mot · H9023233 · 2021-10-04 00:00:00 — ─ Andelen som anger sig varit utsatt för ovälkommet beteende ökat från till . ─ Flest anger arbetskamrater/kollegor på förbandet som de som utsätter en för ovälkommet beteende. En klar ökning . ─ Det vanligaste förekommande uttrycket för ovälkommet beteende är genom subtila, upprepade handlingar som får individen att känna sig nedvärderad eller förminskad. ─ Andelen som upplever att de är utsatta för diskriminering och kränkande särbehandling är på samma nivå 2020 som 2019, . ─ Det är framför allt sexuella trakasserier som ökar procentuellt sett (från 2020). ─ Man ser också en ökning av de som anger sexuella trakasserier/övergrepp som något de själva upplevt sig utsatta för. ─ Sexuella trakasserier – i följande bakgrundskategorier har en ökning skett med : Kvinnor, under , alla militära kategorier, anställningstid mellan 5 - . I officersförbundets undersökning anger att de blivit utsatta för ovälkommet beteende, att de blivit utsatta för diskriminering och att de blivit utsatta för sexuella trakasserier. Det kan så klart vara enskilda incidenter , eller så finns det ett större problem som beror på organisation, ledning och förtroende, och som fortsatt måste adresseras. Vilket också görs, men kan aldrig göras nog. Det är oroande att så pass många av de anställda anger att de blivit utsatta för ovälkommet beteenden och diskriminering såväl som att andelen som säger att de utsätts för sexuella trakasserier ökar, inte minst bland de unga kvinnorna. Att många också anger att det är kollegor som utsatt en för ovälkommet beteende kan innebära både att det är svårare att anmäla, men också att det kan vara svårare att komma till rätta med när chefer kanske måste rätta till sin kompis beteende. Kanske en person man själv anställt och handplockat in organisationen. Att utsättas för subtila och nedbrytande och förminskande kommentarer kan tyda på att de som utsätter andra för det, vet att det är svårare att anmäla en subtil kommentar än ett rent övergrepp, men också att dessa passerar utan åtgärd, och därmed blir en del av ett kulturellt problem. Att officersförsörjningen lider av stora, skriande behov kan också innebära en risk för att man låter ovälkommet beteende passera eller att konsekvenserna blir små för den chef/officerare som inte anmärker mot eller tar tag i problem som uppstår. Att det finns en kultur av att handplocka personer till olika tjänster kan också bidra till de höga siffrorna på personer som känner sig utsatta för diskriminering och kränkande särbehandling, åt båda hållen. Det är meriterande att ha gjort utlandstjänstgöring om man ska göra karriär i Försvarsmakten, och även om kvinnor som är officerare också gör utlandstjänstgöring möts kvinnor i mycket större utsträckning än män av samhällets fördomar om de åker iväg 6 månader och lämnar barn hemma. Barriären är högre för kvinnor att åka iväg. Män med små barn ifrågasätts inte ute i samhället på samma sätt även om de åker på utlandsmission. Det kan påverka kvinnors möjlighet att göra karriär inom Försvarsmakten senare i det fall kvinnor i mindre utsträckning är benägna att åka iväg på utlandstjänstgöring. Här kan det behöva ses över vilka erfarenheter som är meriterande inom Försvarsmakten i karriärstegen så att män och kvinnor har samma förutsättningar till vidare utveckling inom Försvarsmakten. För att adressera de utmaningar som finns på jämställdhetsområdet, för att minska risken för ovälkommet beteende och för att män och kvinnor ska kunna göra karriär på lika villkor har ett antal förslag till åtgärder, framtagna efter intervjuer med ett antal nuvarande och tidigare anställda inom Försvarsmakten, unga och äldre, kvinnor och män, soldater, officerare och civilanställda. Förslagen kommer i mångt och mycket från personerna själva, utifrån deras erfarenheter av att arbeta inom Försvarsmakten. Det är värt att lyssna på. Sätt ett högt långsiktigt mål för antalet kvinnliga värnpliktiga till och intensifiera arbetet med aktiva åtgärder för att nå dit. Lär av länder som kommit längre än oss, exempelvis för att uppnå målet om värnpliktiga 2025. Ge förbanden större möjligheter