mot · H8024033 · 2021-04-30 00:00:00 — med anledning av prop. 2020/21:100 ekonomiska vårproposition godkänner förslaget till riktlinjer för den ekonomiska politiken och budgetpolitiken. 2.1 Konjunkturläget i omvärlden 3.1 En vaccinationsplan, på riktigt 3.2 Stöd till individer och hushåll 3.2.1 Förebyggande sjukpenning för riskgrupper 3.2.3 Fullt slopat karensavdrag 3.3 Stöd till företag 4.1 Åtgärder för en starkare krisberedskap 4.1.1 Alltför låg självförsörjningsgrad 4.1.3 Resurser för infrastruktur och trafik 5.1 En långsiktig förstärkning av kommunsektorn 5.3 Indirekta effekter och minskade utgifter 5.4 Sammantagen varaktig förstärkning av kommunsektorn 6 Fler i arbete 6.1 Sänkta arbetsgivaravgifter för företagen 6.2 Mer i plånboken för arbetstagare och pensionärer 6.3 Skattereduktion i stället för flerbarnstillägg 7.1 Migrationens påverkan på välfärden och pensionerna 8 Medborgarskap och välfärd 8.1 Behovet av begränsade bidrag för tredjelandsmedborgare 8.1.1 EU/EES-medborgare bör inte omfattas av begränsningarna 8.1.2 Alla bosättningsbaserade förmåner behöver inte omfattas av begränsningarna 8.2 Arbetet med författningsförslag bör påbörjas 8.2.1 Statens kostnader för vissa bosättningsbaserade förmåner 8.3 Konsekvenser av de föreslagna förändringarna 8.3.1 Ökat antal utfärdade svenska medborgarskap 8.3.2 Ökad kostnad för kommunsektorn 10 Behov av framtida besparingar 10.1 En snävare biståndsram 10.2 Varaktiga besparingar till följd av förslagen Svensk ekonomi, företag och arbetstillfällen lider fortsatt i sviterna av covid-19-pandemin. har nästan 14 000 personer omkommit med anledning av covid-19 – en tragedi på alla plan. Förhoppningen är att detta år är vändningen, att antal smittade och antal dödsfall går ned i takt med att befolkningen vaccineras, att får en möjlighet att öppna upp, att befolkningen får en möjlighet att umgås med sina nära och kära igen. Konsekvenserna för ekonomin riskerar att bli långtgående med ett högt antal långtidsarbetslösa, stora utmaningar på arbetsmarknaden och en rådande osäkerhet om i vilken takt de nuvarande restriktionerna kan avskaffas. Tydligt är att finanspolitiken behöver ta hänsyn till, och nyttja, nuvarande läge genom att fokusera på långsiktiga åtgärder för att ska komma starkare ur krisen. Vidare krävs förenklade regler och villkor för att möjliggöra ett starkare näringsliv och fler arbetstillfällen som följd. behöver en ekonomisk politik och en budgetpolitik som främjar landet såväl som medborgarna. Prioriteringar måste ske för att undvika att fastnar i en nedåtgående spiral med ökande budgetunderskott och ett minskat förtroende för svensk finanspolitik. Vi inser att det råder stora problem på hemmaplan, med en allt grövre kriminalitet, långa köer i sjukvården, ett pensionssystem på bristningsgränsen och en växande segregation. Sammantaget krävs en politik med ett tydligt ändamål: ett starkare . 2.1 Konjunkturläget i omvärlden Världsekonomins tillväxt började avta redan innan coronapandemin utbröt, där tillväxten 2019 var den lägsta globala tillväxtökningen för ett enskilt år sedan finanskrisen. När pandemin utbröt såg vi en exceptionellt kraftig global nedgång med en real BNP-minskning på –3,, vilket kan jämföras med året innan, då den globala BNP-tillväxten var . Den kraftiga nedgången har inneburit akuta negativa konsekvenser särskilt för kvinnor, ungdomar, låginkomsttagare och dem som arbetar i kontaktintensiva sektorer. Vaccineringen som tog fart har väckt förhoppningar om en vändpunkt i pandemin. Nya vågor av utbrott och nya mutationer av viruset utgör alltjämt en oro för utvecklingen och skapar en osäkerhet om den beräknade tillväxttakten . Med detta i beaktande förväntas den globala ekonomin växa 2022. Hur snabbt återhämtningen sker kommer att variera avsevärt mellan länder och beror på medicinska åtgärder, effektiviteten i de politiska stöden, känsligheten för gränsöverskridande spillover-effekter och landets strukturella egenskaper. Pandemin har drabbat och