mot · H9023246 · 2021-10-04 00:00:00 — Vi ser dock att med propaganda, korruption, hybridkrigföring sökt destabilisera och stoppa länder som själva valt närmande till EU, så också länderna inom det östliga partnerskapet. När det inte lyckats har rysk militär satts in. Vi har sett och ser det i och i . Rysk militär närvaro är entydig för utvecklingen i såväl Syd-Ossetien, Abchasien, som i hela östra . Genom mobilisering och stationering av materiel och militär utrustning vid rysk-ukrainska gränsen har möjliggjort för att snabbt kunna förflytta militär personal dit och att ha ständig bevakning av gränsen till , något som ökat instabiliteten i området. Man hotade de facto med fullskaligt krig . EU behöver gång på gång upprepa och påminna om att vi ser vad de gör och att vi inte backar från krav och sanktioner p.g.a. hot mot vare sig oss eller något annat land. I ser vi ett folkligt missnöje med president som med järnhand styrt och som fuskade till sig ytterligare en valvinst i presidentvalet. Den folkliga resningen mot förtyck och våld, mot val som vare sig var fritt eller rättvist talar sitt tydliga språk. Belarusierna vill ha förändring, söka sin väg mot frihet och demokrati. Regimen har svarat med massgripanden, tortyr, ett nedstängt internet och omfattande våld. En utveckling som eskalerat , inte minst då Lukasjenka med hjälp av lögner om terrorhot tvingade ner ett Ryanairplan att landa i minsk med syfte att tillfångata den oberoende journalisten och dennes flickvän som befann sig på planet. De är alltjämt i fångenskap. Utan att blinka utsatte dessutom Lukasjenka övriga 120 passagerares för stora risker. Även om sägs inte ha varit så förtjust i det ser vi tydligt ryskt inflytande och närvaro i stora delar av det belarusiska samhället, inklusive ryska militärbaser. Vi ser också ryskt stöd till Lukasjenka bl.a. i form av pengar. EU ska inte stödja regimen ekonomiskt och bör verka för att IMF frysa utbetalning av medel till staten, på samma sätt som IMF gjort i fråga om vissa andra stater. För att de utvecklingssteg som tagits i flera av de östliga partnerskapsländerna, och för att länderna ska kunna fortsätta utvecklas i demokratisk riktning är det viktigt att EU står upp för och utvecklar samarbetet ytterligare. EU måste öka sin synlighet i dessa länder och erbjuda ett alternativ till rysk/kinesisk propaganda och destabilitet. Demokratirörelserna i dessa länder behöver känna ett tydligt stöd och uppbackning från EU. Därför måste EU markera när utvecklingen går åt fel håll. Inte tveka att kritisera övergrepp och demokratiska övertramp, som i fallet med valfusk i och de övergrepp vi sett från regimens sida innan, under och efter valet. Sanktionerna mot måste breddas till att omfatta systematisk penningtvätt och korruption, vara träffsäkra och riktas mot ansvariga för övergrepp som begås. Korruption äter upp hela samhällen och göder maktmissbruk på bekostnad av medborgarnas väl och ve. EU bör kräva demokratiska omval, att alla politiska fångar släpps fria likväl som de personer som fängslats när de utövar sina demokratiska rättigheter. Alla former av tortyr måste fördömas och de skyldiga ställas till svars. Det är viktigt att regeringen driver på för detta. Det ska vara tydligt för alla medborgare i dessa länder att EU inte backar när det bränner till. EU stödjer deras frihetskamp och att EU ser de övergrepp som begås. EU behöver fler säkerhetspolitiska verktyg. är alltjämt mycket volatilt med stora regionala och globala konsekvenser. Ständigt pågående stormakts- och regionalmaktskonflikter förstör samhällen med flyktingströmmar och stora lidanden som följd. Vi ser förlorade möjligheter och livschanser för miljontals människor. Korruption ödelägger samhällen och göder maktmissbruk. Klimatförändringarna med torka och vattenbrist som följd innebär ytterligare risker för konflikt och mänskligt lidande. Konflikter som pågått i generationer fortsätter och utvecklas när fler länder