mot · H9024030 · 2021-10-05 00:00:00 — För att minska utsläppen och nå våra klimatmål är även koldioxidavskiljning och lagring en del av lösningen. FN:s klimatpanels (IPCC) kalkyler bygger på att CCS blir en gångbar lösning. Utöver CCS och CCU förväntas även bio-CCS, negativa utsläpp, bli ett viktigt verktyg. Biomassa som förbränns för energiändamål kan i princip betraktas som koldioxidneutral, eftersom det kol som frigörs till atmosfären vid förbränning har tagits upp från luften och i motsvarande mån minskat koncentrationen av koldioxid. Om koldioxiden från exempelvis kraftproduktionen i sin tur fixeras och lagras via CCS-teknik kan man under vissa förutsättningar räkna med att mer kol försvinner från atmosfären än vad som tillförs. CCS och bio-CCS behövs för att ska bli klimatneutralt och därefter åstadkomma negativa utsläpp. SNS konjunkturråd har beräknat potentialen i CCS och konstaterar att nästan hälften av koldioxidutsläpp kan tas bort om CCS och bio-CCS införs på de 27 svenska industrianläggningarna med störst utsläpp av fossil och biogen koldioxid. FN:s klimatpanel utgår i sina kalkyler för att uppnå mål att CCS och bio-CSS blir gångbara lösningar. Även förlitar sig i sina prognoser på CCS och bio-CCS för att EU ska bli klimatneutralt till 2050. CCS-tekniken är mogen att skala upp och industrin är redo. Men incitamenten för att tillämpa CCS på svenska punktutsläpp är för låga , trots att potentialen är stor. Det är inte troligt att åtgärderna kommer att drivas fram av de styrmedel som finns , där prissättningen av fossila utsläpp styrs av EU ETS och biogena utsläpp inte prissätts alls. Det behövs således ekonomiska styrmedel tillsammans med regelförändringar för att CCS ska kunna tillämpas. Regeringen har gjort en liten halvhjärtad satsning på bio-CCS. vill mer och därmed utveckla systemet för att inkludera CCS också, inte bara bio-CSS. Utöver det vill att man i anslutning till revideringen av EU:s system för handel med utsläppsrätter att systemet ska anpassas till CCS och bio-CCS för att på så sätt skapa ytterligare incitament för företagen att satsa på tekniken. Förenklade miljötillståndsprocesser för industrin Ett av de främsta problemen som svenska företag möter är långa och krångliga tillståndsprocesser för att få ett miljötillstånd. Det kan röra sig om väntetider upp emot för vissa verksamheter. Processen präglas också av ett osäkert utfall av ärendet. Långa handläggningstider och en utpräglad ovisshet riskerar att medföra höga kostnader för näringslivet och riskera att blir mindre attraktivt för viktiga investeringar. Det slår direkt mot tillväxt och långsiktiga konkurrenskraft. Problemen med miljötillstånd är generella, oaktat vilken bransch det rör sig om. För elnätsinvesteringar tar det vanligen från investeringsbeslut tills att kabeln kopplas in på elnätet. I ett omskrivet fall med en ansökan om att öppna en ny gruva i har regeringen berett frågan om tillstånd utan att komma till skott. senast ser vi fallet med Cementa som var på väg att revolutionera branschen med fossilfri produktion – nu hotas de av nedläggning. Det är uppenbart att något måste göras för att möjliggöra modernare tillståndsprocesser för att möjliggöra snabbare etableringar och investeringar i . Det krävs en generell översyn av den svenska lagstiftningen kopplat till miljötillstånd. I ett sådant arbete är det rimligt att se över reglerna för prövning, att se på vilket sätt EU-regler kan ersätta nationella prövningar, effektivisera domstolsprocesser, liksom att se hur rätten till ändringstillstånd kan stärkas. Därutöver bör andra relevanta saker som kan bibehålla samma höga materiella miljökrav som processtiderna minskar utredas. Ändringstillstånd ska vara huvudregel i processer som rör miljöprövning. I finns en möjlighet att vid ändring av en miljöfarlig verksamhet begränsa ett tillstånd till att enbart avse ändringen, så kallat ändringstillstånd. Det tidigare tillståndet för verksamheten måste ha ett samband med den