mot · H9023640 · 2021-10-05 00:00:00 — Digitaliseringen har ökat sårbarheten och det finns ett antal olika sätt att påverka valprocessen. Det kan till exempel handla om att sprida felaktig information, desinformation, eller att sprida känslig information som tillskansats genom dataintrång. Allt i syfte att diskreditera en viss aktör och ytterst skada förtroendet för den demokratiska processen. Åtgärder för att möta valpåverkan är en prioriterad uppgift där flera aktörer har en viktig roll att spela. De aktörer som har ansvar för cybersäkerheten som till exempel FRA, MSB och det nya cybersäkerhetscentrumet ska garantera att de digitala system som används är säkra och att det går att identifiera attacker mot dessa. Den nya myndigheten för psykologiskt försvar har en viktig uppgift i att identifiera desinformation och påverkanskampanjer som hotar dem svenska demokratiska processen och kunna ha förmågan att enskilt och tillsammans med andra myndigheter, media och andra aktörer kunna bemöta detta. var det parti som först lyfte förslaget att inrätta myndigheten för psykologiskt försvar. Det är bra att myndigheten nu är på väg att bli verklighet. Den kommer rätt använd att bli en central spelare för förmåga att hantera desinformation generellt och valpåverkan i synnerhet. behövs det konkreta åtgärder för att stärka förmågan att identifiera påverkanskampanjer, genomföra större informationskampanjer till allmänheten samt utveckla samverkan och öva tillsammans med viktigare aktörer inom media. Det senare gäller inte minst de aktörer som är ansvariga för de större sociala medier-plattformarna. Vi ser även att det nationella säkerhetsråd som föreslår kommer att ha en viktig koordinerande roll i arbetet mot valpåverkan för att ge en tydlig signal från den högsta förvaltningsnivån. vill att den nya myndigheten för psykologiskt försvar och det nya cybersäkerhetscentrumet får tydliga uppdrag att samverka för att identifiera valpåverkan och förekommande fall möta densamma. Verktyg för att möta hybridhoten Försvarsmakten ska kunna stödja Polisen vid extraordinära händelser Polisiära insatser är det viktigaste verktyget som finns för att i fredstid kunna hantera olika sorters otillbörlig påverkan mot det svenska samhället som har ett kriminellt inslag. Det är centralt att alla tillgängliga resurser som skulle stärka Polisens verksamhet faktiskt kan användas och att det finns relevant lagstiftning för att upptäcka och stoppa aktiviteter som anses kunna skada säkerhet. Samarbetet mellan Polisen och Försvarsmakten behöver stärkas. Rikspolischefen kom in med en hemställan till regeringen där vill kunna ta hjälp av Försvarsmakten vid extraordinära händelser. har Polisen bara kunnat begära hjälp av Försvarsmakten vid terrorattentat. Tanken är att Försvarsmakten vid extraordinära händelser ska kunna assistera med resurser och verktyg som bevakning för att kunna avlasta Polisen och göra det möjligt för Polisen att fokusera på sin kärnverksamhet. Regeringen har inte vidtagit några åtgärder för att tillgodose Rikspolischefens hemställan. ser behovet av att kunna använda alla samhällets tillgängliga resurser för att kunna hantera extraordinära kriser. Vi kan inte låta gamla låsningar hindra oss från att på ett optimalt sätt hantera ett försämrat säkerhetsläge. vill ändra lagstiftningen så att Försvarsmakten ges möjlighet att stödja Polisen vid extraordinära händelser och tillse att Försvarsmakten kompenseras resursmässigt för denna nya uppgift. Återupprätta den särskilda beredskapspolisen inrättades den särskilda beredskapspolisen för att kunna fylla en lucka i den svenska beredskapen: de skulle ha förmåga att agera mot sabotageförband på svensk mark i ett läge där ännu inte gått in i höjd beredskap. Den särskilda beredskapspolisen var en spetsigare del av den vanliga civilpliktiga beredskapspolisen. Den särskilda beredskapspolisen bemannades med personer som genomgått en längre och mer kvalificerad militär utbildning. 