mot · H9023781 · 2021-10-05 00:00:00 — Regeringen gav 2017 i uppdrag att skapa förutsättningar för ytterligare förbättringar av arbetsmiljön samt fler karriärvägar för polisanställda. Uppdraget slutredovisades , men efter det har fortsatt ett stort antal poliser valt att sluta. Det är därför uppenbart att mer behöver göras. Förutom höjda löner behöver exempelvis ökade karriärmöjligheter, minskad administrativ börda och tydliga insatser för att minska hot och våld mot poliser komma på plats. Därtill bör ha som ett stående uppdrag att kontinuerligt arbeta för att stärka attraktiviteten inom polisyrket. bör också få i uppdrag att kontinuerligt arbeta för att stärka attraktiviteten inom polisyrket samt utvärdera hur de attraktivitetsstärkande åtgärderna som vidtas faller ut, i syfte att säkerställa att utgör en attraktiv arbetsplats. Respekten för polis och rättsväsende För många poliser är det tyvärr vardag att utsättas för hot, trakasserier och våld. Detsamma gäller även annan blåljuspersonal och andra anställda i rättsväsendet. Angrepp mot polis och annan blåljuspersonal utgör angrepp mot vår rättsordning. Detta måste på ett tydligare sätt speglas i vår lagstiftning med strängare straff för våld och hot mot blåljuspersonal. Det är nödvändigt att straffen för våld mot tjänsteman skärps så att straffskalan börjar på sex månaders fängelse. Regeringen har lämnat förslag till om ett bättre straffrättsligt skydd för blåljuspersonal men inte föreslagit skärpta straff i denna del. Sådana förändringar är dock angelägna och kan inte tillåtas dra ut . Kränkningsersättning ska även utgå i fler fall när poliser är brottsoffer. Samhällets reaktioner på den här typen av angrepp måste vara tydliga. Det handlar både om att skydda personer som har samhällsviktiga uppgifter och om att värna respekten för rättsstaten. Alla ska kunna känna sig trygga på jobbet och brott ska alltid straffa sig. Våld mot tjänsteman som egen brottsrubricering För att fånga upp det allvar som ett våldsamt angrepp mot exempelvis en polisman eller en tulltjänsteman faktiskt innebär vill vi bryta ut bestämmelsen om våld mot tjänsteman – som regleras i samma bestämmelse som hot mot tjänsteman – och göra det till ett eget brott med en straffskala som börjar på sex månaders fängelse. Det skulle i praktiken innebära att ett knytnävsslag i ansiktet på en polis eller en tulltjänsteman har ett straffvärde om lägst sex månaders fängelse – att jämföra med dagens cirka en till två månaders fängelse. Det rör sig alltså om en straffskärpning som skulle träffa brett och leda till betydligt längre fängelsestraff för de personer som angriper en tjänsteman. Ökade möjligheter för poliser att få skadestånd i form av kränkningsersättning vill att kränkningsersättning ska utgå i fler fall än när poliser är brottsoffer. I kommittédirektivet till beslutade regeringen att utredningen skulle kartlägga och analysera domstolsavgöranden som gäller polismäns rätt till ersättning vid allvarlig kränkning, men utan att lyckas presentera ett förslag. ställs högre krav för att skadestånd i form av kränkningsersättning ska utgå när till exempel poliser är utsatta för brott. I praxis ställs relativt höga krav för ersättning i dessa fall. anser att kränkningsersättning bör utgå i fler fall när poliser är brottsoffer. Att till exempel spotta en polis i ansiktet bör alltid leda till skadestånd. Detsamma bör gälla när poliser utsätts för våld som är att jämföra med misshandel av normalgraden. En utredning pågår just nu som ska ta ställning till i vilken utsträckning polisers och andra särskilt utsatta yrkesgruppers rätt till kränkningsersättning bör utvidgas, där slutsatserna ska redovisades . En sådan förändring är angelägen och kan inte tillåtas dra ut . Det är därför viktigt att regeringen prioriterar frågan och skyndsamt återkommer till med ett förslag om höjd kränkningsersättning i nära anslutning till att utredningen presenterat sina slutsatser. Skyddande av myndighetspersoners identiteter Det har blivit vanligare att poliser, främst de som arbetar i yttre tjänst, efterfrågar skyddad identitet. Detta är bland annat en följd av att poliser ofta filmas av allmänheten under ingripanden. anser att det bör utredas hur fler personer som arbetar på och andra myndigheter kan få skyddade uppgifter av olika slag. Exempelvis kan endast poliser i få kvalificerad skyddsidentitet men inte andra tjänstemän vid polisen. Dessutom behövs en översyn göras om hur alltifrån åklagare till andra personer som jobbar på socialkontor eller exempelvis ska skyddas. Det är även