ändringen som föreslås. Utvärderingar konstaterar att möjligheten till ändringstillstånd har medfört kortare handläggningstider sedan den infördes . Regeln innebär däremot endast en möjlighet att begränsa ett tillstånd till att endast avse ändring. I praktiken kräver myndigheter ofta att hela verksamheten ska prövas vid en förändring. Ett sätt att korta ledtiderna för miljötillstånd är att färre ansökningar ska kräva miljökonsekvensbeskrivning (MKB) och individuell prövning. I miljöprövningsförordningen finns regler för prövning av olika typer av verksamheter. Verksamheter som kräver tillstånd är markerade som A- eller B-verksamheter. Tillstånd som kräver anmälan till kommunen är markerade som C-verksamheter. Vid anmälan av en C-verksamhet krävs som regel ingen miljökonsekvensbeskrivning. För att underlätta tillståndsprocesserna och korta ledtiderna bör det genomföras en översyn av miljöprövningsförordningen. Möjligheterna att identifiera fler typer av verksamheter som C-verksamheter bör ses över. Vid prövning av industrianläggningar förekommer regleringar på såväl nationell som europeisk nivå. Ett stort antal industrianläggningar berörs av de så kallade industriutsläppsbestämmelserna. De kommer från industriutsläppsdirektivet (IED) som är implementerat i svensk lagstiftning. Direktivet ställer upp villkor om att bästa tillgängliga teknik ska användas och definierar vad den typen av teknik innebär. ställer svensk miljölagstiftning krav på att bästa möjliga teknik används. Villkoren är i många fall närliggande. Denna dubbelreglering riskerar att byråkratisera tillståndsprocesserna ytterligare. I stället bör det ses över om den svenska lagstiftningen istället kan utformas utifrån kriterierna i IED-direktivet, utan förändringar i svensk lagstiftning. Den som fått ett tillstånd för sin verksamhet kan åläggas med tillståndsvillkor som verksamhetsutövaren är skyldig att följa. I takt med utvecklingen av ny miljöteknik och möjligheterna för tillståndspliktiga verksamheter att mindre klimatavtryck bör möjligheten att hålla nere omfattningen av tillståndsvillkor ses över. Utvinn mer metaller och för ny grön teknik En ny gruv- och mineralstrategi För att stärka gruv-och mineralnäringen och staka ut vägen framåt behöver en ny gruv- och mineralstrategi tas fram. Senast en strategi togs fram var 2013 och då var utgångsläget ett helt annat. Då var ambitionen att stärka och utveckla näringen för att öka konkurrenskraften i den svenska gruv- och mineralnäringen. Det har hänt mycket . Inte minst när det kommer till den nyckelpositionen som näringen kommit att ha i klimatomställningen som vi befinner oss i . Den nya strategin måste ha tydligt fokus för hur konkurrenskraften i svenska gruv- och mineralnäringen ska stärkas. Hur vi åter blir ett land som hamnar i topp i internationella gruvrankningar. Den bör också behandla frågor som rör allt från kompetensförsörjning och investeringsvillkor till forskning och innovation på området. En annan mycket viktig aspekt som strategin måste ta i beaktande är hur vi bättre kan nyttja den svenska gruv- och mineralnäringen i klimatomställningen. har särskilt pekat ut som ett land med stor potential i att bidra med kritiska metaller och som behövs för att säkra EU:s självförsörjningsgrad och bistå i klimatomställningen. tas den potentialen inte tillvara på i den utsträckningen som den faktiskt behöver göras. Därför bör den svenska gruv- och mineralsnäringens förmåga att bidra till den europeiska och globala klimatomställningen med kritiska metaller och lyftas särskilt. Förbättrade tillståndsprocesser för gruv- och mineralnäringen Det främsta problemet för svensk gruv- och mineralnäring är tillståndsprocesserna. Sedan nuvarande miljölagstiftning kom på plats har ingen ny gruva getts tillstånd att öppna i som har prövats enligt denna lagstiftning. För gruvföretagen är det en process som är lång, krånglig och oförutsägbar. Ett exempel är tidigare nämnda järnmalmsprojektet som väntat på att