ser strategiska fördelar att agera i området. Bristen på demokrati och mänskliga rättigheter är påtaglig i de flesta länder i regionen. Utvecklingen i både och går åt fel håll och kan i det närmaste beskrivas som förlorade stater paralyserade av korruption, sekterism och etniska konflikter. IS terror präglar fortsatt många samhällen och i Al-hol-lägret i nordöstra finns ca 70 000 tidigare IS-anhängare fångade utan rättegång, inkl. svenska barn. Kriget i fortsätter skapa stort lidande med många andra länder involverade. har under kronprins bin- fortsatt skapa instabilitet i , inte minst genom kriget i och diplomatiska kriser med både och . Man fortsätter att kränka mänskliga rättigheter, frihetsberöva människorättsaktivister och har pekat ut honom som ansvarig för mordet på journalisten på Saudiarabiska ambassaden i . fortsätter att agera för att säkra en position som regional stormakt i och agerar i många andra länder där de mest uppenbara är genom Hizbollah i , grupper i och huthierna i . På så sätt försöker de säkra sina intressen som de försöker underminera och . Men det följer en given strategi, nämligen att möta och förebygga hot mot landets existens utomlands innan hoten når det iranska territoriet. Motsättningarna med är alltjämt levande. Det är olyckligt för säkerheten i regionen att kärnenergiavtalet mellan och sades upp. Parterna behöver sätta sig vid förhandlingsbordet igen. har pågått och präglat och fortsätter att prägla generationer av israeler och palestinier. Konflikten behöver lösas av de parter som är en del av konflikten, men också EU, och andra parter måste ta ett mer aktivt politiskt ansvar när det gäller fredsprocessen. För att en lösning ska vara möjlig behöver man utgå från folkrätten. De avtal som ingåtts måste accepteras. Världen måste erkänna rätt att existera på samma sätt som palestinierna har rätt till en fungerande stat. Krav måste ställas på båda parter i den konflikt som finns, och som inte blir lättare när andra maktpolitiska intressen i regionen är under uppsegling. har fått en allt mer viktig roll i regionen och arbetar strategiskt för att ha goda relationer med många länder, också länder som inte ”pratar med varandra” såsom och . agerar nu mellanhand mellan omvärlden och talibanerna, som allierad med och får en allt mer viktig roll i regionen när nu drar sig undan. De har skaffat sig en strategisk roll i området. är på kollissionskurs med flera länder i regionen, inte minst men man har också haft ett primärt intresse i kriget i att säkerställa att en kurdisk stat inte bildas. bild av sig själv som en regional stormakt har också försämrat relationerna med tre europeiska Natoländer och ökat spänningarna i . Hur det utvecklas är oklart , men många länder inom och utom regionen har ett intresse i den, inte sällan motstridiga sådana. Det gör situationen svåröverblickbar och utvecklingen osäker. För att svensk utrikespolitik ska kunna möta alla de svåra utmaningar som sker krävs en ny samlad svensk strategi för . FN- och mänskliga rättigheter FN:s deklaration om de universella mänskliga rättigheterna antogs . Ändå är åtnjutandet av de universella fri- och rättigheterna ingen självklarhet runt om i världen , och har heller aldrig varit. Men det vi ser nu oroar eftersom vi ser en tillbakagång i demokratiska länder där rättsstatens principer och mänskliga rättigheter har varit en självklarhet, och vi ser hur själva konceptet ifrågasätts där länder som försöker omdefiniera innehållet till att passa deras egna syften. Vi är alla förlorare på att Mänskliga rättigheter utmanas, internationella åtaganden ifrågasätts och omtolkas av politiska skäl. Allt fler auktoritära stater och politiska krafter hotar på nytt de landvinningar som uppnåtts. Inte minst gäller det demokratiska fri- och rättigheter samt olika minoriteters mänskliga rättigheter. är mänskliga rättigheter globala, odelbara och ömsesidigt förstärkande. För att brott mot mänskligheten och