hårt, där tillväxten 2020 var –6,i och –3,i . har klarat sig betydligt bättre än andra länder i med en positiv tillväxt på under pandemin. är ett av de mest ekonomiskt drabbade länderna i där tillväxten var –8,2020 men beräknas återhämta sig mycket bra med en tillväxt på 2021. Tabell 1 Tillväxtprognos omvärlden, årlig procentuell förändring av real BNP –3,5 –6,6 –4,9 –8,2 –8,9 –11,0 –4,8 –9,9 –5,4 –2,2 –8,0 –3,3 Källa: IMF, World Economic Outlook Update, . Arbetslösheten har ökat globalt under pandemin. såg en särskilt stor ökning –. Arbetslösheten har därefter återhämtat sig väl i och ligger nu på , vilket är lägre än genomsnittet i . I EU ökade arbetslösheten och började avta först och ligger på , vilket är lägre än arbetslöshet som har ökat till under pandemin. I likhet med världsekonomin så såg vi en avtagande tillväxt i redan innan coronapandemin utbröt och ekonomi påverkades kraftigt i en negativ riktning . barometerindikator, som mäter det aktuella stämningsläget i den svenska ekonomin och som sammanfattar svar från både företag och hushåll, drabbades av det största fall som någonsin observerats och låg på lägre nivåer än under finanskrisen. Återhämtningen efter den kraftiga nedgången har varit stabil, där barometerindikatorn nu har återhämtat sig helt och ligger på en högre nivå än innan pandemin utbröt. Konfidensindikatorn för hushåll följer samma trend men nådde inte riktigt samma botten som barometerindikatorn och ligger på de normala förhållanden som rådde innan pandemin. Figur 1 Indikatorer i Konjunkturbarometern Under pandemins första våg föll svensk produktion likformigt för samtliga branscher i landet men där hotell- och restaurangsektorn påverkades i betydligt större utsträckning och därmed föll kraftigare. Under pandemins andra våg har handel och industri som helhet klarat sig bättre än under första vågen, men hotell- och restaurangsektorn har inte samma motståndskraft som de andra sektorerna. Nedgången i kläd- och skosektorn har också påverkats hårt, vilket innebär att hushållen i större utsträckning sparar mer . Sammantaget för alla sektorer har svensk ekonomi haft större motståndskraft under andra vågen än den första vågen . Liksom världsekonomin föll BNP kraftigt när pandemin utbröt. motsvarade nedgången det största ras som någonsin uppmätts. Aktiviteten ökade dock kraftigt med en BNP-tillväxt på , där ökningen till största del berodde på starkare export och hushållens ökade konsumtion, men även en ökning i investeringar, främst i maskiner och inventarier. Totalt föll BNP med –2,medan tillväxten beräknas uppgå till . Prognoserna är dock osäkra och väldigt beroende av pandemins utveckling. Tillväxten kommer också att påverkas av de åtgärder som riktar sig mot de utsatta sektorerna – däribland hushållen, tjänstesektorn samt bygg- och anläggningsverksamheten – vilket även kommer att ha en stor inverkan på sysselsättningsnivån framgent i . Figur 2 Tillväxt, BNP, 2020–2024, andel i procent Arbetslösheten i har ökat betydligt under pandemin, och ökningen har varit större bland utrikes födda än inrikes födda. För utrikes födda uppgick arbetslösheten till , en ökning på jämfört med föregående år. För inrikes födda uppgick arbetslösheten till , en ökning på jämfört med föregående år. I takt med tekniska framsteg, fortsatt automatisering och digitalisering som minskar efterfrågan på okvalificerad arbetskraft i kombination med svagare konjunktur och ökad arbetslöshet är gruppen utrikes födda särskilt utsatt. Regeringens tidigare riktade åtgärder i form av bl.a. subventionerade jobb har varit ineffektiva. Det blir allt tydligare att regeringens försök att anpassa arbetsmarknaden efter nyanlända i stället för att anpassa nyanlända till arbetsmarknaden har varit en misslyckad strategi. Figur 3 Arbetslöshet för inrikes och utrikes födda –2021 Källa: SCB. hade den fjärde högsta arbetslösheten i hela EU och har den femte högsta arbetslösheten, vilket är att betrakta som höga nivåer. Arbetslösheten överstiger