mot · H9023437 · 2021-10-04 00:00:00 — Det leder ibland till att ändamålsenliga åtgärder inte genomförs, eller – ännu värre – att ineffektiva åtgärder genomförs, med följden att nationella miljömål motverkas, vilket har konstaterats i olika studier. Som exempel kan nämnas problemet med näringsläckage, där bevisat ineffektiva åtgärder ofta används, till följd av regelverken. Det vore bättre att mäta det faktiska resultatet – det vill säga den faktiska minskningen av näringsläckaget – i stället för att kräva åtgärder som motverkar syftet. Vi föreslår därför att miljökrav och miljöersättning i större utsträckning kopplas till resultat i stället för åtgärder. Enligt beteslagen ska nötkreatur i mjölkproducerande besättning komma ut och ha tillgång till betesmark minst i sträck . Nötkreatur som hålls för köttproduktion ska ha tillgång till bete eller annan utevistelse . Betessäsongens omfattning varierar över landet. Att djur får komma ut på grönbete och gå fritt är viktigt, men faktum är att nuvarande beteslag skapar problem för jordbrukare och leder till minskad inhemsk produktion. I finns cirka 300 000 mjölkkor. av korna är uppbundna. Modern lösdrift inomhus är istället den lösning som många bönder förespråkar som den bästa för djuren. Moderna mjölkkor kräver en balanserad foderstat, och det är svårt att kontrollera detta när de släpps ut på bete. Eftersom de då inte får i sig den näring de behöver minskar mjölkproduktionen och de växer inte i samma takt. Djurägarna upplever att de skulle uppnå högre djurvälfärd om de själva fick styra när djuren ska beta. som samhället ska kontrollera att djurskyddslagar efterlevs, måste man lita till att de allra flesta djurägare vill att djuren ska ha det så bra som möjligt och anstränger sig för att så ska vara fallet. Beteskravet försvårar dessutom volymtillväxt. har gått från nationellt överskott till underskott på mjölk, och fortsätter tappa . Det går inte heller att ta ut ett högre pris bara för att mjölken är svensk, utan priset avgörs av världsmarknaden. Bönderna måste låtas ta hand om sina djur på det sätt de anser bäst, som inhemsk mjölk- och köttproduktion möjliggörs. Med dagens krav finns risk för tilltagande minskning av den inhemsk mjölkproduktionen. vill därför att beteslagstiftningen ses över i syfte att ge bönderna större frihet att styra djurens bete. Effektiva och enhetliga livsmedelskontroller har riktat tillkännagivanden om uppdrag till Statskontoret med syfte att arbeta för att i högre grad undvika förelägganden vid livsmedelskontroller samt att uppdrag borde utformas så att deras arbete också bidrar till att underlätta företagande inom livsmedelssektorn. Statskontoret inkom med sin utredning . Vi förutsätter att regeringen nu arbetar aktivt utifrån de beslut som fattat. Ansvaret för livsmedelskontrollerna ligger främst på nivå. Vanligtvis betalar livsmedelsföretaget en fast avgift för de kontroller kommunen ska göra. genomförs det sammantaget för få livsmedelskontroller runt om i landet. Det leder till att många livsmedelsföretag upplever att de inte får de kontroller som de betalar för, och det kan även vara ett problem för livsmedelssäkerheten gentemot konsumenten. anser istället att kostnaden för livsmedelskontrollen inte ska överstiga den faktiska kostnaden för den genomförda kontrollen. Fokus på kontrollerna bör dessutom vara en gemensam dialog mellan inspektör och företag, där målet är att gemensamt lösa eventuella problem innan företaget får ett föreläggande. Vi föreslår därför att ges i uppdrag att arbeta fram en policy för livsmedelskontroll som grundar sig på dialog och en tydligare koppling mellan avgift och faktiskt utförd kontroll. I bland annat och har man ett system med standardiserade kontrollsymboler som gör det enkelt för kunden att se hur företaget har klarat sig i livsmedelskontrollen. Det bör övervägas huruvida ett liknande system bör införas även i . Det gör det enkelt för kunden att välja säker mat, och de företag, butiker och restauranger