaktansvärd risk för att knivar och andra brottsverktyg samt narkotika finns i eller kommer att finnas i exempelvis en viss skola. Polisen har möjlighet att visitera personer men det förutsätter i regel en konkret brottsmisstanke. Zonerna ska vara tillfälliga och begränsade till ytan och fungera ungefär som en trafikkontroll men på en viss plats. Kontrollen får därigenom mer karaktären av stickprovskontroll. Syftet med visitationszonerna är att skapa ytterligare möjligheter till effektiva preventiva insatser. Den polisiära synligheten kan också ha en förebyggande effekt. Slopad straffrabatt för unga samt ta bort dagens mängdrabatt. särbehandlas unga vuxna i åldern 18–straffrättsligt genom en straffrabatt. Vi menar att den som är vuxen och begår ett brott ska behandlas som vuxen av rättsväsendet. Regeringen har lämnat en proposition gällande straffrabatten. Vi moderater anser dock att detta förslag är otillräckligt då den endast träffar brott med minimistraffet fängelse. Detta innebär att en 20-åring även i fortsättningen får straffrabatt då han begår till exempel en misshandel av normalgraden. Vi vill därför att den generella straffrabatten för gruppen 18–ska tas bort helt. Därtill vill vi väsentligt skärpa straff för den person som döms för flera brott i en och samma rättegång. Detta genom att dagens form av mängdrabatt tas bort. Översyn av straffpåföljder för 15–17-åringar samt lämna förslag på skärpningar Allt yngre personer begår allt grövre brott. Ungdomar som begår grova rån har ökat lavinartat . Rånen har blivit grövre med förnedringsinslag. Även antalet personer som begår mord, mordförsök och andra grova brott har ökat kraftigt. Vi moderater vill helt ta bort straffrabatten för 18–21-åringar. Detta skulle innebära en alltför stor skillnad i jämförelse med 15–17-åringar. Detta skulle även innebära att äldre gängkriminella skulle börja använda sig av allt yngre personer för att begå brott för deras räkning. Därför behövs en översyn av straffpåföljderna för 15–17-åringar. Av hänsyn till rättssystemets trovärdighet bör ungdomsreduktionen ”jämnas” ut över de åldrar i vilka en gärningsman är straffmyndig men fortfarande berättigad till ungdomsreduktion. Straffmyndighetsåldern i är . Yngre barns brottslighet är i princip enbart en fråga för . I extrema fall kan olika former av omhändertagande och tvångsvård (enligt lagen om vård av unga; LVU) komma i fråga, men då helt och hållet inom ramen för ett socialt och inte ett straffrättsligt tänkande. Grov brottslighet har krupit ner i åldrarna och många yngre lagöverträdare är fast förankrade i en kriminell livsstil redan när de fyller 15 och dyker upp på rättsväsendet radar. Givet den nuvarande svenska situationen med allt grövre ungdomsbrottslighet, i många fall med anknytning till gängskriminell miljö, bör straffmyndighetsåldern sänkas. Att sänka straffmyndighetsåldern skulle leda till att människor som blir offer för tonåringars brottslighet får större möjligheter till upprättelse genom att deras sak prövas i domstol och att förövarna döms för brottet till en brottspåföljd, med det mot den dömde som detta innebär. Det skulle även ha den positiva effekten att det skulle tydliggöra att även unga har ett moraliskt ansvar för sina handlingar, något som torde vara fast förankrat i det allmänna rättsmedvetandet. En sänkt straffmyndighetsålder skulle även leda till att offer för tonåringars brottslighet får större möjligheter att få skadestånd för de skador som de har lidit genom brott. Givet dagens situation är det också angeläget att ”pressa ner” det straffrättsliga ansvaret i åldrarna. De yngsta, begränsat straffmyndiga ungdomarna, ska naturligtvis dömas till anpassade ungdomspåföljder. De ska även fortsatt få straffrabatt. Men vi ser ett tydligt behov av väsentligt hårdare påföljder för äldre ungdomar. För att undvika tröskeleffekter och göra systemet konsekvent bör detta leda till konsekvenser även för de yngre ungdomarnas straffrättsliga ansvar. Vår utgångspunkt är att