mot · H9024065 · 2021-10-05 00:00:00 — Det är många som tycker det verkar alltför komplicerat, inte tror sig om att klara av det och därför helt enkelt “blir kvar” tills det inte går längre. Därmed riskerar det i stället bli av avtagande kraft tills biståndsbedömt särskilt boende är ett faktum. Det mellanboende som kan vara en hjälp och ett stöd för att kunna hålla sig aktiv längre riskerar att inte finnas som ett reellt alternativ. Vi menar därför att äldre ska ha rätt att kunna ansöka om och erbjudas flyttstöd. Det behöver innefatta att få kunskap om, och kunna besöka de boendealternativ som finns. Och om en gärna vill flytta till något av dessa måste en också kunna få stöd i att organisera en sådan flytt. Ingen ska behöva bli kvar i ett eget boende mot sin vilja för att man inte orkar eller vet hur man gör för att flytta. Det kan naturligtvis inte nog betonas att en aldrig ska bli direkt eller indirekt påtvingad en flytt man själv inte vill. Flyttstöd ska finnas för de ålderspensionärer som behöver planera för och flytta till ett anpassat boende. En rätt till flyttstöd behöver införas i socialtjänstlagen, det vill vi ge regeringen tillkänna. I teorin borde det vara möjligt att få bistånd till detta för den som inte har möjlighet, men vi tror att det i praktiken är mycket få som vågar be om hjälp med detta. Det kan också vara en ovan sak för kommunen att hjälpa till med. Mycket vore vunnet att flyttstöd är en insats som tydligt kan erbjudas. Enligt Socialtjänstlagen har kommunerna en skyldighet att göra sig väl förtrogen med äldre människors levnadsförhållanden i kommunen samt i sin uppsökande verksamhet upplysa om verksamhet inom området. Det sker dock i alltför liten omfattning . Vi menar därför också att kravet i Socialtjänstlagen behöver stärkas upp vad gällande kommunernas förebyggande arbete och uppsökande verksamhet till äldre. Äldre ska inte behöva bli sittande i en för stor lägenhet/hus eller i en bostad där de varken kommer ut eller kan röra sig fritt. Inom träffar personal äldre som varken kan ta sig upp eller nedför trapporna i trapphuset och är då fast i sin lägenhet, det är inte värdigt. Genom att förebyggande hembesök görs och tjänsten möjlighet till flyttstöd finns kan ensamhet och isolering förebyggas. 5.4 Möjlighet till egeninläggning på korttidsboende När tillvaron sviktar kan det vara en stor trygghet att själv kunna påverka inläggning, detta har man sett inom psykiatrin. Vi menar att samma tänkande med fördel kan gälla för äldre och korttidsboende. Om en har varit sjuk eller under isen och tappat greppet är det inte säkert att man behöver flytta till annat boende. En korttidsvistelse kan ge en möjlighet att “äta upp sig”, kanske träffa dietist, fysioterapeut och kurator som kan ge mer intensiv hjälp och hjälpa till att se över vilka insatser man har hemma eller skulle behöva. Om äldre själva kan säga till att de behöver en sådan , en boost och vet om att de har denna möjlighet är mycket vunnet. Vi anser att detta ska kunna ske även utan biståndsbedömning som en egeninläggning utifrån den enskildes behov. Vi anser att frågan behöver utredas. Självklart vill vi också att motsvarande möjlighet till gemensamma, mer intensiva insatser i team ska kunna vara möjligt i hemmiljö, något som ofta görs i samband med hemkomst från sjukhusinläggning t ex. Det bör också kunna göras när behov finns. Ett rikare liv genom att enkelt få stöd och insatser vid behov och veta vart man kan vända sig. 6.1 Hemtjänst utan behovsprövning har i regeringsställning bidragit till förändringen av socialtjänstlagen så att numera får erbjuda hemtjänst till äldre utan behovsprövning. Den nya regeln är en möjlighet som kommuner kan besluta sig för att införa, men det är inget krav. Vi skulle vilja förstärka detta så att det blir en generell rättighet för äldre i hela landet. Det är ett synsätt som innebär att vi utgår från att den äldre själv kan bedöma sitt behov och inte ska behöva få sina behov bedömda av en biståndsbedömare. pratar man om ett salutogent förhållningssätt, det vill säga något som främjar hälsa. Det menar vi att stöd utan individuell behovsprövning i högsta grad kan utgöra. ställer lagen krav som ska vara uppfyllda för att hemtjänst utan behovsprövning ska vara möjlig. Att den enskilde ska veta i vilken utsträckning det går att påverka insatsen, hur de följs upp, och hur hen kan söka om biståndsbedömda insatser. De är självklart även fortsatt viktiga, men för att enkelt kunna få hjälp vid behov och för att äldre ska känna sig mindre i underläge vill vi att det behöver bli generellt möjligt överallt att få hemtjänst utan behovsprövning. 6.2 Veta vart man ska vända sig Det måste vara enkelt att få stöd. Kommuner behöver erbjuda enkla ingångar. Utöver digital information behöver det finnas ett telefonnummer att ringa, där en kan få personlig hjälp och information utan långa väntetider. Eller platser dit man kan gå och få information. Alla äldre ska veta vart man ska vända sig när hjälpen och stödet inte fungerar som det ska. 6.3 Ett nytt stöd vid missförhållanden Den som upplever missförhållanden ska kunna få hjälp att ta dessa vidare, en ska inte behöva göra det själv. Att vara beroende av insatser gör en sårbar och i underläge. Patientnämnderna har funktionen att ta emot synpunkter och klagomål för hälso- och sjukvård och allmän omvårdnad. Det är dock alltför sällan äldre eller anhöriga hör av sig dit. Ett skäl kan vara den känsla av underläge och beroendesituation som många känner. Det är därför viktigt att se över hur systemet fungerar , vilken typ av missförhållanden som inte täcks av patientnämndernas arbete och hur de bättre ska kunna fånga in de synpunkter och missförhållanden som äldre upplever i vård och omsorg och även insatser inom till exempel hemtjänst. Ett sätt kan vara att skapa någon typ av hjälpfunktion som kan vara en mellanlänk när det gäller missförhållanden som den enskilde enkelt kan vända sig till och som kan ta frågan vidare. Möjligheten att göra det anonymt bör också ses över. Med ett system som bättre fångar upp missförhållanden och ser till att de åtgärdas skulle göra att samhället snabbare kan åtgärda sådant som i andra fall riskerar leda till anmälningar i ett senare skede. har inneburit mycket, men den enskilde som känner sig för osäker på om hen vågar larma har inte mycket hjälp av den eftersom det är de anställda som gör en lex sarah-anmälan. 