mot · H8024033 · 2021-04-30 00:00:00 — Inom dessa finns det även förmåner som inte bör vara föremål för begränsningar, antingen för att det leder till högre kostnader inom andra områden än besparingen inom socialförsäkringen eller för att det av andra skäl inte kan försvaras – exempelvis omvårdnadsbidraget som ges till föräldrar till barn med funktionsnedsättning och som baseras på den omvårdnad och tillsyn som barnet behöver. 8.2 Arbetet med författningsförslag bör påbörjas har i rapporten din plikt – kräv din rätt bl.a. beräknat statens kostnader för ett antal delar inom de bosättningsbaserade förmånerna utefter medborgarskap. Rapporten ska ses som ett förarbete till en kommande utredning som ska föreslå hur stöd och krav avseende personer som tar emot ekonomiskt bistånd inom ramarna för de bosättningsbaserade förmånerna i socialförsäkringen kan utvecklas. Den visar på vilka utredningsdirektiv som bör ligga till grund för det fortsatta arbetet samt inriktning och mål. 8.2.1 Statens kostnader för vissa bosättningsbaserade förmåner De bosättningsbaserade förmåner som har inkluderats i beräkningarna är föräldrapenning på lägstanivå och grundnivå garantiersättning i aktivitetsersättningen. För att beräkna den möjliga bruttobesparingen har utbetalningarna från och delats upp i tre grupper: svenska medborgare, medborgare i EU/EES-länder samt övriga medborgare. För exempelvis barnbidraget ser det då ut som följer: Tabell 5 Antal mottagare och utbetalt belopp för barnbidrag, fördelat på mottagarens medborgarskap, 2019, antal och Utbetalt belopp (milj. kr) Beloppen har sedan räknats upp med eller senaste prognos för utgifterna för respektive förmån. Tabell 6 Beräknade utgifter för staten i förhållande till nuvarande regelverk, 2020–2024, Föräldrapenning på lägstanivå och grundnivå Anm.: Avrundade belopp, vilket gör att delarna inte alltid summerar till totalen. Minustecken visar på minskade utgifter. Källa: , och beräkningar från . Om de föreslagna begränsningarna av bosättningsbaserade förmåner i socialförsäkringen skulle genomföras skulle statens utgifter minska med omkring 7–. 8.3 Konsekvenser av de föreslagna förändringarna 8.3.1 Ökat antal utfärdade svenska medborgarskap Det finns utländska medborgare i som väljer att inte ansöka om svenskt medborgarskap även om de uppfyller villkoren för att tilldelas ett svenskt medborgarskap. Hur stor denna grupp är eller i vilken utsträckning de omfattas av de föreslagna förändringarna har inte analyserats. Det går därför att anta att kostnadsbesparingen inte kan genomföras fullt ut till följd av att delar av denna grupp ansöker om medborgarskap när förändringarna genomförs. Sammansättningen av gruppen övriga medborgare och deras förutsättningar för att tilldelas svenskt medborgarskap bör utredas närmare. Därutöver kan det även finnas ett behov av att införa författningsförslag som begränsar antalet nya medborgarskap som delas ut. 8.3.2 Ökad kostnad för kommunsektorn För personer som saknar förmåga att försörja sig på egen hand finns det möjlighet att ansöka om kommunalt försörjningsstöd. Försörjningsstödet är inkomstprövat och syftar till att vara ett komplement till den egna inkomsten och andra ekonomiska förmåner för att personen ska uppnå en skälig levnadsnivå. Nivån för försörjningsstödet påverkas av en riksnorm som gäller för samtliga kommuner, en nivå som justeras . Vid beräkning av storleken på stödet för den enskilda individen räknar kommunen ihop hushållets alla inkomster, och försörjningsstödet utgör därefter skillnaden mellan den hopräknade inkomsten och riksnormen. I händelse av att delar av socialförsäkringen begränsas för icke-medborgare kommer det att uppstå situationer då det uppstår en kostnad för det kommunala försörjningsstödet som helt eller delvis motsvarar kostnadsbesparingen för staten. Utgångspunkten bör vara att kommunerna inte ska få bära den ökade kostnaden, och därmed finns det ett behov av att öka det statliga stödet till kommunerna i motsvarande omfattning som kostnadsökningen för det kommunala försörjningsstödet. I detta läge har ingen analys gjorts av hur stor gruppen som skulle få kommunalt