mot · H9022550 · 2021-10-01 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om grundprinciper för en ansvarsfull migrationspolitik och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om en behovs- och kompetensbaserad arbetskraftsinvandring och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om en hållbar och självförsörjande anhöriginvandring och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om en flyktingpolitik baserad på effektivitet och närhetsprinciper och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om ett förbättrat arbete med återvandring och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om tillfälliga uppehållstillstånd med tydlig koppling till beviljandegrund och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om kvalificering till välfärden och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om ett stärkt medborgarskap och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om ett moratorium för beviljande av medborgarskap och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om vandelsprövning, hälsokontroll, villkorskännedom samt avsiktsförklaringar och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om regelbundna och automatiserade kontroller av uppehållsgrunder och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om återkallelser av uppehållstillstånd och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om förbättrat arbete med verkställandet av avvisningar och utvisningar och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om sanktioner mot andra parter och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om ett kommunalt villkorat mottagande av vidarebosatta flyktingar och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om ett helhetsgrepp kring utlänningslagstiftningen och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om likvärdighet och rättssäkerhet i verksamhet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om effektivare prövningsverksamhet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om förstärkta krav på konsekvensanalyser och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om tydlig och omfattande statistik över all migration och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om förbättrade informationsflöden och samordningsansvar och tillkännager detta för regeringen. är ett socialkonservativt parti som vilar på en nationalistisk grundsyn. Våra ställningstaganden bottnar i en övertygelse om att ett samhälle byggs på bästa sätt då dess invånare känner gemenskap, delaktighet och såväl tillit till som ansvar för varandra. Vi ser dessa värden som grundläggande för den enskilda individens välmående. Vår bild av människan är nämligen att hon är en social varelse med behov av mänskliga relationer och en känsla av trygghet såväl som samhörighet med det samhälle vi lever i. Vi ser nationalstaten som den mest lämpade av statsbildningar då den vilar på just dessa fundament. För samhällets skull ger nationalstaten förutsättningar för gemensamma åtaganden och framgångar. För individens skull skänker den stabilitet och en plats att kalla sitt hem. Vår vision för är ett modernt folkhem där medborgarskapet går hand i hand med samhörighet och tillit och där samhällskontraktet står starkt. Det faktum att vi tror på nationalstaten betyder dock inte att vi motsätter oss att människor rör sig över statsgränser, vare sig det handlar om kortare semestrar, längre projektresor och utbyten eller en permanent flytt till ett nytt hemland. Däremot anser vi att det bör finnas tydliga och rimliga regler för när och hur det sker samt under vilka förutsättningar. intressen måste komma först. Grundläggande principer för en ansvarsfull migrationspolitik Ett första steg i säkerställandet av en långsiktigt hållbar migrationspolitik är att identifiera grundläggande principer som bör vara gällande och som kan agera riktlinjer vid vidare utformning av lagstiftning, övriga regelverk, system och verksamheter. utgår från de nedan listade principerna och menar att regeringen bör göra detsamma. Den som inte har som hemland men vill vistas här ska innan inresa säkerställa sin rätt till vistelse. Denna kan vara på förhand given, exempelvis genom ett EU-medborgarskap. I annat fall ska den enskilde ansöka om visering eller uppehållstillstånd. Dessa beviljas om vistelsen är motiverad, följer givna regelverk och inte innebär en orimlig försörjningsbörda för del eller ett hot mot människors trygghet. Huvudregeln bör vara att den som bryter mot svensk lag eller mot aktuella villkor ska få uppehållstillståndet återkallat. En behovs- och kompetensbaserad arbetskraftsinvandring En allt vanligare anledning för