få tillstånd för sin verksamhet. Likaså koppargruvan fick vänta på att få tillstånd – dagen innan 2020 meddelade regeringen att de nekades tillstånd på tvivelaktiga grunder. Företaget ville utöka sin gruvdrift i men nekades tillstånd för att underlaget inte ansågs vara tillräckligt – utredningen som låg till grund för tillståndet var 8 000 sidor långt och hade kostat företaget 50 miljoner. Detta är bara ett fåtal exempel som tydligt belyser problematiken i tillståndsprocessen för gruv- och mineralnäringen. har tidigare beslutat om ett tillkännagivande om att regeringen ska återkomma med konkreta förslag i syfte att korta handläggningstiderna för gruvärenden. Regeringen har valt att inte agera. Däremot har regeringen valt att ändra prövningsordningen för gruvnäringens tillståndsprocess vilket avsevärt försvårat för gruvnäringen att få tillstånd. tog därför initiativ att regeringen måste återgå till tidigare praxis, där Natura 2000-tillstånd ska föregås av bearbetningskoncession i enlighet med minerallagen. Initiativet blev ett tillkännagivande i . Regeringens senfärdighet, eller ovilja, att agera för att korta handläggningstiderna har negativa effekter för som en framstående gruvnation. Det har gjort att färre är beredda att investera och prospektera i . är på väg att missa chansen att nyttja den svenska gruvnäringen i omställningen till fossilfritt. Frågan är så pass viktig att bör formulera ett nytt beslut på samma område. anser att regeringen ska återkomma med konkreta förslag på förenklade tillståndsprocesser och kortare handläggningstider för gruv- och mineralnäringen. är också beredda att se över svensk miljölagstiftning och sätta till mer resurser för att möjliggöra den förändring som krävs för att förenkla tillståndsprocesserna och korta handläggningstiderna utan för den delen tumma på miljökraven. Till skillnad från andra industrier kan inte gruv- och mineralnäringen välja var de ska placera sin verksamhet. Brytningen av metaller och måste ske där fyndigheterna existerar. För att ändå nyttja den potential har när det kommer till att utvinna viktiga metaller och infördes därför minerallagen. Den ger tillstånd att undersöka eller bryta metaller och oavsett vem som äger marken. ser vi hur minerallagen har försvagats. Bland annat genom att regeringen ändrat praxis i prövningsordningen för gruvnäringen att få tillstånd. I kombination med att återgå till praxis i prövningsordningen bör minerallagens position i miljötillståndsprocessen stärkas och förtydligas. Bryt mer kritiska metaller och pekar särskilt ut som ett land som har mycket goda förutsättningar att möta den ökade efterfrågan av kritiska råmaterial för att säkra EU:s självförsörjningsgrad. har stora möjligheter att öka brytningen av metaller och som är viktiga för klimatomställningen, som litium, koppar och grafit. Det skulle gynna såväl svensk ekonomi och svenska arbetstillfällen som klimatet globalt, eftersom har högre hållbarhetskrav än förmodligen något annat land i världen. Det är dessutom en viktig självförsörjningsfråga där , EU och likasinnade länder behöver minska vårt beroende av import från länder med en annan långsiktig agenda än vår egen. vill därför att SGU ska göra en särskild kartläggning över denna typ av metaller och . Arbetet bör ta sin utgångspunkt i det arbete som gjort kring kritiska råmaterial. Som nämndes tidigare bör även den nya gruv- och mineralstrategin svara på hur bättre kan ta tillvara på de naturtillgångar vi har som kan användas i klimatomställningen. Ta bort dubbelbeskattningen av deponier för gruvnäringen En del av de metaller och som behövs för produkter till klimatomställningen – till exempel batterier och vindkraftverk – kan utvinnas från deponier av restprodukter från bland annat gruvnäringen. Genom att utvinna dessa från deponier minskar behovet något av att bryta nya, vilket är bra ur hållbarhetssynpunkt. När man utvinner metaller och från restprodukter uppstår dock nya restprodukter, som då deponeras