straffmyndighetsåldern ska sänkas, i kombination med nya och mer adekvata ungdomspåföljder. Den exakta åldern för straffmyndighet bör övervägas inom ramen för en bred utredning om barn och ungdomars brottslighet där nya förslag vad gäller både straffnivå och straffens innehåll tas fram. Straffmyndighetsåldern är exempelvis i , i och i . En utveckling av ungdomsbrottsligheten där antalet unga som misstänkts för våldsbrott har ökat kraftigt . I dessa fall innebär straffmyndighetsåldern att unga som begår grova brott inte kan dömas till någon påföljd och där konsekvenserna uteblir. Ofta får de unga bo kvar hemma och fortsätta gå i skolan. Det kan också leda till att brottsoffret tvingas möta sin förövare . Straffmyndighetsåldern utnyttjas också av kriminella gäng som rekryterar allt yngre barn och ungdomar, till exempel för försäljning av narkotika, hantering av vapen eller på andra sätt bidra till den kriminella verksamheten. I vissa fall rör det sig om barn som är så unga som 10–. De får tidigt in en fot i den kriminella världen och gängkriminella högre upp i hierarkin blir deras förebilder. En sänkt straffmyndighetsålder skulle bland annat kunna göra det svårare att rekrytera unga till organiserad brottslighet och vi vill att en utredning tillsätts för detta. Skärpning av brott mot knivlagen Skjutningar och sprängningar plågar vårt land, men även användningen av knivar har ökat markant. Många unga brottslingar använder kniv, särskilt ofta vid rån. När knivar bärs på offentlig plats utgör de lättanvända och dödliga vapen. Brott mot knivlagen har ökat med . har kniv använts vid i genomsnitt av samtliga fall av dödligt våld. används även ofta vid grova rån. Straffet för brott mot knivlagen är böter eller fängelse . 2020 misstänktes 9 321 personer för brott mot knivlagen. Av dessa var mellan . Antalet lagföringsbeslut för brott mot knivlagen som huvudbrott ökade med närmaren jämfört med . Nästan alla som fälls för brott mot knivlagen döms till böter. vill se en skärpning av knivlagen om att innehav av kniv på allmän plats när kniven skäligen kan befaras komma till brottslig användning ska rubriceras som grovt brott. Straffskalan blir då fängelse till . Vi vill också ha en ökad tydlighet i förhållande till de som återfaller i brott mot knivlagen. Även sådana fall bör betraktas som grova brott där fängelse utgör den normala påföljden. Fler personer som bär kniv ska kunna gripas, anhållas och häktas då våra förslag innebär att fler brott ska rubriceras som grova. Den möjligheten saknas så de allra flesta brott mot knivlagen bedöms vara av normalgraden. tillkännagav för regeringen att skärpa straffen för brott mot knivlagen. Regeringen har remitterat en departementspromemoria vars förändringar föreslås träda i kraft . Det är därmed av stor vikt att regeringen skyndsamt återkommer till med en proposition innehållandes skärpta straff för brott mot knivlagen. Ansvaret för unga som begår grova brott vill inrätta en ny enhet för unga hos för unga mellan som gjort sig skyldiga till grova brott. Syftet är inte främst att straffa, utan att använda åtgärder som har bättre förutsättningar att lyckas än traditionell socialtjänst. Här har Kriminalvården särskild kompetens. Den nya enheten hos ska bland annat ansvara för vissa påföljder på grund av brott och också involveras för behandlingsinsatser som beslutas med stöd av Lag om vård av unga på grund av den ungas kriminalitet. Tanken är att enheten ska hantera barn och unga som begått allvarliga våldsbrott eller andra grova brott, till exempel innehaft vapen eller sålt narkotika. Det handlar alltså om att göra riktade insatser och avsätta särskild kompetens för ungdomar som kommit förhållandevis långt in i ett kriminellt beteende eller redan befinner sig i en miljö och i ett umgänge där grova brott begås. Denna grupp av unga kommer därmed i större utsträckning bli statens ansvar istället för kommunens och socialnämndernas ansvar. Kriminalvården kan antas ha bättre förmåga än socialnämnderna att hantera och