vida genomsnittet för EU-länderna. Det kvarstår endast att konstatera att nu är längre ifrån regeringens mål om EU:s lägsta arbetslöshet 2020 än när målet introducerades. Figur 4 Internationell arbetslöshet, har liksom resten av världen tvingats vidta en rad åtgärder för att stödja och stimulera ekonomin med anledning av pandemin. Stöden har varit nödvändiga för att rädda företag och anställda. För näringslivet är förutsägbarhet och framförhållning viktigt och företagare behöver därför, , veta vilka stöd- och stimulansåtgärder som kommer att finnas tillgängliga. Majoriteten av regeringens stödåtgärder har varit generella, men riktade stöd till specifika sektorer som exempelvis kultur, idrott, medier, järnväg, flygfart, sjöfart och kollektivtrafik har också införts. Sammantaget har regeringen vidtagit stödåtgärder som uppgår till ca , där en stor del utgörs av korttidspermittering, sänkta arbetsgivaravgifter, omställningsstöd (inklusive nedstängningsstöd och omsättningsstöd), generella statsbidrag och extraordinära kostnader. Tabell 2 Stödåtgärder med anledning av coronapandemin, miljarder kronor Totalt 2020 och 2021 Generella statsbidrag till kommuner och regioner Kompensation för merkostnader inom vård och omsorg Uppskjuten vård och covidvård Testning och smittspårning m.m. Snabb och säker vaccinering Karensavdrag, sjukintyg, riskgrupper och smittbärarpenning m.m. Övriga tillskott till vård, skola och omsorg m.m. Sänkta arbetsgivar- och egenavgifter, brutto Omställningsstöd, omsättningsstöd m.m. Sjuklöneansvar, hyresstöd m.m. Idrott, kultur, mediestöd Aktiv arbetsmarknadspolitik och fler utbildningsplatser Kraftfull grön ekonomisk återstart Fler ska komma i arbete Hela landet ska växa ska vara ett tryggt land för alla Förstärkning av hushållens ekonomi De exakta effekterna på ekonomin och arbetsmarknaden för respektive stöd är svåra att bedöma, dels för att åtgärderna infördes , dels för att åtgärderna påverkar varandra. Korttidspermitteringen är den åtgärd som beräknas ha haft störst effekt på arbetsmarknaden. Den syftar till att minska antalet uppsägningar och hjälpa företagen att behålla arbetskraften så att produktionen snabbt kan återupptas när efterfrågan stiger. Under pandemin har sysselsättningen minskat, och har korttidspermitteringen haft en dämpande effekt på arbetslösheten även om de arbetade timmarna har tryckts ned, då permitteringen innebär att anställda har gått ned i arbetstid. 3.1 En vaccinationsplan, på riktigt Regeringens ursprungliga vaccinationsmål var att hela den vuxna befolkningen skulle vara vaccinerad . Detta har därefter reviderats till att hela den vuxna befolkningen ska ha fått minst en vaccindos innan . Leveranserna av vaccin utgör den främsta flaskhalsen snarare än regionernas möjligheter att hantera ett stort antal vaccinationer. Att befolkningen vaccineras är en förutsättning för att lyfta restriktionerna och få igång samhällsekonomin. Enligt beräkningar innebär varje försenad månad en förlust för svensk ekonomi på ca . bör därför ges i uppdrag att granska regeringens arbete med målsättning, genomförande och uppföljning av vaccinationsarbetet. En oberoende granskare bör även se över vilka brister som har legat till grund för att målsättningar införts som sedan visat sig sakna koppling till verkligheten samt vilka underlag regeringen haft som grund för den externa kommunikationen om målet. Slutligen bör det omgående införas en tydlig färdplan för hur vaccinationstakten ska öka, som utgår från kontrolldatum – på förhand angivna datum där det framgår hur många svenskar som förväntas vara vaccinerade vid varje given tidpunkt. Detta för att uppnå transparens och slippa onödiga och skadliga spekulationer, men framför allt för att såväl oppositionen som mediala aktörer måste ges möjlighet att utkräva ansvar vid eventuella fortsatta misslyckanden från regeringens sida. 3.2 Stöd till individer och hushåll Coronakrisen har inte lämnat någon oberörd –sjukskrivningar, arbetslöshet och sorg för