mot · H902469 · 2021-09-27 00:00:00 — Ordning och reda på arbetsmarknaden 2 Förslag till riksdagsbeslut 4 Stärk och utveckla arbetet mot arbetslivskriminalitet 4.2 Inrätta ett myndighetsgemensamt kansli 4.3 Inrätta regionala arbetslivskriminalitetscenter 4.4 Nationell delegation mot arbetslivskriminalitet 5 Tydligare villkor för F-skatt 5.1 Krav på mer än en uppdragsgivare för att godkännas för F‑skatt 5.3 Krav på F-skatt för underentreprenörer vid rotavdrag 6 Likabehandling mellan utstationerade och inhemska arbetstagare 7 Förbättrade regler för utländska företag som verkar i 7.1 Utvidga systemet med anmälningsplikt 7.2 Utred inkomstskattelagens bestämmelser om fast driftställe 8 Förbättrad kontroll av underentreprenörer 9 Bättre regelverk vid offentlig upphandling 10 Ett rättvist system för arbetskraftsinvandring 11 Bättre regelverk kring subventionerade anställningar 11.1 Arbetsgivare som anställer personer med subventioner ska utfärda arbetsintyg 11.2 Öppenhet och insyn 11.3 Återinför krav på kollektivavtalsenliga villkor för nystartsjobb 11.4 Kartläggning av arbetstider, lönenivåer och arbetsvillkor 11.5 Subventionerade anställningar bör omfattas av LAS 11.6 Förbättra och effektivisera samrådshanteringen mellan Arbetsförmedlingen och fackförbunden 11.7 Utred vilka ytterligare åtgärder som kan vidtas för att motverka missbruk och överutnyttjande av arbetsmarknadspolitiska insatser 2 Förslag till riksdagsbeslut ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör inrätta ett myndighetsgemensamt kansli, med kompetens från flera av myndigheterna, som bl.a. kan ansvara för utbildning, gemensamma rutiner och återrapportering och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör tillsätta en utredning som ser över möjligheterna att inrätta regionala arbetslivskriminalitetscenter i syfte att stärka det myndighetsgemensamma arbetet mot den systematiska kriminaliteten på arbetsplatserna och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att arbetsmarknadens parter inom branscher med omfattande arbetslivskriminalitet bör ges en permanent plats i delegationen mot arbetslivskriminalitet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att det ska krävas flera uppdragsgivare för att godkännas för F-skatt och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om tidsbegränsad F-skatt och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att det bör införas ett krav på att även underentreprenörer ska ha giltig F-skatt för att rotavdrag ska utbetalas och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ersättning för resa, kost och logi vad gäller resan från utsändningslandet till ska få genomdrivas med stöd av stridsåtgärder och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att underrättelseskyldigheten även bör omfatta enskilda som mottar tjänsterna för privat bruk och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att systemet med anmälningsskyldighet för utländska företag som utstationerar arbetstagare till bör utvidgas så att även köparna, utan undantag, omfattas av sanktionsansvaret och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att det bör utredas om inkomstskattelagens bestämmelser om fast driftsställe är ändamålsenligt utformade för att inkludera utländska företag som i stor omfattning verkar i , och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör få i uppdrag att, i samarbete med , förvalta och utveckla utstationeringsregistret och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över förtroendemannalagen och lagen om entreprenörsansvar för lönefordringar och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med förslag om ändringar i så att skäliga villkor ska ställas vid behov i alla offentliga upphandlingar och att det blir möjligt att vid upphandling ställa krav på villkor om pensioner, försäkringar och annan ledighet än semester