mot · H8023833 · 2021-01-15 00:00:00 — med anledning av prop. 2020/21:60 Forskning, frihet, framtid – kunskap och innovation för ställer sig bakom det som anförs i motionen om vikten av att värna akademins autonomi och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om vikten av att göra universitet och högskolor delaktiga i att utforma kommande samverkansindikator med anledning av ändringarna i 1 kap. 2 § högskolelagen och tillkännager detta för regeringen. avslår den föreslagna ändringen av 1 kap. 5 § högskolelagen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om den föreslagna utredningen av den statliga forskningsfinansieringen med syfte att säkerställa att all statlig forskningsfinansiering ska fördelas genom samma kvalitetsprocess som den som har och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att en transparent redovisning av lärosätenas användning av basanslaget bör utvecklas och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att följa upp att den föreslagna resurstilldelningen baserad på helårsstudenter kommer att resultera i faktiska höjda anslag för forskning och forskarutbildning vid lärosätena och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att krav bör ställas att en andel av basanslaget öronmärks för användning till säkra, trygga och attraktiva anställningar och villkor för unga forskare och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med en mer realistisk tidsplan tillsammans med en tydligare beskrivning av uppdraget kring resursfördelningssystemet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att stöd för att värna den fria forskningen ska utgöra den stora merparten av forskningsfinansieringen och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att systemet med ersättning för indirekta kostnader bör utredas i syfte att ta fram en modell för finansiering av lärosätenas kostnader för förvaltning och gemensamma servicefunktioner och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om nationellt forskningsprogram för att stärka kvinnors hälsa och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om nationellt forskningsprogram för att stärka äldres hälsa och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att säkra framtidens energiförsörjning genom kärnkraftsforskning och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om polisiärt forskningsinstitut och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att fastställa en plan för att säkerställa en långsiktigt hållbar drift av de infrastrukturer som byggs upp och tillkännager detta för regeringen. avslår regeringens föreslagna lärosätesspecifika styrning avseende kompetensförsörjning, jämställdhet, goda anställningsvillkor och samverkan mellan lärosäten och omgivande samhället. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ge i uppdrag att inrätta en nationell samordning som bedömer tillgång och efterfrågan på kompetens inom hälso- och sjukvården och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ge i uppdrag att inrätta en nationell samordning som bedömer tillgång och efterfrågan inom skolans område och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om vikten av säkra, tydliga och förutsägbara karriärvägar baserade på meriteringsanställningar inom akademin och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om förändringar i högskoleförordningen i syfte att förbättra förutsättningar för anställning som biträdande lektor och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utreda förutsättningarna för att en kombinationsanställning ska omfatta en anställning vid ett lärosäte och en anställning vid en gymnasieskola och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ett aktivt och medvetet jämställdhetsarbete är viktigt för att motverka s.k. unconscious bias (undermedvetna fördomar) och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om en nationell strategi för spridning av vetenskapliga resultat och forskningskommunikation och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att forskarens engagemang inom den tredje uppgiften bör premieras inom meriteringssystem i en högre utsträckning än och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om en utredning med ett helhetsgrepp om vilka principiella kvalitetskriterier som ska gälla för högskolor respektive universitet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utreda hur många universitet och högskolor som bör finnas i landet samt var geografiskt de ska finnas och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utreda hur de ekonomiska obalanserna vid rättegångar om patent påverkar nyttogörandet av forskning innovationsviljan samt