folkmord inte ska politiseras eller förminskas av politiska skäl är det viktigt att det finns förutsägbara processer som utgår från att domstol ska pröva dessa brott. Politiken ska säkra lagstiftning och processer, domstol ska döma. politik utgår från alla människors frihet och lika värde. De mänskliga rättigheterna omfattar varje person och begränsar staters makt över individen. Vi tar vår utgångspunkt i den enskilda människan, snarare än i systemen, när vi utarbetar vår politik. Därför är främjande och försvar av de mänskliga rättigheterna en kärnuppgift för oss och något som ska genomsyra all vår politik. De mänskliga rättigheterna omfattar dels de medborgerliga och politiska rättigheterna, dels de ekonomiska, sociala och kulturella rättigheterna. Tillsammans utgör de en helhet som måste respekteras för att människor ska kunna utveckla sin fulla potential. Mänskliga rättigheter är globala, odelbara och ömsesidigt förstärkande. anser att det är av yttersta vikt att fokusera på centrala utmaningar inom mänskliga rättigheter – politiska, religiösa och opinionsfriheter, den demokratiska kulturen, minoriteters rättigheter och oberoende rättssystem. I detta arbete utgör om mänskliga rättigheter en i . Vi vill stärka det arbetet. Det internationella normsättande arbetet är viktigt och det behöver finnas tydliga och trovärdiga uppföljningsmekanismer och transparens för att bygga tilltro i de internationella institutioner som etablerats, ytterst för mänskliga rättigheter på vår kontinent. När hela rättighetsagendan undermineras, när och andra konventioner ifrågasätts då behöver diskussionen om upprätthållandet av de mänskliga rättigheterna också vitaliseras inom FN. bör därför kommande år initiera en diskussion om vikten av att mänskliga rättigheterna upprätthålls i enlighet med hur de är definierade i FN:s deklaration om mänskliga rättigheter. Arbetet behöver genomsyra all verksamhet och alla länder, inklusive de länder som är representerade i om mänskliga rättigheter. I finns en inbyggd motsättning i att mänskliga rättigheter står i centrum som den statliga suveräniteten är en grundbult i det internationella samarbetet. Delvis därför antog en ny så kallad folkrättslig princip om skyldighet att skydda (Responsibility to Protect, R2P). Denna tillkom förvisso efter krisen i Kosovo men har sin grund i folkmordet i och ska bättre definiera den enskilda medlemsstatens förpliktelse att beskydda sina medborgare mot folkmord, brott mot mänskligheten och krigsförbrytelser. Den viktigaste delen av R2P handlar om att förebygga konflikter. R2P-principen säger att staterna har det primära ansvaret för att skydda sin befolkning och att omvärlden har skyldighet att stödja staterna i det arbetet. Om staterna inte kan eller vill skydda sin befolkning så ska ansvaret att agera övergå till omvärlden, och i praktiken . Det saknas kriterier för när en FN-intervention enligt R2P kan vara nödvändig. FN har ett ansvar att agera kollektivt för att skydda befolkningen i en stat från brott mot mänskligheten där staten är ovillig eller icke-kapabel att agera. Arbetet med R2P behöver vitaliseras genom att kriterier gällande när det ska finnas mandat för humanitära interventioner tas fram. har suttit fången i utan rättegång . Ansträngningar att få honom fri genom ”tyst diplomati” har inte gett resultat. Regeringen måst nu ändra strategi och tydligt arbeta driva och arbeta för att han släpps fri. Ett brett nordiskt samarbete De nordiska länderna har mångårigt och nära samarbete, inte minst genom samarbetet i men också genom att samarbeta nära inom andra internationella organisationer. Det finns en potential i att fortsätta fördjupa och utveckla samarbetet. kanske största tillgång är den fria rörligheten och passfriheten. har vi sett hur denna utmanats gång på gång. har gränserna mellan de nordiska länderna på flera håll varit så gott som stängda. Vi har också sett att nya gränshinder uppstått. Det är viktigt att