mot · H9024165 · 2021-10-05 00:00:00 — En funktionshinderspolitik att lita på ställer sig bakom det som anförs i motionen om statistik och indikatorer inom området mänskliga rättigheter för personer med funktionsnedsättning och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ur ett demokratiperspektiv säkerställa att personer med funktionsnedsättning kan ta del av medier och samhällsinformation, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ta hänsyn till behoven hos personer med funktionsnedsättning i utvecklingen av samhällets digitalisering och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om uppföljning av som lag och dess implementering på samhällets stöd för barn med funktionsnedsättning och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över bedömningen av det grundläggande behovet personlig hygien och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om vikten av att värna att ställföreträdarskapet ger en person med nedsatt beslutsförmåga möjlighet till självbestämmande i sitt eget liv, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ge ett tilläggsdirektiv till utredningen huvudmannaskap för personlig assistans (dir. 2021:76) i syfte att samtliga grundläggande behov ska vara assistansgrundande i sin helhet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utreda förutsättningarna för att föräldraansvaret ska smalnas av för samtliga insatser och ersättningsformer som är till för att stödja dessa familjer och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om vikten av att också beakta och respektera föräldraansvaret för syskon utan funktionsnedsättning vid bedömning av familjens behov av olika LSS-insatser och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om makeansvaret och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utreda förutsättningarna för att inkludera utövande av föräldraskap i de grundläggande behoven och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utvärdera åldersgränsen för assistansersättningen och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om omprövning av behovet av assistans och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om en översyn av tillämpningen av ”väsentligt ändrade förhållanden” och ändring av terminologin till ”väsentligt ändrade behov” och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om giltighetstiden för kommunala beslut om personlig assistans och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om en utredning av en långsiktigt hållbar indexeringsbaserad finansieringsmodell för timschablonen för assistansersättningen och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att höja timschablonen för assistansersättningen och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om en översyn av samhällsekonomiska konsekvenser av beviljande eller nekande av personlig assistans och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bekämpa organiserad brottslighet kopplad till assistansersättningen och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om utvärdering av hantering av återkrav av assistansersättning och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att förändringar i verkställigheten ska ske i samråd och med utgångspunkt i den enskildes medbestämmande och varaktiga välmående och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om en fast myndighetskontakt och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om riktlinjer baserade på befintlig forskning och kunskap kring bemötande av personer med funktionsnedsättning och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om en nationell uppföljning av det förebyggande arbetet och åtgärder när en person med funktionsnedsättning är våldsutsatt, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om nationella mål för myndigheters beredskap vid krissituationer för personer med Downs syndrom och intellektuell funktionsnedsättning och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om koordinatorer som stöd till anhöriga och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om daglig verksamhet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att förutsättningarna för att även daglig verksamhet ska omfattas av undantaget för krav på särskilda skäl för assistansersättning bör utredas och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om försöksverksamhet kring förenklad biståndsbedömning inom LSS-insatsen ledsagning och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om nationella riktlinjer, uppföljning och generisk modell för rehabilitering