föreslå förändringar med internationella jämförelser som inspiration och tillkännager detta för regeringen. I propositionen Forskning, frihet, framtid – kunskap och innovation för (2020/21:60) presenterar regeringen sin forskningspolitik för åren 2021–2024. Den omfattar frågor kring forskning och innovation såväl som högre utbildning. Regeringens mål är att ska vara ett av världens främsta forsknings- och innovationsländer och en framstående kunskapsnation. Regeringen beskriver att utgångspunkten för budgetsatsningarna i propositionen är att forskningen ska vara av hög kvalitet och ge förutsättningar för fler forskningsmiljöer av högsta kvalitet. Regeringen menar vidare att samhällets utmaningar behöver mötas med satsningar på strategisk forskning av hög kvalitet och innovationssatsningar genom långsiktiga nationella forskningsprogram, liksom vissa särskilda forskningssatsningar och genom att hitta synergier med EU:s forskningsprogram. Därtill avses innovationssystemet stärkas i syfte att möta samhällsutmaningar samt nyttiggöra forskningsresultat och stärka som kunskapsnation. För att internationellt konkurrenskraftig forskning ska kunna bedrivas föreslår regeringen att svensk forskningsinfrastruktur förstärks genom ökade resurser och en ändamålsenlig organisation och styrning. Regeringen meddelar även avsikten att ska bli universitet från . Regeringen föreslår därtill ändringar i högskolelagen som de menar kommer att förstärka och tydliggöra högskolans ansvar för samverkan, internationalisering och livslångt lärande, samt främja och värna akademisk frihet i högskolans verksamhet. Kvalitet och excellens ska vara ledande inom högre utbildning såväl som forskning och innovation. ställer sig därför bakom regeringens mål om att ska vara ett av världens främsta forsknings- och innovationsländer och en framstående kunskapsnation. Enligt Forskarbarometern 2019 är ett av de länder i nationell jämförelse som satsar mest medel på forskning i relation till BNP. Därtill är ett land med en hög andel forskare, en hög andel vetenskapliga publikationer per invånare och en befolkning med högt förtroende för forskning. Tyvärr halkar vi efter när det gäller forskningens kvalitet, vilket avspeglas i andelen högciterade publikationer. För som kunskapsnation är utveckling av ny kunskap av hög kvalitet central för att vi ska vara internationellt konkurrenskraftiga. Forskningen har en avgörande roll för tillväxt och utveckling och säkerställer välfärden på . Inte minst är det påtagligt inom hälso- och sjukvården. Dagens läkemedel och behandlingsmetoder är gårdagens forskning. sjukvårdsreform innebär att staten tar ett huvudansvar för sjukvården. Det möjliggör bättre förutsättningar för forskning och utveckling genom att kompetens och resurs kan samlas och samverka på ett ändamålsenligt sätt. Regeringen föreslår ändringar i högskolelagen för att i deras mening förstärka och tydliggöra högskolans ansvar för samverkan, internationalisering och livslångt lärande, dels främja och värna akademisk frihet i högskolans verksamhet. Regeringen föreslår att högskolelagens 1 kap. 2 § ska ändras så att det anges att det i högskolornas uppgift ska ingå att samverka med det omgivande samhället för ömsesidigt utbyte och att verka för att den kunskap och kompetens som finns vid högskolan kommer samhället till nytta. vill betona att det är viktigt att lärosätena görs delaktiga i att utforma kommande samverkansindikator. I 1 kap. 5 § i högskolelagen står att högskolorna ska främja hållbar utveckling, hälsosam och god miljö och ekonomisk och social välfärd och rättvisa. Jämställdhet ska främjas och förståelse visas för andra länder och internationella förhållanden. Detta är goda värden, som står bakom, men vi vill värna högskolornas autonomi och menar att detta är en detaljstyrning som inte hör hemma i högskolelagen. Dock bör högskolorna fortsatt ha ett uppdrag att aktivt främja och bredda rekryteringen till högskolan. vill därför stryka 1 kap. 5 § i högskolelagen med undantag för att högskolorna fortsatt aktivt ska främja och bredda rekryteringen till högskolan. Regeringens aktuella tillägg i samma paragraf om att ”den samlade internationella verksamheten vid varje högskola ska dels stärka kvaliteten i högskolans utbildning och forskning, dels nationellt och globalt bidra till sådan hållbar utveckling som högskolorna har i uppgift att främja” och att ”Högskolorna ska i sin verksamhet främja ett livslångt lärande” medför i och flera remissinstansers mening ytterligare detaljstyrning av naturligt prioriterade delar inom högskolornas verksamhet varför vi med ovanstående motivering motsätter oss dessa tillägg. I