mot · H9024221 · 2021-10-05 00:00:00 — Pedagoger som jobbar i förskolan har vittnat om en ohållbar situation. har samlat berättelser från personalen som visar glappet mellan ambition och verklighet. I genomgång av forskningen relaterad till barngruppers storlek står det: ”Om en barngrupp blir för stor riskerar de positiva effekterna av att vistas i en grupp att bytas till sin motsats. Relationer kan bli svåra att överblicka för barnen vilket kan skapa en känsla av anonymitet och otrygghet, något som i sin tur kan leda till ett aggressivt beteende eller andra yttringar såsom trötthet, nedstämdhet och håglöshet.” Barngruppernas storlek har också betydelse för barns utveckling och lärande. Den allvarliga utvecklingen med stora barngrupper måste brytas. Föräldrar ska kunna känna sig trygga med att det finns tid och en famn att krypa upp i för deras barn. Förskolepersonalen ska kunna känna sig trygga med att de ska få goda förutsättningar för att utföra sitt fantastiska arbete. föreslår därför att mer pengar tillförs det statsbidrag som finns bland annat för att minska barngruppernas storlek i förskolan. Målet bör vara att barn som är inte ska behöva tillhöra grupper som är större än 12 barn. Sedan maxtaxan på förskolan infördes har inkomsttaket för föräldrar bara höjts marginellt som barngruppernas storlek ökat kraftigt. Vi föreslår därför att taket i maxtaxan höjs från dagens 50 340 till . Det skulle innebära en avgiftshöjning med maximalt för första barnen och för tredje barnet. Hushåll med inkomster berörs inte alls. De medel som frigörs ska gå direkt till statsbidraget för att öka kvaliteten i förskolorna bland annat genom minskade barngrupper. Totalt tillförs statsbidraget för detta ändamål. Ökad samverkan mellan fritids och idrottsrörelsen Många föräldrar har svårt att få ihop vardagspusslet där de ska hämta på fritids, stressa hem och sedan ta sig iväg till barnets träning . Tyvärr riskerar det leda till att många barn inte får möjlighet att träna trots ett stort behov av rörelse och träning hos barn . För att underlätta familjelogistiken och se till att fler får chansen att träna vill att en del av barnens träning ska kunna ske på fritidstid. Vi avsätter 50 miljoner för att stimulera samverkan mellan idrottsklubbar och fritidshemsverksamheten. Föräldrarna är de viktigaste personerna i ett barns liv. Det finns situationer då föräldrar upplever svårigheter i sitt föräldraskap eller har behov av stöd för att hantera nya situationer. Det offentliga ska inte ta över föräldrarnas roll. Däremot ska det offentliga erbjuda stöd och hjälp i föräldrarnas viktiga uppgift. Stöd till föräldrarna är också ett stöd till barnen. Vi vill därför öka tillgången till föräldrautbildning genom att göra det obligatorisk för kommunerna att erbjuda två föräldrastödsprogram till alla föräldrar under barnets uppväxt: ett när barnet är mindre och ett när barnet är i tonåren. Vi avsätter för detta ändamål. har antalet ärenden och besök till familjerådgivningen ökat med . pågick totalt drygt 36 000 ärenden och ett stort antal barn berördes av dessa ärenden. Nästan hälften av samtalen handlade om att lösa problem i parrelationen. Enligt visar studier att familjerådgivningen kan bidra till förbättrade parrelationer, ett funktionellt familjeklimat samt förbättrad hälsa. Satsningar på familjerådgivning och föräldrastöd är således ett bra sätt att främja familjestabilitet och att förbättra situationen för barnen. Familjerådgivning och föräldrastöd är förebyggande barnavårdsarbete. När ett par blir föräldrar vill vi därför att de får en gratischeck till familjerådgivningen som de kan nyttja om de vill eller har behov av det. Tillsammans med denna check ska information finnas som beskriver vad familjerådgivningen kan erbjuda. Vi avsätter för detta ändamål. Höjt adoptionsbidrag och avgiftsfri föräldrautbildning Adoptionskostnaderna har ökat kraftigt sedan adoptionsbidraget infördes bland annat på grund av ökade vårdkostnader, ökad kontroll