mot · H9023842 · 2021-10-05 00:00:00 — Ett väl fungerande återvändande ställer sig bakom det som anförs i motionen om att konsekvenserna för ett effektivt och väl fungerande återvändande ska beaktas vid antagande av nya lagar och regler med bäring på det migrationspolitiska området och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att , och Kriminalvården ska ges i uppdrag att påtagligt öka antalet verkställda utvisningsbeslut och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen skyndsamt ska tillsätta den utredning som ska se över hur återvändandeprocessen kan bli mer sammanhållen och effektiv och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ge i uppdrag till och att tillsätta en myndighetsgemensam arbetsgrupp som identifierar praktiska och legala hinder mot ett effektivare samarbete och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att och ska ges i uppdrag att arbeta med att vidareutveckla myndigheternas ärendehanteringssystem och göra dem förenliga med varandra och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att och pågående arbete med att ta fram en ny övergripande överenskommelse om direktåtkomst ska fortsätta och intensifieras och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att göra en bred översyn av sekretess- och dataskyddslagstiftningen där utgångspunkten bör vara att det ska införas en ny huvudregel som innebär att berörda myndigheter ska kunna dela relevant information och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att fler myndigheter bör få i uppdrag att prioritera ett fungerande återvändande och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att sekretessbelägga verkställighetsdatum för att säkerställa ett ordnat återvändande och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att möjligheten till spårbyte efter avslag på asylansökan ska upphöra och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att begränsa möjligheten till undantag från skyldigheten att ha arbetstillstånd till personer med presumtivt bifall på sina asylansökningar och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att preskriptionstiden för avslagsbeslut i asylärenden ska förlängas från fyra till och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om en bredare översyn av möjligheten att åberopa verkställighetshinder och hur processen kan effektiviseras och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att arbete med självmant återvändande behöver intensifieras och effektiviseras och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att införa avreseboenden i regi och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att låta utvärdera och ändra ändring i lagen om mottagande av asylsökande m.fl. om nedsatt ersättning och indraget boende och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att kommunerna inte ska ha rätt att ge ekonomiskt bistånd till personer som saknar rätt att vistas i landet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att begränsa rätten till vissa välfärdsförmåner för människor som vistas i utan tillstånd och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att förena beslutet om nekad inresa med beslutet om avvisning till ett gemensamt beslut och att beslutet ska kunna förenas med ett återreseförbud, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att återreseförbud ska kunna meddelas när en person som har gällande av- eller utvisningsbeslut återvänder till och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att det i fler situationer ska vara straffbart att bryta mot ett återreseförbud och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om en översyn av möjlighet till direktavvisning även när asylskäl åberopas och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att beslut om avvisning endast ska kunna upphävas genom beviljat uppehållstillstånd eller av överinstans och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om en utvärdering av instansordningen liksom möjlighet att överklaga och vara part när myndighetens avvisningsbeslut överklagas och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att och ska verka för ökad samsyn rörande bedömning och klassificering av verkställbarhet och identitet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ingå överenskommelser och återtagandeavtal med ursprungsländer och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ställa tydligare krav på länder som tar emot svenskt bistånd att samarbeta i återvändandearbetet samt överväga att finansiera återetableringsstöd genom biståndsbudgeten när