dialogen om gränshinder inom , för både personer, varor och gods intensifieras. Gränshinder behöver motverkas och stängandet av gränser i förhindras. Läs mer om hur vill utveckla det nordiska samarbetet i kommittémotionen Nordiskt samarbete. Värdebaserad handel för global utveckling Handel handlar förutom utbyte av varor och tjänster också i allt större utsträckning om att exportera standarder och sprida normer, vilket varit en bidragande faktor till EUs ansträngningar att bedriva vad man kallar ‘värdebaserad handel’. Tillsammans med och , har EU varit pådrivande för en agenda för hållbar handel, som EU- Kommissionen definierar som handel som säkerställer att ekonomisk utveckling går hand i hand med social rättvisa, respekt för mänskliga rättigheter, höga standarder för arbetsvillkor och höga miljöstandarder. Det är ett sätt att både skapa en fördel för europeiska företag som redan arbetar utifrån höga europeiska standarder att bibehålla sin konkurrensfördel när handelsavtal sluts med andra länder där samma höga standarder kanske tidigare inte funnits, och ett sätt att bidra till en hållbar utveckling och handel globalt. antog 2010 en resolution om mänskliga rättigheter, sociala och miljömässiga standarder i internationella handelsavtal. Det har haft stor påverkan på hur EU därefter arbetat in dessa politikområden i handelsavtal. Det första handelsavtalet att på allvar inkludera hållbarhet genom ett särskilt kapitel blev (2011), vars hållbarhetskapitel innehåller åtaganden om såväl miljö som arbetsrätt. Vi vill att , genom EU-samarbetet och på egen hand, arbetar ännu hårdare för frihandel. Det är av avgörande betydelse för ekonomi och konkurrenskraft, och ger en möjlighet att förbättra miljö- och arbetsvillkor i andra länder. Vi vill att EU ska ställa strikta krav på miljöhänsyn och mänskliga rättigheter i sina frihandelsavtal, vilket kan göra stor skillnad hos våra handelspartners och sätta goda globala standarder som andra anammar för att kunna sälja sina produkter i EU. EU har inte velat koppla sanktioner till åtaganden i hållbarhetskapitlen. Här finns utrymme för att förbättra uppföljning och att säkerställa att de löften länderna ställer ut också följs. Det är också en fråga om frihandelns fortsatta legitimitet och människors acceptans. Vi vill därför att ska arbeta för att EU gör hållbarhetskapitlen i handelsavtal bindande. Det finns flera sätt att göra det på. Ett kan vara genom att skriva in möjligheten att suspendera ett avtal om en motpart bryter mot hållbarhetskapitlens åtaganden, ett annat sätt kan vara genom att sätta krav på internationella konventioner som måste ratificeras av motparten innan handelsavtalet träder i kraft. Det kan ske i form av tilläggsprotokoll men också på andra sätt. Dock är det viktigt att komma ihåg att det går att arbeta med värdedriven handel även utan bindande hållbarhetskapitel men att hållbarhetskapitel kan vara ett sätt att bistå det land man sluter avtal med att faktiskt genomföra viktiga reformer, inte minst vad gäller kapacitetsuppbyggnad och tidsplaner för att åstadkomma hållbarhetskapitlens mål. Svenska och europeiska företag bör göra mer för att säkerställa att de och deras underleverantörer erbjuder goda arbetsvillkor och respekterar mänskliga rättigheter, även i delar av verksamheten som äger rum utanför EU. Detsamma gäller deras miljö- och klimatpåverkan. vill därför att regeringen driver på för att skapa ett regelverk för företagsansvar (så kallad due diligence) på EU-nivå och att ett sådant regelverk är effektivt både för mänskliga rättigheter och för miljön och klimatet. En feministisk utrikespolitik med individens rätt i centrum Regeringen säger sig bedriva en feministisk utrikespolitik. utgår från en liberal feminism och menar att en feministisk utrikespolitik behöver utgå från en sådan ansats. Som centerpartister vill vi att den feministiska utrikespolitiken har ett liberalt angreppssätt där friheten från förtryck