mot · H9024184 · 2021-10-05 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om att skapa en myndighet mot välfärdsbrottslighet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att myndigheten ska ansvara för betalningar inom stat, regioner och kommuner och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om en total översyn av sekretessreglerna i syfte att ge högre del direktåtkomst än och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om sekretessreglerna i kommuner och regioner och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om transaktionskonto och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om återkrav av utbetalda medel och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om frysning av utbetalning och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om informationsdelning och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om gallring och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om ett särskilt uppdrag att motverka välfärdsbrottslighet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om möjligheten att analysera data med AI och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att kontrollera identitet hårdare än på heder och samvete och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ska få lagra biometriska data för alla utlänningar som söker uppehållstillstånd i , och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att vilandeförklara alla samordningsnummer och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om biometriska data för samordningsnummer och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utreda om det ska vara straffbart att lämna felaktiga uppgifter för ett samordningsnummer och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om folkräkning och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om andrahandsuthyrning och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ska kunna avregistrera falska personnummer från folkbokföringen och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om grundidentifiering vid e-legitimation och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över bidragsbrottslagen och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om kommuners anmälningar av bidragsbrott och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om ökad prioritering av felaktiga utbetalningar och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över Arbetsförmedlingens arbetsmarknadspolitiska bedömningar och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om standardiserat anställningsintyg och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utvidga möjligheterna till underrättelseverksamhet mot misstänkt bidragsbrottslighet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att kartlägga felaktiga utbetalningar på och regional nivå och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utreda myndigheters möjligheter att inhämta kontoutdrag och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om nystartsjobb och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om utlänningars utländska tillgångar och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om intervjuer av misstänkta bidragsbrottslingar och tillkännager detta för regeringen. bedöms staten betala ut i så kallade oriktiga utbetalningar. Felaktiga utbetalningar från välfärdssystemen i allmänhet och brottsliga upplägg för att tillskansa sig bidrag i synnerhet undergräver förtroendet för välfärdssystemet och dränerar det på resurser som annars skulle kunna hjälpa de som är i störst behov av dem. Det hindrar också möjligheten att sänka skatterna på jobb och företagande. Mycket tyder på att problematiken med brottsliga upplägg har ökat . Antalet icke-kriminella upplägg är, när alla anmälningar om felaktiga utbetalningar sammanställts, fortfarande i majoritet. Den organiserade brottsligheten beräknas enligt tillgängliga uppgifter emellertid stå för av det totala beloppet av felaktiga utbetalningar. Det innebär att kriminella tillskansar sig . uträkningar kommer fram till att har betalat ut felaktigt. Denna form av brottslighet, och misstag, undergräver ett resurseffektivt välfärdssystem. 