igen och så vidare. Så som dagens deponiskatt är utformad drabbas dessa restprodukter – som saknar värde – på nytt av beskattning efter utvinningen. Det innebär att det ofta är billigare att utvinna nya råvaror ur naturen än att återvinna dem från avfallsflöden. Det gör att naturens resurser används ineffektivt. vill därför att dubbelbeskattningen av deponier tas bort för att uppmuntra utvinning av material från gamla deponier. För att göra detta måste både deponiskatten och avfallsförbränningsskatten ses över. Laddstolpar i hela landet konstaterar att elektrifiering är en av nycklarna för att minska utsläppen från transportsektorn och nå klimatmålen. Antalet sålda elbilar och elhybrider ökar mycket snabbt i , om än från låga nivåer. EU har kommit överens om tuffa utsläppskrav på bilar, som ger fordonstillverkarna tydliga incitament sälja bilar med låga eller inga utsläpp. EU ska också ställa krav på utbygganden av laddinfrastruktur. kommer det dock att behövas nationella insatser för att öka laddmöjligheterna som är kritiskt för att öka mängden elbilar i . Det är grundläggande att det finns publik laddinfrastruktur i hela landet. finns det stora områden – så kallade vita fläckar – i där det inte finns en enda publik laddstation inom ett en radie på åtminstone . För att elbilar ska kunna konkurrera med bilar med förbränningsmotor måste det finnas lika bra möjligheter att ladda bilen som att tanka den. konstaterar att offentligt stöd till laddstationer i vissa fall är motiverat, men att det bör avgränsas och ges utifrån identifierade marknadsmisslyckanden. Stöd till spridning av publika laddstationer i syfte att bygga upp nätverk av laddstationer beskrivs som motiverat. vill därför införa ett teknikneutralt stöd – det ska också kunna användas för till exempel vätgasstationer – till utbyggnad av laddstolpar och annan infrastruktur för elektrifierade vägtransporter i hela landet. Elektrifiering av tunga transporter Omställningen av tunga transporter har inte kommit lika långt som personbilarnas omställning. Däremot krävs det, precis som för personbilarna, olika tekniker för att minska utsläppen: biobränslen, el och vätgas men också satsningar på mer energieffektiva fordon. De stora lastbilstillverkarna producerar lastbilar som med hjälp av olika tekniker drivs på el. kan tunga ellastbilar köras . Men för att tekniken ska komma till användning måste det finnas ett nätverk av laddstationer för lastbilarna. Också vätgasen förväntas spela en stor roll på längre sträckor, och flera lastbilstillverkare utvecklar just nu tekniken för användning i stora skala. vill att tank- och laddinfrastrukturstödet för tunga transporter ska vara teknikneutralt och kunna omfatta till exempel tankstationer för vätgaslastbilar. För att minska beroendet av fossil energi spelar, utöver elektrifiering, biobränslen en stor roll för omställningen. Nästan hela den svenska bilparken har någon form av förbränningsmotor, liksom en majoritet av alla bilar som fortfarande säljs. I har en bil en medellivslängd . Man kan på goda grunder anta att det kommer att rulla bilar med förbränningsmotor på vägarna under en överskådlig framtid. Det lär också att dröja innan tunga transporter, flygplan och arbetsmaskiner kan drivas helt på el. Med den vetskapen behöver vi styrmedel som ger minskade utsläpp från förbränningsmotorerna. Hållbara biobränslen kan spela en viktig roll för att minska utsläppen. Det viktigaste styrmedlet för att öka användning av biobränslen i är reduktionsplikten. påpekar att reduktionsplikten är åtgärd som gör stor skillnad för att minska utsläppen. vill se förutsägbara regler för reduktionsplikten, med regelbundna kontrollstationer, som bidrar till att utsläppen minskar så kostnadseffektivt som möjligt. Det behövs ett helhetsgrepp om biobränslen, som förutom användningen även inkluderar produktionen. Det är viktigt med hållbarhetskrav och krav på spårbarhet, så att bränslebytet inte leder till att det att det svenska klimatmålet