det är möjligt och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att i större utsträckning ska söka diplomatiska garantier och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att antalet förvarsplatser ska bli fler och om att inrätta en förvarsanläggning i norra och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om utökade möjligheter till förvar och ökad säkerhet vid förvaren och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om förbättring av riskbedömningar och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att införa anmälningsplikt (boendeskyldighet) vid boenden och elektronisk övervakning som komplement till förvar och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att det utreds vilka ytterligare åtgärder som behöver vidtas för att förhindra att personer genom sitt agerande omöjliggör verkställighet av utvisningsbeslut, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att en asylansökan ska avslås eller ett uppehållstillstånd återkallas om en utländsk medborgare begår ett brott med ett straffvärde motsvarande fängelse, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ett brott med ett straffvärde på fängelse som huvudregel ska leda till utvisning på grund av brott, även om det inte föreligger en återfallsrisk, och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att den dömdes anknytning endast i undantagsfall kan utgöra hinder mot utvisning på grund av brott och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om ett skärpt regelverk och om att bedömningen av verkställighet ska ske i nära samband till avtjänandet av straffet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att åklagare alltid ska yrka på utvisning på grund av brott när förutsättningarna enligt lagstiftningen är uppfyllda och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att tiden för återreseförbud på grund av brott ska förlängas och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att straffen vid olovlig vistelse efter återreseförbud på grund av brott ska skärpas och tillkännager detta för regeringen. Invandringen till är reglerad, vilket innebär att det finns regler för vilka som får resa in och vistas i landet. Den som har nekats uppehållstillstånd i ett slutligt beslut inom ramen för en rättssäker prövning ska återvända till sitt hemland. Det är grunden för en reglerad invandring. Utlänningslagen innebär en skyldighet för en person med ett av- eller utvisningsbeslut att självmant lämna landet, då lagen som huvudregel ger honom eller henne på sig att förbereda sin avresa. Om han eller hon ändå stannar kvar i ska verkställa det fattade beslutet. är, enligt Återvändandedirektivet, skyldig att se till att en person som nekats rätt att vistas i landet också lämnar det. Bristerna i regeringens återvändandearbete medför en uppenbar risk för ett växande skuggsamhälle i i vars spår det bland annat följer social utsatthet, svartarbete och brottslighet. Hur många människor som faktiskt vistats illegalt i landet är oklart. Regeringen gör i proposition 2020/21:159 Vissa identitetsfrågor inom utlänningsrätten bedömningen att det är sannolikt att den tidigare uppskattade siffran om 50 000 har ökat väsentligt. Av årsredovisningar framgår att myndigheten lagt upp lite drygt 115 000 återvändandeärenden. avslutade myndigheten närmare 100 000 återvändandeärenden varav skälet i hälften av fallen var självmant återvände medan det i av ärendena bedömdes att personen avvikit. Enligt prognos kommer 54 700 nya återvändandeärenden att initieras –2024. bedöms 23 200 utländska medborgare självmant lämna (, Verksamhets- och utgiftsprognos ). Detta i kombination med svårigheterna för svenska myndigheter att till vissa länder utvisa personer med tvång tyder på att skuggsamhället fortsatt kommer att växa. (2020:7) och Delegationen för migrationsstudier, Delmi (2020:1) har i varsin rapport identifierat flera allvarliga brister i det svenska återvändandearbetet. Likaså framkommer hur myndigheternas arbete med att verkställa av- och utvisningsbeslut undermineras av olika politiskt beslutade undantag som möjliggör ansökan om uppehållstillstånd på annan grund efter att en person fått ett avslag. omnämner särskilt den så kallade gymnasielagen. I granskningen har företrädare för och särskilt pekat på att personer i syfte att fördröja en beslutad av- eller utvisning ansökt om uppehållstillstånd enligt gymnasielagen även om de inte omfattats av den. Möjligheten till spårbyte är ytterligare exempel på en undantagsregel som möjliggör tillstånd på annan grund efter