mot · H9022548 · 2021-10-01 00:00:00 — I vissa fall känner dessa utlänningar sig nödgade att stanna kvar i relationen, av rädsla för att skickas tillbaka till hemlandet om de försöker ta sig ur situationen och lämna anknytningspersonen. vill därför särskilt utreda regelverket rörande våld i anknytningsärenden för att säkerställa att ingen riskerar att hamna i vad som närmast blir en gisslansituation. Den främsta åtgärden torde det tidigare förslagna vandelskravet vid anhöriginvandring, men även utöver detta bör skyddet för utsatta personer utredas. Särskilt skydd för barn i anknytningsärenden Barn är en särskilt utsatt grupp när det gäller anhöriginvandring. Som minderårig är man särskilt känslig för påtryckningar och destruktiv påverkan från andra, särskilt inom familjen. För att garantera att barnets bästa alltid står i centrum anser att en särskild prövning alltid bör göras när ett barn är anknytningsperson i ett anknytningsärende. Prövningen ska ta fasta på om en utlänning som vill återförenas med barnet kan inverka menligt på barnets utveckling. Begränsning av rätten till anhöriginvandring för unga Ingen person i ska tvingas ingå ett äktenskap man själv inte valt. Att själv be-stämma vem man ska gifta sig med är en grundläggande rättighet i . Trots det har vi kunnat se en utveckling där allt fler unga känner att de inte kan välja partner fritt. En undersökning visade på att det kunde vara över 70 000 unga i som upplevde begränsningar vad gäller val av partner, begränsningar som oftast kom från den närmaste familjens förväntningar eller krav. öppnar redan genom familjeåterföreningsdirektivet för en möjlighet att bekämpa denna typ av missbruk. För att garantera en bättre integration och förhindra tvångsäktenskap, kan medlemsstater kräva att både anknytningspersonen i och dennes make/maka ska ha uppnått en viss lägsta ålder, dock högst 21, innan uppehålls-tillstånd på grund av anknytning kan beviljas. har föreslagit en sådan ordning , men först efter krisen tog regeringen chansen att införa denna regel även i , genom den tillfälliga lagen. I sitt slutbetänkande föreslog att denna regel skulle permanentas, genom att skulle få möjlighet att vägra uppehålls-tillstånd om makarna var . välkomnade detta och kan därför bara beklaga att regeringen valde att gå emot , och att därmed inte längre har någon 21-årsregel, precis som . anser att avskaffandet av 21-årsregeln var både ett misstag och ett svek mot de tusentals unga som riskerar att giftas bort och utsättas för hedersvåld. Vi anser att 21-årsregeln måste återinföras. Uppehållstillstånd ska vägras om någon av parterna är . Regeln bör också omfatta all anhöriginvandring, inklusive anhöriga till medborgare, arbetskraftsinvandrare och studerande. Regeringen bör därtill arbeta inom EU för att rådande direktiv förändras, så att fler medlemsstater kan följa och exempel och höja gränsen till exempelvis . Utökade DNA-tester för att styrka släktskap Många länder i världen saknar fortfarande fungerande folkbokföringssystem. I andra länder har systemen regelbundet utsatts för stora störningar. Följden är att det ofta går att lura att ett släktskap föreligger mellan en anknytningsperson i och en utlänning. Bristen på adekvata dokument innebär även en ökad risk för människohandel, där barn kan komma att bli särskilt utsatta. vill därför utöka den existerande rätten till DNA-test för att styrka släktskap så att det blir ett krav i de fall där det inte framstår som uppenbart obehövligt. Oanmälda hembesök i fråga om anhöriginvandring För att skapa bättre förutsättningar att förhindra skenäktenskap, tvångsäktenskap och våld i relationer menar vi att det bör vara möjligt för att vid behov genomföra oanmälda hembesök. Detta står väl i proportion till det eventuella intrånget i privatlivet, som det är i enlighet med rekommendationen i EU:s familjeåterföreningsdirektiv. Återförening i hemland eller tredje land är ett familjeparti och vi anser att barn i så stor utsträckning som möjligt ska leva tillsammans med sina föräldrar. Dessvärre saknas det ett barn-perspektiv i invandringspolitiken, vilket resulterat i att föräldrar, via smugglare, skickar sina barn ensamma på riskfyllda resor över kontinenter. Detta för att de ska nå och därefter kunna agera anknytningsperson åt övriga familjen. För många är skilsmässan från familj och kultur samt själva resan ett större trauma än något annat de har varit med om. Ett barn ska inte bära ansvaret för komplicerade återföreningar eller för den framtida ekonomiska situationen för en familj i ett annat land. Med barnperspektivet i beaktning är det därför viktigt att aktivt motverka splittring och familjeseparationer genom tydliga regelverk för uppehållstillstånd och återförening, som överensstämmer med om de mänskliga rättigheterna och annan internationell rätt. vill därför att i större utsträckning utreder huruvida det verkligen är barnets bästa att återförenas i . där minderåriga är inblandade bör i stället generellt ske i hemlandet eller i tredje land, där familj finns, för att minska incitamenten för familjer att skicka sina barn på riskfyllda resor. Förenklade regler för återvandrande svenska medborgares familjer Svenska medborgare som varit bosatta i utlandet och bildat familj träffar ofta på svårigheter när de försöker återvända till . De har som svenska medborgare, tillsammans med sina eventuella barn, alltid en ovillkorlig rätt att komma hem. Den andra parten i förhållandet betraktas dock i svensk rätt som vilken utlänning som helst. Detta betyder att den anhörige måste ansöka om, och beviljas tillståndet, före inresa i . I praktiken kan det innebära att familjen måste splittras för att överhuvudtaget kunna påbörja processen att leva tillsammans i , ibland . Medan den svenska medborgaren med sina barn, som också är svenska medborgare, reser in i för att påbörja sitt liv här, tvingas den andra föräldern stanna kvar i utlandet för att vänta på beslut om uppehållstillstånd. Som ett familjevänligt parti ser detta som orimligt och vill lösa frågan på ett sätt som värnar både samhället och de individer som drabbas. Regeln om ansökan utifrån är en hörnsten i den reglerade invandringen sedan större delen av ett århundrade, och behöver fortsatt gälla. Den slår dock särskilt hårt mot utlandssvenskarna, och behöver anpassas i detta fall. anser därför att regeringen skyndsamt måste utreda möjligheten till undantagsbestämmelser för anhörigärenden om väletablerade relationer med utlandssvenskar. Ärendetypen bör också prioriteras av i själva handläggningen, så att återvändande utlandssvenskar inte ska tvingas sväva i ovisshet om sin framtid längre än nödvändigt. i (SD) [1] Prop. 2015/16:174 s. 50