och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om nationella riktlinjer, uppföljning och generisk modell för habilitering och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om ökad valfrihet och nationell sammanställning av godkända hjälpmedel och medicintekniska produkter och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om nationellt ramverk för patientavgifter kopplade till hjälpmedel och medicintekniska produkter och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om en översyn av färdtjänstlagen och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om kartläggning av tillgängligheten av ledarhundar och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om vikten av att stärka det civila samhällets aktiviteter som främjar fysisk aktivitet och gemenskap för personer med funktionsnedsättning och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om specialanpassad idrottsutrustning och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att föra in synskadade elevers rätt till undervisning i punktskrift i skollagen och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utreda förutsättningarna för att inkludera utövande av arbete i de grundläggande behoven och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utreda hur det kan förenklas för små och medelstora företag att anställa personer med funktionsnedsättning och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att habiliteringsersättningen även ska omfatta personer som har daglig verksamhet enligt beslut utifrån socialtjänstlagen, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om uppföljning av det reformerade bilstödet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utreda bilstödet angående specialanpassade bilbarnstolar och tillkännager detta för regeringen. Den kristdemokratiska politiken är förankrad i en människosyn som utgår från människans okränkbara värde och att alla människor är olika. Utifrån sina egna villkor ska alla ha rätt till full delaktighet i samhället. Målet för funktionshinderspolitiken är att personer med funktionsnedsättning ska ha likvärdiga levnadsförhållanden med övriga befolkningen. Politiken ska fokusera på att förbättra tillgänglighet, utbildningsmöjligheter och förankring på arbetsmarknaden. vill ha ett samhälle som ser, bejakar och inkluderar alla människor. Därför måste även kunskapen om dolda funktionsnedsättningar öka och situationen för personer med neuropsykiatrisk eller intellektuell funktionsnedsättning stärkas. LSS-reformen (lagen om stöd och service för vissa funktionshindrade), som infördes av den dåvarande borgerliga regeringen, är en rättighetslag som ska värnas och utvecklas. Då det gått reformen infördes och samhället har utvecklats behövs en översyn för att kunna stå upp för de grundläggande värden som utrycks i förarbetet till lagen. Flera insatser har gjorts för att stärka rätten för personer med funktionsnedsättning. samlades diskrimineringslagstiftningen i en gemensam lag och funktionsnedsättning är en av sju straffbara diskrimineringsgrunder. Vi kristdemokrater har länge krävt att bristande tillgänglighet ska inkluderas i diskrimineringslagen och infördes det. Därtill beslutade Alliansregeringen efter godkännande att skulle ratificera FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning. anslöt sig dessutom till ett frivilligt protokoll till konventionen som innebär att den som upplever sina rättigheter kränkta kan klaga till en övervakningskommitté. Konventionen är en av de centrala om mänskliga rättigheter. Den skapar inte i sig några nya rättigheter utan tydliggör mänskliga rättigheter i relation till personer med funktionsnedsättning. vill betona att vi ser mycket allvarligt på att assistansersättningen i vissa delar utnyttjas på ett felaktigt och brottsligt sätt som en del i grov organiserad kriminalitet. I den myndighetsgemensamma lägesbilden gällande organiserad brottslighet 2019 konstateras att brottsligheten mot assistansersättningen fortsätter och myndigheterna beskriver att problematiken kvarstår. Att bekämpa denna brottslighet är viktigt av flera skäl. Kriminaliteten är djupt allvarlig och hotar grunden för våra gemensamma välfärdssystem, som det är en del i att göda grov organiserad brottslighet. Varje skattekrona ska gå till vad det är avsett för. Om inte den grova brottsligheten trycks tillbaka med kraft och luckorna täpps till, riskerar också tilltron till välfärdssamhället och i det här fallet assistansersättningen att hotas. I slutändan är det de allra mest utsatta