av adoptionsverksamheten och längre vistelsetider för att hämta barnet. har länge föreslagit en höjning av adoptionsbidraget för att i större utsträckning täcka de faktiska kostnaderna kring adoptionen och för att förhindra att ekonomiskt svaga grupper helt utestängs från möjligheten att adoptera. föreslår en höjning av adoptionsbidraget från till . Den obligatoriska föräldrautbildningen som presumtiva adoptivföräldrar får bekosta själva vill vi göra avgiftsfri. Vi avsätter för dessa ändamål på UO12. En hälso- och sjukvård som klarar behoven hälso- och sjukvårdspolitik tar sin utgångspunkt ifrån varje människas absoluta och okränkbara värde. De som har störst behov ska också ges företräde till hälso- och sjukvården. Under tid i regeringen prioriterade vi insatser för de mest utsatta patienterna genom stora satsningar på psykiatrin, cancervården och vården av kroniskt sjuka. De Kristdemokratiska reformerna vårdgarantin och kömiljarden som genomfördes under Alliansregeringen bidrog till kortare vårdköer och ökad kvalitet. Under förra mandatperioden tog regeringen bort kömiljarden och effekten blev att köerna växte – i rak motsats till vad såväl patienter som medarbetare behöver. Efter KD/M-budgeten är kömiljarden återinförd men det krävs långsiktiga strukturreformer och ekonomiska tillskott för att kapa köerna. Vården är inte jämlik och det finns brister med överbeläggningar, patientsäkerhet och vårdköer. Kompetensbristen är ett betydande problem i alla regioner. Vården blir också alltmer högspecialiserad och högteknologisk. Mot den bakgrunden finns det all anledning att se över sjukvårdens organisering. Utifrån de 21 regionernas olika demografiska och ekonomiska förutsättningar är det osannolikt att de kan leverera en jämlik vård åt befolkningen. Staten bör därför ta över ansvaret och finansieringen av den hälso- och sjukvård som regionerna har ansvar för – för att säkra en god, effektiv och jämlik sjukvård i hela landet. För oss är rätten till god och jämlik vård viktigare än att värna dagens sätt att organisera vården. Hälso- och sjukvården ska vara hälsofrämjande och vårdande Hälso- och sjukvården ska hjälpa oss att må bra och ge vård när vi blivit sjuka. Det innebär att hälso- och sjukvården har både ett hälsofrämjande och ett vårdande uppdrag. En god nära vård måste byggas ut som koncentration av viss högspecialiserad vård görs. Det sistnämnda måste genomföras utan att riskera de regionala akutsjukhusens existens. Sammantaget krävs ett gediget reformarbete och en fast styrning både nationellt och regionalt. Hälsofrämjande insatser måste utvecklas. Varje person har ett eget ansvar, men flera samhällssektorer måste bidra för att alla människor ska ha en god psykisk hälsa och preventiva insatser fungera. Det är många människor som berättar om att de mår dåligt, de har inte en god psykisk hälsa. En del drabbas av depression och ångest, andra är drabbade av svår kronisk sjukdom som påtagligt försämrar deras psykiska hälsa och livskvalitet. Det innebär att hälso- och sjukvården måste klara både det breda hälsofrämjande uppdraget och att ge vård till svårt kroniskt sjuka, såväl psykisk som somatisk sjukdom. Ska allt detta fungera måste hälso- och sjukvården få fler medarbetare, patienter måste få chans till en kontinuerlig relation till den vårdkontakt man behöver och reformerna måste vara långsiktiga och genomföras i hela landet. 