mot · H8023814 · 2021-01-15 00:00:00 — vill att försvarsmakt ska kunna hjälpa till internationellt och vid behov agera fredsbevarande i andra delar av världen. Vi värnar folkrätten, mänskliga rättigheter och konfliktförebyggande insatser. Det svenska försvaret deltar i internationella insatser, inte för att kriga utan för att vara med och säkra fred och bygga upp samhällen, tillsammans med stora civila insatser med bistånd och utvecklingssamarbete. FN är den viktigaste internationella organisationen för frågor som rör konflikter, säkerhet och nedrustning, även om FN också har brister som måste åtgärdas. Genom folkrätten har FN en särställning som det organ som kan ge mandat till internationella militära insatser med folkrättslig grund. önskan är att FN ska ha kapacitet och förmåga att genomföra alla internationella insatser själva. Så är dock inte fallet. har FN delegerat genomförandet av ett stort antal internationella insatser till andra organisationer. har därför i vissa fall stöttat svenskt deltagande i insatser som beslutats av FN men genomförts av andra organisationer eller länder. Det ska dock finnas mycket goda skäl för att ska delta i en sådan insats. bör verka för att samtliga FN-insatser alltid har till uppgift att övervaka de mänskliga rättigheterna. saknar exempelvis FN-styrkan i det ockuperade denna rätt. 10.2 Agendan för kvinnor, fred och säkerhet antogs 1325 om kvinnor, fred och säkerhet av ett enhälligt säkerhetsråd. Sju uppföljande resolutioner har därefter antagits, och tillsammans utgör de åtta resolutionerna den internationella agendan för kvinnor, fred och säkerhet. Resolutionerna slår fast att kvinnors ökade deltagande i att förebygga, hantera och lösa konflikter samt i fredsbyggande och återuppbyggande efter konflikt är en förutsättning för att uppnå hållbar internationell fred och säkerhet. Trots att det är resolution antogs har det visat sig svårt att göra verklighet av agendan. Den har på flera sätt hamnat i ett eget stuprör, utan att fullt ut genomsyra de resolutioner som säkerhetsrådet antar. De tio länder som bidrar med mest personal till FN:s fredsbevarande insatser står för omkring hälften av insatsernas samlade personalstyrka. Av dessa tio stater har endast två antagit nationella handlingsplaner för resolution . Att dessa stater har handlingsplaner är extra viktigt för efterlevnaden av agendan för kvinnor, fred och säkerhet. bör verka för att de stater som bidrar med personal till FN:s fredsbevarande insatser antar nationella handlingsplaner för resolution och ge stöd till detta arbete. 10.3 Barn i konflikt Under som medlem i (2017–2018) var också ordförande för säkerhetsrådets formella arbetsgrupp om barn och väpnad konflikt (Children and Armed Conflict, CAAC). Arbetsgruppen etablerades genom resolution (2005) och består av säkerhetsrådets medlemmar. Utgångspunkten är att barn är särskilt sårbara i kriser och konflikter och därför behöver särskilt skydd. Till exempel börjar omkring 420 miljoner barn sin dag i en konfliktzon. Barn befinner sig dessutom allt oftare i frontlinjen då attacker på skolor och sjukhus ökar och tidigare säkra platser har blivit strategiska mål. Om barn inte får hjälp att bearbeta sina upplevelser av konflikter riskerar detta att få förödande konsekvenser för deras mentala utveckling. Arbetsgruppens roll är att lägga fram slutsatser och rekommendationer om hur barn i väpnad konflikt kan skyddas. Ordförandeskapet i arbetsgruppen gav en unik politisk plattform i denna viktiga fråga som man också använde aktivt. Ett exempel på det är att säkerhetsrådet antog en av framförhandlad resolution (2427) om barn och väpnad konflikt . Resolution är den första säkerhetsrådsresolution som slår fast den centrala principen att barn i väpnade konflikter i första hand ska behandlas som offer. När ledde arbetsgruppen startade man också en referensgrupp med svenska civilsamhällesorganisationer och inrättade en särskild ambassadör för barn och väpnad konflikt – Gufran Al-Nadaf. i säkerhetsrådet verkar dock frågan ha försvunnit från den svenska agendan, som den särskilda ambassadörsposten tagits bort. När lämnade över ordförandeskapet i gruppen sammanfattade FN-ambassadören vad som behövde göras framöver i ett brev till säkerhetsrådet. I det finns konkreta punkter som även bör ta fasta på, även efter tiden i säkerhetsrådet. röst och stöd behövs. anser att bör återuppta engagemanget kring barn i konflikt. Regeringen bör återkomma med förslag om att stärka engagemang kring barn i konflikt. 