mot · H9023529 · 2021-10-05 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om att skyndsamt anpassa regelverket, bl.a. avseende inriktningen på markavvattning, så att den akuta problematiken med torka och vattenbrist kan hanteras med större regional variation och tillkännager detta för regeringen. Stora delar av sydöstra ligger i så kallad regnskugga efter det småländska höglandet och har därför en relativt låg nederbörd. De norra och södra delarna av samt är bland de torraste platserna i . Vinden är ofta hård, och öarna ligger i topp i solligan över sommarens soltimmar. Klimatanalyser visar att det generellt kommer att bli torrare i denna del av landet och framförallt . På kommer det att bli torrare . Studien visar också att tillfällena med höga flöden och översvämningar till följd av skyfall kan komma att öka som det kommer att bli stor risk för brist på vatten . växer vattenbehovet generellt i landet och på de båda öarna i och med fler anslutningar till kommunalt vatten, en ökande livsmedelsproduktion och en växande besöksnäring. Regionalt pågår en diskussion om behov av samhällsberedskap och en anpassad lagstiftning vid extrem torka, en beredskap motsvarande den som finns vid översvämningar. Efter flera torra både vintrar och somrar är grundvattennivåerna i sydöstra , och extremt låga. Avsaknaden av påfyllning i vattenmagasinen har lett till en mycket ansträngd situation såväl i VA-systemen som för enskilda vattentäkter. Förberedelser för att dämma upp och hålla kvar mer vatten pågår på flera platser, och ytterligare undersökningar om nya uttagsplatser genomförs. Avsaltningsanläggningar för vatten från har projekteras och byggts bl.a. på och på . En bidragande orsak till dagens problem är att det sker en snabb avrinning av den nederbörd som faller, ytvattnet, till diken och vattendrag och vidare ut i . Detta är en följd av att skog, ängsmark, mossar och sjöar i jakt på dikades ut och . Många naturliga vattenreservoarer försvann i och med detta. Dagens lagstiftning är också framför allt utformad i syfte att hantera behovet av markavvattning. I motsvarande grad är lagstiftning och regelverk kring fördämning, kvarhållning och lagerhållning av vatten anpassad till generella flöden och förhindrar att utnyttja de relativt stora flöden av ytvatten som via kanaler och diken går ut i . Men med den problematik som beskrivs ovan med tilltagande vattenbrist och torka uppstår även ett behov av att kunna skapa och reglera både tillfälliga och långsiktiga vattenfördröjande åtgärder. Det handlar om dämning för påfyllnad av ytvattentäkter, att få vatten att stanna kvar i en våtmark för att infiltrera till grundvatten, men också för att kunna magasinera markvatten att använda på för en tryggad skörd. Gällande vattenlagstiftning medger inga undantag för att tillåta dämmande åtgärder, inte ens vid force majeure, det finns därför som vi ser det ett akut behov av att särskilt uppmärksamma svårigheterna med att använda dagens regelverk i händelse av återkommande och långvarig torka. Mot bakgrund av det ovanstående vill vi därför att ställer sig bakom att ge regeringen till känna att den bör ta initiativ för att skyndsamt anpassa regelverket, som är generellt, likalydande för hela landet och huvudsakligen inriktat på markavvattningsperspektivet, så att större möjligheter ges att regionalt medge att kunna hantera problematiken med torka och vattenbrist.