mot · H9023980 · 2021-10-05 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om en utredning med uppdrag att förstärka diskrimineringslagen och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om utredningsförslag för att individer ska kunna arbeta högre upp i åldrarna och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att inrätta ett rörande årsrika och årsrikas möjlighet till arbete och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om tilläggsdirektiv till utredningen om framtidens betalmarknad och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om konsekvenser av åldersgränser inom hälso- och sjukvården och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att det inte ska råda några generella åldersgränser inom sjukvården för behandling och vård av vuxna och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om åldersgränser vid nationella hälsoscreeningar och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om begränsning av blodgivning på grund av ålder och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om utredning av åldersgränsen för bilstöd och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om en nationell strategi för att motverka ofrivillig ensamhet bland årsrika och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om lärdomar av hur årsrika behandlades under pandemin och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om spridning av kunskaper om suicidprevention hos årsrika samt kartläggning av suicid hos årsrika och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om spridning av kunskap om palliativ vård samt en nationell översyn av densamma och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om framtidsfullmakter och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om missbruksproblematik hos årsrika och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om äldrepsykiatri som specialitet och om årsrika människors psykiska problem och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om en strategi för utbildning i geriatrik och gerontologi för läkare och anställda i vård och omsorg och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om behovet av en nationell strategi för stöd för årsrika som vill sluta missbruka, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om en nationell satsning på utbildning om missbruk och årsrika för personal inom äldreomsorgen och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att organiseringen av bör ses över för att stärka kontinuiteten och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att all personal inom äldreomsorgen måste behärska svenska språket i tal och skrift och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om tydliga regler för att bygga äldrevänliga och äldresäkra bostäder och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om en utredning av mötesplatser för årsrika och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att kommunerna ska kunna anställa geriatriker och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om stöd till vård och omsorg vid livets slut och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om läkemedelsbehandling av årsrika människor och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om det hälsomässiga värdet av boende i trygghetsboende och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om reformering av äldreomsorgen och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om fallprevention och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om vägledning rörande användning av hund och katt i äldrevården och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om bättre stöd till anhöriga och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om åtgärder mot våld och övergrepp mot årsrika personer och tillkännager detta för regeringen. Liberal politik syftar till att var och en av oss ska ha rätt att bestämma över våra liv, så länge det inte inkräktar på någon annans frihet. Den rätten gäller hela livet igenom, också för den mest årsrika generationen som inte minst under den pågående pandemin fått uppleva att den behandlas som ett kollektiv, inte som de individer de är. De har mött ålderism och åldersdiskriminering, som av beslutsfattare betraktats som välmenande men som lett till isolering och ensamhet med de allvarliga konsekvenser sådan har såväl psykiskt som fysiskt för den enskilde men också nära och kära. Årsrika människor har alltför länge betraktats som ett kollektiv och inte som de individer de är och som blir mer och mer olika varandra under livets gång och som vet bäst hur de vill ha det. Årsrika ses också som en tärande del