som drabbas när skattemedel som var avsedda för dem hamnar som brottsvinster i de organiserade nätverkens smutsiga fickor. Det kan vi inte acceptera. Även om mycket har förbättrats för personer med funktionsnedsättning om man ser till ett längre tidsperspektiv ser dessvärre brister inom flera områden inom funktionshinderpolitiken som behöver åtgärdas. Det gäller inte minst inom tillgänglighet och efterlevnaden av insatser utifrån LSS men också socialtjänstlagen (SoL). Kommunerna ska utifrån SoL verka för att personer som av fysiska, psykiska eller andra skäl möter betydande svårigheter i sin livsföring får möjlighet att delta i samhällets gemenskap och att leva som andra. vill betona att det är angeläget att kommunerna ser till personens helhetsbehov också vid insatser utifrån SoL. Alla – även personer med funktionsnedsättning och deras familjer - ska kunna lita på . Det handlar om mänskliga rättigheter. Våra övergripande förslag för att skapa en värdig och medmänsklig funktionshinderpolitik beskrivs nedan men då funktionshinderpolitiken spänner över alla delar i samhället återfinns också förslag i våra motioner för olika utgiftsområden. Mänskliga rättigheter, tillgänglighet och delaktighet välkomnar beslut om ett rättigheter som ska säkerställa att fullt ut respekterar våra internationella åtaganden inklusive FN konventionen om rättigheter för personer med funktionsnedsättning. Likaså välkomnar vi att regeringen har beslutat om en strategi för systematisk uppföljning av funktionshinderspolitiken – 2031 samt uppdraget till Myndigheten för delaktighet som syftar till att stödja och vägleda berörda myndigheter när det gäller uppföljningen av det nationella målet för funktionshinderspolitiken samt hur redovisningen av myndigheternas genomförande av funktionshinderspolitiken ska ske. Det saknas dock statistik om och indikatorer för uppföljning av FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning. Det är exempelvis av stor betydelse att kunna jämföra livsvillkoren för personer med funktionsnedsättning i olika kommuner eller för barn och unga med funktionsnedsättning med dem för barn och unga utan funktionsnedsättning. Regeringen bör därför se till att det utvecklas rutiner för att hämta in uppdelad statistik och indikatorer inom området mänskliga rättigheter för personer med funktionsnedsättning. Utifrån ett demokratiperspektiv är det viktigt att personer med funktionsnedsättning får tillgång även till den media som har vuxit fram , t.ex. webb-TV. Det är exempelvis problematiskt om en partiledardebatt i en valrörelse inte är tillgänglig för personer med funktionsnedsättning. I takt med att medielandskapet förändras bör därför också medieutbudet för personer med funktionsnedsättning ses över. När det gäller public service är det viktigt att utbudet är tillgängligt för personer med funktionsnedsättning och att det möter minoriteters behov och önskemål. Här har Utbildningsradion en viktig roll som genom en kombination av journalistik och pedagogik skapar program som utbildar och fördjupar i stora som små frågor. Vid samhällsbyggnads- och bostadsplanering är det viktigt att tillgänglighetsfrågorna beaktas. arbetar förnärvarande med ett projekt som heter ”Möjligheternas byggregler”. Syftet med projektet är att byggregler ska moderniseras och förenklas för att kunna bidra till ett snabbare och mer kostnadseffektivt byggande. som ser positivt på förenklingar och effektiviseringar i byggreglerna, är det också angeläget att säkerställa en tillgänglighet i det offentliga rummet samt att en person med funktionsnedsättning ska ha så goda möjligheter som möjligt till en självständighet i olika vardagssituationer i hemmet. Men det också viktigt för att tillförsäkra en god arbetsmiljö för personal inom hemtjänst, assistans eller annan funktionshinderomsorg. De etablerade minimimåtten som används är framtagna utifrån gedigna vetenskapliga undersökningar och beprövad erfarenhet . Det är viktigt att projekt tar tillvara de kunskaper som finns och inte försvårar för en person med funktionsnedsättning att kunna leva på ett bra sätt i de bostäder som byggs. I takt med samhällets ökade digitalisering har mycket av de ansökningar och ärenden som tidigare gjordes genom ifyllande av fysiska blanketter eller personliga besök överförts till plattformar på Internet. För de allra flesta underlättas vardagen av den ökade digitaliseringen och det är viktigt att utvecklingen främjas. kan personer med kognitiva funktionsnedsättningar av olika anledningar ha det svårt