300 miljarderna som skulle kunnat investera i välfärd, polis och skattesänkningar. I finns ingen myndighet som ansvarar för att välfärdsutbetalningar är korrekta. De välfärdsutbetalande myndigheterna har förvisso ett uppdrag att motverka felaktiga betalningar, men deras serviceuppdrag har alltid företräde. Av detta följer att saknar en nationell övergripande enhet vars huvuduppgift är att säkerställa att svenska skattebetalares miljardbelopp inte betalas ut felaktigt. Ett flertal myndighetsgemensamma initiativ för att motverka olika former av grov organiserad brottslighet med koppling till välfärdsbrottslighet finns och har gett bra effekt. De berörda välfärdsmyndigheter som deltar i dessa initiativ gör emellertid bedömningen att målkonflikter, dubbelarbete och olika myndighetskulturer fortfarande genererar problem. anser mot denna bakgrund att behöver inrätta en myndighet som får ett huvudansvar för att hantera utbetalningar och motverka felaktiga utbetalningar. På så sätt skapas en myndighet vars huvudansvar blir att motverka felaktiga utbetalningar. En sådan myndighet skulle betydligt mer effektivt upptäcka avancerade kriminella upplägg riktade mot välfärdssystemen. Utredningen för ökad tilltro - en ny myndighet för att förebygga, förhindra och upptäcka felaktiga utbetalningar från välfärdssystemen (SOU 2020:35) kommer till samma slutsats som oss. Vi vill dock att myndigheten ska få större befogenheter än vad utredningen föreslår. Vi menar att myndigheten utöver att stå för alla utbetalningar av de statliga bidragen även ska kontrollera de kommunala och regionala välfärdsutbetalningarna. Det bör även utredas om myndigheten ska ansvara för vissa privata aktörers utbetalningar som utnyttjas, t ex. låneinstitut. Myndigheten ska utföra ett omfattande analysarbete och utveckla metoder för att upptäcka brottslighet. AI bör användas i detta arbete. Myndigheten ska även systematiskt riskbedöma alla nya reformer, program och metoder kopplade till offentliga bidrag i syfte att identifiera svagheter och risker och föreslå åtgärder. Vidare ska myndigheten aktivt leda, stödja och följa övriga myndigheter, arbetslöshetskassor och kommuner/regioners arbete med att motverka felaktiga utbetalningar. Myndigheten ska även systematiskt riskbedöma alla nya reformer, program och metoder kopplade till offentliga bidrag i syfte att identifiera svagheter och risker och föreslå åtgärder. Vidare ska myndigheten aktivt leda, stödja och följa övriga myndigheter, arbetslöshetskassor och kommuner/regioners arbete med att motverka felaktiga utbetalningar. Myndigheten bör utöver ett förebyggande arbete också få ett brottsbekämpande uppdrag. Befogenhet att ta vidare granskningar för att utreda och åtala välfärdsbrott ska finnas internt. För att klara av detta krävs kunskaper om skatter, företag, ekonomi, kriminella nätverk. Vid lämpligt tillfälle tar åklagare från eller vid och för brottsutredningen vidare. Det mest effektiva sättet att försvara skattebetalarnas resurser är att stoppa felaktiga utbetalningar innan de betalas ut. På så sätt undviks också integritetskänsliga och fördyrande återkrav, polisanmälningar och domstolsprocesser. Den nya myndigheten skulle därför även få mandat att ompröva andra myndigheters beslut om utbetalningar om brottsmisstankar finns – en utbetalning måste således kunna skjutas upp. Utbetalningar bör i så fall inte verkställas innan myndigheten färdigställt sin granskning. Det bör även skapas en möjlighet för myndigheten att också kunna ta emot information från allmänheten som förs vidare till de myndigheter som kan dra nytta av dem. I likhet med remissvar till utredningen anser vi att det är nödvändigt att det införs en sekretessreglering gentemot enskilda för att hemlighålla för en presumtiv kriminell att en fördjupad granskning av personen genomförs. Kriminella nätverk utnyttjar systemen Assistansersättningen är utsatt för organiserade upplägg. Familjer med ett funktionsnedsatt barn importeras till från utlandet för att här ansöka om assistansersättning, föräldrarna får arbetstillstånd som assistenter som utnyttjas av bolagen. Arbetskraftsinvandringen inom assistansområdet fyrdubblades – 2018. Arbetsförmedlingen utnyttjas systematiskt – lönebidrag, nystartsjobb och starta eget-bidrag utgör en extra inkomst för organiserade brottslingar. Stöden från Arbetsförmedlingen ger även de kriminella en väg in i andra välfärdssystem så som a-kassa, sjukpenning och sjukersättning. Andra bidrag som utnyttjas är tandvårdsstödet genom falska läkarintyg, statliga lönegarantier används som permanent försörjning (grovt kriminella individer med koppling till utsatta områden finns bland dessa), CSN-stöd betalades ut till IS-terrorister och betalar ut garantipensioner till redan avlidna i utlandet (kunskapen om hur man ska göra sprids inom vissa etniska grupper och bland utlandssvenskar). har konstaterat att vartannat stickprov för att kontrollera huruvida den allmänna pension till personer som invandrat från nuvarande Bosnien och innehöll beslut fattat på felaktig grund. Det var