av samhället trots att de långt upp utgör en tillgång. För att understryka det använder vi ordet årsrik som synonym till gammal och äldre. Det betecknar att det handlar om människor som är rika på antal levda år, kunskap och livserfarenhet. Att öka årsrika människors självbestämmande och valmöjligheter är en central uppgift i Liberalernas politik. Diskriminering på grund av ålder Diskrimineras på grund av ålder är enligt WHO den svåraste diskrimineringsgrunden att åtgärda. Enligt World Values Survey hör till de länder där detta är mest uttalat. Equinet – Bodies håller även samlad information om hur EU:s medlemsstater arbetar med de olika diskrimineringsgrunderna inklusive ålder. Av den informationen kan man utläsa att är exempel på ett EU-medlemsland med kraftfull lagstiftning och effektiva åtgärder. vidgades diskrimineringslagen (2008:567) när det gäller ålder till att omfatta inte bara arbetsliv och utbildning utan också hälso- och sjukvård, socialtjänst, boende m.m. Åldersdiskriminering slår särskilt hårt mot dem som utsätts för andra former av diskriminering, t.ex. på grund av kön, sexuell läggning, funktionshinder och/eller etnicitet. Av de 200–300 anmälningar som DO får om åldersdiskriminering leder dock ytterst sällan till några åtgärder. Det beror på lagens utformning och DO:s uppdrag i regleringsbreven. Vi anser därför att en utredning bör tillsättas med uppdrag att se hur lagen kan förstärkas. I den bör ingå analys av hur andra länder med bred diskrimineringslagstiftning arbetar. beräknar att runt en miljon människor i lever i det som kallas digitalt utanförskap. Det handlar i betydande utsträckning om årsrika människor som aldrig lärt sig eller inte vill använda digitala lösningar. Har de dessutom funktionsvariationer som gör att de inte klarar hantera kort eller andra digitala lösningar eller av olika skäl inte får tillgång till kort eller digitala betalningsmedel blir situationen ohanterlig. Under pandemin har det också visat sig att en del haft svårt att boka tid för vaccination därför att de inte haft Bank-Id. Det är viktigt att den utredning som regeringen tillsatte 2020 om framtidens betalmarknad tar fram förslag som möjliggör får årsrika människor att sköta sin ekonomi utan beroende av nätet. Utredningen borde dock få tilläggsdirektiv och ta upp hur tillgängligheten till andra uppgifter kan åstadkommas för dem som inte har tillgång till digitala tjänster. Diskriminering på grund av ålder i arbetslivet Ålderismen och åldersdiskrimineringen i arbetslivet har uppmärksammats men ingenting har egentligen hänt. Förre socialministern drog 1964 slutsatsen i sin utredning om årsrika i arbetslivet att ”De som vill och kan måste kunna fortsätta i arbetslivet efter 70”. Sedan har samma förslag återkommit från , 2012 och senast utredningen arbetskraft . Den visar att åldersdiskrimineringen i arbetslivet börjar redan . Utredningen slår fast att det är en nödvändighet både för den enskilde och för samhällsekonomin att seniorer som kan och vill arbeta längre får göra det. Synen på senior arbetskraft är otidsenlig och det finns en rad hinder för ett längre arbetsliv måste. Vi anser att regeringen måste gå vidare med utredningens olika förslag. Här beskrivs t.ex. hur arbetar med frågan inte minst genom sitt av staten finansierade Senter for seniorpolitikk och som styrs av parterna på arbetsmarknaden. Det har tagit fram viktig kunskap om hur längre arbetsliv kan stimuleras inte minst genom forskningssatsningar där äldreforskning och arbetslivsforskning spelar en viktig roll. Vi borde i skapa ett motsvarande institut. Åldersgränser i hälso- och sjukvården Ett uttryck för åldersdiskriminering inom hälso- och sjukvården är till exempel åldersgränser för screeningverksamhet och behandling av olika typer av cancer, tex screening för bröst-, livmoderhalscancer eller tjocktarmscancer eller behandling med stamceller. Här bygger hälso- och sjukvården sina behandlingsprinciper på de åldersgrupper som har studerats, inte på i vilka åldersgrupper där cancern förekommer. Cancer är i huvudsak en sjukdom som drabbar oss med stigande ålder. Vi anser därför att åldersgränser inte bara för mammografi utan också för livmoderhalscancer, coloncancer m.m. bör tas bort utan alla slentrianmässiga åldersgränser. Vissa regioner har även infört åldersgränser för vissa behandlingar, till exempel stamcellsbehandling. Åldersgränser ska inte gälla för behandlingar som berör vuxna individer. Det ska vara patientens tillstånd och vilja till behandling samt den medicinska bedömningen av varje individ som avgör när en behandling sätts in eller när screening