de familjer som förlorat närstående. Trots att dödstalen sakta sjunker är krisen långt ifrån över och risken för en ytterligare våg är överhängande. Personer i riskgrupp och deras närstående lever i stor osäkerhet. Det är därför av vikt att i största möjliga mån begränsa smittspridningen för att skydda äldre och de som är i riskgrupperna. har sedan krisens början arbetat med att ta fram förslag som stärker välfärdens sociala skyddsnät för de som drabbats men även varit en konstruktiv part för att skapa brett stöd för viktiga åtgärder för att säkerställa en fortsatt social trygghet för medborgarna. Utgångspunkten i socialförsäkringspolitik är en trygg och effektiv socialförsäkring som ska fungera när den behövs som mest. 3.2.1 Förebyggande sjukpenning för riskgrupper har tidigare ställt sig bakom ett utskottsinitiativ i socialförsäkringsutskottet om smittbärarpenning för människor i riskgrupper. Avsikten med initiativet var att människor som befinner sig i riskgrupperna ska kunna stanna hemma från sitt arbete. Regeringen har därefter föreslagit en tillfällig förebyggande sjukpenning med ett schabloniserat maxbelopp på . Längden för ersättningen har förlängts till , vilket är positivt. Ersättningen bör dock förlängas ytterligare till dess att alla i riskgrupp fått vaccin eller till dess att pandemin anses vara över. Pandemin har slagit hårt mot samhället och särskilt drabbade är familjerna. Den medföljande ekonomiska krisen har gjort att många familjer hamnar i ett ekonomiskt utsatt läge. Familjer där föräldrarna arbetar inom branscher med osäkra arbetsvillkor och arbetstillfällen kan hamna i kläm mellan systemen och tenderar tyvärr att hamna i skuggan av grupper som behöver ekonomiskt stöd. Även familjer som normalt sett har en god ekonomi och inte uppfyller villkoren för att få vare sig försörjningsstöd eller bostadsbidrag kan dock också behöva ekonomiskt stöd givet pandemins omfattning. Möjligheten till ett tillfälligt behovsprövat familjestöd som tar hänsyn till familjens aktuella situation på grund av krisen och inte tar hänsyn till årsinkomst bakåt i tiden bör därför utredas – detta för att inte alla ska behöva vända sig till kommunalt försörjningsstöd men också för att kortsiktigt ge familjer möjlighet till omställning utan att behöva genomgå en djup ekonomisk kris i dessa oroliga tider. 3.2.3 Fullt slopat karensavdrag har tidigare lagt fram förslag för fullt slopat karensavdrag för vissa yrkesgrupper, primärt inriktat på de som arbetar inom sjukvården eller förskolan där personalen är särskilt utsatt för smittorisk och där det är viktigt att begränsa smittspridningen. Om personalen kan vara hemma utan för svåra ekonomiska konsekvenser kan vi också uppnå att det i största möjliga mån alltid ska finnas frisk personal inom förskola, skola, sjukvård och omsorg. Detta bör vara gällande oavsett om det råder en pandemi eller inte. 3.3 Stöd till företag Under föregående år och innevarande år har hanterat ett stort antal extra ändringsbudgetar med olika typer av stöd till företag som har drabbats hårt till följd av de införda restriktionerna. Medan åtgärderna är nödvändiga har processen präglats av senfärdighet, där oppositionen har fått driva regeringen framför sig i fråga efter fråga. Förseningarna av omställningsstödet innebär exempelvis att företag som ansöker om stödet, i bästa fall, får det utbetalat mer än efter försäljningstappet – ett dråpslag mot företagen. Denna osäkerhet är farlig. Om företag och privatpersoner inte kan planera, eller lita på att regeringen ger ersättning för skärpta restriktioner, kommer det att påverka sysselsättning, investeringar och konsumtion där slutstationen är en fullständig ekonomisk kris. har under pandemin förordat en linje som innebär att stöden är lättförstådda, utannonseras tidigt och kvarstår för att företag ska kunna planera långsiktigt. Ett tydligt exempel på motsatsen till denna linje har varit regeringens förslag om omställningsstöd, där tröskelvärdet för stödet har