människor att flytta till ett annat land är för att arbeta. Även om menar att varje arbetsmarknad bör sträva efter en långsiktig intern balans välkomnar vi möjligheten att vid behov komplettera den svenska arbetsmarknaden med utländsk arbetskraft. Därtill finns, särskilt inom vissa branscher med snabb och avancerad teknikutveckling, ett värde i fruktsamma utbyten av kompetens och erfarenheter. En hållbar politik på området måste dock bygga på balanserade avvägningar där såväl den enskildes villkor som arbetsmarknadens stabilitet tas i beaktande. I en värld med stora skillnader avseende såväl generella möjligheter till välfärd som villkor på arbetsmarknaden är det lätt att alltför svaga regleringar avseende arbetskraftsinvandring riskerar både den enskilde arbetstagarens trygghet och hela arbetsmarknadens struktur. vill därmed att arbetskraftsinvandringen utgår från tre principer: Det ska finnas ett verkligt behov av arbetskraftsinvandringen, den ska vara högkvalificerad, och den ska uppfylla en rad krav som garanterar att bästa hamnar i centrum En hållbar och självförsörjande anhöriginvandring Det finns tillfällen då familjer splittrats eller ny kärlek uppstått över nationsgränser. Som ett familjevänligt parti ser det givetvis som önskvärt att var och en får leva nära sina närmaste familjemedlemmar. Friheten att hitta kärleken utanför kan dock inte betyda att samhället har skyldighet att försörja dessa familjemedlemmar. All anhöriginvandring och familjeåterförening bör därför omfattas av och följa ett väluppbyggt regelverk. En grundförutsättning i detta regelverk är att anhöriginvandringen inte ska belasta svenska skattebetalare eller leda till ett ökat utanförskap. En annan är att familjebanden är tillräckligt nära och att de kan styrkas. En anknytning ska endast kunna ligga till grund för anhöriginvandring om den följer svensk lagstiftning och med säkerhet ingåtts frivilligt. Missbruk måste beivras, och barn och andra utsatta grupper särskilt skyddas. En flyktingpolitik baserad på effektivitet och närhetsprinciper Inte all migration bygger på en frivillig önskan att lämna sitt hemland. Krig, konflikter och naturkatastrofer har tvingat personer på flykt, såväl inom stater som över statsgränser. För är det en självklarhet att värna rätten för enskilda att kunna komma i säkerhet och få möjlighet till humanitär hjälp. Målbilden måste här vara att så få som möjligt ska behöva fly och att flykten ska ske på ett så säkert sätt som möjligt, och så kort sträcka som möjligt. Principen om att asyl ska sökas i det första säkra land som den asylsökande når är i mening grundläggande för hela begreppet asyl. Den innebär att asyl endast bör beviljas utlänningar om något av våra grannländer drabbas av en humanitär kris. För en sådan eventualitet bör därför en beredskap byggas upp, som kan säkerställa ett snabbt organiserat och förhållandevis stort mottagande där grundläggande behov avseende boende, mat och hälsa tillfredsställs. Så länge inte utgör närområde till en kris ska svensk flyktingpolitik i stället fokusera på att bistå där flyktingar befinner sig, i krisers närområden. En sådan ordning garanterar att hjälp når de mest utsatta så snabbt som möjligt, minimerar risken för att flyktingströmmar utnyttjas som migrationsvägar av ickeflyktingar och tar bort incitament att exempelvis splittra sin familj eller vända sig till skrupellösa människosmugglare. Tills en sådan ordning kan införas fullt ut i bör migrationspolitiken utformas för att avskaffa alla incitament för migranter att resa tusentals kilometer för att komma till just . Kraven för att få asyl ska vara så skarpa som och folkrätten tillåter; måste ner till EU:s absoluta miniminivåer vad gäller asylrelaterad migration. Villkoren för asylsökande ska skärpas, exempelvis genom begränsningar i rörelsefriheten och införandet av transitcenter där asylsökande måste vistas. Ett förbättrat arbete med återvandring Den som en gång motvilligt lämnat sitt hemland och som alltjämt har en önskan om att återvandra bör, när omständigheterna ändras så att återvandring blir möjligt, ges goda möjligheter till detta. menar att myndigheterna bör få ett tydligt uppdrag att arbeta mer specifikt med återvandringssatsningar, såväl genom utbyggda system för återvandringsstöd som genom utvecklade former av riktade bistånd, exempelvis i syfte att säkra en god återuppbyggnad av krigshärjade samhällen. Andra exempel kan vara utbildningsprojekt som tar tillvara tiden i även när återvandring står på agendan. Hela samhället bör engageras i arbetet med återvandring, såväl lokal nivå som nationell. Tidsbegränsade uppehållstillstånd med tydlig koppling till beviljandegrund