6.4 Val inom valfriheten tycker att det är bra att äldre kan göra val i frågor som rör vård, omsorg och utförande av tjänster. Vi menar dock att det är viktigt att inte bara ha flera företag eller utförare att välja mellan, utan att valet är reellt och meningsfullt för den äldre. Meningsfulla val är till exempel att få hjälp att laga maten hemma eller att ha samma person som kommer flertalet morgnar . Kommunen bör kunna ha den servicen att utifrån det antal kriterier som den äldre vill ha, göra förfrågningar hos de olika utförarna och presentera vilka som har det som den enskilde efterfrågar. Att enbart lämna den enskilde till en uppsjö av utförare, som fallet är i många storstäder, är ett orimligt sätt att erbjuda valfrihet på. Vi vill därför att den äldre ska kunna få hjälp av kommunen med förfrågningar för att kunna välja utifrån det individuella behovet. Det vill vi ge regeringen tillkänna. Det rikare livet med pengar över 7.1 Bättre grundtrygghet i pensionen Alla ska kunna leva på sin pension. För att pensionen ska vara både en jämställdhets och en frihetsfråga behövs förändringar. Det är vi långt ifrån . Det är oerhört problematiskt att så många, i synnerhet kvinnor, har så låg pension. En hel del har möjlighet att få bostadstillägg, men söker inte. Det är förmodligen delvis en informationsfråga, men hur mycket myndigheten än tycks informera kvarstår faktum att många inte söker. Att det av en del felaktigt uppfattas som ett bidrag, att man inte vill ligga till last eller att det inte känns bra har uppmärksammats som skäl. Eller kanske för att det verkar för krångligt. Trots att för få ansöker har myndigheten kontinuerliga problem med att klara av hanteringen av alla ansökningar, tiden för handläggning har legat för inte så länge sedan. vill att vi åter ska få en situation där pensionen är en trygghet för alla människor. Vi ifrågasätter idén om att människor som jobbat hela livet med höga löner med självklarhet även ska premieras efter pensionen, medan de som slitit hårt, kanske varit sjuka i perioder och fått låg lön efter pensionen fortsatt ska ha det tufft. Vi menar att det behövs radikala steg för att förbättra nuvarande system. Vi anser att slopa skatten på garantipensionen är en fråga som t ex skulle behöva ses över, alternativt höja garantipensionen men med en konstruktion där skattenivån blir densamma för alla. Som det är kan situationen för en person med garantipension se väldigt olika ut beroende på var i landet hen bor. Kommunalskatten skiljer sig påtagligt mellan kommunerna och det slår mycket hårt för en pensionär. Målet måste vara att nå en ökad jämlikhet för äldre i hela landet med målet att man ska kunna leva på sin pension utan bostadstillägg. behöver ett sådant förslag givetvis också innefatta hur kommunerna indirekt skulle påverkas av ett sådant förslag och hur eventuella kompensationer skulle behöva utformas. Vi är inte där , men vill seriöst se över olika sätt att komma ifrån det ohållbara system vi har med alldeles för låga pensioner som skapar otrygghet hos hela befolkningen. För sig själv eller anhöriga. Information till den enskilde i dagens system Tills dess att systemet har ändrats anser vi att informationen behöver bli betydligt bättre. går det knappt att få hjälp med beräkningar om hur den framtida pensionen kommer se ut, om yrkeslivet har innehållit många olika faser. Det är inte rimligt för den som vill planera för sin pension. Att inte kunna få tillgång till kontanter är ett problem på många sätt. När bank efter bank stängde ner sin kontanthantering drabbade det många inte minst äldre som fortfarande ville göra sina bankärenden på plats och kunna sätta in och ta ut pengar. En del för att de saknar kort, smartphone och datorer, inte vill eller anser sig kunna använda dessa. Per lade i sin roll som finansmarknadsminister fram ett förslag som fick stöd om att det ska finnas krav på bankerna att tillgängliggöra kontanter. Enligt beslutet ska ingen människa ha längre än för att kunna få tillgång till kontanter. Detta är angeläget. Det finns dock en rad andra sammanhang där människor kan bli utestängda om eller när kontanthanteringen försvinner. Redan nu accepteras endast kort eller digital hantering på en många ställen; Affärer, caféer, biografer, teatrar, parkeringsautomater, offentliga toaletter, bussar, listan kan göras lång. Pensionärsorganisationerna har länge lyft problematiken. Det finns många äldre som inte har några problem med omställning, medan andra har det och känner sig alltmer uteslutna ur samhället. Vi anser att möjligheten att betala med olika betalmedel bör ses som en rättighet. Regeringen bör hitta en lösning på problematiken. Att helt gå över till digital hantering har dessutom en sårbarhetsproblematik som visat sig i flera sammanhang. Även det kan vara ett bidragande skäl till att hitta lösningar som passar alla.