ska göras. Screening som bekostas av sjukvårdshuvudmannen kan dock vara inom en tidsintervall, tex . I övrigt är det mellan patienten dennes behandlare som beslut ska tas. Att undanta hela grupper på grund av ålder eller bristande forskning är diskriminering. Ett annat exempel på åldersgräns i hälso- och sjukvården gäller blodgivning. Många blodcentraler nekar personer som har passerat sin 60-årsdag att vara blodgivare. kan en frisk 60+-person vara i bättre fysisk form och vid bättre hälsa än många i betydligt yngre ålder. Det bör vara individuella bedömningar som styr, inte ålder. Mot bakgrund av ovanstående exempel anser vi att generella kronologiska åldersgränser inom hälso- och sjukvården bör tas bort. Efter 18-årsdagen bör alla inom hälso- och sjukvården i behandlas lika om inte annan vetenskapligt grundad medicinsk grund utgör undantag. I sammanhanget vill vi nämna att socialförsäkringar och andra stöd på arbetsmarknaden i huvudsak bör vara tillgängliga för alla som fortfarande förvärvsarbetar. Därför bör åldersgränserna för socialförsäkringarna och dessa stöd ses över och successivt höjas och anpassas så att den som arbetar efter 65 har större tillgång till t.ex. bilstöd. Genom en regeländring är det möjligt för personer som har haft assistansersättning att behålla den efter 65. Det är bra. Men trots att deras behov av insatser kan förändras, till exempel om funktionsnedsättningen förvärras , har de inte rätt till ökad assistans. Inte heller har personer, som får en funktionsnedsättning, rätt till personlig assistans. Hälso- och sjukvården kan åtgärda funktionsnedsättningar eller funktionsvariationer, både medfödda och/eller förvärvade, som i medicinens historia. Många människor med assistans kan leva goda liv och vara aktiva i yrkeslivet ända upp till ”normalitetens” pensionsålder. Dock får många vissa begränsningar med varierande symtom tidigare än andra, tex muskelsvaghet, balansproblem m.m. Trots detta arbetar många hela det förväntade arbetslivet ut. Vi upprepar yrkandet från om att det bör utredas vad det skulle innebära mänskligt och samhällsekonomiskt med en borttagning av olika årsgränser inom hälso- och sjukvården. Ofrivillig ensamhet hos äldre är ett hot mot hälsan Ensamhet är ett stort problem för många äldre oavsett om man bor inom kommunalt boende eller i eget boende. Ensamhet är en viktig faktor som har en stark negativ koppling till ohälsa. Äldre och ensamhet är mycket omskrivet, väl undersökt och ett stort problem som kräver konkreta åtgärder . I befolkningsundersökningen ”Äldres liv och hälsa i ” har ca 13 000 personer svarat på frågor om bland annat ensamhet. Ensamhet är mer vanligt hos kvinnor än hos män, 2 av 10 kvinnor besväras av ensamhet jämfört med 1 av 10 bland män. Det finns belägg för att personer som upplever ensamhet har försämrad sömn och därmed ökad risk för hjärt- och kärlsjukdomar och demens. Ensamhet kan resultera i psykisk ohälsa framförallt depression som kan ge en kraftigt ökad självmordsbenägenhet. Det behövs en nationell strategi som inbegriper många olika samhällssektorer som vård och omsorg, stadsplanering, transporter, kultur, civilsamhälle och näringsliv. Här är det också viktigt att ta vara på de erfarenheter som vanns under pandemin. Vi välkomnade därför att det infördes ett statligt bidrag för civilsamhälles organisationer som skapar aktiviteter av olika slag med syfte att bekämpa ensamhet och att satsningen fortsatte 2020. Den isolering som människor 70+ ombads försätta sig i och det besöksförbud som infördes i äldreboendena när pandemin slog till var enligt inledningsvis befogad men inte i dess fortsättning. Risken för smitta var inte proportionerlig i jämförelse med de konsekvenser för livskvalitet och ohälsa som isoleringen från nära och kära förde med sig, i synnerhet för människor som har mycket begränsad livstid framför sig. En del hann avlida innan restriktionerna släpptes . Vi anser att erfarenheterna från ska dokumenteras och analyseras för att lägga grund för en strategi om hur årsrika människor kan skyddas mot smittspridning och inte förmenas kontakt med sina allra närmaste. Kunskaperna om årsrika människors psykiska hälsa och behov av kunskapsbaserad vård måste stärkas. Äldrepsykiatrin i måste utvecklas och ingå som en del i läkarutbildningen, både i grundutbildningen och i specialistutbildningen av allmänläkare. är det möjligt för geriatriker att tilläggsspecialisera sig i äldrepsykiatri. Dock kan har de inte befogenheter enligt cheföverläkardelegation. Det innebär att specialister i äldrepsykiatri inte kan fungera på de tjänster inom psykiatrin där tvångsvård