centralt att en slags mellanvariant utreds då en skyddad identitet ofta medför vissa problem som inte fungerar för alla. Exempelvis är det både svårt och framför allt inte önskvärt att en polis med familj i princip ska behöva gå under jorden vid erhållandet av en skyddad identitet. En sådan utredning bör få ett brett uppdrag att se över hur poliser och andra tjänstemän på bästa sätt kan erhålla ett bättre skydd av sina identiteter. Detta har tillkännagivit för regeringen. Huvudregeln borde enligt utskottet därför vara att uppgifter om polisers identitet och hemadress inte ska vara offentliga. Vidare bör det övervägas om lagstiftning bör införas för att minska spridningen av personuppgifter när det gäller poliser och anhöriga till poliser till olika upplysningsföretag. I detta sammanhang bör även övervägas om skyddet för andra personer som arbetar inom rättsväsendet också behöver stärkas. Polisens arbetsuppgifter är mångfacetterade och inte alltid lätta att förstå med utgångspunkt i vad som normalt anses vara polisens kärnuppgifter: att förebygga, ingripa mot och utreda brott. Bland annat har Polisen ansvar för handräckningsfrågor, djurfrågor, vissa tillståndsärenden, passhantering, delgivningsfrågor, förlustanmälningar, hittegods och vissa trafikuppgifter som inte ligger inom ramen för det som normalt beskrivs som polisiär kärnverksamhet. Det finns i huvudsak två argument för att renodla Polisens arbetsuppgifter. Det första argumentet handlar om att personal och andra resurser ska frigöras för att kärnverksamheten ska kunna förstärkas. Det andra argumentet handlar om att en ökad renodling skulle bidra till en tydligare polisidentitet: ett klart och tydligt uppdrag hjälper både polis och allmänhet att klargöra vilka förväntningar som ska finnas och vilka Polisens arbetsuppgifter bör vara Transportverksamheten skulle i än högre utsträckning än övertas av Passhantering skulle kunna övertas av eller av länsstyrelserna. Polisens stämningsmannaverksamhet skulle kunna övertas av . Hittegodshanteringen skulle kunna läggas ut på entreprenad efter ett anbudsförfarande, eller direkt föras över till kommunerna. Flera tillståndsärenden, som Polisen är tillståndsmyndighet för, skulle kunna föras över till kommunerna – liksom Polisens uppgifter enligt lagen om felparkeringsavgift. Det finns också anledning att överväga om huvudansvaret för att upprätthålla hastighetsreglerna på vägar bör flyttas från Polisen till väghållaren, dvs. Det kan ske genom att hastighetsöverträdelser avkriminaliseras och att ett system med avgiftssanktioner i stället införs. En sådan ordning skulle bygga på att ägaransvar för bilar införs. I de fall då fordon framförts med sådan hastighet att annan brottslighet kan misstänkas – till exempel vårdslöshet i trafik – så ska ärendet överlämnas till Polisen. Fler poliser och en starkare lokal närvaro är centrala delar för en förbättrad brottsbekämpning och ett tryggare . är det viktigt att de olika delarna inom myndigheten fungerar på ett tillfredsställande sätt och som inte skapar flaskhalsar i polisens arbete. bedriver kontinuerligt ett arbete för att effektivisera verksamheten i syfte att minska kostnader, effektivisera arbetssätten och öka kvaliteten för medborgarna. Det är positivt, men finns det tydliga exempel på delar i verksamheten som kan effektiviseras med hjälp från politiskt håll. Ett sådant exempel är Nationellt forensiskt centrum (NFC). En mer komplicerad brottslighet och tystandskulturen har medfört att efterfrågan på forensiska analyser har ökat kontinuerligt. har det återkommande rapporterats om att NFC blivit en flaskhals för brottsutredningarna. NFC är en viktig del i polisens utredningsarbete och avgörande i arbetet med att nå fällande domar. Mot bakgrund av detta har presenterat separata satsningar på NFC. Det finns även indikationer på att IT-analyser är en annan del inom som bromsar upp polisen i deras brottsbekämpande arbete. I vissa fall kan det ta upp till att exempelvis tömma en telefon på information. Detta påverkar bland annat ärenden som avser utredningar om barnpornografibrott, som alltid bygger på tömning av datorer och telefoner där materialet senare ska granskas av särskilda utredare specialiserade på barnpornografibrott. Det får ofta till följd att en misstänkt sedan får straffrabatt på grund av att ärenden tagit att utreda. En annan sådan flaskhals är polisens IT-system, där Statskontoret konstaterat att IT-systemen utgör ett hinder för att utveckla verksamheten och uppnå högre effektivitet. Samtliga flaskhalsar måste undvikas