varierat stort mellan stödperioderna och där ändrade beräkningsmetoder har orsakat situationer där företag tagit lån och sedan blivit utan stöd. Även permitteringsstödet har påverkats på liknande sätt där kostnadstäckningen varierat, vilket med kort varsel har ökat företagens kostnader för att behålla personal under pandemin. Vägen framåt, och särskilt givet den osäkerhet som råder, bör vara att stöden har längre löptider och hanteras med bättre framförhållning för att regelverken ska vara så tydliga, och på plats . Det civila försvaret och dess föregångare var en mycket viktig del av det svenska totalförsvaret under det . Verksamheten var omfattande och engagerade som mest ca 2,8 miljoner människor över hela . Bakgrunden var de erfarenheter som första och hade gett i vilka det civila samhället hade drabbats hårt. Tanken var att det svenska totalförsvaret skulle vara så pass motståndskraftigt att vårt land skulle kunna klara sig på egen hand utan stöd från andra stater . För att klara av detta inrättades omfattande beredskapslager innehållande drivmedel, sjukvårdsförnödenheter, mat, vatten, skyddsmasker m.m. och förråden inventerades regelbundet och utgången materiel ersattes av ny. För att det civila samhället skulle fortsätta fungera vid höjd beredskap eller i krig kompletterades värnplikten med civilplikten. Det innebar att de individer som inte redan tjänstgjorde inom det militära försvaret, eller arbetade vid viktiga myndigheter, också var tvungna att bidra. En stor del av dem tilldelades en plats i civilförsvaret som exempelvis brandman, sjukvårdare, sanerare eller ammunitionsröjare. Det civila försvaret bedrev en omfattande utbildnings- och övningsverksamhet och deltog alltid vid större militära övningar. Samhällets förmåga att hantera och stå emot kriser och katastrofer var således mycket god. I samband med och det slut gjordes en omvärdering av det svenska totalförsvarets behov, dels beroende på det som uppfattades som en drastiskt förändrad hotbild, dels beroende på behovet av att åtgärda välkända strukturella problem i den befintliga organisationen. Frånvaron av direkta militära angreppshot ledde till att fokus flyttades till andra hot och risker. Detta började skönjas redan vid försvarsbeslut , och blev mycket tydligt vid försvarsbeslut som fattades av riksdag . Regeringen anförde i propositionen som låg till grund för beslutet att den säkerhetspolitiska utvecklingen var positiv även om en viss osäkerhet kring politiska utveckling kvarstod. Vidare ansåg regeringen att behövde ett betydligt mindre totalförsvar än tidigare och att det dåvarande invasionsförsvaret skulle ställa om till ett insatsförsvar – vilket ledde till att ett stort antal förband och förmågor avvecklades. Beslutet ledde till en nedmontering av det civila försvaret med dess beredskapslager, planer, anläggningar m.m. Förmågor och resurser som byggts upp skrotades . Försvarsmakten och andra ansvariga myndigheter stod efter beslutet således inför ett mycket omfattande avvecklingsuppdrag. För att klara av det skänktes mycket av materielen bort – exempelvis till våra baltiska grannar. Materiel som inte kunde skänkas bort kasserades trots att den inte sällan var fullt funktionsduglig. Avvecklingen av det civila försvaret fortsatte och nådde sitt crescendo vid försvarsbeslutet . I propositionen som låg till grund för beslutet anförde regeringen att det kommer att krävas ett långsiktigt arbete ”för att kunna skapa tillräcklig förmåga hos myndigheter, kommuner, landsting, organisationer och näringsliv där de åtgärder som ger högst effekt för samhällets krishanteringsförmåga vid en svår påfrestning på samhället i fred kan prioriteras. Den eftersträvade förmågan sträcker sig över ett stort antal samhällsområden där avvägningar och prioriteringar mellan åtgärder kommer att bli nödvändiga”. Vidare anförde regeringen att de förband som ingår i insatsorganisationen ska kunna stödja det civila samhället vid kris. En annan stor förändring som beslutades