avslag. Till detta kommer signaler från företrädare för vissa politiska partier om att amnestier eller liknande kan komma att införas. Det är omständigheter som bidrar till att ett stort antal människor inte återvänder till sitt hemland efter att ha nekats uppehållstillstånd i . Att ett nej är ett nej är en central del av en reglerad och långsiktigt hållbar migrationspolitik. Det är därför av yttersta vikt att utformningen av migrationspolitiken i större utsträckning än leder till att personer som får ett av- eller utvisningsbeslut också lämnar landet. För att nå dit behövs ändringar på ett flertal områden. Vissa frågor behöver utredas vidare men ett stort antal ändringar kan realiseras bara den politiska viljan till ett förbättrat återvändandearbete finns. Det bör också vara en självklarhet att konsekvenserna för ett effektivt och väl fungerande återvändande, så som påverkan på människors inställning till självmant återvändande och möjligheten till verkställighet med tvång, ska beaktas när nya regler och bestämmelser med bäring på det migrationspolitiska området antas. Ökat antal verkställda utvisningsbeslut För att principen att ett nej är ett nej ska bli en realitet i praktiken behöver , och Kriminalvårdens insatser på området intensifieras och effektiviseras. Dessa myndigheter ska ges regeringens uppdrag att påtagligt öka antalet verkställa utvisningsbeslut. Myndigheterna måste ges förutsättningar att genomföra detta uppdrag, vilket förslagen i denna motion sammantaget syftar till. har i en rapport granskat reform som syftade till att renodla myndigheternas uppdrag, genom att fördela återvändandearbetet på fler myndigheter. Granskningsrapporten konstaterar att syftet och ambitionen inte har uppnåtts, utan i stället har inneburit en rad svårlösliga problem (RiR 2020:7 s. 68 ff). har föreslagit en ändring av ansvarsfördelningen mellan och , vilken skulle innebära att återvändandeärenden inte överlämnas mellan myndigheterna, utan att i stället begär handräckning från när ett avvisning- eller utvisningsbeslut behöver verkställas med tvång (skrivelse, dnr. har förespråkat en utredning som ser över ansvarsfördelningen samt överväger om en myndighet ska ha det övergripande ansvaret för återvändandearbetet. Det välkomnas därför att regeringen gett Statskontoret tilläggsuppdraget att se över myndigheternas uppgifter och ansvarsfördelning samt överväga en förändring av myndighetsorganisationen på återvändandeområdet (Ju2021/01229). Vad i övrigt gäller Statskontorets uppdrag att analysera och föreslå åtgärder för att effektivisera , och Kriminalvårdens arbete med återvändande (Ju2020/01867/SIM) är det positivt men i likhet med en majoritet av partier anser att detta inte räcker. Det behövs ett större helhetsgrepp. har därför kommit med ett tillkännagivande till regeringen om att tillsätta en utredning som ser över hur återvändandeprocessen kan bli mer sammanhållen och effektiv. Regeringen bör skyndsamt tillsätta denna utredning. I avvaktan på utredningen, och så länge ansvarsfördelningen mellan och behålls oförändrad, är det av största vikt att samverkan mellan myndigheterna stärks och att befogenhetsfrågor inte får stå i vägen för ett fungerande återvändandearbete. Myndigheterna bör, i tillägg till det redan genomförda uppdraget att analysera och föreslå åtgärder för att effektivisera informationsöverförandet (Ju2020/04), få i uppdrag att tillsätta en myndighetsgemensam arbetsgrupp som identifierar övriga praktiska och legala hinder för ett ökat samarbete. Ett sådant uppdrag ska innefatta hemställan om de författningsändringar som krävs för att förbättra och effektivisera myndigheternas samarbete. I och slutredovisning av uppdrag om effektiviserat informationsöverförande (Rapport , dnr 1.1.2-2020-32543) föreslås bland annat en förstudie för att vidareutveckla myndigheternas ärendehanteringssystem och göra dem förenliga med varandra, i syfte att automatisera informationsöverföringen. Vidare föreslås att myndigheternas pågående arbete med att ta fram en ny övergripande överenskommelse om direktåtkomst – och möjligheten att där ge en utökad direktåtkomst till uppgifter i ärendehanteringssystem – ska fortsätta och intensifieras. Mot bakgrund av osäkerheten kring hur det kommer ta för regeringen att tillsätta utredningen om en mer effektiv och sammanhållen återvändandeprocessen anser att även detta arbete bör genomföras. Erfarenheterna och slutsatserna av och olika samarbeten kommer också att kunna gagna kommande utredning. Som många andra myndigheter har och i olika