i den mån det är möjligt och en effektivisering av är en viktig del i att frigöra tid för de anställda att ägna sig åt polisens kärnuppdrag – att bekämpa brottsligheten och öka tryggheten. vill därför ge i uppdrag att identifiera flaskhalsar inom myndigheten och prioritera processerna med att arbeta bort dessa. Den tekniska utredningskapaciteten ska stärkas och komma närmare kärnverksamheten Brottsutvecklingen ställer allt högre krav på utredningsverksamhetens förmåga att inhämta teknisk bevisning. Därför har verksamheten Nationellt forensiskt centrum (NFC; f.d. ) hos polisen blivit mer central och dess betydelse kan förväntas öka även framöver. För att kunna lagföra fler, inte minst i utredningar som rör grov brottslighet, krävs för det första att NFC är tillräckligt resurssatt och för det andra att NFC är organiserat på ett sätt som innebär att man klarar uppgiften. Under ett flertal år har väntetiderna vid NFC varit ett problem. Det har inneburit att brottsutredningar dragit ut . Det har i sin tur bland annat fått till följd att misstänkta suttit häktade än vad som egentligen borde vara nödvändigt. En delförklaring till NFC:s problem har varit att man haft svårt att rekrytera den spetskompetens som är nödvändig för en del av tjänsterna där. Avståndet mellan NFC och regionerna försvårar styrningen. Vidare framstår det som klart att NFC:s verksamhet inte är anpassad efter behovet av forensiskt arbete i nuvarande utredningsverksamhet. Resurserna för den forensiska verksamheten måste mot denna bakgrund förstärkas. Vidare bör den forensiska verksamheten komma närmare den operativa utredningsverksamheten. Det kan ske på flera olika sätt. En möjlighet är att NFC inrättar fler och större särskilda verksamhetsplatser i områden där den forensiska verksamheten används i stor utsträckning – exempelvis storstadsområdena. En annan åtgärd som bör övervägas är att respektive polisregion anlitar fler lokala brottsplatsundersökare. Det finns också anledning att på de platser det är befogat inrätta mobila utredningsresurser (så kallade ). Styrningen av och inom polisen ska stärkas En effektivare styrning av förutsätter att verksamheten mäts och följs upp på ett tydligare sätt än vad som är fallet . Det finns anledning att förändra både den externa och den interna styrningen av . När det gäller den interna styrningen kombinerar polisen traditionell hierarkisk styrning genom linjechefer med så kallad processtyrning. I samband med omorganisationen 2015 slogs fast att processtyrning skulle användas i betydligt större omfattning. Syftet med att införa processtyrning var att främja enhetlighet. Det har framkommit kritik mot hur processtyrningen kommit att fungera sedan omorganisationen. Granskningar har visat att det saknas en gemensam syn på hur den brottsutredande verksamheten ska styras. Vissa chefer förespråkar en mer handfast styrning medan andra vill styra mer genom de principer som ligger till grund för t.ex. tillitsstyrningen. Även och regeringens styrning av måste bli tydligare och effektivare. är regeringens styrning påfallande svag – om det inte handlar om dagspolitiska händelser som måste åtgärdas av främst mediala skäl. En tydligare och långsiktigt hållbar styrning av från förutsätter för det första en kompetent och engagerad politisk ledning. Det finns också anledning att överväga om den enhet på som styr polisen ska förstärkas för att bättre balansera den breda erfarenhet och kompetens som finns representerad i polisledningen. Det finns vidare anledning att överväga om regeringen bör ges en större beslutanderätt över polisens organisation. har en vidsträckt befogenhet att själv råda över sin egna organisation. Med tanke på centrala karaktär finns anledning att överväga om inte huvuddragen i organisationen bör beslutas på regeringsnivå. En extern granskning av polisen är tillsynen av Polisen fragmentarisk och otillräcklig. har Polisen långtgående befogenheter att ingripa i och påverka tillvaron för den enskilda. För att Polisen ska kunna utföra sitt jobb på ett bra sätt krävs medborgarnas förtroende. Det är inte minst viktigt för att Polisen ska kunna fullgöra sitt trygghetsskapande uppdrag. Tillsyn över polisens verksamhet stärker allmänhetens förtroende för att polisverksamheten bedrivs på ett korrekt sätt. Det är därför angeläget att det, utöver JO:s och JK:s extraordinära tillsyn över Polisen, också sker en mer löpande och kontinuerlig granskning av polisväsendet. En avsaknad av rätt till överprövning av vissa polisiära beslut kan, i viss mån, vägas upp av en möjlighet till