att till Plikt-och prövningsverket önska jämställda grupper och underrepresenterat kön på vissa befattningar som ett sätt att få optimalt fungerande grupper utifrån förbandens egna behov och bedömningar. Varje förband bör ha en medinflytandeofficer med lång erfarenhet av praktiskt ledarskap och närhet till verksamheten som kan bli länken mellan de värnpliktiga och förbandschefen. Medinflytande står på två ben, det formella och det informella där förtroende byggs mellan människor. Inrätta oberoende visselblåsarfunktioner inom alla förband och garnisoner och ett neutralt och oberoende utredningsstöd som ska användas om någon anmäler in incidenter till den. Den som anmäler ska inte känna att HR går arbetsgivarens ärenden. Skapa en obligatorisk och standardiserad utbildning om jämställdhet, värdegrund och medinflytande som alla förband återkommande ska genomföra. Det ska inte vara upp till eldsjälar att se till att dessa blir av utan det måste ske mer systematiskt och alla förband måste ha en person som ska kunna genomföra dessa utbildningar. Den värdegrundsutbildning och de värdegrundssamtal som sker när de värnpliktiga inte känner varandra . Att förbandens arbete och organisation för jämställdhet och medinflytande tas upp och bedöms vid alla träffar mellan Försvarsmaktsledning och förbandsledning. Utveckla vad som är meriterande i karriärvägen inom Försvarsmakten. Den som haft en organisation för likabehandling och jämställdhet, har lyft, tagit tag i och kommit till rätta med sådana problem som uppstår vid förbanden ska gynnas för det vid kommande anställningar. Det ska vara viktigare än att en person tjänstgjort utomlands. Säkerställ att kvinnliga soldater kan genomföra övning och strid med utrustning och skydd som inte hämmar deras rörelser och begränsar deras eller gruppens förmåga att strida och som inte gör ont. Det handlar om grund och botten om överlevnad, om att kvinnors utsätts för större risker än män när utrustningen inte passar. Anställda soldater och officerare Personalförsörjningen inom Försvarsmakten är en av de största utmaningarna för framöver. Ökade krav på beredskap, historiskt sett låga utbildningsnivåer, en åldrande officerskår och en växande organisation med många värnpliktiga, ligger bakom utmaningarna. Här behöver vi tänka både i kort och långt perspektiv för att hitta lösningar. Flexibilitet och en bred palett av lösningar kommer behövas. En lågt hängande frukt är att yrkessoldaternas visstidsanställningar på 8 + antingen förlängs eller att personerna vid behov kan gå vidare inom Försvarsmakten och erbjudas utbildning och tjänst som exempelvis specialistofficerare. Då kan all den erfarenhet som byggts upp under finnas kvar inom Försvarsmakten. Detta behöver genomföras i närtid. Vi behöver snabbt komma upp till 8000 värnpliktiga. För att också gynna officersförsörjningen framåt är det viktigt att utbilda kompanibefäl och plutonsbefäl, vilket skapar ett flöde in i yrket, vilket är bra för officersförsörjningen. En annan åtgärd är att förlänga pensionsåldern så att den följer samma regelverk som gäller i samhället i övrigt. Den livserfarenhet som dessa besitter är värdefull att ta tillvara i försvarsmakten. Lönesättningen förhandlas av parterna men det är viktigt att Försvarsmakten kan erbjuda goda villkor och goda incitament för den personal som är intresserad av att söka sig till, stanna kvar eller för den som vill återvända till Försvarsmakten i civil karriär, exempelvis. veteranpolitik behöver fortsätta utvecklas. Det är bra att regeringen annonserat att en veteranstrategi ska tas fram även om regeringen kunnat göra mer, tidigare. Vi anser inte att regeringen gjort tillräckligt för att utveckla den sammanhållna veteranpolitik som Alliansen påbörjade. I takt med att fokus för svenskt försvar kommer att läggas på nationellt försvar av , det territoriella försvaret kan veteranbegreppet behöva vidgas och komma att omfatta fler. är veteranpolitiken nära förknippad med att genomföra internationella insatser. Men oavsett om fokus ligger på nationellt försvar och internationella insatser behöver veteranpolitiken hållas samman. Genom att se helheten kan