och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att det som huvudregel ska ställas krav på att maximalt två led av underentreprenörer får användas vid offentlig upphandling och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att det bör införas ett obligatoriskt krav på anbudsgivarna att, i samband med offentlig upphandling, redovisa vilken personalstyrka och vilka lönenivåer som ligger till grund för deras kostnadsberäkningar och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om hur ett rättvist system för arbetskraftsinvandring ska utformas och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att arbetsgivare som anställer personer med subventioner ska vara skyldiga att utfärda ett arbetsintyg till den anställde när anställningen upphör och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör göra det möjligt för myndigheter och journalister att granska vilka företag som tar emot statliga lönesubventioner som skyddet för den enskildes integritet säkras och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att kravet om att andra anställningsförmåner än lön ska följa av eller vara likvärdiga med förmåner enligt kollektivavtal i nystartsjobben bör återinföras och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör genomföra en kartläggning av arbetstider, lönenivåer och arbetsvillkor för dem som har subventionerade anställningar, differentierad på branscher, kön och utländsk bakgrund, och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att alla subventionerade anställningar bör omfattas av LAS och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör tillsätta en utredning med uppdrag att dels se över nu gällande regelverk och rutiner för subventionerade anställningar, dels föreslå ytterligare åtgärder för att motverka missbruk och överutnyttjande av arbetsmarknadspolitiska insatser och tillkännager detta för regeringen. På svensk arbetsmarknad förekommer en utbredd arbetslivskriminalitet. dumpar löner och villkor och bryter systematiskt mot lagar och regler i syfte att skaffa sig konkurrensfördelar. Arbetslivskriminaliteten påverkar arbetstagare, företag och i förlängningen hela samhället. Arbetstagare utnyttjas och tvingas arbeta för låga löner och till usla villkor, vilket även pressar ner löner och villkor för övriga löntagare i utsatta branscher. Företag som följer lagar, avtal och regler konkurreras ut av oseriösa aktörer. Samhället går miste om miljardbelopp via uteblivna skatter och avgifter. Utvecklingen är systemhotande och måste stoppas. Arbetslivskriminaliteten har inte vuxit fram ur ett vakuum – den har odlats fram genom politiska beslut. Dagens regler för arbetskraftsinvandring, som alliansregeringen införde med stöd av 2008, är ett exempel. Ändrade regler för F‑skatt är ett annat exempel. Begränsade möjligheter för facken att kräva kollektivavtalsenliga löner och villkor vid offentlig upphandling är ett tredje exempel. Tillsammans med andra beslut har det banat väg för den utbredda arbetslivskriminalitet som präglar delar av svensk arbetsmarknad. Socialdemokraternas oförmåga och högerns ovilja att skärpa lagar, regler och rutiner har förvärrat situationen. Det är hög tid att sätta stopp för arbetslivskriminaliteten på svensk arbetsmarknad. som utnyttjar människor och snedvrider konkurrensen har ingen plats på den svenska arbetsmarknaden. Lönedumpning, utnyttjande och osund konkurrens ska bekämpas konsekvent och systematiskt. Det kräver förändrad lagstiftning, stärkt myndighetssamverkan och mer kontroll. Det ska råda ordning och reda på svensk arbetsmarknad – det gynnar arbetstagarna, företagen och samhället. har , såväl i som i budgetförhandlingar med S‑MP-regeringen under förra mandatperioden, drivit krav för att motverka arbetslivskriminaliteten på svensk arbetsmarknad. En del av våra förslag har genomförts men mycket återstår att göra. I denna motion lägger vi fram ett antal förslag för att skapa ordning och reda på arbetsmarknaden – förslag som syftar till att dels minska utrymmet för fusk, regelöverträdelser och annan brottslighet i arbetslivet, dels stärka fackens möjligheter att ta till vara löntagarnas intressen. 