grundsyn är att endast svenska medborgare bör ha en självklar och permanent rätt att vistas i . Den utlänning som har för avsikt att stanna permanent i bör i vår mening också eftersträva att bli svensk medborgare. Så länge en utlänning kvarstår som just utlänning bör detta också avspeglas i tydliga regler för vilka omständigheter som ger rätt att vistas i landet. Uppehållstillstånd bör därför, precis som , återigen vara tidsbegränsade och vara tydligt kopplade till den grund på vilken de beviljats. Givetvis bör det finnas en proportionalitet avseende tillståndslängden, liksom ett tydligt och enkelt system för förlängning av uppehållstillstånd så länge omständigheterna är oförändrade. Denna åtskillnad mellan uppehållstillstånd och medborgarskap bidrar till ett stärkt medborgarskap som risken för missbruk av utlänningslagstiftningen minskar. Det svenska välfärdssystemet utgår inte från någon sorts nära förhållande till , utan endast bosättning. Större delen av välfärden, inklusive rätten till nästintill gratis sjukvård, gratis utbildning, försörjningsstöd, garantipension och så vidare, handlar bara om att vara bosatt i . En utlänning som beviljats uppehållstillstånd kan alltså efter inresa låta folkbokföra sig hos och så i ett slag få i princip all rätt till välfärden som svenska medborgare födda och uppvuxna i har. Att denna fråga inte diskuterats tidigare i beror på att utlänningarna tidigare varit en relativt liten grupp, och en förvisso rimlig tanke att utlänningar som kommit till för att leva skulle leva på samma nivå som medborgare. har dock förändrats dramatiskt , och det är tid att förändra regelverket. Dagens system har en passiviserande effekt på många utlänningar, som har rätt till hela välfärden, utan motprestation eller egen insats. Mycket riktigt är arbetslösheten och självförsörjningsgraden bland utrikesfödda och invandrare mycket högre än bland infödda svenskar, medan skillnaden i exempelvis disponibel inkomst varit mycket stor . Precis som endast svenska medborgare ska ha en ovillkorlig rätt att bo och vistas i bör den skattefinansierade välfärden generellt begränsas till svenska medborgare. Utlänningar ska endast få motsvarande rätt till välfärden som medborgare om de kvalificerat sig därtill genom arbete. Uppehållstillstånd i ska generellt sett villkoras av att utlänningen ordnar en heltäckande sjukförsäkring för att täcka sina behov av svenska sjukvårdsresurser. Detta krav ställs redan genom för en rad kategorier av utlänningar, såsom studerande. Från denna huvudregel bör det finnas vissa undantagför vilka ställer särskilda krav. Utöver de föreslagna förändringarna kring utlänningars rättigheter i , som ökar medborgarskapets värde för utlänningar, måste även själva medborgarskapet uppvärderas. Detta gäller främst processen för att upptagas till svensk medborgare, så kallad naturalisation. Alltför länge, och på alltför många sätt, har det svenska medborgarskapet försvagats i värde och reducerats till ett praktiskt juridiskt dokument snarare än att vara en formalisering av den samhörighet, ömsesidiga lojalitet och hemkänsla som det i vår mening bör grundas på. För oss är det inte självklart att all migration med tiden ska leda till ett svenskt medborgarskap. Däremot är det en självklarhet att medborgarskapet bör värderas högt och att höga krav därför bör ställas. För att upptagas till svensk medborgare ska en utlänning uppfylla bland annat dessa krav: utlänningen ska ha varit bosatt i riket , ska kunna svenska, ska ha en god förståelse för vårt samhälle, vår kultur och vår historia, ska ha försörjt sig själv i och ska ha fört en oklanderlig och hederlig vandel. Slutligen bör medborgarskapsprocessen avslutas med en ordentlig medborgarceremoni, under vilken utlänningen genom en högtidlig ed eller liknande gest kan upptagas till svensk medborgare. Nyckeldelar i en hållbar migrationspolitik Vandelsprövning, hälsokontroll, villkorskännedom samt avsiktsförklaringar I det moderna folkhemmet råder lag och ordning. För är det en självklarhet att inte bara har rätt utan också en skyldighet att ställa vissa grundläggande krav på den utlänning som vill besöka . Inför eller i samband med en inresa bör det till exempel vara möjligt att genomföra en bred vandelsprövning som säkerställer att brottslingar eller asociala individer inte kommer till och får en negativ inverkan på vårt samhälle. Vidare bör det i vissa fall säkerställas, genom krav på intyg eller genomförd hälsokontroll, att ingen utlänning för med sig allvarliga sjukdomar till landet. Det är i vår mening också rimligt att utlänningen senast i samband med inresan till bekräftar kännedom om svensk lagstiftning, de