som har en god livsmedelssäkerhet kan marknadsföra det gentemot kunderna. Om ett livsmedelsföretag och en livsmedelsinspektör inte kan enas kring ett beslut går det att överklaga till kommunen. Går det inte att hitta en lösning går ärendet vidare till högre instans, förvaltningsrätten. Det är ett krångligt och tidskrävande system. I de flesta fall fungerar livsmedelskontrollerna utmärkt, men om problem skulle uppstå måste det finnas andra vägar att gå framåt, innan en överklagandeprocess påbörjas. Därför föreslår vi att livsmedelsföretag ska ges rätt att, under vissa omständigheter, byta livsmedelsinspektör. I vissa mindre kommuner finns bara finns en livsmedelsinspektör, vilket med dagens lagstiftning innebär att det inte skulle gå att byta livsmedelsinspektör. För att kunna tillgodose möjligheten att byta inspektör föreslår vi att mindre kommuner åläggs att samverka med andra kommuner och kunna erbjuda möjligheten till byte av livsmedelsinspektör. Genom fördjupad samverkan ökar det även möjligheten till specialisering för de olika inspektörerna, jämfört med då en inspektör måste kunna allt, och ger möjlighet till generellt högre kompetens på området. Enklare att starta livsmedelsföretag Att starta företag i livsmedelsbranschen kan vara tufft, särskilt för små företag som arbetar i liten skala. Vi tycker att det ska bli lättare att starta företag, och en del i det är att se över möjligheterna att ge företag som är i uppstartsskedet dispens från vissa krav som medför kostsamma investeringar. Självklart måste dock höga krav på livsmedelshygien säkerställas och kontrolleras. Vår utgångspunkt är att det aldrig ska löna sig att fuska eller bryta mot lagen. Dessvärre kommer återkommande rapporter om livsmedelsbedrägerier och att kriminella grupperingar runt om i tjänar pengar på falska produkter, exempelvis produkter med falsk ursprungsmärkning, felaktig innehållsdeklaration eller där datummärkningen har förfalskats. Utöver det uppenbara lurendrejeriet i att marknadsföra produkter som något annat än de egentligen är utsätts också konsumenterna för risker, vilka i värsta fall kan leda till fara för människors hälsa. Det absolut viktigaste för att motverka livsmedelsbedrägeri är att alla länder inom EU gemensamt arbetar med denna fråga, eftersom mycket mat handlas inom EU:s inre marknad. Livsmedelsbedrägerier är också ofta kopplade till annan brottslighet, varför frågan är särskilt viktig att belysa. Därför anser vi att denna fråga ska prioriteras högre, att regeringen ska vara pådrivande på EU-nivå och att gemensamma insatser ska göras, inte minst för att fördjupa samverkan mellan EU:s medlemsstater och deras berörda myndigheter vad beträffar exempelvis informationsutbyte. Samarbeten mellan myndigheter, både i och utanför , bör förbättras och göras mer strategiska och systematiska för att upptäcka livsmedelsbedrägerier. (SOU 2015:15) har identifierat problem med uteblivna investeringar i lantbruket och livsmedelsproduktionen. Bland annat konstaterar utredningen – föga förvånande – att investeringar inte kommer till stånd om lönsamheten anses vara för låg. är investeringar nödvändiga för att skapa tillväxt och värdeskapande, och utredningen konstaterar vidare att åtgärder behöver vidtas för att skapa förutsättningar för mer kostnadseffektivt byggande. Lagstiftningen om byggande på jordbruksmark behöver därför ses över med inriktningen att begränsad bebyggelse ska vara tillåten. Ridhus och andra liknande byggnader utanför detaljplanelagt område bör vara befriade från krav på bygglov. Reglerna för vattentjänster och avlopp bör ses över för att göras enklare och mer tillåtande i förhållande till byggnation utanför detaljplanerat område. bör brister i dagens lagstiftning som innebär begränsningar i möjligheterna att exempelvis till skäliga kostnader åtgärda befintliga anläggningar korrigeras. Vidare bör konsekvenserna av att ta bort kravet på obligatorisk förprövning vid ny-, om- eller tillbyggnad av djurstallar samt vid