enlighet med remissvaret från vill också betona att tillägget om livslångt lärande i vår mening varken tydliggör vad lärosätenas ansvar är eller hur resurser ska prioriteras, exempelvis i vilken utsträckning detta bör ske. I 1 kap. 6 § i högskolelagen föreslår regeringen att det som en allmän princip i högskolornas verksamhet ska gälla att den akademiska friheten ska främjas och värnas. står bakom denna ändring och ser positivt på att den akademiska friheten ska gälla hela högskolans verksamhet dvs. Forskningens behov präglas av långsiktighet och stabila villkor vilket ställer krav på ändamålsenlig resursfördelning till universitet och högskola. är ett litet land med begränsade resurser och vi har inte råd att enbart fördela resurserna jämnt för lärosätena. Excellens ska vara drivande. Genom en tydlig nyttogörandeaspekt kring anslagen för forskning kommer att kunna återta förlorad mark och återigen bli världsledande inom forskning som traditionellt sett varit ledande inom men också att erövra ledande positioner inom nya områden. Därigenom kan vi också bibehålla den kvalitet som kännetecknar stora delar av svenskt deltagande inom det europeiska forskningssamarbetet men också utveckla och öka kvaliteten. Det är viktigt att harmonisera med de ramprogram som utformas inom det europeiska samarbetet, där stor vikt läggs på att förvandla vetenskapliga framgångar och genombrott till nya produkter och tjänster som i sin tur leder till ökad tillväxt för och EU. Det finns dock en komplexitet i dagens system, inte minst med en otydlig rollfördelning mellan både de olika statliga forskningsfinansiärerna och mellan finansiärer och lärosäten, som riskerar svensk forsknings konkurrenskraft och hämmar unga forskares möjligheter till god karriärsutveckling. Översyn av den statliga forskningsfinansieringen Styr- och resursutredningen föreslår i sitt betänkande En långsiktig, samordnad och dialogbaserad styrning av högskolan (SOU 2019:6) att det ska göras en översyn av den statliga externa forskningsfinansieringen. Syftet med översynen är att säkerställa att den statliga forskningsfinansieringen är ändamålsenligt organiserad. instämmer i vikten av att göra en översyn av den statliga forskningsfinansieringen. Det nuvarande statliga forskningsfinansieringssystemet med forskningsråden och inrättades 2001. Som beskrivs i den aktuella propositionen är den största av dessa myndigheter och har till uppgift att ge stöd till grundläggande forskning inom samtliga vetenskapsområden. för miljö, areella näringar och samhällsbyggande (Formas) är ett områdesforskningsråd, liksom för hälsa, arbetsliv och välfärd (Forte). Verket för innovationssystem () finansierar behovsmotiverad forskning och utveckling av effektiva innovationssystem. Vid sidan av dessa fyra myndigheter har även exempelvis och Rymdstyrelsen omfattande finansiering av forskning och innovation inom ramen för sina sakområden. Därtill finns det ett större antal myndigheter med andra huvuduppdrag än forskningsfinansiering som exempelvis Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, , och (Sida) som finansierar forskning och innovation i syfte att länka samman forskning och praktik inom olika samhällsområden och bidra till förutsättningar för en kunskapsbaserad offentlig verksamhet. instämmer i regeringens konstaterande att svensk och internationell forsknings- och innovationspolitik alltmer har inriktats på att möta samhällsutmaningar, vilket har inneburit att många satsningar har blivit mer tvärsektoriella och berör flera finansiärer. Forskningsfinansieringen beskrivs som överlappande där alla forskningsråd i varierande grad finansierar både grundforskning och behovsmotiverad forskning. Förutsättningarna för forskning och innovation har utvecklats genom digitalisering och mer avancerad forskningsinfrastruktur. Vetenskapen har avancerat, internationella samarbeten växer, antalet finansiärer är många och systemet beskrivs som fragmenterat. Det kan vara en utmaning för den enskilde forskaren som ska söka forskningsmedel. För är det grundläggande att forskningsfinansieringen ska vara konkurrensutsatt och utgå från hög vetenskaplig kvalitet. Det är viktigt att det är de vetenskapliga prioriteringarna inom forskarsamhället som är styrande. Forskning ska också styras i så liten omfattning som möjligt av politiska beslut – efter det att ramverket satts. Men det faktum att myndigheter med andra huvuduppdrag än forskningsfinansiering fördelar ansenliga belopp till forskning riskerar att statliga medel fördelas till forskning som inte är av högsta kvalitet. Medioker eller dålig forskning kan inte bidra till att lösa samhällsproblem