utgör utgångspunkten. Kvinnor är individer och med individens rättigheter som utgångspunkt hade fokus för en liberal feministisk utrikespolitik med självklarhet tagit sig an rätten till utbildning för flickor och pojkar, rätten till sin kropp och sin hälsa inkl. SRHR, rätten till ägande och självbestämmande, och inte minst rätten till inflytande och makt i samhället. Med ett tydligare liberalt perspektiv, med en liberal feministisk utrikespolitik med individens rättigheter som utgångspunkt osynliggörs inte andra minoriteter, HBTQI-personer eller för den delen små pojkar. En feministisk utrikespolitik likt den som regeringen driver med ett ensidigt fokus på just flickor och kvinnor riskerar göra just det. Pojkar exempelvis, är i många länder ytterst utsatta och har samma rätt till exempelvis skolgång, hälsovård, egenmakt, möjlighet till deltagande i arbetslivet och inflytande i samhällslivet som flickor har. Vi tycker det är viktigt att utveckla och förtydliga utlandsmyndigheternas uppdrag att jobba med jämställdhet och HBTQI och aktivt stötta civilsamhällets aktörer i bredden av sitt uppdrag. Enligt vårt sätt att se det så har regeringen också en tendens att beskriva kvinnor och flickor som offer och inte som aktörer i sin egen kapacitet. Det är så långt från en feministisk politik man kan komma. Kvinnor är individer med egen vilja, inte krockkuddar i en manlig värld. Med en tydligare fokus på liberal feminism kommer också frågor kring kvinnors ekonomiska egenmakt högre upp på agendan. På samma sätt som regeringen drivit att kvinnor ska vara med vid förhandlingsbordet vid fredsförhandlingar och vid uppbyggnaden efter en konflikt menar vi att det är viktigt att driver på för att och säkerställer kvinnors meningsfulla deltagande i olika investeringsprogram, infrastrukturprogram, inte minst i återuppbyggnaden av länder efter en konflikt. I har så här långt bred konsensus utvecklats om att jämställdhet mellan könen är någonting bra och att inte är helt jämställt. Regeringen har mycket positivt att utgå ifrån, som många partier varit med och drivit fram utvecklingen inom jämställdhetsområdet. ska vara en tydlig röst i nedrustningsarbetet. ska vara pådrivande för att reducera kärnvapenhotet och medverka till en balanserad nedrustning. Vi vill stärka de avtal och samarbeten som finns. För oss är det viktigt att arbetet med nedrustning fortsätter. Vi kommer att fortsätta arbeta för att upprätthålla och utveckla det globala icke-spridningsavtalet, NPT. Det handlar om att kärnvapenländer förbinder sig att inte sprida kärnvapenteknik till andra länder. Och länder som inte har kärnvapen lovar genom avtalet att själva inte utveckla sådana vapen. Dessutom går avtalet långsiktigt ut på att minska – och – avskaffa kärnvapen. Nästa gång ses över vill vi gärna att nya krav tillkommer för att höja trösklarna för användning av kärnvapen. Tilltron behöver stärkas för de nedrustningsavtal som finns kvar. ska vara en tydlig röst i nedrustningsarbetet. Det finns några få nedrustningsavtal – och förtroendeskapande nedrustningssamarbeten – som fortfarande fungerar. Vi ska inte göra något som riskerar dessa. Snarare måste det arbetet stärkas. Vi vill arbeta för att provstoppsavtalet nu träder i kraft. har deltagit i internationella insatser under FN-; Nato- EU-flagg, alltid med FN-mandat i grunden. Även om deltagandet är lägre och antalet insatser färre nu jämfört med är de insatser som deltar i viktiga och gör skillnad i de länder där vi deltar. Det är alltjämt viktigt att deltar där och om vi kan göra skillnad. Efter den utveckling vi sett i med det snabba, fullskaliga amerikanska tillbakadragandet och talibanernas återkomst internationell närvaro måste svenskt bidrag till framtida militära insatser för internationell fred och säkerhet prövas utifrån vunna erfarenheter och en bred utvärdering. Det är viktigt att det finns en tydlig exit-strategi för de internationella insatser som deltar i. Erfarenheter