inredning för djur övervägas. Många lantbrukare har vågat ta steget att börja sälja den egna gårdens produkter och i många fall även förädla sina råvaror till färdiga livsmedel. Det är en utveckling som välkomnar och vill bidra till. Vissa verksamheter, som t.ex. slakteri, kräver bygglov. Dock är det ofta oklart vilka krav som ställs på verksamheterna för att i ett senare skede få godkänt vid en miljöinspektion. Kommuner bör i bygglovsskedet meddela även dessa krav om den sökande efterfrågar dem. Förädling av lokalt producerade råvaror, ofta från den egna gården, skapar produkter med hög kvalitet och ett kulturellt värde. Det finns ett stort och växande intresse för mathantverk och lokalproducerade livsmedel. För att ta tillvara möjligheterna med lokal förädling och försäljning av livsmedel, bör bygglovskravet för gårdsbutiker slopas. Bättre möjlighet till anpassning vid regelskärpningar När nya regler kommer på plats eller befintliga regler skärps finns en risk att lagstiftaren och myndigheterna har väl bråttom att genomföra dessa. Det medför att företag inom primär- och livsmedelsproduktionen får svårt att på ett rimligt sätt genomföra nödvändiga förändringar i sin verksamhet. Följden av sådana snabba skiften i regelverken riskerar i extremfallen bli att företag blir tvungna att säga upp medarbetare och i vissa fall lägga ner sin verksamhet. föreslår att konsekvenserna av alla skärpta regler ska analyseras noga och att företag i primär- och livsmedelsproduktionen alltid ska ges en rimlig tidsram för att ställa om sin verksamhet. Bättre möjlighet för egenproduktion och försäljning Många lantbrukare har vågat ta steget att börja sälja den egna gårdens produkter och i många fall även förädla sina råvaror till färdiga livsmedel. Det är en utveckling som välkomnar. Vi vill bidra till att fler ska våga ta steget och har därför förslag till regelförenklingar som gör det lättare att satsa på livsmedelsproduktion och livsmedelsförsäljning. välkomnar därför att regeringen identifierat måltidsupplevelser som en del av besöksnäringen. understryker detta det märkliga i regeringens agerande när satsning ”– det nya malandet” som initierades under den moderatledda regeringen lades ner. Satsningen hade som delsyfte att lyfta just måltidsupplevelsen som en viktig del av besöksnäringen. Regeringens agerande har inneburit en onödig tvåårig paus i arbetet i väntan på livsmedelsstrategin. Småskaliga och mobila slakterier Småskaliga slakterier är viktiga för att möjliggöra ett ökat utbud av närproducerade livsmedel samt skapar en viktig infrastruktur för att stärka den växande gastroturismen. Fler småskaliga slakterier runt om i landet leder dessutom till kortare djurtransporter och skapar arbetstillfällen, som försörjningen av kött förenklas i händelse av störningar i infrastrukturen. Den moderatledda regeringen sänkte avgiften för småskaliga slakterier just av dessa anledningar, vilket ökade konkurrenskraften för både primärproducenter och slakterierna, och under tid vid makten fördubblades antalet småskaliga slakterier. Vi vill gärna att fler småskaliga slakterier ska kunna etableras och vill därför att de regler som gäller ska ses över i syfte att ytterligare förenkla dem. Slakteri- och vilthanteringsanläggningar ska betala avgift till för offentlig kontroll. har bland högsta avgifter för köttkontroll. Detta innebär en klar konkurrensnackdel. behöver effektivera sin verksamhet. Men det behövs ett riktat stöd för att avgifterna ska bli lägre för enskilda lantbrukare, och ligga på en nivå närmare europeiska konkurrenter. måste kvaliteten i verksamheten höjas. tillämpas reglerna vid köttbesiktningen innan och efter slakt inkonsekvent, vilket leder till stor osäkerhet. vill därför ge i uppdrag att genomföra en utbildningsinsats för besiktningsveterinärer i syfte göra köttbesiktningen innan och efter slakt mer likvärdig i hela landet. Det är en åtgärd som skulle bidra till att minska matsvinnet genom att mer kött tas tillvara. Bönderna