10.4 Stoppa övergrepp av FN-personal När avslöjade sexuella övergrepp begångna av FN-personal belyste han ett problem som tyvärr inte är nytt i FN:s historia. FN:s egna rapporter liksom rapporter av oberoende organisationer och individer har beskrivit grova sexuella övergrepp och utnyttjande i FN:s internationella insatser. Det har vidtagits åtgärder för att bekämpa problemet, bl.a. genom FN:s agenda för kvinnor, fred och säkerhet. Trots dessa insatser sker övergrepp fortfarande och behoven av ytterligare insatser är uppenbara. Bland annat bör generalsekreterarens Zero Tolerance Bulletin inkluderas i (Memorandum of Understanding) och Terms of Reference inför fredsbevarande operationer. FN:s Ten Rules and We Are United Nations Peacekeepers, som ses som riktlinjer, bör göras till rättsligt bindande dokument. Ordentliga klagomålsmekanismer, där offren garanteras stöd, uppföljning av fall och kompensation för skador bör etableras. Förståelse av jämlikhet och jämställdhet borde inkluderas i urvalsprocesser till fredsbevarande styrkor. Obligatorisk och rigorös utbildning i att förebygga förekomster av sexuella övergrepp bör genomgås av alla som ska delta i en insats. Immuniteten för dem som deltar i en fredsbevarande insats bör hävas. bör verka för att reformera de fredsbevarande insatserna enligt förslagen ovan. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. har försvar tvinnats allt tätare samman med Nato. har Nato och Natoländer genomfört tre extremt misslyckade krig i , i och i som starkt bidragit till den flyktingkatastrof EU nu misslyckas med att hantera samt framväxten av terrororganisationen /IS med spridning till bl.a. dit nu svenska soldater skickats. Vårt deltagande i har utvärderats med tämligen förödande kritik, men trots det fortsätter det organisatoriska hoptvinnandet med både Natostrukturer och Natoländer. Förutom deltagandet i Partnerskap för fred (PFF) har en svensk ambassad upprättats vid . deltar också i Nato Stratcom i och Natos cybercenter i . Tillsammans med flera bilaterala avtal med länder som t.ex. eller som en del av den brittiska snabbinsatsstyrkan JEF och liknande binds allt hårdare vid Nato. som allt detta drar resurser från vårt eget försvar är det svårt att se på vilket sätt det höjer försvarsförmåga. Strävan efter ökad interoperabilitet gör oss dessutom alltmer beroende av Nato och skapar bilden av som inofficiell Natomedlem. deltar i en rad internationella samarbeten som, trots att de sker till relativt höga kostnader, inte förmår skapa säkerhet – vare sig för eller för vår omvärld. vill se en offensiv freds- och säkerhetspolitik som sätter demokrati, folkrätt och mänskliga rättigheter i centrum. Vi vill se en omfördelning där resurser flyttas från några av våra största militärt inriktade internationella samarbeten till förebyggande och säkerhetsskapande åtgärder. är kritiskt till att försvar i allt högre utsträckning integreras i Natos strukturer och med Natoländernas försvarsorganisationer. Ett exempel på detta är den svenska utbildningsinsatsen i som har kommit att förändras till sin karaktär och i praktiken kommit allt närmare Natoinsatsen NMI. anser att svenska militärer inte ska ingå i Natostaber. Regeringen bör återkomma med förslag om att säkerställa att svensk militär inte deltar i Natostaber. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. För vidare läsning se vår motion med anledning av proposition 2020/21:21 Fortsatt svenskt deltagande i den militära utbildningsinsatsen i (mot. 2020/21:3741). 