21 olika regioner är inte den mest ändamålsenliga organisationen för hälso- och sjukvården . Vi välkomnar att flera anammar den inriktningen och vill se mer av nationell styrning för att hälso- och sjukvården ska bli jämlik och kunna utvecklas på bästa sätt till hela befolkningen. vill lägga ner regionerna för att få en mer ändamålsenlig nationell styrning av hälso- och sjukvården. Mindre av politisk detaljstyrning och mer av kunskap som bärs fram av professionerna inom ramen för en fortsatt behovsstyrd och gemensamt finansierad vård är vårt förslag. Hur reformen ska genomföras behöver behandlas i utredningar. Inrätta en nationell vårdförmedling Vårdköerna har inte enbart uppkommit under pandemin. I budgetpropositionen vill regeringen göra gällande att det enbart är coronaköer. Men redan före pandemin fanns patienter som väntat på en operation eller besök hos specialist, dvs patienter som väntat olagligt . hade ca 140 000 personer väntat än vårdgarantins på ett förstabesök i specialistvård eller en operation/åtgärd. En situation som var oacceptabel för patienter har blivit än värre efter pandemin. Köerna har bitit sig fast och plågar såväl patienter som personal. Patienter som fått en medicinsk bedömning och behöver en operation eller besök hos specialist ska inte behöva vänta på vård. Konsekvensen blir fortsatt smärta och besvär. Många tvingas till sjukskrivning i väntan på behandling. Det påverkar livskvaliteten för enskilda och det påverkar såväl patienter som samhälle i ett ekonomiskt perspektiv. Utöver de rent mänskliga konsekvenserna får vårdköerna även negativa ekonomiska konsekvenser för både den enskilde och samhället i stort. Vårdköer är inte en naturlag. När en patient fått en medicinsk bedömning så ska också nästa åtgärd ges inom den tid som bedöms rimlig ur ett medicinskt perspektiv. Vårdköer riskerar försämra hälsan och det innebär en etisk stress hos vårdpersonalen när man inte kan ge vård . Svenska patienter får vänta betydligt längre än t.ex. danska patienter. har andelen patienter som fått vård inom vårdgarantins dessutom sjunkit från till . Detta som patienterna upplever en sämre tillgång till vård jämfört med flertalet liknande länder. som vi har köer har vi ledig kapacitet eller outnyttjad möjlighet att bygga ut kapacitet i sjukvården. Det är både privata och offentliga utförare som har möjlighet att göra mer. Tyvärr stoppas merparten av dessa på grund av att regionerna inte sluter avtal med dem eller sätter volymtak i avtalen med regioner och vårdgivare. Dessutom vet patienterna inte om den möjlighet som finns att söka öppenvård i hela landet. Att utnyttja möjligheten att söka vård i annan region är också inget som vare sig uppmuntras eller görs med enkelhet. uppfattning är att staten inte kan acceptera en situation där vården kostar allt mer för skattebetalarna och där väntetiderna blir allt längre och därtill är extremt ojämlika över landet. varierar kötiderna för behandling eller operation för olika diagnoser kraftigt mellan olika regioner, ibland i sådan utsträckning att möjligheten att överleva exempelvis cancer är större i vissa regioner än i andra. Därför måste all tillgänglig vårdkapacitet frigöras för patienterna. Detta kan ske genom att patientens möjligheter att få vård hos andra vårdgivare – som har ledig kapacitet eller kan bygga ut sin kapacitet – kraftigt förstärks. Patienter ska ges rätt att söka vård där ledig kapacitet finns. En nationell vårdförmedling upprättas för att använda tillgänglig kapacitet till de patienter som väntat olagligt . Staten sänder ut förfrågan om ledig kapacitet och de tak som finns tas bort. En sammanställning över tillgänglig vård upprättas och den som väntat på operation eller besök hos specialist kontaktas av vårdförmedlingen om möjlig plats i annan region. Den svenska sjukvården har ännu inte kommit upp i den nivå av behandlingar och operationer som fanns före pandemin. 2020 låg antalet ingrepp per 100 000 invånare 5,lägre än de tre tidigare åren. bör därför ges ett särskilt samordningsansvar för vårdköerna för att hantera vårdskulden och upprätta en nationell väntelista för behandlingar med särskilt långa köer och där patienterna riskerar att fara särskilt illa av väntetiderna. Dessa behandlingar prioriteras hos den nationella vårdförmedlingen. På det sättet kan en nationell vårdförmedling bidra till kortare vårdköer och gör det utifrån behovsprincipen. skapas förutsättningar att använda ledig kapacitet och inte minst bygga ut möjlig kapacitet. Samverkansavtal skrivs med landets regioner och en eller flera regioner