försörjningsstöd är eller hur stor kostnaden för ekonomiskt bidrag skulle bli. Bidragsnivåerna har en effekt på invandringen. har, jämfört med stora delar av övriga världen, höga nivåer på ekonomiskt stöd som nyanlända kan söka. Detta kan delvis förklara höga migrationsnivåer av personer som står långt ifrån svensk arbetsmarknad, även om det finns fler faktorer som påverkar. Det exakta sambandet mellan bidragsnivåer och migrationsnivåer är svårt att utröna. En bred tillgång till sociala förmåner för nyanlända talar exempelvis för en mer positiv attityd till invandring, vilket också kan vara en faktor. I studien – Evidence from an Immigrant Welfare Scheme in studeras välfärdsförmånernas påverkan på migration genom invandringsreformer i . Den första reformen, , minskade bidragsförmånerna för invandrare utanför EU/Efta med . Reformen drogs senare tillbaka 2012 och återinfördes i stora drag 2015. Studien visar att begränsningen av välfärdsförmånerna minskade nettoflödet av invandrare med ca 5 000 personer och att reverseringen av förslaget återställde effekten. Resultatet kan även beskrivas genom s.k. elasticitet, hur stor effekt biståndsminskningen har på invandringen, som i studien uppskattas till 1,3 – varje procents reducering av bidrag reducerade invandringen för den berörda gruppen. Begränsningen av tillgången till bosättningsbaserade förmåner skulle sannolikt leda till minskade nivåer av invandring från de områden som berörs. Storleken är dock svår att uppskatta utan att först veta hur begränsningarna påverkar det ekonomiska biståndet. Givet att begränsningen motsvarar samma nivåer som den danska reformen, och elasticiteten är densamma, skulle det innebära en minskning av invandring i storleksklassen 5 000–10 000 personer, baserat på invandringsnivåerna . Minskade nivåer på bidrag har en positiv sysselsättningseffekt; ju större skillnaden är mellan att leva på bidrag och att arbeta, desto mer benägna är människor att arbeta. Det finns ett flertal studier som har undersökt hur stor sysselsättningseffekten blir av minskade bidrag. Även med ett konservativt antagande om deltagandeelasticiteten skulle en begränsning av bosättningsbaserade förmåner för tredjelandsmedborgare leda till höga positiva sysselsättningseffekter. I sammanhanget bör det dock noteras att gruppen som skulle omfattas av begränsningarna i många fall står långt ifrån den svenska arbetsmarknaden varpå effekten, framför allt på kort sikt, är begränsad. Givet detta är det svårt att i detta skede uppskatta hur de föreslagna reformerna kommer att påverka antalet sysselsatta. drabbades av en pandemi av sällan skådad omfattning. Samhället påverkades märkbart med en ny vardag och nya utmaningar. Dessvärre synes brottsligheten, och i synnerhet den organiserade kriminaliteten, fortsätta förvärras trots omständigheterna. Detta obrutna tryck mot rättsväsendet innebär att verksamheten oaktat pandemin har behövt beivra, utreda, lagföra och inkapacitera brottslingar i oförändrad takt. De bristande ekonomiska förutsättningarna för myndigheterna inom rättsväsendet att lösa sina uppgifter kvarstår. Det är således även framgent en högt prioriterad fråga att tillföra resurser, i form av både medel och personal, till de vars arbete det är att garantera människors trygghet. Totalt anmäldes runt 1,56 miljoner brott , vilket är en ökning med 18 400 brott jämfört med . Pandemins påverkan på brottsligheten överlag var som mest påtaglig i pandemins inledande fas, för att öka betydligt, och lägga sig på en liknande nivå som 2019. Enligt (Brå) kan minskningen under pandemins inledande fas främst härröras till brott mot person och stöldbrott mot obekanta personer, vilket kan förklaras med den minskade rörligheten i samhället . Denna effekt förlorades med vikande insjuknade i covid-19 och brottsligheten har generellt rört sig i ökande riktning. Överlag ökade anmälda brott mot person , skadegörelsebrott och narkotikabrott . Brottskategorier som minskade var främst bedrägeribrott, som minskade . Även om antalet anmälda misshandelsfall minskade (–1 320 brott) jämfört med ökade antalet anmälda misshandelsbrott mot kvinnor . Medan antalet misshandelsbrott mot okända i utemiljöer minskar ökar tyvärr brott mot kvinnor i hemmet när fler kontinuerligt befinner sig i sådana miljöer. Liknande ökning kan ses gällande grov fridskränkning där anmälda brott mot kvinnor ökade . Även anmälda våldtäkter fortsätter att öka i betydande utsträckning. ökade anmälda våldtäkter (+540 brott) till 8 890 brott. i ett längre perspektiv har förändrats i grunden. Den årliga ökningen av anmälda våldtäkter är närmast likvärdig med det totala antalet våldtäkter 1975, vilket är så långt bak Brå för statistik. Figur 7 Anmälda sexualbrott, 1975–2020 Inte heller har den organiserade brottslighetens framfart avtagit. 2020 blev återigen ett rekordår, i den allra sämsta bemärkelsen, gällande antalet bekräftade skjutningar. har bekräftat totalt 349 skjutningar, med 111 skadade personer och 44 avlidna. Det är inte heller endast andra gängkriminella som drabbas. har minst 46 utomstående skadats eller skjutits till döds i , varav 8 av de drabbade var . Den kontinuerligt ökande och allt allvarligare brottsligheten ställer ständigt högre krav på . Vissa resurser har skjutits till , men aviserade nivåer är alltjämt för låga, inte bara med anledning av att de inte uppfyllt vad äskat, utan för att de egentliga behoven överstiger den nuvarande regeringens ambitionsnivå. Antalet poliser ökar nu återigen efter ett närapå stagnerat antal , vilket är välkommet, men polistätheten per medborgare är ännu lägre än när den nuvarande regeringen tillträdde 2014. Även antalet poliser i yttre tjänst har minskat . Det är angeläget att satsningen om 10 000 fler poliser till 2024 realiseras och att den absoluta majoriteten av dessa är polisutbildade. Civilanställda är essentiella för , men polisiärt arbete kräver polisiär kompetens. De medel som äskar måste garanteras, och överstigas, för att möjliggöra förbättrade villkor och höjda löner. Oppositionens och kritik mot regeringens underfinansiering föranledde att regeringen ändrade inställning och valde att tillföra medel till den lägstanivå som äskat om inför innevarande budgetår. kvarstår dock den underdimensionering av myndigheten som tidigare budgetunderlag påtalat. Den ökande och allvarligare brottsligheten innebär ett ökat flöde av ärenden, både i antal och i komplexitet. Även med de äskade nivåerna kan storlek anses alltför liten för att möta den situation är i för stunden, och än mindre . Denna problematik måste mötas , då det tar tid att utbilda nya åklagaraspiranter och således dimensionera myndigheten. Även frågan om lönekonkurrens bland jurister måste tas i beaktande. Liksom har varit i behov av särskilda lönesatsningar, som ännu uteblivit, är ersättningen för utbildade åklagare låg, även jämfört med annan statlig anställning. Det är således angeläget att anslag ökar betydligt både på kort och på lång sikt. Överbeläggningen inom fortsätter att vara ett akut problem. De temporära lösningar som nyttjas för att tillfälligt lösa de problem som regeringens senfärdighet med satsningar inom rättsväsendet inneburit medför att de kortsiktiga kostnaderna fortsätter att öka. Givet utvecklingen i samhället finns skäl att anta att de nuvarande prognoserna om antal intagna kan komma att behöva revideras ytterligare. Detta gäller i synnerhet när utbyggnationen av fasta platser ännu inte är beslutad i erforderlig utsträckning. Givet den långa ledtiden på ny- och utbyggnation krävs att beslut tas om en kraftig utökning av myndighetens verksamhet. Resultatet om sådana beslut uteblir kan vara förödande. Situationen blir än mer bekymmersam när den nuvarande prognosen av antalet intagna och tillgängliga fasta platser innebär att 489 platser saknas 2030, och än mer innan det. Vi ser således, med den av regeringen senfärdiga insikten och de nu bristfälliga åtgärderna, att vi har åtminstone av bristfällighet och platsbrist framför oss. behöver en politisk styrka och handlingskraft som åtgärdar den riktning som den nuvarande regeringen för oss i. 10 Behov av framtida besparingar Åtgärderna för att minska coronapandemins ekonomiska konsekvenser har varit historiskt stora. Krisåtgärderna har, , uppgått