kontinuitet skapas också i veteranpolitiken. kommer fortsatt bidra till internationell fred och säkerhet genom internationella insatser. att de soldater och officerare, men även civilanställda, som genomför utlandsmissioner ska mötas med stor respekt och det är viktigt att det finns ett ordentligt omhändertagande efter en mission. drar ofta familj och nära anhöriga till den som är på utlandsmission ett stort ansvar hemma, kanske känner oro missionen pågår. Vi anser att mer behöver göras för att militära och civila veteraner och dess anhöriga ska få ett stöd som står i proportion till de risker och påfrestningar som de utsätts för. Vi vill att ett veterancenter i ordets rätta bemärkelse skapas. Det ska vara ett samlat veterancenter som har i uppdrag att arbeta med militära och civila veteraner som bidragit till fred och säkerhet i krig eller katastrofområden. Veterancentret behöver få de resurser och den uppmärksamhet som krävs för att kunna erbjuda våra veteraner ett värdigt stöd på riktigt. Dels behöver vi lyfta de anhörigas roll och erbjuda även dem ett utökat stöd. Det är viktigt både för att uppmärksamma den tuffa period de får genomgå när deras närstående är utsänd på vad som kan vara ett livsfarligt uppdrag, men också för att det är en trygghet för våra veteraner att veta att deras nära och kära kan få stöd. Veterancentret ska vara ett samordnings- och kunskapsnav som utsända och deras anhöriga kan vända sig till innan, under och efter en insats. Det är viktigt att det finns ett ordentligt omhändertagande under och efter en mission. Veterancentret ska vid behov därför också erbjuda psykologstöd och möjlighet till rekreation och återhämtning för de veteraner och anhöriga som behöver. Goda erfarenheter kan hämtas från det stöd som ges till försvarets veteraner i , där ett likande center byggts upp med goda resultat. har deltagit i internationella insatser under FN-; Nato- EU-flagg, alltid med FN-mandat i grunden. Även om deltagandet är lägre och antalet insatser färre nu jämfört med är de insatser som deltar i viktiga och gör skillnad i de länder där vi deltar. Det är alltjämt viktigt att deltar där och om vi kan göra skillnad. Efter den utveckling vi sett i med det snabba, fullskaliga amerikanska tillbakadragandet och talibanernas återkomst internationell närvaro måste svenskt bidrag till framtida militära insatser för internationell fred och säkerhet prövas utifrån vunna erfarenheter och en bred utvärdering. Det är viktigt att det finns en tydlig exit-strategi för de internationella insatser som deltar i. Erfarenheter av tillbakadragandet i måste ligga till grund för utformningen av exitstrategier för framtida militära insatser bidrag till i stort, måste utvärderas i sin helhet, inkl. avslutet. Det kan knappast ses som en framgång att de afghanska nationella säkerhetsstyrkorna uppbyggnad visade sig inte var redo att slåss på egen hand för att försvara sitt land mot talibanernas återkomst. Här finns mycket att lära för framtida insatser. Det är vår uppfattning att deltagande i internationella insatser bidrar till förmågeutveckling för det svenska territoriella försvaret, det är dock inte ensamt anledning nog till att fortsätta delta i internationella militära insatser. Det måste också finnas ett internationellt mervärde. Det är viktigt att komma ihåg att den militära internationella insatsen i har, tillsammans med det omfattande bistånd som bidragit med , gjort stor skillnad i människors vardag, inte minst kvinnor och barn. Det har möjliggjort skolgång för miljontals barn, tydligt förbättrat hälsovården i landet och mödradödligheten har minskat. samlade insats och närvaro behöver utvärderas, gärna i form av parlamentarisk utvärdering eller kommitté. Det är viktigt för att uppsummera och säkerställa av en bredare samsyn/seende kring olika fakta, mervärden och konsekvenser. Får vi inte det kommer vi landa i ständiga debatter om Afghanistaninsatsen och svenskt deltagande kring framtida insatser. Det är inte läge att i ”stundens hetta” landa i slutsatsen att inte ska delta i internationella insatser framöver. bygger fortsatt säkerhet tillsammans. Vi ska inte bli hemmablinda.