av tillbakadragandet i måste ligga till grund för utformningen av exitstrategier för framtida militära insatser bidrag till i stort, måste utvärderas i sin helhet, inkl. avslutet. Det kan knappast ses som en framgång att de afghanska nationella säkerhetsstyrkorna uppbyggnad visade sig inte var redo att slåss på egen hand för att försvara sitt land mot talibanernas återkomst. Här finns mycket att lära för framtida insatser. Det är vår uppfattning att deltagande i internationella insatser bidrar till förmågeutveckling för det svenska territoriella försvaret, det är dock inte ensamt anledning nog till att fortsätta delta i internationella militära insatser. Det måste också finnas ett internationellt mervärde. Det är viktigt att komma ihåg att den militära internationella insatsen i har, tillsammans med det omfattande bistånd som bidragit med , gjort stor skillnad i människors vardag, inte minst kvinnor och barn. Det har möjliggjort skolgång för miljontals barn, tydligt förbättrat hälsovården i landet och mödradödligheten har minskat. samlade insats och närvaro behöver utvärderas, gärna i form av parlamentarisk utvärdering eller kommitté. Det är viktigt för att uppsummera och säkerställa av en bredare samsyn/seende kring olika fakta, mervärden och konsekvenser. Får vi inte det kommer vi landa i ständiga debatter om Afghanistaninsatsen och svenskt deltagande kring framtida insatser. Det är inte läge att i ”stundens hetta” landa i slutsatsen att inte ska delta i internationella insatser framöver. bygger fortsatt säkerhet tillsammans. Vi ska inte bli hemmablinda. Klimatet känner inga nationsgränser och effektiva svar på de utmaningar vi står inför behöver därför vara internationella. Det krävs ett starkt globalt klimatarbete och när andra länder vacklar behöver och EU:s röst vara tydlig. Genom att i praktiken visa att ekonomisk tillväxt och utsläppsminskningar går att förena som vi skapar jobb, kan och EU visa ledarskap internationellt. Eftersom utsläpp är små i ett globalt perspektiv är det viktigt att vara pådrivande regionalt, i EU och internationellt. För att nå målen i krävs snabbare minskning av utsläppen än vad vi ser och mer kraftfulla åtgärder. FN:s internationella klimatpanel IPCC har i en ny och oroväckande rapport än en gång konstaterat att de globala utsläppsminskningarna går för långsamt, och att målen i inte kommer att nås med nuvarande politik. som dystra budskap är återkommande återstår ett litet hopp, vi kan fortfarande vända utvecklingen. Det kräver resolut handling. För är det en självklarhet att alla utsläpp ska bära sina kostnader genom att de omfattas antingen av ett koldioxidpris eller av ett handelssystem för utsläppsrätter. Vi vill att ska vara föregångare i EU, och att EU ska vara en föregångare i världen genom att anta ambitiösa och modiga utsläppsminskningsmål. Vi vill också se att och EU utövar en vass klimatdiplomati som förmår skärpa andra länders klimatmål och politik, och bidra med goda exempel utifrån våra erfarenheter. I alla delar av världen uppstår negativa effekter i klimatförändringarnas spår. Svältkatastrofer till följd av långdragen torka, människor som tvingas lämna sina hem på grund av havsnivåhöjningar och extrem nederbörd som får kostsamma konsekvenser. I de länder där människor i hög grad är beroende av naturresurser för sin försörjningsförmåga har klimatförändringarna som störst negativ påverkan. I många fall har klimatförändringarnas följder större negativ påverkan på kvinnor än män. Därtill leder ojämlikt deltagande i beslutsprocesser ofta till att kvinnor utesluts från viktiga bestämmelser om har stor påverkan på deras liv. ser kvinnors roll som otroligt viktig i kampen mot klimatförändringarna. Vi vill därför stärka kvinnligt entreprenörskap och äganderätt, som vi vill se jämlikt deltagande i beslutsprocesser. Arbetet mot klimatförändringarna, såväl nationellt som internationells ska genomsyras av ett jämställdhetsperspektiv.