oavsett hur gott forskningens syfte är. Baserat på ovanstående är det välkommet att regeringen nu aviserar att de ser skäl till att göra en översyn av den statliga forskningsfinansieringen. Regeringen utvecklar dock inte närmare vilka principer översynen ska grundas på. För att främja kvaliteten i forskningen anser att det bör tillsättas en utredning i syfte att säkerställa att all statlig forskningsfinansiering ska fördelas genom en kvalitetsprocess som den som har. Nuvarande forskningsresurser på myndigheter utan forskningsfinansieringsuppdrag bör frigöras så att de kan fördelas baserat på forskningens kvalitet. I utredningen bör även frågan om relationerna mellan forskningsfinansiärerna och universitet och högskolor ingå. Aspekter som medfinansiering, overheadfinansiering samt finansiering av anställda forskares löner bör också beaktas. Regeringen höjer i den aktuella budgetpropositionen basanslagen – medel som tilldelas direkt till universitet och högskolor för forskning och utbildning på forskarnivå. Regeringen uttrycker att syftet med anslagshöjningen är att ge lärosätena förutsättningar för att göra strategiska forskningsprioriteringar och ta ansvar för hög kvalitet i forskningen. Vidare menar regeringen att detta görs genom bl.a. tydligare profilering, ökad samverkan, utbildning på forskarnivå, trygga villkor, forskares karriärvägar, forskningsanknytning i utbildningen, jämställdhet och forskningsinfrastruktur. välkomnar anslagsökningen och regeringens intention men saknar krav på uppföljning och utvärdering för att säkerställa att den önskade kvalitetsnivån uppnås utifrån anslagsökningen. Det vore därför önskvärt att lärosätenas användning av basanslagen redovisas i mer detalj i likhet med den redovisning som de statliga forskningsfinansiärerna gör av deras resursfördelning. instämmer därför i rekommendation om att en transparent redovisning av lärosätenas användning av basanslaget bör utvecklas. Vi vill också notera att det har kommit till vår kännedom att några universitet har sett i sina beräkningar att den föreslagna resurstilldelningen baserad på helårsstudenter inte kommer att resultera i faktiska höjda anslag för forskning och forskarutbildning. Då uppfattning är att det är regeringens uttryckliga intention att alla lärosäten ska få ett resurstillskott via basanslagen bör detta följas upp. Vidare förespråkar att det införs en kravställning kring att en andel av basanslaget öronmärks för användning till att säkra tydliga, trygga och attraktiva anställningar och villkor för unga forskare. Detta eftersom det är centralt för svensk konkurrenskraft att unga forskare ges de nödvändiga förutsättningar och trygga anställningsformer som krävs för att utvecklas till framstående forskare. instämmer med regeringen om att det är angeläget att införa en kvalitetsbaserad fördelning av basanslagen. Regeringen föreslår att den kvalitetsbaserade fördelningen ska göras genom att medel fördelas till s.k. profilområden . Dessa profilområden ska vara strategiska forskningssatsningar av hög kvalitet som lärosätena själva definierar. Regeringen menar vidare att profilområdena ska syfta till att stärka lärosätenas forskningsprofiler och bidra till ökad kvalitet i forskningen. I propositionen är det dock inte tydligt beskrivet vad som säkrar att dessa profilområden kommer att gagna vetenskaplig kvalitet. Frågan om ett kvalitetsbaserat resursfördelningssystem måste utredas och konsekvensberedas noggrant för att fördelningsindikatorerna ska resultera rättvis fördelning av basanslagen. Systemet måste också förankras hos lärosätena. Med tanke på det omfattande arbete som det innebär att ta fram ett nytt resursfördelningssystem baserat på det nya konceptet med profilområden anser att den föreslagna tidsplanen med ett nytt resursfördelningssystem på plats inte är hållbar. anser därför att regeringen bör återkomma med en mer realistisk tidsplan tillsammans med en tydligare beskrivning av uppdraget. Stöd för att värna den fria forskningen värnar forskningens autonomi för att stimulera de bästa och mest innovativa forskningsidéerna. Lösningar på samhällsutmaningar växer i de flesta fall fram genom kreativitet och kunskap som har genererats genom långsiktig investering i den fria forskningen. För att nå målet om att ska vara ett av världens främsta forsknings- och innovationsländer och en framstående kunskapsnation krävs stöd till den fria forskningen där en tilldelning som styrs av vetenskaplig kvalitet ger förutsättningar för fler forskningsmiljöer av högsta kvalitet. I den aktuella propositionen föreslås att betydande summor tillförs, både till lärosätena och