nås på bekostnad av att utsläppen från sämre reglerade sektorer i andra länder ökar. har goda möjligheter att producera hållbara biodrivmedel från grödor, restprodukter från träd och avfall. Men vi importerar lejonparten av de biodrivmedel som används. Kostnaderna för att utveckla och producera biobränslen och vätgas i är generellt sett högre än för fossila bränslen och motsvarande importerade produkter. Tekniken behöver utvecklas ytterligare för att stå sig i konkurrensen. För att få igång en storskalig inhemsk produktion satsar på stöd till forskning, utveckling och investeringar av hållbara biobränslen och vätgas. Stödet kan fungera utifrån samma principer som industriklivet, som riktar sig till företag som forskar, utvecklar och investerar i nya utsläppssnåla tekniker i industrin. Men i stället rikta sig till företag som utvecklar nya hållbara biobränslen och vätgas. Skärpta utsläppskrav för nyproducerade personbilar på EU-nivå är för litet för att sätta globala produktstandarder. Det kan däremot EU göra. för utsläppskrav på nyproducerade bilar är ett kraftfullt verktyg för att minska utsläppen från fordonsflottan och driva fram teknisk utveckling och innovation. EU har skärpt sina klimatmål till 2030 och 2050. Det innebär att klimatlagstiftningen behöver anpassas till de nya målen. När regelverket för utsläppskraven på bilar ses över bör verka för att det skräps. Parallellt med detta måste EU stimulera utbygganden av laddinfrastrukturen inom hela unionen. Utsläppskraven på tunga transporters regleras precis som personbilarnas genom EU-lagstiftning. När den lagstiftningen revideras om bör även där driva på för att utsläppskraven ska skärps. Det tydligt att det behövs fler verktyg för att minska utsläppen från bilen, ett sådant är införandet av en skrotningspremie. Mycket av nuvarande förslag är inriktade på att öka andelen bilar med låga eller inga utsläpp i den svenska bilparken. En lika viktig uppgift är att bli av med de lite äldre bilarna, eftersom deras utsläpp vid körning är betydligt högre än utsläppen från nya bilar. har de genomsnittliga utsläppen minskat för bensinbilar och för dieselbilar. Jämfört med ännu äldre bilar har utsläppen minskat ytterligare. De äldre bilarna försvinner inte, utan den svenska bilparken blir allt äldre. var en genomsnittlig bil drygt , var den . Ett sätt som bevisat fungerar för att fasa ut lite äldre bilar är att införa en skrotningspremie. Bland annat har tidigare infört en skrotningspremie, med resultat att antalet skrotade bilar ökade med . vill därför att regeringen införs en skrotningspremie för bilar som är äldre än , i syfte att minska utsläppen från personbilarna som rullar på vägarna. För att få ta del av skrotningspremien ska bilen ha varit registrerad i under föregående år. Detta för att undvika en situation där man importerar skrotbilar eller får betalt för att skrota redan avställda bilar. Ändra det energipolitiska målet till fossilfritt befintliga energimål talar om ett förnybar elproduktion . Detta mål i sig förbjuder inte kärnkraft men har kommit att tolkas så av beslutsfattare, myndigheter och av branschen. Regeringen har inte gjort nödvändiga förtydliganden angående målet och myndigheter har gjort feltolkningar av målets ursprungliga formulering. Det viktigaste framåt måste vara fokus på fossilfrihet. vill därför ändra målet till ett fossilfritt elsystem till 2040. Ett fossilfritt elsystem är avgörande för näringslivets konkurrenskraft och för att minska utsläppen. Ska vi klara av att leverera den stora mängd el som krävs för att nå klimatmålen måste alla kraftslag vara en del av det svenska elsystemet - alltifrån kärnkraft och vattenkraft till vindkraft och solkraft. På dagens elmarknad får producenter betalt för mängden el de levererar. För att industrier och konsumenter ska kunna få tillräckligt med el av god kvalitet behöver elsystemet också en rad stödtjänster. Flera av dessa stödtjänster finns inbyggda i baskraft som kärnkraftverk och