kontroll och granskning av Polisens verksamhet i efterhand. En ny samlad tillsyn över Polisens verksamhet bör därför etableras. Ett sådant organ bör i hög grad själv prioritera vilka tillsynsärenden som ska inledas och besluta om metoderna för tillsynen. Tillsynen bör dock inriktas på förhållanden som är särskilt ingripande eller på annat sätt har stor betydelse för den enskilda. Vidare ska tillsynen bedrivas strategiskt och planeras och genomföras med utgångspunkt i egna riskanalyser. Ett tillsynsorgan bör vidare utföra inspektioner och ha rätt att utreda klagomål. Fler och bättre kameror och annan teknisk övervakningsutrustning Tillse att polisen får möjlighet att följa trafikflöden i realtid via kamerasystem, egna eller andras som tex kameror för trängselskatt. Detta ska få användas både för att förhindra och utreda brott, det vill säga även i underrättelseverksamhet. Kameraövervakning är ett viktigt verktyg för polis och rättsväsende att klara upp fler brott. I svårutredda brottsutredningar är kameraövervakningen särskilt viktig. Kameraövervakningen har också en starkt brottsförebyggande effekt och är ett viktigt hjälpmedel i utredningar av exempelvis gängkriminalitet där människor ofta inte vågar vittna. Det är även en viktig trygghetsskapande åtgärd och vi ser därför ett stort behov av en ökad kameraövervakning generellt i samhället. Det är viktigt att de kameror som sätts upp är av en viss kvalitet. Detta har efterfrågats av som påpekat att bilder från kameraövervakning som används i samband med brottsutredningar ofta inte håller tillräckligt bra kvalitet. För att säkerställa att det filmmaterial som polisen inhämtar från externa aktörer i samband med brottsutredningar håller en tillräcklig hög kvalitet vill vi utreda om det går att införa ett kvalitetskrav i samband med tillståndsgivning för kameraövervakning. vill utöka polisens kameraövervakning och förbättra kvaliteten på de kameror som sätts upp framöver. Vi vill även att polisens tillgång till annan teknisk övervakningsutrustning ses över, exempelvis att sätta upp och aktivera ljuddetektorer som kan användas i syfte att upptäcka skottlossningar, glaskross och skrik. Fler personer bör topsas för DNA Personer som är skäligen misstänkta för brott som kan ge fängelse kan bli föremål för DNA-topsning och registreras i DNA-registren. behöver polisen göra en bedömning om just det aktuella brottet kommer leda till annat än böter. Det är dock en förhållandevis svår bedömning att göra. Dessutom undantas många straffbelagda gärningar genom kraven på förväntan om annan påföljd än böter. föreslår att lagstiftningen ändras så att det istället blir möjligt att genomföra DNA-topsningar på personer när det finns fängelse i straffskalan. Det innebär att det vid exempelvis brott som skadegörelse, grov olovlig körning, ringa stöld som leder till böter, men där fängelse ingår i straffskalan, skulle bli möjligt att genomföra topsning. Om fler topsningar gjordes skulle det i förlängningen leda till att fler brott skulle kunna upp då fler som misstänks för brott kommer att finnas registrerade i , som en misstänkt gärningsman kan knytas till eventuella tidigare brott. Förändra regelverket för insamling, lagring och användning av biometriska uppgifter Reglerna om insamling, lagring och användning av biometriska uppgifter behöver moderniseras så att de inte utgöra hinder för polisens möjligheter att utreda och klara upp brott. Detta har även påtalat för regeringen. anser att polisen bör ges förbättrade förutsättningar att hantera biometriska uppgifter i form av bl.a. DNA, foto och fingeravtryck både för att bättre kunna utreda brott och för att med högre säkerhet kunna säkerställa personers identitet. Ett exempel handlar om att knyta DNA från en avliden målsägande i exempelvis en gängrelaterad skjutning till spår som säkrats vid tidigare brottsplatser. är det inte tillåtet att använda målsägandens DNA-profil för att göra jämförelser med spår från andra brottsutredningar. Begränsningen leder till problem i de situationer där målsäganden avlidit och det t.ex. inte går att jämföra dennes DNA-profil med DNA-spår som registrerats i en eller flera andra brottsutredningar. Ett annat exempel är uppgifter om en avliden person, där nuvarande lagstiftning innebär att uppgifter tas bort från bl.a. när personen avlider. Mot bakgrund av den allvarliga utvecklingen med skjutningar bör dessa regler ändras för att skapa bättre förutsättningar att klara upp fler brott. Tydligare mål för polisen och resultatuppföljning När få brott upp och upptäcktsrisken