måste också känna att de får ett rättssäkert bemötande på slakterierna. Allt fler mikrobryggerier, musterier, vinodlingar och destillerier etableras i . Det är en utveckling som bör tas tillvara, eftersom den bidrar till en levande landsbygd med fler jobb i tillverkningen och god potential till fler jobb i besöksnäringen. Ett stort problem för de företag som tillverkar alkoholhaltiga drycker är att det inte är tillåtet att sälja de egna produkterna på gården, beroende på alkoholmonopolet. anser att de svenska mikrobryggerierna, vinodlarna och andra producenter av alkoholhaltiga drycker ska få motsvarande möjligheter till försäljning vid produktionsstället som finns i övriga EU. Argumenten emot gårdsförsäljning brukar handla om oro för att Systembolagets detaljhandelsmonopol i så fall skulle hotas. Eftersom har både detaljhandelsmonopol och gårdsförsäljning menar vi att det är en invändning som saknar relevans. Ett alternativ för att tillåta gårdsförsäljning kan vara att kopiera det finska regelverket, medan ett annat alternativ kan vara att låta alkoholproducenterna agera som ombud för Systembolaget med rätt att lagerhålla sina egna produkter. vill att gårdsförsäljning tillåts i hela landet, men är öppna för att försöksverksamhet i någon del av landet kan vara ett första steg. riktade ett tillkännagivande till regeringen om att gårdsförsäljning bör möjliggöras (2017/18:SoU8) och vi förväntar oss att regeringen agerar i linje med detta. Hästarna – en naturlig del av svenskt lantbruk Hästnäringen är för många landsbygdsbor både en hobby och en inkomstkälla. Ett stort problem för många inom hästnäringen är att konsumentköplagen gäller vid försäljning av hästar. Det innebär att en säljare som har sålt en fullt frisk häst kan tvingas att relativt efter försäljningen köpa tillbaka samma häst i ett försämrat tillstånd. Följden av detta är att många drar sig för att sälja sin häst, vilket inte är bra för vare sig hästen, ägaren eller hästnäringens utveckling. Vi anser därför att det finns skäl att se över konsumentköplagen för att modernisera den vid handel med hästar. riktade ett tillkännagivande till regeringen med denna innebörd (2016/17:CU12), och det är angeläget att regeringen skyndsamt agerar i enlighet med vilja. Det behövs också en bredare översyn av hästbranschens villkor och stärka dess konkurrenskraft. Det finns svårigheter med regelverk kring t.ex. när hästar skall beta inom strandskyddade områden. Hästnäringen bör behandlas som en naturlig del av svenskt jordbruk och möta samma förutsättningar som annan jordbruksverksamhet och andra lantbruksdjur. presenterades en utredning om minskad övergödning genom stärkt lokalt åtgärdsarbete. Utredningen behandlar bland annat minskat näringsläckage från hästnäringen. Som alla andra verksamheter måste hästnäringen ta sitt ansvar för att minska övergödningen. Men det behövs en fördjupad kartläggning för att öka kunskapen om övergödningens omfattning från hästnäringen och var problemet uppstår. En del av lösningen måste också handla om förbättrad rådgivning, rekommendationer och tillsyn för att hjälpa hästägare att göra rätt. Greppa näringen, som är ett samarbete mellan LRF, och är ett bra exempel på fungerande rådgivning som behöver spridas till fler gårdar. Det är kostnadsfri rådgivning som syftar till att hjälpa både hästskötare och miljön. Tyvärr ligger tyngdpunkten i utredningen på regler som om de blir verklighet skulle bli svåra att följa och som skulle få långtgående konsekvenser för många i hästnäringen. Syftet får inte vara att försvåra för landets hästägare att bedriva sina verksamheter utan att hjälpa hästägare att göra rätt genom en förståelse för hur olika det ser ut bland hästägare. Det behövs också förslag för hur hästgödseln kan göras mer attraktiv, så att det i högre utsträckning än kommer till användning i jordbruket, i linje med arbetet för en cirkulär ekonomi. Ersättningar och stöd ska betalas ut i tid Dagens regler för lantbruket, samt en låg lönsamhet