sammanhang påtalat sekretess- och dataskyddslagstiftningens hämmande inverkan på effektiv informationsöverföring. Regeringen bör därför göra en större översyn av sekretess- och dataskyddslagstiftningen. Utgångspunkten bör vara att det ska införas en ny huvudregel som innebär att berörda myndigheter ska kunna dela relevant information. En sådan utredning bör också beakta vilken skyldighet en kommun, vårdinrättning eller annan myndighet har att lämna ut information om en enskild person till eller . anser att kommuner och myndigheter som och Transportstyrelsen m.fl., bör få ett särskilt uppdrag att främja ett fungerande återvändande, genom till exempel en informationsplikt till och när en person utan tillstånd att vistas i landet är i kontakt med dem. Det medför att samtliga myndigheter som en person kan komma i kontakt med får ett ansvar att säkerställa personens lagliga rätt till vistelse i och genom informationsplikten försvåras möjligheterna att leva utan tillstånd i landet. Vidare bör införandet av en bestämmelse om att sekretessbelägga datum för verkställighet övervägas. har en liknande sekretessbestämmelse. får en person som ska lämna information i förväg om vilken dag myndigheterna kommer och hämtar denne, vilket skapar en tydlig tidslinje för den som vill avvika eller vidta andra åtgärder för att försvåra verkställigheten. Det är dock viktigt att en sådan regel utformas med respekt för den enskilde och säkerställer en human verkställighet. En sådan här större översyn av sekretess- och dataskyddslagstiftningen har överhuvudtaget att beakta avvägningen mellan den enskildes och statens intresse samt Regeringsformen, och . I en avvägning mellan motstridiga intressen bör statens intresse för att upprätthålla den reglerade invandringen och verkställa lagakraftvunna beslut väga tungt. Självmant återvändande är mer humant för den enskilde och mer kostnadseffektivt för det allmänna. är det bara hälften som självmant återvänder (RiR 2020:7, s. 5 och statistik från årsredovisningar). Målsättningen ska därför vara att få fler att återvända självmant. Det ska stå klart för var och en att personer som får av- eller utvisningsbeslut har att lämna landet självmant. De som inte återvänder självmant kommer att få återvända med polisens försorg. Som kort berörts ovan förutsätter det bland annat en ökad tydlighet från hela samhället och ändring av regler som bidrar till att personer väljer att hålla sig kvar i landet. Spårbyte, undantag från skyldigheten att ha arbetstillstånd och preskription Möjligheten till spårbyte, det vill säga att före detta asylsökanden kan beviljas uppehållstillstånd för arbete efter att ha fått ett lagakraftvunnet utvisningsbeslut, bör tas bort. Bestämmelsen är ett avsteg från principen om att ett nej ska vara ett nej och därtill har det visat sig att regeln tillsammans med möjligheten att beviljas undantag från skyldigheten att ha arbetstillstånd i (AT-UND) öppnat för missbruk av asylsystemet. Av denna anledning, men också för att undvika att personer som får ett avlägsnandebeslut hinner rota sig i , bör möjligheten till AT-UND begränsas till personer med presumtivt bifall på sin asylansökan. För att inskärpa betydelsen av att den som har ett gällande av- eller utvisningsbeslut ska lämna landet vill begränsa möjligheten att få en ny asylansökan prövad både i och på EU-nivå. När det gäller preskriptionstiden i föreslår vi att den förlängs från fyra till . visar exempelvis att en fjärdedel av de granskade ärendena avslutades på grund av att preskriptionstiden för av- eller utvisningsbeslutet löpte ut (RiR 2020:7 s. 5). Även regelverket kring verkställighetshinder bör ses över. inkom till som lägst 12 298 och som högst 13 254 ärenden om verkställighetshinder. Bifallsprocenten låg mellan . var genomsnittskostnaden per avgjort verkställighetsärende , (årsredovisning 2020 s. 48 f). Bifallsprocenten och antalet ärenden indikerar att möjligheten att åberopa vissa nya omständigheter för den som har gällande beslut om avvisning eller utvisning inte fungerar som det extraordinära prövningsförfarande det alltid har varit avsett att vara. Det är inte heller ovanligt att en och samma person åberopar verkställighetshinder ett flertal gånger, utan att ha någon substantiell grund för anmälan. lägger därmed resurser på handläggning av en stor mängd ärenden som för den enskilde inte leder till någon förändring i fråga om möjligheten att få stanna i , än om möjligen på kort sikt. Reglerna om verkställighetshinder bygger i allt väsentligt på att förhindra att