vattenkraftverk. En kraftig tillväxt av förnybar, väderberoende elproduktion tillsammans med ökad integrering av elmarknader har lett till en situation där det inte givet är lönsamt att investera i viktig baskraft. Det ökar risken för att det inte skall finnas tillräckligt med kapacitet för att hantera toppar i elförbrukning och för att elsystemet ska bli mindre stabilt. är de systemtjänster som kraftproducenterna levererar i allt väsentligt gratis och sker främst genom stora anläggningar. Men med en ökad andel småskalig produktion finns det en ökad risk att kvaliteten på el sjunker. Elmarknadens utformning måste utredas. betalar marknaden för energi, men det finns inga incitament att tillhandahålla kvalitet eller effekt, det vill säga tillräckligt med energi vid ett givet ögonblick. Ett elsystem där man betalar för dessa egenskaper skulle bli mer robust. Planerbara kraftslag som kärnkraft och vattenkraft skulle få ersättning för dess viktiga funktion i elsystemet. Att leveranssäkerhet premieras är normalt på många marknader och utgör inte någon subvention och innebär inte att marknadsmekanismerna sätts ur spel. Kärnkraften är avgörande för att vi ska klara vår elförsörjning och möjliggöra för omställningen av vår industri och våra transporter. Kärnkraften är ett av de fossila kraftslagen som kan producera el utan skadliga utsläpp när som helst oberoende av vädret. Det är värt att värna. Kärnkraften och andra planerbara kraftslag, så som vattenkraft och fjärr- och kraftvärme, spelar också en ovärderlig roll i att skapa stabilitet i elsystemet. Tyvärr har vi en regering som gör allt för att sätta käppar i hjulet för kärnkraften. Därför måste prioriteten i ett första skede vara att värna den befintliga kärnkraften i . Alla ekonomiskt meningsfulla livstidsförlängningar måste göras. En oberoende bedömning av de ekonomiska förutsättningarna att driva befintliga reaktorer vidare bör genomföras. Ta beslut om förvaring av använt kärnbränsle Sedermera har regeringen fattat ett djupt oansvarigt beslut när det kommer till frågan om slutförvar av använt kärnbränsle. Istället för att göra det nödvändiga och godkänna slutförvaring av kärnavfallet valde regeringen att dela upp ansökan och endast godkänna mellanlagret. Det är en skenmanöver, som skjuter problemet . Någonstans måste kärnavfall förvaras, men vägrar och Socialdemokraterna anpassar sig efter deras vilja för att inte äventyra regeringsmakten. För är detta väldigt dåligt. Inte minst att regeringen gick emot tunga remissinstanser som sa att det är svårt, om inte omöjligt, att dela upp ansökan eftersom det skapas stor juridisk osäkerhet. Risken är nu överhängande att den delade ansökan inte går igenom den fortsatta processen. Blir ansökan om mellanlagret nekad tillstånd står vi inför en helt akut situation för landets elförsörjning. Finns inget förvar för kärnavfall, måste kärnkraftverken läggas ned. har varit tydliga på den punkten. Möjliggör nästa generations kärnkraft i Satsa på nästa generations kärnkraft Det bör också göras satsningar på nästa generations kärnkraft. Ny teknik kan göra elproduktionen mer effektiv, bland annat då avfall från dagens kärnkraft blir bränsle på nytt. måste ta fram en färdplan för nästa generationens kärnkraft. Regeringen bör i det arbetet identifiera behov av forskning och demonstration, analysera hur kan arbeta tillsammans med andra länder för att främja utvecklingen av ny kärnkraft samt peka ut riktningen för utveckling och byggnation av ny kärnkraft i . Utveckling av mindre reaktorer går snabbt framåt. Reaktorerna kan serietillverkas i fabrik och är stora nog för att försörja städer i storlek med el. De kan också leverera fjärrvärme eller producera vätgas. måste delta i utvecklingen och anpassa regelverket för att möjliggöra den här typen av reaktorer. Vi kan inte ha en lagstiftning som hindrar oss att dra nytta av de nya möjligheterna. Bland annat vill att det skapas förutsättningar för att utveckla SMR-teknologi i , likt de gör i .