forskningsråden. Totalt tillförs sektorn 3,1–3,2021–2024. Det är ett välkommet resurstillskott. Men oroas över att regeringen föreslår en alltför detaljstyrd forskningsfinansiering av de medel som fördelas av de statliga forskningsfinansiärerna i stället för att ge merparten av resurserna till den fria forskningen. Trots att regeringen i propositionen ger uttryck för många goda formuleringar om vikten av att värna och främja den fria forskningen så är merparten av den föreslagna resursökningen till forskningsfinansiärerna detaljinriktade satsningar inom de övergripande områdena klimat och miljö, hälsa och välfärd, digitalisering, kompetensförsörjning och arbetsliv samt demokratiskt stärkt samhälle. Även om alla dessa övergripande områden är angelägna samhällsutmaningar riskerar detaljstyrningen att leda till att sökandet efter svaren på samhällsutmaningarna sker på fel ställe. I förlängningen kan det motverka etablering som ledande kunskapsnation. anser därför att stöd för att värna den fria forskningen ska utgöra den stora merparten av forskningsfinansieringen. Näringslivets betydelse för samhällsutvecklingen bör tydligt lyftas fram. välkomnar att regeringen föreslår ett extra tillskott på för tillfälliga forskningsanslag eftersom coronapandemin har negativa effekter på forskningsfinansieringen från den privata sektorn. Det bör därtill uppmärksammas att det ofta är små och medelstora företag som står för innovation och tillväxt. Med hänsyn till den mycket kostsamma produktutvecklingen och de små serier som blir aktuella när produkterna kommersialiseras finns stort behov av kapital. Det behövs en hållbar modell för samverkan mellan statligt investeringsstöd och privat finansiering inom detta område. En ständigt återkommande och stor utmaning kopplat till forskningsfinansiering är hur de s.k. indirekta kostnaderna, dvs. kostnader för stödverksamhet som exempelvis lokalhyra och administrativ ledning som är gemensam för flera forskargrupper eller institutioner, ska finansieras. Varje lärosäte, fakultet och institution (eller motsvarande) beräknar de indirekta kostnadernas storlek och omvandlar dem till en procentsats av institutionens omsättning. Systemet medför att den andel av forskningsbidraget som avgår till indirekta kostnader varierar stort mellan lärosäten, fakulteter och till och med mellan institutioner vid samma lärosäte. Alla finansiärer, både de statliga forskningsråden och privata externa finansiärer, förväntas bidra till de gemensamma kostnaderna så som de har beräknats. Med andra ord är tanken att varje externt forskningsanslag som beviljas till den enskilda forskaren ska belastas med avdrag för indirekta kostnader. har beskrivit problematiken. De privata externa finansiärerna bidrar av olika skäl inte i samma utsträckning till de indirekta kostnaderna. Flexibel användning av de statliga finansiärernas bidrag blir ofta en förutsättning för att kunna ta emot bidrag från andra externa finansiärer med konsekvensen att de statliga forskningsfinansiärerna bidrar till lärosätenas interna kostnader i större utsträckning än många andra externa finansiärer. Av stöd till forskning, exklusive till forskningsinfrastruktur, går till indirekta kostnader på lärosätena, vilket kan leda till att man i stället för att stödja excellent forskning stöder verksamhetens indirekta kostnader. instämmer i analysen att dagens system kring indirekta kostnader inte skapar incitament för effektivisering. Därtill är det värt att notera att den stora variationen mellan hur stor procentandel de indirekta kostnaderna utgör vid olika lärosäten och deras olika institutioner skapar en ojämlikhet mellan hur stor andel av en enskild forskares externt indragna finansieringsmedel som de facto kan användas till dennes direkta omkostnader för forskningen. Systemet med ersättning för indirekta kostnader bör utredas i syfte att ta fram en modell för finansiering av lärosätenas kostnader för förvaltning och gemensamma servicefunktioner, som är transparent och likvärdig samt i större utsträckning ger incitament för effektivisering. Som nämnt tidigare anser att det fria forskningsstödet ska utgöra den stora merparten av forskningsfinansieringen och all tilldelning ska styras av vetenskaplig kvalitet. ser likväl behov av att komplettera det fria forskningsstödet med ett antal strategiska forskningssatsningar inom ett antal områden som vi anser kräver särskild uppmärksamhet. Det handlar om nationella forskningsprogram för att stärka kvinnors hälsa och geriatrisk forskning för att stärka de äldres hälsa samt resurser till forskning kring kärnkraften och dess bidrag för att säkra framtidens energiförsörjning.