att använda sig av dessa medier. För dessa personer kan det vara nödvändigt att få fortsatt möjlighet till exempelvis personliga möten med olika myndigheter och andra relevanta aktörer. Detta för att säkerställa att blanketter bli ifyllda på rätt sätt och inskickade i rätt tid och att avbrott i utbetalningar från ersättningssystem eller betalningsanmärkningar förhindras. Detta bör ges hänsyn under utvecklingen av samhällets digitalisering. blev svensk lag. Det finns flera delar av konventionen som har direkt beröring för barn med funktionsnedsättning. Det handlar om artikel 23: Barn med funktionsnedsättning har rätt till ett fullvärdigt och anständigt liv samt hjälp att aktivt delta i samhället; artikel 2: Alla barn är lika mycket värda och har samma rättigheter. Ingen får diskrimineras: artikel 3: Vid alla beslut som rör barn ska i första hand beaktas vad som bedöms vara barnets bästa; artikel 6: Barn har rätt till liv, överlevnad och utveckling; artikel 19: Barn ska skyddas mot alla former av fysiskt eller psykiskt våld, skada eller övergrepp, vanvård eller försumlig behandling, misshandel eller utnyttjande, inklusive sexuella övergrepp och artikel 28: Barn har rätt till utbildning. ska vara obligatorisk, kostnadsfri och tillgänglig för alla. anser att det är angeläget att Myndigheten för delaktighet följer implementeringen av som lag för att säkerställa att även rättigheterna för barn med funktionsnedsättning och barn till föräldrar med funktionsnedsättning stärks i enlighet med lagens intentioner. Återupprätta intentionen med LSS Intentionen med LSS är att personer med funktionsnedsättning ska kunna leva ett liv som andra. För att få insatser utifrån lagen ska den sökande omfattas av lagens tre så kallade personkretsar: Personer med utvecklingsstörning, autism eller autismliknande tillstånd. Personer med betydande och varaktigt begåvningsmässigt funktionshinder efter hjärnskada i vuxen ålder orsakad av yttre våld eller kroppslig sjukdom. Personer med andra varaktiga fysiska eller psykiska funktionshinder som uppenbart inte beror på normalt åldrande, om de är stora och orsakar betydande svårigheter i det dagliga livet och därmed ett omfattande behov av stöd eller service. Det finns tio olika LSS-insatser med det gemensamt att de ska anpassas till mottagarens individuella behov och garantera dennes goda levnadsvillkor. Insatserna ska därtill främja jämlikhet i levnadsvillkor och full delaktighet i samhällslivet. Dessvärre tvingas många personer med omfattande funktionsnedsättning och deras anhöriga att föra en kamp mot myndigheter för att få ta del av stöd som är nödvändigt för att klara sin vardag. ser en utveckling där det krävs att man bor i rätt kommun och har rätt omgivning som orkar ställa upp, ställa krav och överklaga myndighetsbeslut för att en person med funktionsnedsättning ska få det stöd som behövs för att leva ett liv som andra. Detta trots att LSS är en rättighetslagstiftning. Denna utveckling är djupt oroande. har enligt en skyldighet att inte begränsa eller försvaga redan givna rättigheter. Vi måste motverka de nedskärningar som pågår inom inte bara assistansen utan inom flera LSS-insatser som exempelvis tillgång till kontaktperson, ledsagarservice eller avlösarservice. Det är avgörande främst ur det medmänskliga perspektivet då de olika LSS-insatserna på olika sätt ökar livskvaliteten för de berörda personerna och deras anhöriga. Men också för att det är positivt ur ett samhällsekonomiskt perspektiv då investering i LSS kan generera gynnsamma effekter inom andra områden som minskade kostnader för hälso- och sjukvård, rehabilitering, psykisk ohälsa och sjukskrivingar. Den personliga assistansen är en av insatserna inom LSS. När LSS instiftades var assistansen världsunik i att ge förutsättningar för personer med funktionsnedsättning till självbestämmande i sitt eget liv samt till att delta och bidra i samhället utifrån sina egna unika förutsättningar. De senaste årens inskränkningar i rätten till personlig assistans har skapat mycket sämre förutsättningar och en stor oro hos en stor andel av personer med funktionsnedsättning och deras familjer. har därför lagt stort fokus och engagemang på ett konstruktivt arbete i syfte att driva på regeringen för att återupprätta rätten till assistansersättning. Huvudmannaskapet för personlig assistans är delat mellan stat och kommun. Assistansersättning från (staten) beviljas endast om de grundläggande hjälpbehoven (andning, personlig hygien, måltider, att klä av och på sig, kommunikation