utövas trots att de har utbildning för detta. Den psykiatriska vården för äldre är eftersatt. Många äldre med psykiatriska diagnoser och som bor hemma får endast hjälp av hemtjänstpersonal och inte av psykiatrins öppenvårdsteam. Personer som levt sina liv med en psykisk sjukdom hamnar alltför ofta mellan stolarna den dag de fyller . träder den kommunala äldreomsorgen in. Här saknar majoriteten av hemtjänstpersonalen kunskaper. Resultatet hos vårdtagaren blir ofta apati och sysslolöshet, ensamhet, senare hemlöshet och misär, framförallt i storstäderna. Årsrika människor med psykisk sjukdom har dålig prognos och ökad risk att insjukna i somatiska sjukdomar. Det här är ett område vi uppmärksammat länge men mycket litet har hänt, därför upprepar vi våra yrkanden också . Nästan en tredjedel av icke demenssjuka 95-åringar har visat sig uppfylla kriterier för psykisk sjukdom där depression är vanligast följt av ångest och psykos. är de flesta psykiska sjukdomar hos årsrika människor behandlingsbara även om en del av de läkemedel som används inte är tillräckligt utprövade på den generationen enligt dagens mått mätt. Europeiska läkemedelskontrollmyndigheten () och svenska läkemedelsverket måste därför ta initiativ till att denna brist åtgärdas. Behandling av dessa patienter kräver kunskap om såväl sjukdomarna som behandlingsprinciper hos läkarna. Det är nödvändigt att äldrepsykiatrin i utvecklas och ingår som en del av läkarutbildningen, i specialistutbildningen samt fortbildningen av allmänläkare. Öka kunskapen om årsrika i sjukvården Även om årsrika människor är friskare än förr kommer för de flesta då ohälsan slår till. Genom att så många hälsoproblem är behandlingsbara och vi därför lever kommer andelen årsrika patienter i primärvården att öka, inte minst de med kroniska sjukdomar. Det är då viktigt att primärvården utvecklas för att förebygga ohälsa och behandla hälsoproblem som att ansvara för rehabilitering efter stroke, olycksfall med mera. utvecklas nya effektiva behandlingsmetoder och inte minst läkemedel för äldre. Därför krävs kompetens i geriatrik och gerontologi hos såväl läkare som andra yrkesgrupper inom sjukvården men också inom omsorgerna. En nationell handlingsplan för sådana utbildningar behöver därför tas fram. Svensk tandvård har internationellt fått mycket beröm men historiskt behandlats för sig, inte som en del av sjukvården. har de flesta 80-åringar sina tänder kvar. 1983 var tandlösa, är andelen . kräver de kvarvarande tänderna omfattande insatser. Dålig tandhälsa eller felsittande tandproteser ökar risken för undernäring vilken i sig sedan indirekt kan förvärra åkommor som trycksår, infektioner, muskelförtvining och fallskador. Detta måste åtgärdas genom ökad kunskap hos äldrevårdspersonal om vikten av god mun- och tandhygien och hur den kan bibehållas genom gott handlag och tid. I tandvårdsutredning (SOU 2021:8) som regeringen nu har på sitt bord konstateras att årsrika personer hör till dem som har höga tandvårdskostnader och leder till ojämlik tandvård. Vi måste få ett mer jämlikt, förutsägbart och resurseffektivt tandvårdssystem. Vi håller med om att etiska principer bör föras in i den kommande tandvårdslagen innebärande att den som har de största behoven av tandvård ska ges företräde till tandvård och att den avgiftsfria tandvård som ges till unga vuxna bör slopas. Särskilt anser vi att det är viktigt att finansieringsmodeller som tas fram för tandvården inte avhåller årsrika människor från att söka hjälp för sina tandvårdsbehov. Yrkanden om tandvårdens framtida utformning behandlas formellt i vår sjukvårdsmotion. Stöd för att minska antal självmord hos äldre Den förebyggande suicidpreventionen för äldre behöver stärkas. I detta arbete behöver kommunerna inte enbart regionernas hjälp utan staten bör gå in med tydliga riktlinjer samt riktade bidrag över . skriver 2019 att ”[ä]ldre män är en dold grupp som har stor risk för att begå självmord”. Den högsta frekvensen för självmord som vi har i landet är män . Ensamhet, missbruk och förlust av partner är ofta inkörsporten till att äldre män tar livet av sig. Depression är den viktigaste faktorn bakom självmord hos äldre och föreligger hos av alla äldre som begår självmord. Även lindrigare depressiva tillstånd kan medföra risk för både självmordsförsök och självmord hos äldre. Depression leder till överdödlighet. Mörkertalet för självmord bland äldre beräknas att vara än högre än de officiella siffrorna. Inom området äldre och självmord finns ingen samlade data. Både kunskaper om äldre och självmord och nationella behandlingsstrategier behöver tas