mot · H9023704 · 2021-10-05 00:00:00 — Regeringen bör därför tillsätta en utredning som syftar till att tydliggöra arbetsgivarens rätt att bestämma över synliga religiösa symboler och klädsel, religiösa ritualer och artighetsgester på arbetsplatsen. Utredningens målsättning ska vara att finna en balans mellan intresset av att bevara gemensamma sociala koder och möjliggöra för arbetsgivaren att bestämma över företeelser som kan utgöra en belastning för företaget, samt värna arbetstagarnas autonomi och skydd från alltför ingripande regler. Ytterligare en utgångspunkt ska vara att arbetsgivare bör ha rätt att inte tillåta personal att bära religiöst påbjuden klädsel eller symboler som kraftigt avviker från västerländsk eller svensk tradition, eller som försvårar social kontakt mellan människor. Rätten att hindra religiösa ritualer som avbryter eller inverkar på hur arbetet utförs ska även omfattas av utgångspunkterna för utredningen. Det finns också en risk att personer som utövar myndighetsutövning, eller fattar beslut i förvaltningsärenden som rör enskild, inte uppfattas som opartiska i de fall dessa bär en religiöst påbjuden klädsel eller synliga religiösa symboler. En del av utredningsuppdraget ska därför vara att finna en lämplig avvägning vad gäller hur statliga myndigheter själva hanterar frågan. En utgångspunkt för utredningen ska vara ett myndighetspersoner som utövar makt över enskild, exempelvis poliser eller ordningsvakter, inte ska bära synliga religiösa symboler eller klädsel som tydligt förknippas med en religion och som kraftigt avviker från västerländsk eller svensk tradition. Information till nyanlända kommer ifrån flera källor och ges ut av olika myndigheter, av kommunerna och av civilsamhället. Den information som ges ut av det offentliga är ibland bristfällig. Regeringen lyfte i budgetpropositionen 2019 (prop. 2019/20:1) boken ”Om ” som exempel. Boken är typisk för hur information till nyanlända ser ut eftersom den information som ges ofta är deskriptiv och saknar normerande inslag. Boken om förklarar genomgående vad svensk lag säger om exempelvis förhållandet mellan vuxen och barn, eller arbetsgivare och arbetstagare, men säger lite om vad som förväntas av personer som vill bli en del av majoritetssamhället och lyckas i . Kapitlet om hederskultur, förklarar exempelvis på ett förtjänstfullt sätt vad hederskultur är och slår sedan fast att ”har undertecknat och ratificerat FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna […] Det betyder bland annat att alla ska få bestämma över sin kropp, sin sexualitet och sitt val av partner.”[7] Problemet med den typen av positivistiskt resonemang är att det inte förklarar något om de normer och värderingar som präglar majoritetsbefolkningen, utan endast beskriver vissa lagtexter eller konventioner. Svenskar i allmänhet ser inte könsstympning, tvångsäktenskap av barn, månggifte och hatbrott mot HBT-personer som fel eftersom det strider mot FN:s förklaring av de mänskliga rättigheterna eller ens mot svensk lag, utan eftersom det strider mot principerna om individens autonomi, frihet och okränkbara människovärde, vilka är starkt normerande i det svenska samhället. Information till nyanlända tenderar också att på ett icke förtjänstfullt sätt relativisera vad som är svensk kultur. Boken ”Om ” slår till exempel fast att det är svårt att säga om det över huvud taget finns något som är typiskt svenskt, men landar i alla fall att alkohol, allemansrätten och tillit till myndigheter är sådana saker. Kvaliteten och inriktningen på samhällsinformationen måste bli bättre och regeringen ska därför besluta om nya riktlinjer. För det första ska informationen vara tydligt normerande på så sätt att det förklarar hur de normer och värderingar som präglar majoritetsbefolkningen uppfattar exempelvis hederskultur, samt att den nyanlända genom att välja att flytta till har ett ansvar att ta avstånd från detta och att dennes och dennes barns framtid i beror på hur väl de väljer att integrera sig i det svenska samhället. För det andra måste informationen om svensk kultur fokusera på relevanta skillnader jämfört med läsarkretsen, alltså inte vad som är typiskt svenskt utan hur svensk kultur skiljer sig från den i exempelvis eller . För det tredje ska information som produceras av myndigheter och kommuner också genomgå en kvalitetsgranskning innan den tas i bruk. 3.2.5 Kvalitetssäkring av offentligfinansierad verksamhet Både stat, regioner och kommuner stödjer föreningar inom civilsamhället och verksamheterna regleras till största del av förordningar, som regeringen beslutar om, snarare än lagar, som är ansvar. Det finns gott om exempel på att sådana bidrag finansierar verksamheter som står i strid med målen, både för befintliga mål och de i denna motion föreslagna målen för integrationspolitiken. Det finns också exempel på att verksamheten syftat till att bekämpa demokratin som idé. Ett par iögonfallande exempel är föreningen muslimer, som bjudit in föreläsare som hävdar att kvinnor inte bör få gå ut själva eller bära parfym, eller studieförbundet , som har väldokumenterade kopplingar till det Muslimska och som bjudit in antisemitiska föreläsare vars ideologiska mål är att upprätta ett separat ”muslimskt civilsamhälle”. Andra exempel på verksamheter som motverkar de