vanligt förekommande att de inte redovisat den utlandspension de även uppbar i sin ansökan om allmän pension. Osanna anställningshandlingar används till att tillskansa sig välfärdsförmåner, men ligger i vissa fall även till grund för uppehållstillstånd på oriktig grund. Vissa individer återvänder hem men får fortsatt välfärdsförmåner utbetalade som grundar sig på dessa handlingar. Identitetsmissbruk och felaktiga folkbokföringsbrott används flitigt för att missbruka välfärdssystemet, och har ökat . Skenäktenskap, människosmuggling, och utnyttjande av socialt utsatta EU-medborgare är några sätt som används. förhindras arbetet mot välfärdsbrottslighet pga. att serviceuppdraget går före brottsförebyggande arbete. Myndigheterna saknar möjlighet att på ett fullgott sätt kontrollera fabricerade intyg och identiteter. E-legitimation gör det svårt för myndigheter att veta vem det är som egentligen står bakom en ansökan om bidrag. Sekretesslagstiftningen står i vägen för samarbete mellan myndigheterna. Verifiering av tillgångar då myndigheterna saknar tillgång till utdrag från bankkonton. Bidragsspärrar eller karenstider finns inte i dagens system. Uppfattningen internt på myndigheter är att en polisanmälan är arbetskrävande och meningslöst eftersom anmälningarna oftast läggs ned. Vidare är den samlade kunskapen om förekomst av felaktiga utbetalningar i kommunerna och regionerna begränsad. En sekretesslagstiftning som möjliggör för myndigheterna att jaga fusk Välfärdssystemen ses inte i tillräckligt hög grad som ett sammanhängande system. Det får till följd att de välfärdsutbetalande myndigheterna är ovetandes om felaktiga utbetalningar trots att information för att komma till rätta med avancerade upplägg sammantaget finns inom statsförvaltningen. Sekretesslagstiftningen som den ser ut motverkar myndigheternas förmåga att förhindra felaktiga utbetalningar. För att effektivt upptäcka och förhindra felaktiga utbetalningar behövs därför sekretesslagstiftningen reformeras i grunden. Bestämmelserna i 10 kap. offentlighets- och sekretesslagen (OSL) är den huvudsakliga grunden för informationsutbyte mellan myndigheter. Undantag från sekretesslagen har tillkommit varefter, det rör framförallt den s.k. generalklausulen, lagen om underrättelseskyldighet vid felaktiga utbetalningar och lagen om uppgiftsskyldighet vid samverkan mot viss organiserad brottslighet (LUS). Myndigheternas bedömning är att dessa undantag delvis har underlättat arbetet med att stoppa avancerade upplägg riktade mot välfärden. Undantagen har dock skapat ett lapptäcke som är snårigt, svårtillämpat och i grunden otillräckligt. Det exemplifieras genom att avdelningar inom inte får meddela folkbokföringsavdelningen när de upptäcker att fel eller fler personer bor i en bostad. Eller genom att inte får meddela när de vid en arbetsplatskontroll upptäcker arbetskraftsexploatering. kan inte heller underrätta om skensepareringar. Ytterligare ett exempel är att när upptäcker att en person arbetat svart och att denne också uppbär sjukpenning får myndigheten inte tipsa om detta. är det enbart ett fåtal myndigheter som kan dela med sig av information om upptäckt fusk till andra myndigheter. Den lag (2008:206) som ger myndigheterna vissa befogenheter att underrätta varandra om problem tolkas ofta väldigt olika inom myndigheterna vilket på många sätt undergräver syftet med lagen. En utredning (SOU 2018:14) anser att det ”är tveksamt om lagen fått full genomslagskraft givet att ett förhållandevis lågt antal underrättelser observerats, samt att det sällan sker någon uppföljning kring ifall en underrättelse lett till någon åtgärd”. Generalklausulen är restriktiv till följd av det s.k. uppenbarhetsrekvisitet och intresseavvägningen som tolkas olika av olika myndigheter, vilket gör den svår att tillämpa. Vad gäller LUS kan den inte användas i ett flertal situationer som kräver informationsdelning, dessutom ingår inte alla myndigheter i samverkan. Det är därför ingen överraskning att den myndighetsgemensamma bedömningen är att problemen med nuvarande sekretessregelverk måste tydliggöras och åtgärdas. När välfärdsmyndigheterna fick lista antalet ändringar som behöver göras för att skapa en fungerande informationsöverföring mellan dem landade den på 130 olika förslag. har föreslagit att det bör utredas hur fler personer som arbetar på myndigheter kan få tillgång till skyddade uppgifter av olika slag. Vi vill även se över de generella sekretessbrytande regler som finns i 10 kapitlet 23 § som vi menar är för snävt utformad. Ett stort problem är dock att de sekretessbrytande reglerna finns