fram. Regeringen bör uppdras att i den nationella strategin för att förebygga självmord särskilt beakta självmord ibland årsrika. Inom området äldre och självmord finns inte heller några samlade data. Ett sådant dataunderlag behöver skapas och bättre kunskap om årsrika människor och självmord behöver tas fram, liksom nationella behandlingsstrategier. Liberalerna vill förutsättningslöst utreda frågan om dödshjälp, självvalt livsslut. Dödshjälp innebär en insats som ges efter ett uttryckligt önskemål från patienten där avsikten är att insatsen ska orsaka patientens död. råder i ett absolut förbud mot dödshjälp. Den som berövar en annan människa livet kan dömas för mord eller dråp, även om det sker på den dödades begäran. Det finns andra åtgärder i livets slutskede som inte utgör dödshjälp och som är tillåtna. Vi beskriver dessa i det följande. När en livsuppehållande behandling bedöms göra mer skada än nytta för patienten kan den ansvarige läkaren besluta om att inte inleda eller inte fortsätta en sådan behandling. Ett sådant beslut är inte i första hand grundat i ett önskemål från patienten utan i en medicinsk bedömning, även om läkaren där så är möjligt naturligtvis ska samråda med patienten och/eller anhöriga. Avsikten är inte heller att patienten ska dö utan att denne inte ska komma till skada. händer det att en patient önskar avstå från livsuppehållande behandling som inte ur strikt medicinsk synpunkt ter sig meningslös. Enligt ska en sådan önskan respekteras om det handlar om en beslutskompetent patient. Symtomlindrande behandling i livets slutskede kan i vissa fall ha en potentiellt livsförkortande effekt, men utgör inte dödshjälp. Det handlar visserligen om en insats som ges, men utgångspunkten för ett sådant behandlingsbeslut är inte patientens önskan utan ett medicinskt behov och beslutet kan, om nödvändigt, fattas utan att patienten är beslutskompetent. Syftet är vidare att lindra symtomen, inte att patienten ska avlida. Så länge doseringen av läkemedel sker utifrån målet att lindra symtomen och inte utifrån ett mål om att patienten ska avlida handlar det enligt definitionen inte om dödshjälp. Slutligen bör nämnas så kallad palliativ sedering, där medvetandegraden sänks med lugnande och ångestdämpande medel i syfte att patienten inte längre ska uppfatta några svåra symtom. Om patientens medvetandegrad hålls sänkt till dess döden inträffar talar man om kontinuerlig palliativ sedering, medan man i fall där patienten med vissa mellanrum väcks igen talar om intermittent palliativ sedering. Kontinuerlig palliativ sedering tillämpas när döden ändå är förväntad inom någon eller . Den palliativa sederingen som sådan bedöms inte påverka tiden för döden. Så länge åtgärden bedöms som adekvat utifrån vetenskap och beprövad erfarenhet utgör den inte dödshjälp. och har 2007 med uppdatering 2018 tagit fram etiska principer för läkares och sjuksköterskors handlande när en patient är i livets slutskede. Samma etiska principer återfinns i riktlinjer för palliativ vård, uppdaterade 2019. Det innebär att en patient kan få tillfällig eller kontinuerlig sedering tills döden inträffar, om symtomen är outhärdliga och inte kan lindras på annat sätt. Det är däremot inte tillåtet att ge läkarassisterad dödshjälp grundat på patientens önskan att dö. Den frågan aktualiserades genom att en svensk läkare givit en svensk ALS-patient möjlighet att avsluta sitt liv med hjälp av förskrivning av läkemedel. Läkaren blev föremål för utredning om deslegitimering av och en förundersökning om medhjälp till dråp inleddes. Den svenska debatten om dödshjälp har pågått . (Smer) gav 1992 ut en debattskrift om dödshjälp. , skickade Smer en skrivelse till regeringen där man föreslog en utredning om människovärde, livskvalitet och självbestämmande i livets slutskede, där även frågan om dödshjälp kunde behöva belysas. Frågan om utredning och införande av dödshjälp i aktualiserades även av Smer 2008. Varje gång har det lett till samhällsdebatt som visat att det i denna fråga råder delade meningar, mycket beroende på olika värderingar och infallsvinklar. Smers senaste rapport i ämnet, Dödshjälp (2017:2), är en kunskapssammanställning för att bidra till en mer faktabaserad debatt, i synnerhet som allt fler länder nu infört dödshjälp och redovisat sina erfarenheter. Här redogörs för värdeargument för dödshjälp, till exempel att människor har en rätt att besluta över sin egen död och att det ger svårt sjuka patienter möjlighet att avsluta livet på ett värdigt sätt, men också värdeargument emot dödshjälp, såsom att det strider mot läkaretiken och principen om livets okränkbarhet.