till . De har varit nödvändiga för att undvika en stor mängd konkurser och ökad arbetslöshet som följd, på många sätt och vis hade krisåtgärderna behövt vara större och implementeras tidigare i enlighet med vad förordat. Utöver krisåtgärderna nationellt har , med stöd av alla partier förutom och , därutöver gått med på att vara en stor finansiär till EU:s skuldpaket till en kostnad om ca , vilket kommer att sätta press på svensk finanspolitik de kommande decennierna. För att tillväxtfrämjande åtgärder ska kunna genomföras, och för att ska vara väl förberett på nästa kris, krävs det sunda statsfinanser och en plan för att budgeten ska vara i balans. Då går det inte att sprida skattebetalarnas pengar på andra länders medborgare i den enorma omfattning som har gjorts. Då behövs det prioriteringar. Under kapitel 8 har föreslagit åtgärder för att minska statens utgifter för socialförsäkringssystemet, skapa incitament för nyanlända att söka arbete och minska nivån av bidragsberoende invandring till . Det är nödvändigt, men inte tillräckligt. Det behövs mer för att säkerställa att kan bygga upp en finansiell buffert för kommande kriser. kostnad för internationellt bistånd har ökat i enorm utsträckning jämfört med myndigheternas eller de övriga utgiftsområdenas kostnadsutveckling. Volymen innebär att det är svårare att säkerställa att medlen nyttjas på ett så effektivt sätt som möjligt. Figur 8 Biståndets utveckling i förhållande till andra utgiftsområden –2024, miljarder kronor Figur 9 Internationellt bistånd som andel av summan av samtliga utgiftsområden, andel i procent Med de stora behov som finns i , med hög otrygghet, ökande arbetslöshet, växande vårdskuld osv., är det inte rimligt att biståndsbudgeten fortsätter att svälla – den behöver stramas åt. Så som strukturen för biståndsbudgeten ser ut, där det ofta förekommer fleråriga åtaganden, behöver det ske en utfasning där nya åtaganden krymper kraftigt och där nivån för biståndet sjunker till cirka hälften av nuvarande nivåer . bör det utvärderas vilka projekt som ger störst nytta och vilka projekt som har störst risk att främja korruption. 10.1 En snävare biståndsram föreslår en avtrappning för biståndsramen, från nuvarande av BNI till av BNI som sedan trappas av till av BNI . Tabell 7 Biståndsram, 2022–2024 –15,53 –21,22 Anm.: Minustecken visar på minskade utgifter. Förslaget skulle innebära fortsatt högt internationellt bistånd, men som ökar det ekonomiska utrymmet för att möta de ökade behoven på ett nationellt plan. I absoluta termer motsvarar summan samma nivåer som 2006–2010 och i relativa termer, som andel av summan av samtliga utgiftsområden, en nivå som motsvarar det internationella biståndet för . Figur 10 Internationellt bistånd som andel av summan av samtliga utgiftsområden med förslag –2024, andel i procent Sammantaget innebär förslag en snävare biståndsram som möjliggör en effektivisering av biståndet, för att minska kostnaden för administration och andelen som går till icke önskvärda ändamål, exempelvis korruption, som en stor del av biståndet finns kvar för att kunna nyttjas som medel för att reducera flyktingströmmar eller säkerställa att fler länder ingår och hedrar utvisningsavtal. 10.2 Varaktiga besparingar till följd av förslagen Genom att knyta en större andel av välfärdsförmånerna närmare medborgarskapet och effektivisera biståndet minskar kostnaderna inom områdena avsevärt. Medan biståndet kan minska omgående kommer begränsningen av de bosättningsbaserade förmånerna inte att ge omedelbara effekter till följd av att utformningen av författningsförslag och möjliga konsekvenser av förslaget behöver utredas närmare. De kortsiktiga besparingarna utgörs därför enbart av den snävare biståndsramen motsvarande ca , som förstärks ytterligare till en varaktig besparing om ca 27 miljarder på internationellt bistånd samt en varaktig besparing för bosättningsbaserade förmåner om ca , detta för en total varaktig besparing om för staten, även om begränsningen av de bosättningsbaserade förmånerna i viss utsträckning kan innebära att statens kostnader för kommunalekonomisk utjämning kommer att öka. i (SD)