villkor som gäller för vistelsen samt vad som är syftet med besöket. Dessa åtgärder bidrar gemensamt och var för sig till såväl säkerhet som tydlighet. Regeringen bör därför utreda möjligheten till åtgärder av detta slag. Regelbundna och automatiserade kontroller av uppehållsgrunder För att säkerställa efterlevnad av upprättade regelverk räcker det inte med skärpta krav och kontroller inför det att beslut ska fattas. Behov finns också av att kontrollera att de omständigheter som gällde, eller förmodades gälla, då beslut togs också kvarstår. Detta är viktigt inte minst för att motverka olika former av missbruk och skenavtal. Men det är också ett faktum att omständigheter kan förändras, och detta bör rimligen leda till en förnyad prövning. Det är mening att bör åläggas ett ansvar för att regelbundet utföra olika former av kontroller. Detta kan med fördel ske automatiserat där så är möjligt, exempelvis genom slagningar gentemot folkbokföringsregister, kontrolluppgifter om utbetald lön eller utbetalda bidrag och ersättningar från myndigheter och kommuner. Dessa automatiska slagningar ska vid en träff leda till att en handläggare får undersöka frågan, för eventuell åtgärd. Förändringen går väl ihop med de ansatser till ökad digital handläggning som genomfört , och alltjämt genomför. Möjligheter till förenklat utbyte av data på internationell nivå bör också utredas, inte minst vad gäller resehandlingar, för att exempelvis upptäcka besök i det land från vilket en person säger sig vara på flykt. Vid behov bör utan vidare kunna kommunicera direkt med andra staters migrationsmyndigheter, för att lösa eventuella problem. Vi noterar att det inom EU tagits flera steg i denna riktning , och vi välkomnar denna typ av samarbete. I det fall kontroller enligt ovan leder till slutsatsen att grunderna för ett beviljat uppehållstillstånd saknas bör uppehållstillståndet som regel också återkallas. Viss flexibilitet måste dock finnas om det finns särskilda skäl som medfört avvikelser, exempelvis kopplat till ett byte av arbetsplats. Uppehållstillstånd bör dock alltid återkallas om det uppdagas att innehavaren farit med osanning eller på annat sätt förvanskat omständigheter. Utvisning av kriminella och asociala utlänningar Möjligheterna för att utvisa en utlänning som begått kriminella gärningar, förvisning, eller uppvisat ett tydligt asocialt beteende, har minskat kraftigt över åren, i samma takt som invandringen har ökat. En rad olika omständigheter gör det i många fall omöjligt att utvisa även grova brottslingar, medan möjligheten att utvisa asociala utlänningar helt upphörde . Med det senare menas alltså olika mer eller mindre kriminella eller oacceptabla beteenden som drogmissbruk, prostitution, en kriminell livsstil eller deltagande i kriminella organisationer, upprepad ringa kriminalitet, bidragsfusk, tiggeri och andra sätt att sko sig på samhället och omgivningen. Till detta torde av kulturkrockar även kunna räknas olika barbariska kulturyttringar, exempelvis kring könsstympning, klanvälden, hederskultur och liknande. Det är inte rimligt att grovt kriminella, eller för den delen asociala utlänningar utan vidare kan få bo kvar i , år . Möjligheten att utvisa grova brottslingar bör därför öka kraftigt, och möjligheten att utvisa asociala utlänningar återinföras. Förbättrat arbete med verkställandet av avvisningar och utvisningar har haft stora problem med verkställandet av avvisningar och utvisningar samt med ett växande skuggsamhälle bestående av personer som vistas illegalt i landet. Även denna situation kräver ett helhetsgrepp med allt från ökade befogenheter för polisen och till fler förvarsplatser, bättre system för uppsikt av utlänningar utan uppehållstillstånd och fler verkställda utresor. Här bör också möjligheten till avtal med tredjeländer utredas noga. En viktig komponent i sammanhanget är kraftigt begränsade möjligheter för den som vistas illegalt i landet att ta del av välfärdssystem för att på så sätt förmå fler personer att självmant lämna det land de saknar rätt att vistas i. En annan åtgärd i samma anda kan vara att tillfälligt frysa tillgångar till dess att personen lämnat . Sanktioner mot andra parter Fler än migranter kan givetvis utnyttja systemen, varför det är viktigt även med tydliga sanktionsmöjligheter mot exempelvis den arbetsgivare som anlitar illegal arbetskraft eller den fastighetsägare som hyr ut en bostad till personer utan rätt att vistas i landet. Framtida lagstiftning bör givetvis beakta huruvida samtliga inblandade medvetet brutit mot lagstiftning eller om en part förlett den andra. måste lagen innefatta ett tydligt ansvarsutkrävande. Att medvetet bidra