arbeta återfallsförebyggande med denna grupp. Det innebär också att i utsatta områden avlastas en tids- och resurskrävande grupp och får bättre möjligheter att fokusera på barn och ungdomar som befinner sig i riskzonen för att hamna i kriminalitet eller i andra sociala problem. tillkännagav till regeringen att en sådan enhet bör inrättas hos och det är av stor vikt att arbetet med inrättandet av enheten påbörjas samt att regeringen senast återkommer med ett förslag till . Vidare är det viktigt att åtgärderna som sätts in mot unga som begår grova brott i större utsträckning bygger på övervakning och kontroll. Ungdomar som återfaller i grov brottslighet eller på annat sätt ger uttryck för ett hänsynslöst beteende måste kunna hållas borta från gatorna de bedöms som samhällsfarliga – både för sin egen och för andras skull. Det innebär att målet förblir rehabilitering eller att de ska kunna få stöd. Men när det gäller de ungdomar som begått grova brott – och särskilt de som återfallit i grov kriminalitet – bör även den samhällsfara som ungdomen faktiskt utgör beaktas i större utsträckning än vad den gör . Givetvis ska även dessa ungdomar få stöd och hjälp, men myndigheternas insatser bör i högre grad syfta till att ungdomen faktiskt förhindras från att begå nya brott. Konkret handlar det om ett större fokus på inlåsning, övervakning och kontroll. Vi bedömer att de lagliga förutsättningarna i huvudsak redan finns, men att en effektivare tillämpning behövs. Det kan bland annat åstadkommas genom att staten, och Kriminalvården, tar över ansvaret för ungdomar som begår grova brott. Om ungdomsvård, straff och insatser Utöver att det övergripande ansvaret för unga som begår grova brott bör flyttas från till Kriminalvården bör också ansvaret för genomförandet av påföljden sluten ungdomsvård och driften av ungdomshemmen föras över från () till Kriminalvården. Den påföljd som främst är aktuell för unga som döms för mycket grov brottslighet är sluten ungdomsvård, LSU, . Ungdomar döms i princip aldrig till fängelse. Det innebär att straffet för en person , som döms för exempelvis mord, i princip resulterar inlåsning. dömdes totalt 86 ungdomar i åldern 15–till sluten ungdomsvård. Flertalet av dem var i övre tonåren. verkställde totalt 67 unga sluten ungdomsvård och av dem var hela 45 stycken . Det handlar alltså ofta om unga vuxna som gjort sig skyldiga till mycket allvarlig och grov brottslighet. Den slutna ungdomsvården måste utformas med hänsyn till detta. Vårdtiderna måste motsvara brottslighetens allvar. Den längsta möjliga vårdtiden inom sluten ungdomsvård måste förlängas. Dagens maximala vårdtid är otillräcklig både ur ett proportionalitetsperspektiv och ett behandlingsperspektiv. välkomnar införandet av en ny ungdomspåföljd , ungdomsövervakning, som ska vara mer ingripande än ungdomsvård men mindre ingripande än sluten ungdomsvård. Vid sidan av detta menar vi dock att det finns skäl för att den slutna ungdomsvården bör kunna utdömas i fler fall än . Det gäller både för vilka brott och straffvärden som sluten ungdomsvård kan bli aktuellt men också när det kommer till upprepad och återfall i brottslighet. Den slutna ungdomsvården verkställs på ungdomshem som drivs av SIS. Bara skedde 26 rymningar från den slutna ungdomsvården. Brister har också konstaterats när det gäller säkerhetskontroll av personal samt de intagnas tillgång till internet, mobiltelefoner och kontakt med olämpliga nätverk i sluten ungdomsvård. Rätten att använda elektroniska kommunikationstjänster bör kunna begränsas med hänsyn till ordning och säkerhet vid ungdomshemmet. Detta visar att säkerheten på SIS-hemmen är eftersatt i jämförelse med Kriminalvården. De unga som döms till sluten ungdomsvård har ofta en kriminell livsstil. Vi menar att Kriminalvården kan ha större kompetens inom området än SIS, även om det rör sig om ungdomar. En särskild enhet inom bör överta det övergripande ansvaret för unga som begått grova brott. Detta har också tillkännagett för regeringen.