i många jordbruksverksamheter, gör att många lantbrukare är beroende av EU-stöd. Särskilt tydligt har detta varit för mjölkbönderna, som har tagit skada av att marknadspriset för mjölk har varit och är väldigt lågt. Det är därför helt orimligt att ansvariga myndigheter dröjer med utbetalning av stöd . Det är mycket olyckligt för svenskt lantbruk. Vi anser att regeringen måste säkerställa att jordbrukarstöden betalas ut under den nya programperioden för den gemensamma jordbrukspolitiken. Myndigheternas roll för att stärka konkurrenskraften Svenska myndigheter har i vissa fall en tendens att tolka EU-regler på hårdast möjliga sätt, vilket är negativt för konkurrenskraften för det svenska lantbruket och livsmedels-industrin. (SOU 2015:15) föreslår att regeringen ska uppdra åt berörda myndigheter att samverka och medverka till förbättrad konkurrenskraft inom livsmedelssektorn. delar åsikten att myndigheterna bör bidra till ökad konkurrenskraft bland annat genom att systematiskt granska och identifiera åtgärder för att minska regelkrånglet inom livsmedelsproduktionen. Vi anser att detta bör skrivas in i respektive myndighets regleringsbrev. Vi anser att formerna för detta bör utredas och att myndigheterna omgående måste börja arbeta för stärkt konkurrenskraft. I samband med beslutet om livsmedelsstrategin riktade ett tillkännagivande till regeringen om att berörda myndigheter ska ges ett tydligt främjandeuppdrag gentemot näringarna. Myndigheterna ska inte enbart vara kontrollerande organ. Fokus bör skifta från ett myndighetsperspektiv till ett tydligare brukarperspektiv, vilket tydligt bör framgå av regeringens regleringsbrev. Myndigheter som arbetar med livsmedelsföretag bör i högre utsträckning tillhandahålla information samt underlätta och stödja livsmedelsföretagande. Det är angeläget att regeringen följer upp beslut. EU, internationell konkurrens och ökad harmonisering EU-medlemskapet har medfört stora förändringar för livsmedelssektorn, som under har utsatts för en hårdare internationell konkurrens. ser att det finns stora fördelar för den svenska livsmedelssektorn med att konkurrera på en öppen marknad. Det gäller särskilt för den svenska livsmedelsindustrin, vars företag exporterar livsmedel till ett värde av . Det kan inte nog understrykas att det finns ett ständigt behov av att anpassa de svenska reglerna till hur den internationella konkurrensen i livsmedelssektorn utvecklas och att de svenska uttolkningarna av EU-regler inte försvårar för sektorn i förhållande till andra EU-länder. har bland de högst ställda kraven på miljö- och djurskydd i världen. Det är något vi är stolta över och som vi ser som viktiga mervärden för det svenska lantbruket och den svenska livsmedelsproduktionen. Ett problem är dock att producenterna har svårt att ta betalt för sådant som är lagkrav, även om det innebär ett mervärde jämfört med andra alternativ. Med långtgående lagkrav finns alltid risken att kostnaderna ökar så mycket att verksamheterna inte klarar konkurrensen, vilket kan leda till att de läggs ner och att produkterna ersätts av importerade alternativ. Om svenska regelverk leder till att svensk produktion slås ut och ersätts av alternativ producerade under betydligt sämre förhållanden har vi inte vunnit någonting. De EU-gemensamma regelverken för företag i primär- och livsmedelsproduktion kan anses vara lägstanivån för EU:s inre marknad. Det innebär att alla mer långtgående nationella regler och särkrav utöver den EU-gemensamma lagstiftningen riskerar att hämma de svenska företagens konkurrenskraft. Därför måste alla nationella särkrav alltid vara väl motiverade och konkurrensbedömda. Vi anser att svenska, mer långtgående särkrav för primär- och livsmedelsproduktionen med jämna mellanrum bör prövas och vid behov förändras i förhållande till rådande marknadssituation i syfte att tillåta större flexibilitet. Svensk tillämpning av EU-regler i lagstiftningen och att myndigheternas uttolkning av EU-direktiv har en tendens