utvisning sker i strid med internationella åtaganden och möjliggör beaktande av nya omständigheter av vissa slag. Det förekommer att personer som ska av- eller utvisas anmäler verkställighetshinder precis innan avresan, för att på detta sätt försöka förhindra verkställigheten. Det behöver finnas ventiler men det är orimligt om reglerna utnyttjas för att försvåra eller fördröja myndigheternas återvändandearbete. Dessutom inger regelverket falska förhoppningar. huvudinriktning är att svenskt migrationslagstiftning ska ligga på en miniminivå. Det gäller även reglerna som möjliggör uppehållstillstånd eller ny prövning efter att en person fått ett gällande av- eller utvisningsbeslut. Det finns därför anledning att se över nuvarande reglering. Det gäller såväl de materiella reglerna om verkställighetshinder som själva förfarandet och handläggningen. Utöver regelförändringar behöver arbete med självmant återvändande intensifieras och effektiviseras. Nya arbetsmetoder, informationsinsatser och stödprogram bör utvecklas. En del i detta, som också är av betydelse för tillståndsprövningen, är att tidigt i handläggningen av asylärendet ger identitetsfrågor högre prioritet än vad som är fallet. Att en persons identitet är välutredd underlättar återvändandearbetet. Vidare är det är av vikt att handläggningstiderna hos blir så korta som möjligt, bland annat för att undvika att personer som får ett avlägsnandebeslut hinner rota sig i . Det är därför positivt att den genomsnittliga tiden från ansökan till beslut för inkomna förstagångsärenden bedöms (, Verksamhets- och utgiftsprognos ). Begränsat stöd till personer som ska lämna landet En person vars avlägsnandebeslut fått laga kraft och tiden för frivillig avresa löpt ut har sedan en lagändring inte längre rätt till bistånd enligt lag (1994:137) om mottagande av asylsökanden m.fl. (LMA). Syftet med lagändringen var att frigöra boendeplatser i mottagningssystemet samt öka incitamenten för personer med avlägsnandebeslut att återvända självmant, men det har i stället medfört svårigheter för myndigheterna att veta var personen befinner sig och hålla nödvändig kontakt för att säkerställa ett återvändande (RiR 2020:7 s. 47 f). föreslår därför att en person som har fått ett av- eller utvisningsbeslut ska bo på boenden, i särskilda avreseboenden. Vid dessa boenden kan myndigheterna samarbeta och samla sina resurser för att uppmuntra till och förbereda utlänningen för självmant återvändande. Den ändringen i lagen om mottagande av asylsökande m.fl. som innebär att en person som inte medverkar till verkställigheten av sitt av- eller utvisningsbeslut inte längre ska få bo på boende bör därmed ses över och ändras. Personer som kommer från länder med hög avslagsfrekvens med möjlighet till en snabb verkställighet bör bo på avreseboenden . har konstaterat att den som olovligen vistas i landet inte har rätt till försörjningsstöd enligt socialtjänstlagen och därför kan inte heller bistånd i form av nödbistånd ges (HFD 2017:33). Regelverk och praxis tycks dock tillämpas olika bland kommuner i . Det behöver därför genom lagstiftning införas förbud för kommuner att ge ekonomiskt stöd till personer som undanhåller sig verkställighet av ett av- eller utvisningsbeslut. Frågan om personer som vistas här utan tillstånd ändå ska erbjudas svensk sjukvård och skola är komplex. Ett land kan i längden inte sända dubbla signaler till dem som stannar kvar olovligen, eller tillåta att barn ärver sina föräldrars olovliga tillvaro i . Men barn ska inte heller hållas ansvariga för sina föräldrars agerande. anser att reglerna för rätt till sjukvård för människor som vistas i utan tillstånd bör återgå till det som gällde , när rättigheterna utökades. Det innebär att regioner endast ska kunna erbjuda akut (omedelbar) vård och behandling till vuxna som vistas här illegalt. Barn som saknar rätt att vistas här ska dock fortsatt ha rätt till sjukvård som andra barn. har barn som vistas olagligt i rätt till skolgång, från förskoleklass till gymnasiet. fanns ingen generell rätt till skolgång, utan kommuner fick själv avgöra från fall till fall. Vill man hindra framväxten av skuggsamhällen är det naturligtvis problematiskt att ge rätt till skolgång. Vår utgångspunkt är att dessa regler bör återgå till det som gällde . Frågan är dock juridiskt och moraliskt komplicerad och måste beakta hur en stramare lagstiftning är förenlig med internationella konventioner. arbete med av- och utvisning ansvarar för inre- och yttre gränskontroll enligt svenska och europeiska regelverk.