integrationspolitiska målen är riksorganisationer bildade på etnisk grund, vars anslag beviljas av Myndigheten för ungdoms och civilsamhällesfrågor. Forskning från ett antal källor visar att denna typ av satsning på mångkulturalism och separata identiteter försvårarar integration. För att undvika att en del av statens verksamhet motarbetar en annan ska därför stödet till riksorganisationer bildade på etnisk grund avvecklas. Samtliga förordningar om statsbidrag ska också kompletteras med ett integrationskriterium (motsvarande demokratikriteriet) som stadgar att organisationens verksamhet inte får bidra till att avskilja eller segregera en etnisk, kulturell eller religiös minoritet från majoritetssamhället eller arbeta för att förstärka separata identiteter baserade på etnisk, kulturell eller religiös grund. Integrationskriteriet bör även omfatta föreningsstöd som utbetalas av kommuner och landsting. Undantag ska förstås göras för nationella minoriteter. I den tidigare nämnda budgetpropositionen hänvisade regeringen återkommande till att utrikes födda som grupp har en sämre position på arbetsmarknaden jämfört med inrikes födda. Detta är troligtvis långt ifrån hela sanningen. Det råder en stor variation inom grupperna inomeuropeisk och utomeuropeiskt födda. För att kunna göra en analys av vilka faktorer som påverkar dessa gruppers deltagande på arbetsmarknaden, och förstå vilka konsekvenser som migrationspolitiska överväganden får, är det nödvändigt att veta hur olika invandrargrupper klarar sig i jämfört med varandra. En vetenskapligt grundad ansats kräver därför ett mer detaljerat informationsunderlag. Regeringen ska därför presentera mer detaljerad information aggregerad på ursprungsland och grund för uppehållstillstånd samt vad gäller andra generationens invandrare. Även andra mått som disponibel inkomst och förvärvsinkomst, i hushåll och per person, efter exempelvis vistelsetid i , bör användas. I budgetpropositionen väljer regeringen att presentera resultat med indikatorerna arbetslöshet, arbetskraftsdeltagande och sysselsättning. Begreppen är inte ändamålsenliga eftersom de inte beskriver de offentligfinansiella effekterna som migration medför. Sysselsättningsmåttet visar andelen personer i arbetskraften som var sysselsatta i en viss månad. Måttet inkluderar också personer som deltar i arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Arbetslöshetsmåttet visar andelen personer som söker arbete, men innefattar inte personer som deltar i arbetsmarknadspolitiska åtgärder och säger dessutom inget om huruvida de personer som arbetar har en tillräckligt hög inkomst för att försörja sig själva. Regeringen ska därför i tillägg till måtten ovan också presentera resultat i form av självförsörjningsgrad definierat som ”livstidsinkomster som är tillräckligt stora för att individen i fråga ska betala in mer i skatt än vad vederbörande får ut via transfereringssystem, exklusive subventioner.” försörjdes 772 000 personer i arbetsför ålder genom bidrag och sociala ersättningar. Siffran motsvarande av arbetskraften. SCB har endast begränsad statistik när det gäller denna grupp, exempelvis vad gäller ursprungsland. Regeringen ska därför i resultatredovisningen presentera information om hur dessa personer fördelar sig på utrikes och inrikes födda, utländska medborgare samt efter ursprungsland. 3.2.7 Resultatskrivelse om integrationspolitiken Enligt 10 kap. 3§ budgetlagen (2011:203) ska regeringen i budgetpropositionen lämna en redovisning av de resultat som har uppnåtts i verksamheten i förhållande till de mål som har beslutat. Regeringen lämnar en resultatredovisning av integrationspolitiken i utgiftsområde 13 i samband med budgetpropositionen . Redovisningen begränsas till att gälla arbetsmarknad, deltagande i utbildning m.m. Beslutet om politisk inriktning som fattades i och med proposition har, tillsammans med andra tidigare beslut inom samma politikområde, medfört omfattande konsekvenser för, och förändringar av, det svenska samhället. föreslår därför att regeringen återkommer med en bred resultatskrivelse angående de effekter som övergången från invandrarpolitik till integrationspolitik haft . För många som har utländska föräldrar och växer upp i områden som domineras av olika invandrargrupper upplevs majoritetssamhället som någonting främmande. Många kan vittna om främlingskap och svårigheter att bli en del av det svenska samhället. Den som står utanför det svenska samhället har också sämre möjligheter att stå emot förtryck och normer baserade på heder. För att underlätta för de barn som växer upp i sådana områden ska förskolan under vissa omständigheter vara obligatorisk för barn mellan tre och . Förskolan ska då kunna fungera som ett fönster in i det svenska samhället. Förhoppningsvis ska detta kunna leda till att barn som växer upp i utanförskap kan förbättra sina språkkunskaper och få en känsla av att det svenska samhället inte är någonting främmande utan i stället någonting man har förståelse för och en relation till sedan barndomen. [1] Prop. 1968/142, s. 107. [2] Med vissa mindre förändringar, senast i prop. 2008/09:1 utg.omr. [3] Prop. 1997/98:16, s. 23. [4] , s. 22; Collier, 2013, s. 42. [5] Prop. 2019/20:1 Utgiftsområde 13 Jämställdhet och nyanlända invandrares etablering. [6] , 2015 passim. [7] Om , s. 127.