är låg riskerar brottsligheten att öka och få fäste på allt fler platser. För att säkerställa kvaliteten i polisens utredningar och att fler brott blir utredda krävs bland annat att har tydliga och mätbara mål för sin verksamhet och att målen följs upp. Den diskussion som tidigare funnits om så kallad pinnjakt inom polisen får inte vara en ursäkt för att undvika ett målmedvetet och planerat arbete. Det måste vara enkelt att komma i kontakt med polisen, oavsett var i landet man bor och på vilket sätt man väljer att kontakta polisen. Polisen måste vara tillgänglig. Människor förväntar sig modern kommunikation och rimliga svarstider. Alltför ofta går det innan allmänheten får ett svar när man kontaktar polisen. Åtgärder behöver vidtas för att säkerställa att det går att nå inom rimlig tid även vid icke-akuta ärenden. Polisens samlade trafikövervakande arbete En god och säker trafikmiljö kräver inte bara ett bra vägnät. Det kräver också en bra efterlevnad av trafikregler. Alltför många utsätter sina medtrafikanter för livsfara eftersom man har valt att köra påverkade av alkohol eller andra droger. Det är en brottslighet som i huvudsak bara kan begränsas med regelbundna kontroller och en synlig polis på våra vägar. Kameror kan bidra med att beivra fortkörningar men inte rattfylleri. upptäcks även annan typ av brottslighet vid polisens stickprovskontroller. Det trafikövervakande arbetet har minskat . Därför bör det göras en översyn av polisens samlade trafikövervakande arbete. I detta arbete bör ingå en studie av hur detta arbete genomförs i andra jämförbara länder. Kontrollen av den tunga lastbilstrafiken kräver en särskild yrkeskompetens. Bristande underhåll och undermåligt material i tunga fordon, ibland kombinerat med för långa körtider innebär en stor fara på våra vägar. Alliansregeringen tog fram ett förändrat regelverk för att kunna förhindra att tung trafik skulle kunna fortsätta färdas när brister uppdagas. Kontrollen av dessa fordon kräver dock välutbildade trafikinspektörer. Polisen måste tillse att denna kompetens upprätthålls. Skärpta straff för rattfylleri och olovlig körning är straffet för rattfylleri antingen böter eller fängelse och för grovt rattfylleri innebär fängelse i högst . Straffet för olovlig körning är böter och för grov olovlig körning fängelse . En skärpning av straffskalorna för rattfylleri och grov olovlig körning så att straffmaximum uppgår till fängelse skulle göra att straffskalorna står i bättre proportion till brottens allvar. Dagens straffskalor för rattfylleri, drograttfylleri och grov olovlig körning innebär dessutom att personer som är misstänkta för dessa brott inte kan anhållas och häktas. Det är inte acceptabelt att en person som gör sig skyldig till rattfylleri eller grov olovlig körning inte kan frihetsberövas i väntan på huvudförhandling. En skärpning av straffmaximum för dessa brott till fängelse skulle ge åklagare möjlighet att anhålla och begära dessa personer häktade. har tillkännagivit för regeringen att skärpta straffen och en utredning har presenterat förslag. Därtill riktade ett nytt tillkännagivande om detta. Regeringen måste nu skyndsamt återkomma till med förslag som innebär att straffen denna typ av brott skärps. Elpistoler är ett användbart skydd för poliser som är beprövat och använt av många länder inom EU och övriga världen. Att bli utsatt för situationer där hotet är stort men där det ändå kan vara svårt att använda polisens tjänstepistol av många olika anledningar, där utgör el-pistolen ett gott komplement till polisens övriga utrustning. Det finns många försök, utvärderingar och det praktiska användandet av elpistoler runt om i världen så därför behöver inte vänta utan istället snabba på och se till att ge polisen den utrustning man kan och behöver i sin verksamhetsutövning. Vid samtal med många poliser så finns det en osäkerhet och en ibland rädsla för att använda sitt tjänstevapen. Detta trots att situationerna är hotfulla och poliserna själva riskerar att bli skadade i sitt arbete så avstår man från att använda sitt tjänstevapen. Att sikta och skjuta i en pressad situation är tufft och självklart kan det innebära att man träffar på ställen som det inte var tänkt att träffa. Att vara polis och hamna i mycket svåra situationer kräver snabb beslutsamhet och att man ha tillgång till bästa möjliga utrustning. En ökad trygghet i det skulle kunna innebära att polisen känner sig tryggare att kunna använda sitt tjänstevapen mer där situationen faktiskt kräver så. Därför behöver polisens vapenutrustning uppdateras.