utspridda i en mängd lagar och förordningar som alla måste ses över för att lösa ut knutarna som finns . I syfte att möjliggöra för fler myndigheter att dela mer relevant information med varandra föreslår vi därför en total översyn av dagens sekretesslagstiftning. De 130 knutarna måste knytas upp. Trots att flertalet utredningar har föreslagit - och flera myndigheter har påpekat - att sekretessregelverket motverkar myndigheternas arbete med att stoppa felaktiga utbetalningar, har regeringen undvikit att göra nödvändiga förändringar. Den nuvarande regeringen har vidtagit ett antal åtgärder som syftar till att underlätta informationsutbyte mellan myndigheterna men lyckats med konststycket att tillföra onödiga hinder i form av allt för avgränsade användningsområden som leder till orimliga juridiska tolkningar på olika myndigheter som i sin tur sätter käppar i hjulen för myndigheternas samverkan. menar att det krävs ett helt nytt förhållningssätt till frågan om sekretess mellan myndigheter, som tar en tydlig utgångspunkt i att motverka välfärdsbrottslighet. En reformerad sekretesslagstiftning kan förhoppningsvis också gynna den enskilde på så sätt att denne uppfattar myndigheterna som en enhet då det är troligt att uppgiftsbörda för den enskilde blir mindre om uppgifter delas mellan myndigheterna. Det finns dessutom en stark opinion för att öka informationsflödet mellan myndigheterna. anser att det inte enbart är de statliga myndigheterna som brottas med sekretesslagstiftningen. Sekretessen mellan och inom kommuner, regioner och berörda myndigheter bör utredas. Utsatta verksamheter så som den kommunala assistansen bör exempelvis kunna dela och samköra relevant information med andra myndigheter. Utredningen bör även utreda om sekretessen som ofta råder mellan kommunala nämnder också bör ändras. För att ge en samlad bild och effektivisera förvaltningen av välfärdsutbetalningar ska ett transaktionskonto tas fram och administreras av myndigheten. Transaktionskontot ska omfatta alla välfärdsutbetalningar och skatteutbetalningar, till både privatpersoner och företag. Ett sådant system förenklar insamlingen av nödvändiga data för analyser. Till transaktionskontot ska bland annat lönegarantier, a-kassor, (inkl. dagersättningar till asylansökande), , , , , kommuner och regioner kopplas. Den nyinrättade myndigheten bör även ta över ansvaret för att driva återkrav. När en felaktig utbetalning blir påkommen ska andra utbetalningar frysas fram till dess att summan av de frysta utgifterna uppgår till samma summa som återkravet, i likhet med systemet i . Till skillnad från ska denna myndighet även få återkräva felaktigt utbetalt bistånd till asylsökande. I syfte att upptäcka felaktiga utbetalningar från välfärdssystemet ska myndigheten göra dataanalyser och urval. Dataanalys och urval är en metod som med gott resultat används i , och . och har också börjat utveckla denna metod. För att kunna se helheten och effektivt upptäcka, förhindra och beivra välfärdsbrottslighet krävs tillgång till mycket data. Den nya myndigheten kommer därför behöva behandla omfattande uppgifter om enskilda personliga och ekonomiska förhållanden. Informationen ska huvudsakligen hämtas från transaktionskontot, andra myndigheter och arbetslöshetskassor m.m., men i vissa fall från andra aktörer som banker och låneinstitut. Genom att samköra all information upptäcks mönster och varningssignaler blinkar när en person får motstridiga eller misstänkt många inbetalningar. I nämnda länder har denna metod inneburit mer träffsäkra upptäckter av felaktiga utbetalningar. 35–av upptäckterna via denna metod leder till någon form av åtgärd. (Tips från allmänheten leder i av fallen till någon form av åtgärd. För tips från myndigheter är motsvarande siffra .) För att metoden ska lyckas krävs dock att Myndigheten får tillgång till all relevant information, urvalet av information bör därför inte begränsas mer än absolut nödvändigt, det bör därför utredas huruvida denna myndighet behöver ha tillgång till ett särskilt sekretessbrytande regelverk utöver det som föreslås ovan. Utöver det som föreslås i utredningen vill vi se över möjligheten att använda urval på fler områden, exempelvis samköra information om familjerelationer och orena revisionsberättelser från . Mot bakgrund av de stora belopp som utbetalas felaktigt bör fler uppgifter kunna delas. Allmänheten har rätt att förvänta sig att myndigheterna kan dela information som motverkar brott mot välfärdssystemen. En tumregel för att bestämma vilken information som får delas skulle kunna vara att uppgifter som får behandlas bör utgå från