om var att utbildningen av totalförsvarspliktiga räddningsmän, sanerare och ammunitionsröjare lades ned – utbildningen skulle dock kunna återupptas vid behov. Helhetssyn blev ett centralt begrepp när totalförsvarsresurser nu i stället för att användas för det nationella försvaret skulle användas för internationella insatser samt för att stärka samhällets förmåga att förebygga och hantera svåra påfrestningar på samhället i fred. Den s.k. anpassningsdoktrinen växte fram och omfattade såväl det militära som det civila försvaret. Doktrinen innebar att analyser i stället för konkreta beredskapsåtgärder skulle genomföras för hur det civila försvaret skulle kunna återfå sin förmåga om regeringen beslutade om det. Statliga myndigheter med särskilt ansvar inför och vid höjd beredskap (bevakningsansvariga myndigheter) skulle bl.a. planera för att kunna anpassa verksamheten inför en förändrad säkerhetspolitisk situation och genomföra omvärldsbevakning. I och med den nya inriktningen bildades () . Myndigheten hade som uppgift att samordna arbetet med samhällets beredskap inför allvarliga kriser i fred och det civila försvaret. I myndighetens uppdrag ingick även att sprida kunskap om samhällets krishanteringsförmåga, att samordna kompetensutveckling samt informera och utbilda inom områdena samhällets sårbarhet, krishantering, säkerhetspolitik och totalförsvar. Det nya systemet för att hantera kriser sattes rejält på prov i samband med tsunamikatastrofen och stormen . Systemet uppvisade omfattande brister, vilket ledde till att förmåga att hantera kriser kom att stå i fokus . För att förbättra rikets förmåga att hantera kriser beslutade regeringen att samtliga länsstyrelser och ett antal andra statliga myndigheter skulle ha en tjänsteman i beredskap. Denne skulle även utanför kontorstid kunna påbörja och leda arbetet inom respektive myndighet och länsstyrelse. Vidare skulle ett antal myndigheter även ha förmåga att vid en kris omgående upprätta en ledningsfunktion. För att stärka samordningen på central myndighetsnivå bildades Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB). försämrades det säkerhetspolitiska läget i närområde alltmer genom agerande och uppträdande; exempelvis genomförde ryskt bombflyg fingerade kärnvapenanfall mot – en händelse som i medierna snabbt döptes till Ryska påsken. Året efter, , annekterade olagligen och strider utbröt i östra delen av . drabbades av den dittills största skogsbranden i modern tid i . Utredningar och rapporter efteråt påvisade stora brister inom kommunikation, ledning, rutiner och kunskap. beslutade att planeringen för det civila försvaret skulle återupptas. Trots detta, och trots utvecklingen i omvärlden och skogsbranden i , genomfördes inga större insatser eller förändringar för att stärka totalförsvaret. Så sent som anförde dåvarande inrikesminister i sitt tal på rikskonferensen och Försvar i bl.a. att ”den som endast ser tillbaka på ett civilt försvar så som det såg ut i svunnen tid, med livsmedelslager, regionala civilbefälhavare och skyddsmasker undrar kanske hur detta ska ske. Men ett modernt civilt försvar ska inte bygga på strukturerna från . Det skulle inte fungera, och skulle inte rusta oss för att möta dagens och morgondagens utmaningar”. drabbades av omfattande skogsbränder. Dessa var av än större omfattning än den som drabbade . Under släckningsarbetet blev det tydligt att brister som påpekades redan efter Västmanlandsbranden ännu inte var åtgärdade. Detta renderade i en hel del kritik – inte minst från regeringens utredare av branden i . överlämnade en enig försvarsberedning sin slutrapport (Ds 2019:8) till regeringen. I denna fastslogs det att omfattande satsningar behöver göras för att rusta upp totalförsvaret så att det klarar av att hantera de kriser och den hotbild som finns, och framgent. Avsaknaden av beredskapslager blev avslutningsvis mycket tydlig när coronapandemin utbröt. 4.1 Åtgärder för en starkare krisberedskap 4.1.1 Alltför låg självförsörjningsgrad