4 Stärk och utveckla arbetet mot arbetslivskriminalitet gav regeringen i uppdrag åt Arbetsförmedlingen, , , , , , och att –2020 utveckla ändamålsenliga och effektiva metoder för myndighetsgemensam kontroll för att motverka fusk, regelöverträdelser och brottslighet i arbetslivet (A2017/02422/ARM). –2020 har myndigheterna genomfört drygt 4 200 gemensamma kontroller. Arbetet har gett resultat: Drygt ett av tio kontrollerade företag har tvingats stänga hela eller delar av sin verksamhet och sammanlagt har utfärdats i sanktionsavgifter (2020/21:AU11). ser mycket positivt på det myndighetsgemensamma arbete som redogjorts för ovan. Vi välkomnar därför att regeringen gav förnyade uppdrag till de deltagande myndigheterna och gav i uppdrag att samordna arbetet (A2021/00085). För att stoppa arbetslivskriminaliteten på svensk arbetsmarknad bör denna myndighetssamverkan förstärkas och utvecklas ytterligare. gav regeringen en utredare i uppdrag att följa upp och analysera arbetet med de myndighetsgemensamma kontrollerna samt komma med förslag på hur myndigheternas fortsatta arbete mot arbetslivskriminalitet ska kunna fungera på ett mer ändamålsenligt och effektivt sätt. I promemorian Myndigheter i samverkan mot arbetslivskriminalitet (Ds 2021:1) finns flera bra förslag som regeringen bör gå vidare med. För att de samverkande myndigheterna ska kunna utföra en effektiv och ändamålsmässig kontrollverksamhet behöver de kunna utbyta information med varandra. Nuvarande regelverk om offentlighet och sekretess (s.k. sekretessregler) förhindrar viktigt informationsutbyte mellan myndigheter, vilket försvårar arbetet mot arbetslivskriminalitet. Problemet har lyfts av såväl berörda myndigheter som LO. I Ds 2021:1 föreslås att regeringen skyndsamt tillsätter en utredning för att identifiera det ur juridisk synvinkel lämpligaste sättet att möjliggöra för samtliga eller en delmängd av de samverkande myndigheterna att delge varandra viss information (Ds 2021:1, s. 10). anser att detta är ett bra förslag men kan konstatera att regeringen ännu inte tillsatt någon utredning i enlighet med promemorians förslag. riktade ett tillkännagivande till regeringen om att regeringen bör återkomma med förslag på hur sekretessreglerna kan ändras för att motverka exploatering av arbetskraft och förbättra möjligheten till myndighetssamverkan i dessa frågor (2020/21:AU12). kan konstatera att regeringen ännu inte har tillsatt någon utredning, trots tydliga uppmaning. Vi förutsätter att regeringen hörsammar krav i närtid. 4.2 Inrätta ett myndighetsgemensamt kansli Aktörer som begår brottslighet i arbetslivet kombinerar ofta regelöverträdelser inom flera områden. Därför är samordning, samverkan och erfarenhetsutbyte mellan berörda myndigheter av central betydelse. I Ds 2021:1 föreslås att samordningen bör stärkas ytterligare genom etablerandet av ett kansli, med kompetens från flera av myndigheterna, som bl.a. kan ansvara för utbildning, gemensamma rutiner och återrapportering (Ds 2021:1, s. 9). anser att det är ett bra förslag. Regeringen bör inrätta ett myndighetsgemensamt kansli, med kompetens från flera av myndigheterna, som bl.a. kan ansvara för utbildning, gemensamma rutiner och återrapportering. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 4.3 Inrätta regionala arbetslivskriminalitetscenter För att ytterligare stärka och utveckla det myndighetsgemensamma arbetet mot arbetslivskriminalitet bör ta intryck av . I , där arbetet mot arbetslivskriminalitet är mer utvecklat än i , finns särskilda kontor där företrädare för de berörda myndigheterna kan arbeta tillsammans. Dessa senter mot arbeidslivskriminalitet finns på fem olika platser i landet och utgör en viktig del i det operativa arbetet mot den systematiska arbetslivskriminaliteten på norsk arbetsmarknad. anser att detta är en bra modell som bör överväga. Regeringen bör tillsätta en utredning som ser över möjligheterna att inrätta regionala arbetslivskriminalitetscenter i syfte att stärka det myndighetsgemensamma arbetet mot den systematiska kriminaliteten på arbetsplatserna. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 4.4 Nationell delegation mot arbetslivskriminalitet I Ds 2021:1 föreslås att regeringen bör inrätta en delegation mot arbetslivskriminalitet. Enligt promemorian bör delegationen ledas av en ordförande, stödjas av ett kansli och ha ett inledande mandat . Arbetsmarknadens parter bör, enligt förslaget, särskilt bjudas in att ha representation i delegationen. En formaliserad delegation, där regeringen har ägarskapet men där relevanta parter deltar och bidrar, förstärker budskapet att arbetslivskriminalitet inte är acceptabel som det möjliggör konkret arbete och framdrift på ett sätt som saknas (Ds 2021:1, s. 12). anser att det är ett bra förslag. meddelade regeringen att man avser att inrätta en nationell delegation mot arbetslivskriminalitet. Enligt regeringen kommer delegationen att få i uppdrag att bl.a. samla och stödja relevanta aktörer, förstärka kunskapen kring arbetslivskriminaliteten i och tillvarata internationella erfarenheter. Arbetsmarknadens parter kommer särskilt bjudas in att medverka till delegationens arbete (regeringen 2021‑08‑05). välkomnar regeringens besked om att inrätta en nationell delegation mot arbetslivskriminalitet men anser att arbetsmarknadens parter bör ges en större roll i delegationens arbete än den som regeringen föreskriver. Vi anser att fack och arbetsgivare inom branscher med omfattande arbetslivskriminalitet, såsom byggbranschen, bör ges en permanent plats i delegationen. Den kunskap och erfarenhet kring arbetslivskriminalitet som delar av arbetsmarknadens parter byggt upp bör tas till vara och utgöra en central del av delegationens arbete. Arbetsmarknadens parter inom branscher med omfattande arbetslivskriminalitet bör ges en permanent plats i delegationen mot arbetslivskriminalitet. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 5 Tydligare villkor för F-skatt Sedan F-skattesystemet infördes har reglerna ändrats . Systemet har med tiden blivit alltmer generöst. De senaste förändringarna genomfördes av den borgerliga regeringen då näringsbegreppet utvidgades i syfte att fler skulle beviljas F‑skatt. Förändringarna innebär att det numera kan vara tillräckligt att en egenföretagare har en enda uppdragsgivare. Denna uppdragsgivare kan dessutom vara egenföretagarens tidigare arbetsgivare. Detta medför flera problem. Enligt en rapport från LO blir det allt vanligare att anställda sägs upp och erbjuds att utföra samma arbete som egenföretagare. Därmed kan arbetsgivaren sänka sina arbetskraftskostnader och undgå sitt arbetsgivaransvar. Fenomenet är vanligast inom bygg- och transportsektorn samt bland dem som arbetar tillfälligt i (LO 2018: F‑skattesystemets skuggor – om en maktförskjutning på arbetsmarknaden). Enligt en rapport från TCO är nästan var tionde egenföretagare att betrakta som s.k. falsk egenföretagare, dvs. en person som uppträder som egenföretagare med godkännande för F‑skatt men som jobbar under förhållanden som liknar en anställds (TCO 2018: Atypiska företagare. Om relationen mellan företagare och deras uppdragsgivare). F‑skattesystemets nuvarande utformning urholkar således arbetstagarbegreppet, stärker arbetsgivarnas makt och påverkar i förlängningen maktbalansen på arbetsmarknaden. har lagt fram förslag till om att skapa tydligare villkor för F‑skatt i syfte att värna arbetstagarbegreppet