en uppräkning av uppgifter som inte får användas istället för dagens ordning där enbart de uppgifter som räknas upp får behandlas. Vilka dessa uppgifter är bör utredas. Den norska myndigheten har möjlighet att samköra uppgifter från register som bland annat innehåller information om anställningsförhållanden, lön och pensionsgrundande inkomster samt överföringar av pengar till och från utlandet. I används bl.a. uppgifter om i vilken kommun läkarbesök görs som en indikator. I används t.ex. uppgifter från kreditupplysningsföretag för att upptäcka felaktiga uppgifter om sammanboende och identitetsmissbruk. I brottsbekämpande syfte är det nödvändigt att all information som hämtas in sparas . Mönster som upprepas är en viktig källa till information och bör därför inte gallras mer än nödvändigt. Likt och anser att data bör sparas i åtminstone och inte gallras på ett sätt som försvårar urvalet. Myndigheten ska ha ett särskilt uppdrag i att motverka kriminella nätverks avancerade upplägg gentemot välfärdssystemet. I den myndighetsgemensamma lägesbilden om organiserad brottslighet varnar flera myndigheter för identitetsmissbruk som möjliggör olika brottsupplägg. Brå konstaterar att “bruket av helt falska identiteter utan några kopplingar till existerande personer utgör ett omfattande och inte speciellt uppmärksammat problem med både ekonomiska och andra konsekvenser”. Det gäller välfärdsbrottslighet, arbetsmarknadsbrottslighet och används av internationella stöldligor, men även till finansiering av terrorism. Det svenska välfärdssystemet har byggts på ”heder och samvete” och är därför mycket utsatt för missbruk och fusk. Dagens samhälle kräver tyvärr striktare kontroll. Ett problem är att en person som invandrat till ett flertal gånger med ändrade identitetsuppgifter har tillskansat sig ett flertal identiteter som alla kan användas för att söka bidrag i . I detta sammanhang är det viktigt att sekretessreformen ger större åtkomst till information på ex. , och , och vice versa. Identitetsmissbruk kombineras med företagande. Identitetsfusket döljer den verkliga huvudmannen bakom ett avancerat upplägg, genom att kombinera ett flertal olika identiteter, som ansöker om ett flertal förmåner, skalas välfärdsbrottsligheten snabbt upp inom företaget. En liknande utveckling går att skönja i socialförsäkringssystemet, inte minst inom assistansersättningen, och inom arbetsmarknadspolitiken. Det är inte ovanligt att en medborgare från ett annat EU-land folkbokförs i för att sedan placeras i styrelsen på ett kreditvärdigt bolag, som sedan genomför omfattande kreditköp innan det försätts i konkurs. EU-medborgaren får betalt för att tillfälligt hämtas till för att folkbokföras som inflyttad arbetskraft. Arbetsgivarintyget ger sedan ett identitetsnummer som kan användas i brottsligt syfte av de organiserade brottslingarna. Om fysisk inställelse avkrävs av myndigheter i ett senare skede hämtas EU-medborgaren till igen. Denna form av missbruk är potentiellt samhällsfarligt och skadar den svenska välfärden. Ändå finns inte tillräckliga verktyg för att komma åt missbruket. kräver en rejäl städning av systemen och ge fler verktyg för myndigheter att säkerställa vilka som befinner sig i . Biometriska uppgifter vid invandring För att motverka att en individ kan erhålla flera identiteter är det nödvändigt att får tillåtelse att göra en ursprungsidentifiering. Verket måste kunna uppta, lagra och söka biometriska data av alla invandrare, även dem som söker ett studerande-, anknytnings- och arbetstillstånd. Det av regeringen tillsatta pilotprojektet ”Strategiska adresser” (dnr 8-1245868) redovisade () vilka åtgärder de menar krävs för att komma åt felaktig folkbokföring kopplad till organiserad brottslighet. Det myndighetsgemensamma projektet ger stöd åt ståndpunkt då de bland annat föreslår införande av biometriska markörer knutna till en identitet. Detta för att komma åt de identiteter som antingen är falska, köpta, utnyttjade eller kapade. Om inte identiteten är korrekt i folkbokföringen är det svårt att hitta personen bakom den oriktiga identiteten och svårt att ställa denne till svars. Det är alldeles för lätt att missbruka välfärdssystemet med hjälp av falsk identitet, vilket oftast sker via samordningsnummer. används dessa som brottsverktyg bland annat för att tillskansa sig bidrag från välfärden på felaktiga grunder. Ett kriminellt nätverk kan tillgå ett flertal samordningsnummer som utnyttjas för att söka bidrag från flertalet välfärdsverksamheter. Samordningsnummer är ett tillfälligt personnummer som ges till personer som inte är folkbokförda i .