2012 avskaffades den särskilda beredskapspolisen. Skälen som angavs var en låg säkerhetspolitisk hotbild och att styrkan endast hade använts vid ett fåtal tillfällen. har det säkerhetspolitiska läget i närområde försämrats radikalt. En del i det är bland annat ett ökat hot mot vital infrastruktur. Försvarsberedningen föreslog i sin rapport ”Motståndskraft” att det borde inrättas en förstärkningsresurs till Polisen. Beredningen menar att denna resurs bara ska användas vid höjd beredskap. anser dock att det även i fredstid finns behov av att stärka förmågan att möta det allt sämre säkerhetsläget och de hybridhot som det innebär. föreslår att den särskilda beredskapspolisen bör återupprättas för att stärka möjligheter att möta hybridhot även i fredstid. Ett cybersäkerhetscentrum med en egen budget och ett starkt mandat Ett viktigt steg för att stärka den svenska cybersäkerheten är inrättandet av det nya svenska cybersäkerhetscentrumet. Det är ett samarbete mellan de fyra myndigheterna (), Försvarsmakten, Säkerhetspolisen () och Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB). Cybersäkerhetscentrumet ska arbeta brett med både offentliga och privata aktörer för att stärka svensk cybersäkerhet. har varit pådrivande för att få centrumet på plats och vi har särskilt tryckt på behovet att det bidrar till att stärka cybersäkerheten hos privata aktörer så att betraktas som en säker marknadsplats där både svenska och utländska företag kan verka. Huvudmannaskapet för centrumet bör läggas hos FRA som besitter en stor kompetens när det gäller cybersäkerhet. Fram till dess att och försvarsberedningens förslag om ett totalförsvarsdepartement med ansvar för både militärt och civilt försvar har genomförts, bör ges mandat för inriktning av FRA:s verksamhet på cybersäkerhetsområdet med ett särskilt regleringsbrev vid sidan av det generella som Försvarsdepartementet har. vill ge cybersäkerhetscentrat en ändamålsenlig budget och ett starkt mandat att samverka med näringslivet, samt att det kan utgöra knutpunkten i det nationella och internationella cybersäkerhetsarbetet. Övning ger färdighet. Det är grunden för att aktörer i skarpt läge ska kunna genomföra sina uppgifter på bästa sätt. Ju större, mer komplexa och mer verklighetstrogna dessa övningar är desto bättre. Detta gäller särskilt om flera myndigheter och andra aktörer som ska samverka. Hybridhoten är ett bra exempel på ett område där det finns ett behov av att bygga upp såväl en beredskap hos den egna myndigheten som en förmåga att samverka med andra myndigheter. Den övningsverksamhet som börjat bedrivas på nationell och regional nivå inom ramen för det återtagna totalförsvaret bör kunna tjäna som mall. Det gäller till exempel den planerade Totalförsvarsövning 2020 som syftar till att samöva försvarsmakt, andra myndigheter samt företag och organisationers agerande i händelse av höjd beredskap. Internationell samverkan med andra länder i närområdet bör också bedrivas. vill se fler myndighetsgemensamma övningar som utgår från hybridscenarion med en bredd av möjliga hot för att förbättra beredskap och samverkan mellan olika svenska myndighetsaktörer. Det kommer inte att räcka med att vi inom utvecklar nya förmågor och blir bättre att samverka mellan olika myndigheter och andra aktörer för att möta hybridhoten. Hybridhoten känner likt den organiserade brottsligheten inga nationsgränser. Ett belysande exempel är användande av flyktingar som ett sätt att destabilisera grannländer som och som svar på de sanktioner som EU har riktat mot . 2015 använde samma vapen då de underlättade för flyktingar att korsa gränsen till . Här är det viktigt att EU kan samverka sinsemellan för att kunna hålla den yttre gränsen. Det är därför bra att till exempel den europeiska gräns- och kustbevakningsbyrån (Frontex) stärks. Den svenska kommer i ökad utsträckning bidra till ett starkare Frontex och behöver som ett resultat av detta resursförstärkningar för att kunna klara sitt uppdrag. Dessutom krävs en tätare myndighetssamverkan på bredare front inom EU för såväl underrättelseutbyte som konkreta insatser mot hybridhot. Skydda svenskt näringsliv och forskning Åtgärder för att skydda näringslivet Näringslivet utgör motorn i ekonomi. Det lägger grunden för välstånd och tillväxt. Svenskt näringsliv är av hög internationell klass och ligger på många områden i teknologisk framkant. Efter slut och avvecklingen av det civila försvaret har näringslivets betydelse för vår förmåga att kunna