och motverka missbruk och fusk. tillsatte S‑MP-regeringen en utredning med uppdrag att se över F‑skattesystemet i syfte att bekämpa skattefusk och skatteundandragande (dir. 2017:108). lämnade utredningen sitt slutbetänkande (SOU 2019:31). Utredningen konstaterar att F‑skattesystemet i huvudsak är ett välfungerande regelverk men att det förekommer att systemet missbrukas av personer som avsiktligen vill undanhålla skatter och avgifter eller kringgå arbetsrättsliga regelverk. För att komma till rätta med problemen föreslås att ett godkännande för F‑skatt ”i vissa fall” ska kunna tidsbegränsas. Tidsbegränsningen ska ske om den sökande begär det eller ännu inte bedriver, men har för avsikt att bedriva, näringsverksamhet (SOU 2019:31, s. 263 ff.). Vidare föreslås högre krav på skötsamhet för den som ansöker om att bli godkänd för F‑skatt samt utökade möjligheter att återkalla ett godkännande vid brister och missbruk (SOU 2019:31). Ärendet har remissbehandlats och bereds inom (2020/21:SkU22). välkomnar utredningens förslag. Vi menar dock att förslagen inte är tillräckliga för att värna arbetstagarbegreppet och motverka missbruk och fusk. I det följande presenterar vi tre förslag för att skapa ordning och reda i F‑skattesystemet. 5.1 Krav på mer än en uppdragsgivare för att godkännas för F‑skatt anser att det ska krävas mer än en uppdragsgivare för att godkännas för F‑skatt. På så sätt värnas arbetstagarbegreppet och arbetsrätten. Ett rimligt formulerat, uttryckligt krav på fler än en uppdragsgivare skulle minska risken för att arbetsgivare tvingar anställda att starta företag enbart i syfte att sänka arbetsgivarens arbetskraftskostnader. Det kan dock uppkomma speciella fall där endast en uppdragsgivare ska kunna godkännas. I sådana fall ska det finnas en s.k. lokal överenskommelse (LÖK) mellan arbetsgivare och avtalsbärande fackförbund. Vad som ovan anförts om flera uppdragsgivare för att godkännas för F‑skatt bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Det är viktigt att framhålla F-skattens roll som skydd för den enskilde konsumenten. Den som anlitar en uppdragstagare med F‑skatt behöver inte göra något skatteavdrag eller betala arbetsgivaravgifter på ersättningen. Om en oseriös uppdragstagare blir godkänd för F‑skatt kan detta utnyttjas i syfte att försvåra upptäckten av svartarbete. gäller ett godkännande av F‑skatt tills vidare. För att begränsa fusk bör ett tidsbegränsat godkännande av F‑skatt införas. Tidsbegränsningen ska avse såväl obegränsat som begränsat skattskyldiga. Detta bör gälla de uppdragstagare som debiterar under en viss summa i skatt. Vad som ovan anförts om tidsbegränsad F‑skatt bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 5.3 Krav på F-skatt för underentreprenörer vid rotavdrag ställs det krav på att företag som utför arbeten i som berättigar till rotavdrag ska ha F‑skatt. Detta krav gäller dock inte de underentreprenörer som ofta anlitas för att utföra själva arbetet med rot. Detta skapar utrymme för missbruk och fusk. Företrädare för har föreslagit att reglerna bör ändras så att det ställs krav på att även underentreprenörer ska ha giltig F‑skatt för att rotavdrag ska utbetalas. Ett liknande förslag har lagts fram av enskilda socialdemokrater (mot. 2020/21:2070). anser att det är ett bra förslag. Det bör införas ett krav på att även underentreprenörer ska ha giltig F‑skatt för att rotavdrag ska utbetalas. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 6 Likabehandling mellan utstationerade och inhemska arbetstagare Alla som arbetar i ska garanteras rimliga löne- och arbetsvillkor oavsett om de är bosatta i eller arbetar tillfälligt här. Principen om lika lön för lika arbete ska gälla alla arbetstagare på svensk arbetsmarknad. Utstationerade arbetstagare som utför samma jobb som en svensk arbetstagare ska ha likvärdiga löne- och arbetsvillkor. På svensk arbetsmarknad regleras löner och villkor i kollektivavtal. För att uppnå likabehandling mellan utstationerade och inhemska arbetstagare måste svenska arbetstagarorganisationer kunna kräva att svenska kollektivavtalsvillkor ska gälla fullt ut även för utstationerad arbetskraft, ytterst med stöd av stridsåtgärder. saknar svenska arbetstagarorganisationer den möjligheten. Det innebär att två personer som utför samma arbetsuppgift på samma arbetsplats kan få helt olika lön för samma arbete. Det skapar lönedumpning och osund konkurrens på svensk arbetsmarknad. har flera viktiga steg tagits för att utstationerad arbetskraft ska få mer liknande rättigheter som andra arbetstagare på svensk arbetsmarknad. beslutade om ändringar i utstationeringslagen i enlighet med S‑MP-regeringens förslag (prop. 2016/17:107). Därmed revs lex upp. Beslutet innebar att åter gavs möjlighet att kräva ett svenskt kollektivavtal i förhållande till utstationerande arbetsgivare, ytterst med stöd av stridsåtgärder. De arbets- och anställningsvillkor som facket kunde kräva var dock begränsade till den s.k. hårda kärnan i EU:s utstationeringsdirektiv, vilket kan sägas motsvara de mest grundläggande överenskommelserna i kollektivavtalen. Även efter denna lagändring var utstationerade arbetstagare således enbart garanterade minimilön i värdlandet. röstade igenom ändringar i utstationeringsdirektivet och antogs direktivet om ändring av utstationeringsdirektivet, kallat ändringsdirektivet, av ministerrådet. Av direktivet följer att utstationerade arbetstagare i större utsträckning ska likabehandlas med inhemska arbetstagare när det gäller lön och ersättningar. Vidare innehåller direktivet bestämmelser om bl.a. utökat skydd för uthyrda och långvarigt utstationerade arbetstagare, tillgång till information om arbets- och anställningsvillkor och samarbete mellan myndigheter. tillsatte regeringen en utredning med uppdrag att föreslå hur direktivet ska genomföras i svensk rätt (dir. 2018:66). Utredningen presenterades (SOU 2019:25). lade S‑MP-regeringen fram en proposition med förslag till genomförande av ändringsdirektivet i svensk lagstiftning (prop. 2019/20:150). Förslagen, som antogs av , stärker möjligheterna att uppnå likabehandling mellan utstationerade och inhemska arbetstagare och ligger i linje med de krav som har presenterat. I likhet med flera fackförbund anser vi dock att regeringens förslag inte är tillräckligt långtgående på flera områden. Utstationering utan att svenska villkor gäller fullt ut för alla som arbetar på svensk arbetsmarknad innebär alltid en öppning för att kunna ställa arbetare mot arbetare. Det är därför angeläget att systematiskt undanröja sådana risker. I vår följdmotion med anledning av proposition 2019/20:150 lade vi fram ett antal förslag som syftar till att uppnå likabehandling mellan utstationerade och inhemska arbetstagare, stärka kollektivavtalens ställning, motverka social dumpning samt åstadkomma ordning och reda på svensk arbetsmarknad (mot. 2019/20:3591). Vi fick inte gehör för dessa förslag och väljer därför att lyfta dem igen. För det första bör även ersättning för resa, kost och logi vad gäller resan från utsändningslandet till få genomdrivas med stöd av stridsåtgärder. Enligt LO och är den svenska lagstiftaren inte förhindrad att kräva att en utstationerande arbetsgivare ska betala för en arbetstagares resa, kost och logi när arbetstagaren utstationeras till (s.k. primär utstationering). Att arbetsgivaren står för sådana ersättningar är en förutsättning för att det ska röra sig om utstationering över huvud taget. I annat fall har arbetstagaren själv flyttat till för att arbeta här, och inte utstationerats av arbetsgivaren. Så som regeringens förslag var utformat kan situationer uppkomma när en utstationerad arbetstagare står helt utan ersättning för dessa kostnader.