sluter avtal med den utförare (privata och offentliga) som meddelar att de har ledig kapacitet. föreslår att staten avsätter särskilda medel för att finansiera detta. avsätts 2022, och 2023 till nationella vårdförmedlingen. Medlen används för att medfinansiera den vård som köps via förmedlingssystemet. Kömiljardssystemet motiverar regionerna att beta av sin egen kö. finns inte någon laglig rätt för patienter som själva söker vård i en annan region att få reseersättning för resa till och från operationen, och flertalet regioner täcker inte dessa resekostnader. Medlen bör därför också användas för att ge reseersättning till patienten för vårdbesök i annan region. Staten tar ansvar för en informationskampanj där patienterna informeras om rätten till vård i annan region förmedlad via den nationella vårdförmedlingen. Vidare tar staten ansvar för att tillsammans med SKR upprätta en databas för den nationella vårdförmedlingen där tillgänglig kapacitet synliggörs för patienter, regioner och vårdgivare. Den statliga Tillgänglighetsdelegationen föreslår en liknande funktion i sitt delbetänkande [1]. Genom den nationella vårdförmedlingen ges patienter som väntat mer än vårdgarantins erbjudande om vård där tillgänglig kapacitet finns. Vi har en brist på vårdplatser. ligger i bottenskiktet[2] hur man än jämför med andra europeiska länder: 2018 hade 2,1 vårdplatser per 1 000 invånare. Det är lägst antal vårdplatser i hela EU. [3] Vi har få vårdplatser och det påverkar givetvis tillgängligheten och ytterst vårdkvaliteten. En färsk visar till exempel att i Region kan 125 potentiellt undvikbara dödsfall kopplas till överbelastade akutmottagningar –2016. Rapporten konstaterar att kombinationen av vårdplatsbrist och överbelastning är särskilt farlig då svårt sjuka patienter som behöver läggas in istället vårdas på en överbelastad akutmottagning. har haft närmast konstanta överbeläggningar vilket innebär att patienter vårdas på en vårdplats som inte uppfyller kraven på fysisk utformning, utrustning och bemanning. Det kan handla om att patienter vårdas i korridorer eller utlokalisering på en avdelning som saknar rätt medicinsk kompetens. Överbeläggningar och utlokaliseringar påverkar patientsäkerheten och ökar risken för vårdskador, men sätter även vårdpersonalen inför svåra etiska problem när de ska välja ut vilka patienter som ska placeras var. Den situation runt överbeläggningar som tidigare ansågs vara en sommarkris har blivit ett slags normaltillstånd vilket gjorde att utgångsläget var tufft när pandemin slog till med kraft. Effekterna av pandemin visar att personalen och vårdgivare snabbt kan ställa om och skapa de vårdplatser som är nödvändiga. Den kraften bör användas även tiden efter pandemin. föreslår därför att regionerna får en prestationsbaserad ersättning när de klarar målet om maximalt 90 procents beläggning i genomsnitt . Genom en prestationsbaserad ersättning kan varje region/sjukhus på ett ändamålsenligt sätt göra de förändringar som är nödvändiga och ersättningen betalas ut när målen nås. är det fler sjuksköterskor som behövs för att kunna öppna fler vårdplatser. Det innebär att ersättningen för tillräckligt antal vårdplatser behöver i stor utsträckning användas för att minska kompetensbristen och bli en attraktiv arbetsgivare. En modell som vi anser bör prövas på några sjukhus i landet genom en försöksverksamhet. När vårdplatserna byggts ut så kan den prestationsbaserade ersättningen överföras till generellt stöd. Vi anslår 1 miljard för detta med start . Reformen behöver förberedas på lämpligt sätt så att den leder till en ökning av antalet vårdplatser utifrån hälso- och sjukvårdens behov i hela landet. Därtill är målet svårt att uppnå på kort sikt mot bakgrund av de omfattande köerna. Genom att använda tillgänglig kapacitet på ett mer aktivt sätt kan den uppskjutna vården och de långa vårdköerna kapas. Därefter måste den långsiktiga reformen för fler vårdplatser genomföras. Bygg ut primärvården genom