klara oss i händelse av kris och krig också blivit allt viktigare. vill därför vidta åtgärder dels för att tillvarata näringslivets resurser i händelse av kris och krig, dels för att skydda svenskt näringsliv. När det gäller det senare så har hot som cybersspionage och cyberattacker blivit allt större problem. Det behövs en noggrann genomgång av vilka företag som är samhällsviktiga, inte bara i händelse av krig men även i fred, och hur de kan bidra till att upprätthålla samhällsviktiga funktioner även under stora påfrestningar. En central del i att skydda svenskt näringsliv handlar om att ska ha hög cybersäkerhet. vill därför att det nya cybersäkerhetscentrumet, som är operativt , måste få ett tydligt uppdrag att stärka cybersäkerheten i svenskt näringsliv samt att tilldelas tillräckliga resurser för att lösa den uppgiften. saknar ett nationellt system för att granska och ytterst stoppa utländska direktinvesteringar som kan hota vår säkerhet. Det är problematiskt, och något som måste åtgärdas omgående. Detta mot bakgrund av att frågan blivit än mer akut i samband med coronakrisen. I takt med en försämrad ekonomi för många företag och ökat behov av kapital riskerar svensk infrastruktur och högteknologi att bli föremål för uppköp och investeringar som i vissa fall skulle kunna hota svenska säkerhetsintressen. var först med att lyfta och driva på för ett svenskt granskningssystem. Tack vara vårt initiativ så har processen att ta fram lagstiftning som skyddar mot olämpliga direktinvesteringar snabbats på. På europeisk nivå har samarbetet kring minska säkerhetshotet från direktinvesteringar påbörjats, men det finns mycket kvar att göra. Dagens samarbete handlar mest in informationsutbyte. Den nya säkerhetsskyddslagen vara ett viktigt verktyg för att skydda information och verksamheter som är av betydelse för säkerhet mot spioneri, sabotage, terroristbrott och vissa andra hot. Ett omfattande arbete kommer krävas för att implementera den nya lagstiftningen och det kommer vara resurskrävande för som bär huvudansvar för detta. Underrättelse- och säkerhetstjänsterna har inget uttalat uppdrag att stödja företag som utsätts för skadliga aktiviteter av fientliga aktörer. Det behövs en översyn av hur samhällsviktiga svenska företag kan få stöd för att upptäcka och motverka spionage och attacker mot sin verksamhet. Staten behöver också ta del av näringslivets erfarenheter och råd i dessa frågor. vill se en nationell funktion för att kunna granska och ytterst stoppa utländska direktinvesteringar som är olämpliga ur säkerhetssynpunkt. vill att ska vara drivande för ett utökat samarbete inom EU för att kunna hantera utländska direktinvesteringar. vill prioritera arbetet med att införa säkerhetsskyddslagstiftningen – tillse att relevanta myndigheter har tillräckligt med resurser för att skyndsamt höja säkerheten i skyddsvärd verksamhet. Skydda svenska universitet och högskolor Det svenska näringslivet och den fria forskningen drabbas av spionage och industriella stölder som går att knyta till den kinesiska staten. Dataintrånget ”Cloud Hopper” är det mest kända fallet, men långt ifrån det enda. Det är av stor vikt att förmår skydda näringslivet i allmänhet och innovativa teknikföretag i synnerhet. Det hot som svenska försvarsunderrättelsemyndigheter beskriver är mycket oroande. Inte minst när svensk teknologisk kompetens kan ha en militär användbarhet. Lagen om kinesiska medborgares underrättelseplikt liksom ett förhållningssätt med oklara gränser mellan vad som är civilt och militärt leder till utmaningar för svensk forskning. En viktig fråga att bevaka framöver är hur vi hindrar personer med koppling till kinesisk underrättelsetjänst att ges tillträde till känslig forskning. Detta får dock inte leda till ett granskningssystem som regelmässigt stoppar duktiga kinesiska forskare bara på grund av deras härkomst, utan istället behövs ett träffsäkert system som kan identifiera reella säkerhetsrisker. vill att underrättelsemyndigheterna får ett regeringsuppdrag att utveckla en strategi kring hur svenska universitet och högskolor ska stärka sin säkerhet och kunna arbeta med screening i säkerhetskänslig forskning samt vid behov samarbeta med exempelvis , Must och FRA.