11.1 Riv upp värdlandsavtalet motsätter sig samförståndsavtalet om värdlandsstöd med Nato, det s.k. värdlandsavtalet, då avtalet minskar trovärdigheten i vår militära alliansfrihet utan att ge garantier för en ökad militär säkerhet för . Tvärtom anser vi att Natostyrkor på svenskt territorium ökar spänningen i vårt närområde. I och med den ökade närheten till Nato riskerar att dras in i förödande krig och konflikter. I och med deltagande i en alltmer upptrappad retorik-, övnings- och rustningsspiral både höjer vi spänningen och riskerar att av rena misstag förorsaka förluster i människoliv. Detta samarbete har illustrerats genom 17, den största svenska försvarsmaktsövningen . Med i spetsen deltog hela sex Natoländer i denna övning. Detta är ytterligare ett steg i fel riktning och bidrar till den spiral som snarare minskar vår nationella och mänskliga säkerhet än motsatsen. om värdlandsstöd med Nato bör rivas upp. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 11.2 Nej till Natooption säkerhetspolitiska linje har legat fast . Vår militära alliansfrihet tjänar oss väl och bidrar till stabilitet och säkerhet i norra . Den förutsätter en aktiv, bred och ansvarsfull utrikes- och säkerhetspolitik i kombination med fördjupade försvarssamarbeten, särskilt med , och en trovärdig nationell försvarsförmåga. röstade för en s.k. Natooption, efter att plötsligt svängt i frågan. För de övriga högerpartierna handlar beslutet om att närma sig Nato, medan fortfarande säger nej till medlemskap i försvarsalliansen. Beslutet vilar därmed på en mycket skakig grund, vilket är olyckligt i dessa sammanhang. ska bidra till långsiktig stabilitet och säkerhet i vår del av . Det finns inga som helst signaler från om att en avsaknad av en uttalad svensk Natooption är ett problem i relationerna mellan våra båda länder. Tvärtom riskerar en plötslig och oförberedd omsvängning att skapa just den osäkerhet om den svenska säkerhetspolitiken som i alla kontakter uttrycker oro för. Trots av arbete i den av regeringen tillsatta Försvarsberedningen, där samtliga åtta partier varit företrädda, har inte frågan om en Natooption lyfts fram där. tar avstånd från ett plötsligt försök till en snabb och oansvarig säkerhetspolitisk omsvängning, med kort beredning i ett sammansatt utrikes- och försvarsutskott utan möjlighet till ordentlig diskussion och debatt om vad detta skulle medföra eller utredning om beslutet och dess effekter på svensk säkerhets- och försvarspolitik. Vi anser att säkerhetspolitiska linje ska fortsätta att ligga fast och att inte ska gå med i Nato eller anta en s.k. Natooption. Det saknas dessutom folkligt stöd för en sådan inriktning. är stark motståndare till en svensk Natooption och alla närmanden till Nato. 12 Övrigt materiel- och forskningsrelaterat samarbete Av skrivelsen framgår att har ingått bilaterala samförståndsavtal (memorandum of understanding) avseende materiel, forskning och utveckling med fler än 30 länder. Bland dem finns de länder som använder : , , , och . och ingick också ett strategiskt partnerskap 2009 i syfte att fördjupa det bilaterala samarbetet inom flera områden, bl.a. vad gäller försvarsmateriel. är mycket kritiskt till det regelverk som styr exporten av svensk krigsmateriel och regeringens arbete för att främja export av krigsmateriel till diktaturer, länder som bryter mot mänskliga rättigheter och/eller befinner sig i väpnad konflikt. Flera av de länder som har samförståndsavtal med, som nämns i skrivelsen, har antingen sådana brister att de inte bör vara mottagare av svensk krigsmateriel eller så utvecklas de i en riktning som leder till att de snart kan väntas ha sådana brister. Mer bilaterala samarbeten om utveckling utmanar också exportkontroll då samarbeten kan anses vara så viktiga att kompromisser görs med kontroll över var slutprodukterna hamnar. menar, och har motionerat om, att regeringens exportfrämjande inte bör inkludera export av krigsmateriel över huvud taget. I synnerhet bör främjandet inte riktas mot diktaturer och krigförande stater, i strid med regelverket för export av krigsmateriel, politiken för global utveckling och Agenda 2030.