fler medarbetare En välfungerande primärvård utgör basen för ett effektivt hälso- och sjukvårdsystem. Det visar forskning och internationella erfarenheter[4]. Genom att patienter har en fast namngiven läkarkontakt ges förutsättningar för en god relation som främjar patientsäkerhet, samordning och personcentrering. Enkelt uttryckt så fungerar hela vårdkedjan bättre när distriktsläkare och patienter känner varandra. Men har en underdimensionerad primärvård jämfört med andra jämförbara länder om man ser till antalet specialister i allmänmedicin per invånare, men även uttryckt i antal allmänspecialister i förhållande till det totala antalet praktiserande läkare. Uppgifter i övrigt saknas men det finns anledning att tro att detsamma gäller för övriga yrkesgrupper. En tredjedel av patienterna uppger att de har en fast läkarkontakt men tillgången till en fast läkarkontakt ökar inte trots att patienter efterfrågar detta[5]. För att komma tillrätta med detta behövs ett antal nationella beslut. Ersättningssystemen behöver vara likvärdiga, bygga på behovsstyrd vård och styra mot en samordnad personcentrerad vård. En utbyggd primärvård styrs också genom nationella beslut om patientens rätt till en fast, namngiven, läkarkontakt och regionernas rätt att sätta tak för hur många patienter vareje läkare kan ha. Då ges såväl distriktsläkare som distriktssköterskor en arbetsmiljö som är mer attraktiv och hållbar . Vidare bör primärvårdens uppdrag och målsättningar regleras nationellt och resurssättas utifrån det. Därför anslår vi 2022, 1,4 miljarder och 1,6 miljarder för en utbyggnad av antalet tjänster inom primärvården. Det handlar främst om fler specialister i allmänmedicin men också om fler distriktssköterskor, fysioterapeuter, arbetsterapeuter m fl utifrån lokala behov. Trygg förlossningsvård och eftervård Skillnaderna i vård och vårdresultat skiljer sig åt i olika delar av landet, bland annat i antalet förlossningsskador. Tiden från förlossning till hemgång är på många håll kort som bara ett av tre sjukhus alltid erbjuder en uppföljning efter förlossningen. Bristningar, komplikationer, psykisk ohälsa eller amningsproblem riskerar därmed att inte upptäckas . Bristen på barnmorskor är stor i 19 av landets 21 regioner. Enligt och Kvinnolobby är den ökade förlossningsrädslan bland omföderskor ett tecken på att förlossningsvården inte håller tillräckligt hög kvalitet. Varje kvinna ska kunna känna trygghet under sin graviditet samt inför, under och efter förlossningen. avsätter därför 1,5 miljarder och 2023 samt 1 miljard 2024 till: Ökad bemanning inom förlossnings- och neonatalvården och ett barnmorsketeam – en så kallad fast barnmorska – genom hela vårdkedjan. Varje kvinna ska erbjudas hembesök av en barnmorska för eftervård efter förlossningen. och nationella mål för förlossnings- och eftervården. Nationella riktlinjer tas fram för att förebygga förlossningsskador. Kompetensutveckling för personal inom förlossningsvården om hur förlossningsskador kan förebyggas. En ”mamma-rehabcheck” införs. Fler barnmorskor ska utbildas – fler platser på barnmorskeutbildningen. Yrkeserfarna barnmorskor ska vara mentorer till utexaminerade barnmorskor. Barnmorskeledda enheter i anslutning till akutsjukhusen – kontinuitet för patienten. Stärkt förlossningsvård på landsbygden med patientnära hotell där det är långa avstånd till förlossningskliniker. Alla förlossningsavdelningar bör erbjuda samtalsstöd med psykolog till föräldrar som fått ett dödfött barn. Till följd av pandemin har screening för mammografi minskat. Den utvecklingen måste nu vändas snabbt och kraftfullt. Genom mammografi kan vi rädda liv. föreslår därför en satsning för att öka informationsinsatserna i hela landet och särskilt i de områden där viljan att göra mammografi varit låg. Vi anslår för detta ändamål. Det finns möjlighet att utrota livmoderhalscancer till följd av den forskning och det kliniska arbete som bedrivits . Cancer i livmoderhalsen utvecklas oftast långsamt . Vid regelbundna cellprovskontroller kan cellförändringar som kan leda till cancer upptäckas och tas bort . Hpv-baserad screening innebär tidiga upptäckter av cellförändringar. Trots ett väl utbyggt och omfattande screeningsprogram drabbas ungefär 500 kvinnor i av livmoderhalscancer . Om fler kvinnor skulle delta i screening och om fler skulle vaccineras skulle det leda till färre fall av livmoderhalscancer. Det är av kvinnorna som inte deltar regelbundet i screening och bland den gruppen återfinns av de som insjuknar i livmoderhalscancer. Livmoderhalscancer är den första cancersjukdomen för vilken WHO har satt målet om global utrotning. Flera länder har därför startat ambitiösa utrotningsprogram. Tyvärr tillhör inte den skaran. Det screeningprogram vi har i beslutade om 2015. 2019 är det 13 av 21 regioner som inte genomfört programmet. Att utrota denna cancerform, genom catch-up screening och vaccination beräknas inte kosta mer än . Ändå lyser denna insats med sin frånvaro i regeringens budgetförslag. Vi anslår därför () för att genomföra kampanjen. Därigenom kan vi utrota livmoderhalscancer i . Enligt uppgår de samhällsekonomiska kostnaderna för ohälsa och sjukfrånvaro till . Det är en uppskattning som innehåller direkta kostnader för t ex hälso- och sjukvård, ersättning från och sjuklön från arbetsgivaren, men även indirekta kostnader för produktionsbortfall. växer vårdköerna och riskerar att förlänga sjukskrivningsperioderna. Coronapandemin har satt särskild press på vården, och det riskerar att ta innan vården kommit ikapp uppskjutna operationer och förlängda sjukskrivningsperioder som ett resultat av detta. Det är billigare att förebygga än att behandla. Det gäller inte minst psykisk ohälsa, men även diagnoser som hjärtsvikt är exempel på när preventiva insatser kan spara samhället stora resurser. Ändå satsas bara en liten del, , av vårdbudgetarna på preventiva åtgärder. Enligt beror det på att återbetalningstiden på förebyggande åtgärder är lång, och att det ofta inte är samma aktör som investerar i det förebyggande arbetet och som sen ser lägre kostnader tack vare det. En ny sjukskrivningsmiljard till regionerna införs. Statsbidraget ska vara prestationsbaserat, så att fokus läggs på att minska sjukfrånvaron. I enlighet med utredningen för hälsa bör dock endast sjukfrånvaron utgöra grund för beräkning av statsbidraget. Detta för att regionerna ska ha en rimlig chans att påverka den. Sjukfallskategorin () utgör runt en tredjedel av all sjukfrånvaro. För att nationella trender i sjuktalen inte ska påverka regionernas möjligheter att få del av stödet bör utvecklingen av regionernas sjuktal sättas i relation till rikets. Fördelningen bör utgå från respektive regions förändring i sjuktal i relation till genomsnittliga förändringen hos de tre regioner som uppvisat minst förbättring/störst försämring av sjuktalen. Skillnaden mellan respektive region och detta jämförelsetal, samt regionens andel av befolkningen, bestämmer utfallet. Dock kan stödet inte uppgå till av regionens minskning i sjukskrivningskostnad. En uppehållen låg nivå i sjukskrivningstal bör också berättiga till stöd. Viss variation i sjuktal bör alltså kunna tillåtas utan att regionen helt förlorar statsbidraget. Även försämringar i sjuktal kommer kunna belönas, givet att de är relativt sett bättre än hos den region som uppvisat störst försämring En värdig och medmänsklig funktionshinderpolitik Lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) och den personliga assistansen är en livsavgörande frihetsreform för människor med funktionsnedsättning. Den ska ge människor rätt att leva, inte bara överleva. Men inte minst har beslut fattats som i praktiken inneburit att rätten hamnat under ständigt hot. Som en konsekvens av dessa beslut har många personer med omfattande funktionsnedsättning och deras anhöriga tvingas föra en daglig kamp mot myndigheter för att få stöd att klara sin vardag – trots att stödet borde vara en självklar rätt.