och annan hjälp som förutsätter ingående kunskap) uppgår . Vid grundläggande behov är den personliga assistansen kommunens ansvar. Från tillkomsten av LSS , ökade antalet personer som beviljats assistansersättning upptill omkring 16 000 mottagare . Men 2016 började antalet minska. var antalet personer med statlig assistansersättning cirka 13 700 personer. Trendbrottet i utveckling av antalet assistansberättigade skedde efter finansministern (S) uttalade i media om att det krävdes besparingar inom assistansen och sjukförsäkringen för att klara flyktingkrisen. Uttalandet följdes av S/MP-regeringens regleringsbrev till 2016 med direktivet att bryta utvecklingen av antalet timmar inom assistansersättningen. Konsekvenserna av direktivet har varit förödande eftersom myndigheten började tolka gamla domar ifrån () , 2012 och 2015 mycket mer restriktivt . Att rättspraxisen har skärpts är otvetydigt. [1] konstaterar ”Att tvåårsomprövningarna togs bort har också lett till att vissa assistansmottagare har kvar sin ersättning, trots att de med största sannolikhet inte hade haft rätt till assistansersättning om de ansökt .” Rättspraxis har bland annat förskjutits så att endast den del av det grundläggande behovet som anses vara av mycket personlig eller integritetskänslig karaktär anses vara assistansgrundande. Detta medför i praktiken att den tid det tar att ta av och på kläderna närmast kroppen som räknas som grundläggande behov. Att ta på en ytterjacka även om det är utomhus räknas inte. Bara den tid som är beröring av naken hud under ett toalettbesök räknas. Inte det faktiskt tar att utföra ett behov. Detta är bara några få exempel på hur livet styckas upp i små delar. Situationen är orimlig och akut. Människors liv och familjer trasas sönder när de inte får den assistans de behöver för att klara sin vardag. En annan slutsats i är att antalet assistansmottagare minskade när det grundläggande behovet personlig hygien avgränsades till att hålla sig ren och liknande. Det som inte omfattas av rapporten är att har infört en striktare bedömning[2] av vad som ska omfattas av det grundläggande behovet personlig hygien med anledning av en dom i HFD[3]. Myndighetens vägledning slår nu fast att det endast är hjälp som syftar till att hålla kroppen ren från smuts och andra ohälsosamma ämnen som kan godtas. Och bara de delar av dessa behov som är av mycket privat eller integritetskänslig karaktär. Detta medför att det grundläggande behovet personlig hygien inte längre omfattas av exempelvis att använda deodorant, raka benen eller armhålorna, smörja in kroppen med hudkräm efter duschen, fila naglarna, trimma skägget, sminka sig och att använda balsam samt reda ut och torka håret. anser att det är ovärdigt att personer med funktionsnedsättning fråntas rätten att få assistans för det som de flesta skulle räkna till våra dagliga hygienrutiner. När människor fråntas rätten till stöd för det mest grundläggande som att exempelvis förebygga svettlukt under armarna eller att fixa håret undermineras både självkänslan och självförtroendet. Det är inte acceptabelt och bedömningen av det grundläggande behovet personlig hygien bör därför ses över. Statligt huvudmannaskap för assistansersättningen Dagens system med ett kommunalt delansvar för assistansen begränsar friheten och valfriheten för personer med funktionsnedsättning. Detta strider mot intentionen i LSS. När ansvaret för assistansen ligger på kommunerna kan det bli konflikt mellan individuella rättigheter och kommunalt självstyre. Det är en risk att kommunens budget och inte personens behov avgör vilken omfattning stödet får. måste också en person som har assistans via en kommun få rätten till insatsen bedömd på nytt om personen vill flytta till en annan kommun. Beslutet från den nya kommunen kan ha en helt annan omfattning eller till och med vara ett avslag trots att personen har haft assistans under stor del av sitt liv. Den risken är det många som inte vågar ta. En ungdom kan kanske inte flytta hemifrån. En annan tvingas tacka nej till arbete eller studier på annan ort. Den kommunala assistansen har skapat en inlåsningseffekt – en kommunarrest. De senare årens striktare rättspraxis har dessutom medfört att allt färre personer kvalificeras för den statliga assistansersättningen. Fler har därmed blivit hänvisade till assistans. anser att staten borde ha ett ensamt huvudansvar för den personliga assistansen. Det skulle ge en tydlig koppling till personen och dess behov av assistans istället för till folkbokföringsadressen.