att bli onödigt strikt och ofta orsakar försämrad konkurrenskraft för livsmedelssektorn är högst problematiskt. föreslår därför att det av instruktionerna till samtliga berörda myndigheter ska framgå att när myndigheter ska tillämpa EU-direktiv eller EU-förordningar ska de göra det på ett sätt som medger så goda konkurrensförutsättningar som möjligt, inom EU-reglernas ramar, för berörda näringar. EU:s gemensamma jordbrukspolitik, GJP, är nu är färdigförhandlad (det formella godkännandet sker ) och övergår i implementering. När ska inkomma med förslag på svensk tolkning och modell är det viktigt att detta sker så att svenska bönder ges möjlighet att öka sin produktion och stärka sin konkurrenskraft. De miljö och klimatsatsningar som skall kunna sökas behöver vara intressanta och ändamålsenliga. Det finns annars en stor risk att de inte kommer användas. Den nya GJP handlar i mångt och mycket om miljö- och klimatåtgärder. Det är viktigt att ser till att åtgärder som både höjer produktionen och bidrar till ökad hållbarhet får stöd. Till exempel åtgärder för att höja mullhalten i åkerjorden som bidrar till både större skördar och ökad kolinlagring. Strategin från jord till bord med tillhörande lagstiftning är också viktiga verktyg för jordbrukspolitiken. Också här är ett fokus på åtgärder för att stärka produktionen viktigt. Kraven på att minska användningen av viktiga insatsvaror i jordbruket så som gödsel och växtskyddsmedel måste vara balanserade och ta hänsyn till skillnad i medlemsländerna. Användningen måste vara hållbar och ansvarsfull i hela EU. Svenska jordbrukare är bäst i EU på att maximera effekten av och minimera mängden växtskyddsmedel. Därmed finns en risk att kvantitativa mål inom EU kommer att innebära en konkurrensnackdel för svenska bönder. anser att EU inte ska sätta sådana kvantiativa mål vad gäller växtskyddsmedel. Krav på avsättningen av jordbruksmark för ekologisk odling och biologisk mångfald måste också göras med hänsyn till att arbetet kommit olika långt i medlemsländerna, men framförallt till ägande- och brukanderätten. All odling, såväl konventionell som ekologisk, har behov av växtskydd i syfte att motverka ogräs, svampar och insekter. Användningen av växtskyddsmedel är och bör fortsatt vara omgärdad av omfattande restriktioner i syfte att minska riskerna. Det är dock viktigt att inte restriktionerna utformas på ett sätt som motverkar syftet. Exempelvis kan begränsningar avseende antal preparat, dosering eller antal behandlingar i värsta fall leda till ökad resistens och därmed i nästa steg till ökat behov av växtskydd. anser att det finns behov av att se över godkännandeprocessen för växtskyddsmedel, i syfte att göra den snabbare, effektivare och mer likvärdig med andra länder. Svenska myndigheters extremtolkningar gör att produktion i försvåras, med följden att enskilda företagares investeringar förlorar i värde samt att de svenska producenterna riskerar att konkurreras ut. Kemikalieinspektionens beslut att inte ge dispens för växtskyddsmedel som behövs i lökodlingen är ett exempel som uppmärksammades stort härom året. En konsekvens blir att odlingssuccessionen störs, med följden att odling av andra grödor kan ta skada. Med tanke på att den svenska användningen av växtskyddsmedel generellt sett är låg i jämförelse med konkurrentländer bidrar Kemikalieinspektionens beslut om förbud mot olika växtskyddsmedel dessutom till att större mängder växtskyddsmedel används i andra länder, vilket i långa loppet bidrar till en försämrad miljö och står i strid med det av fastslagna generationsmålet. anser att beslut om växtskyddsmedel i högre utsträckning ska ske med utgångspunkt i det svenska jordbrukets konkurrenskraft. Dessutom anser vi att regeringen bör verka för att myndigheterna i större utsträckning använder sig av ömsesidigt erkännande av växtskyddsmedel och tar hänsyn till hur andra EU-medlemsstater förhåller sig i syfte att skapa konkurrensneutrala förutsättningar för det svenska jordbruket.