till en situation då personer som saknar rätt att vistas i landet ges möjlighet till just sådan vistelse ska vara straffbart. Även på en internationell nivå bör sanktionsmöjligheter utredas, i synnerhet gentemot de länder som vägrar ta ansvar för sina egna medborgare, såsom när det gäller utvisningsärenden. Kommunalt villkorat mottagande av vidarebosatta flyktingar är i grunden positiva till principen om ett kvotflyktingsystem där särskilt utsatta flyktingar i behov av ytterligare skydd får möjlighet till vidarebosättning. konstaterar vi att den migrationspolitik som historiskt har förts i inneburit stora påfrestningar, inte bara för asylsystemet utan även för flertalet viktiga samhällsfunktioner som tillgången till bostäder, hälso- och sjukvård, skola och social välfärd. Den extrema belastning som följde av krisen har ännu inte kompenserats – faktum är att stora delar av samhället snarare står inför ännu en krissituation då de etableringssystem som finns byggt på antaganden om en tvåårig etableringsperiod. Med anledning av denna situation är det mening att ett framtida mottagande av kvotflyktingar måste villkoras av och dimensioneras efter att kommuner självmant meddelar kapacitet och tecknar avtal med om detta. Därutöver ska regeringen fastställa ett maxtak för riket i stort, med hänsyn till hela samhällets integrationskapacitet. Stora behov av strukturförändringar Utlänningslagstiftningen var redan före den tillfälliga lagens införande år 2016ett lapptäcke av motstridiga intressen och dåliga formuleringar. Lagstiftningen är svår att överblicka, svår att arbeta med och svår att implementera i det dagliga arbetet på myndigheterna. Ett exempel på otydlighet är de många fakultativa bestämmelser som medger att tillstånd får beviljas utan att specificera när de ska beviljas eller att ett uppehållstillstånd får nekas om det föreligger en säkerhetsrisk i stället för att det ska nekas. Inte sällan skiljer det sig dessutom mellan olika delar av lagstiftningen huruvida en bestämmelse är fakultativ eller inte, vilket gör lagstiftningen än mer otydlig. anser därför att det är hög tid att genomföra en ordentlig översyn av utlänningslagstiftningen, för att göra den mer lättförståelig, mer ändamålsenlig och mer anpassad till dagens migrationssituation. Likvärdighet och rättssäkerhet i verksamhet På grund av bristerna i lagstiftningens utformning, men också som ett resultat av med otillräckliga resurser kombinerat med hastigt ökande av antal ärenden, har handläggningstider skjutit i höjden. Detta har orsakat stora arbetsmiljöproblem, som i sin tur lett till en hög omsättning av handläggare. Den ständiga stressen, den otydliga lagstiftningen och oerfarna handläggare har lett till att olika handläggningsenheter i vissa fall framarbetat olika lokal praxis gällande bedömningsgrunder. Dessa skillnader riskerar rättssäkerheten och själva förtroendet för svensk utlänningslagstiftning. menar att regeringen bör ta initiativ för en tydligare struktur och likvärdiga beslutsprocesser oberoende av handläggningsenhet. En viktig faktor i säkerställandet av likvärdiga och rättssäkra beslutsprocesser är också att säkerställa uppföljning och kontroller av de beslut som fattas. produktivitet, mätt i antalet avgjorda ärenden per årsarbetskraft, har utvecklats mindre tillfredsställande . Krisen 2015 innebar en självklar chock för myndigheten, men var det uppenbart att utvecklingen gick åt fel håll. Trots satsningar för digitalisering och effektivare processer, och trots förbättrade rutiner, låg produktiviteten inom exempelvis tillståndsärenden på långt års nivå. prognoser visar heller inte på någon större förbättring framöver, trots att kris blir alltmer avlägsen. Skulden ligger till stor del på regeringens politik med bristfälliga konsekvensanalyser, som inneburit att tusentals personer anställts och sagts upp om vartannat. Det har lett till en orimlig börda för anställda, med otydliga mål och stor stress. menar att regeringen måste genomföra en ordentlig genomlysning av för att komma till botten med dessa problem och få till en bättre infrastruktur för utlänningsärenden. Ineffektiva lösningar måste bort och digitaliseringen genomföras fullt ut, så att personal får förutsättningar att göra ett bra jobb. Förstärkta krav på konsekvensanalyser När överlämnade sin rapport om konsekvensanalyser inför migrationspolitiska beslut belystes hur migrationspolitiken formats av beslut som tagits utan att erforderliga förarbeten gjorts. Trots förekomsten av styrdokument med krav på konsekvensanalyser har dessa sällan uppfyllts, ändamålsenligheten i analyserna har brustit och förslagens påverkan på migrationen har försummats.