mot · H9023765 · 2021-10-05 00:00:00 — Reformer för en bättre beroendevård och ett minskat narkotikamissbruk ställer sig bakom det som anförs i motionen om att skapa kunskapsunderlag för evidensbaserade motiverande och utredande insatser och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utveckla evidensbaserade modeller för att identifiera riskfaktorer för att utveckla missbruk och beroendesjukdom och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ge möjlighet att vidta vissa tvingande insatser i gapet mellan frivillighet och insatser enligt dagens bestämmelser i lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga, förkortad LVU, och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utreda hur det förebyggande arbetet för att förhindra samsjuklighet i form av missbruk och beroende och psykisk ohälsa kan utvecklas och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att införa ett socialtjänstdataregister för att möjliggöra uppföljning och en sammanhållen nationell kunskapsutveckling inom socialt arbete och missbruksvård och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att pröva möjligheten att etablera ett nationellt forskningsorgan inom området missbruk och beroende och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att prioritera kliniska behandlingsstudier för att utveckla evidensbaserad prevention och behandling av läkemedelsberoende och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att skapa administrativa och finansiella förutsättningar för gränsöverskridande forskning och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att införa obligatoriska samverkansavtal mellan regionerna och kommunerna i respektive län avseende personer som placeras på HVB-hem, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ta fram förslag för en integrerad tvångsvårdslagstiftning och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att genomföra pilotprojekt med stödpersoner för personer med missbruk och beroendesjukdom och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utreda sammanhållen vård för personer som är eller har varit frihetsberövade, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över hur samverkan mellan Kriminalvården och beroendevården kan utvecklas och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ge regeringen i uppdrag att utreda om Kriminalvården bör få i uppdrag att själva bedriva beroendevård samt hur ett sådant uppdrag i så fall skulle kunna utformas och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utveckla möjligheten att initiera en samordnad individuell plan och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ta fram och genomföra en nationell överdosstrategi och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ge Kriminalvården i uppdrag att ta fram och implementera ett program för att förebygga överdoser efter frigivning och tillkännager detta för regeringen. Den svenska missbruks- och beroendevården måste utvecklas. Vård- och behandling behöver bli mer tillgänglig och det förebyggande arbetet stärkas, särskilt avseende narkotika. Allt i syfte att minska de oerhört stora medicinska och sociala skador och problem som har relaterat till missbruk och beroende. Att jämföra olika länders narkotikarelaterade dödlighet är förenat med en stor osäkerhet men enligt den europeiska narkotikabyrån () har den högsta narkotikarelaterade dödligheten i . [1] Som regeringen konstaterade i propositionen om en ny ANDTS-strategi så är dödsfall på grund av alla sorters akuta skador och förgiftningar, där dödsfall till följd av läkemedels- och narkotikaförgiftningar ingår, den vanligaste dödsorsaken i . Totalt har dödligheten i läkemedels- och narkotikaförgiftningar bland personer ökat . [2] Det understryker behovet åtgärder och reformer för såväl ett mer framgångsrikt förebyggande arbete som en bättre och mer tillgänglig beroendevård. Men den röd-gröna-regeringen saknar såväl förslag som handlingskraft på detta viktiga socialpolitiska område. Därför avslog regeringens undermåliga ANDTS-strategi och riktade ett flertal uppmaningar till regeringen om åtgärder som behövs för att stärka ANDTS-arbetet i allmänhet och det narkotikarelaterade i synnerhet. I denna motion presenterar vi moderater ett batteri av ytterligare förslag för en bättre beroendevård och ett minskat narkotikamissbruk. En grundläggande del av narkotikapolitik är att minska tillgången till narkotika. Det är viktigt för att minska bruket av narkotika och därmed relaterade skador och dödlighet. Tyvärr ser vi hur nuvarande regeringen gravt misslyckats med att bekämpa narkotikabrottsligheten. uppger att den gränsöverskridande handeln med narkotika till har ökat och att det finns flera indikatorer på att narkotikabrottsligheten tilltar. Narkotikahandeln är en viktig inkomstkälla för de kriminella gängen och de kriminella uppgörelserna med skjutningar och sprängningar i narkotikahandelns spår är många. Den krassa sanningen är att det grova våldet kopplat till gängbrottsligheten befinner sig på rekordnivåer och allt mer börjar likna en epidemi i vårt samhälle. slogs rekord i antalet skjutningar. I syfte att knäcka de kriminella gängen och därmed få bort mycket av narkotikahandeln i har föreslagit en långt rad mönsterbrytande reformer. Dessa reformer beskriver vi närmare i motionen Åtgärder mot gängbrottsligheten. Bland annat vill vi införa möjlighet till zonförbud och dubbla straffen för gängkriminella liksom stärka hela rättsväsendet. Vidare vill vi se strängare straff för narkotikaförsäljning och vi vill i detta sammanhang påminna om det tillkännagivande som riktade till regeringen om att ta fram ett förslag om skärpta straff för överlåtelse av narkotika. Vi vill också se mer specialiserade narkotikapoliser för att narkotikarelaterad brottslighet ska kunna bekämpas på ett effektivare sätt. Varje polisområde där narkotikahandeln är ett problem ska ha särskilda enheter med uppgift att utreda narkotikabrottslighet. Därtill vill stärka brottsbekämpande uppdrag. Vi vill krossa de kriminella gängen som lever på narkotikahandel och vi vill ta krafttag för att nå visionen om inga narkotikarelaterade dödsfall. För att utveckla svensk missbruks- och beroendevård krävs reformerar inom en lång rad områden. Denna motion innehåller därför förslag om allt ifrån forskning och metodutveckling till hur patientens ställning inom beroendevården kan stärkas. Ett stärkt förebyggande arbete Helt grundläggande för att minska de narkotikarelaterade skadorna och problemen är det förebyggande arbetet. För att stärka det förebyggande arbetet har tidigare bland annat föreslagit att inrättandet av nationellt för ANDTS-prevention bör utredas. Ett förslag som samlade en bred majoritet vilket resulterade i ett tillkännagivande till regeringen när behandlade förslaget. är det viktigt att regeringen hörsammar och krav om att utreda hur ett nationellt för ANDTS-prevention kan skapas. Vi tror att ett nationellt centrum kan bidra till att säkerställa att det förebyggande arbetet utgår ifrån evidens och att ett sådant centrum behövs för att förvalta, kvalitetssäkrade och vidareutveckla framgångsrika metoder inom ANDTS-området liksom för att utbilda och sprida information så att de bästa metoderna används och gör nytta i hela landet. Nedan följer ytterligare förslag för att utveckla det förebyggande arbetet. Vi vill bland annat stärka och göra tidigare insatserna mot personer i riskzon för missbruk och beroende liksom vidta åtgärder mot missbruk som tar sin början i läkemedelsbehandling. Insatser för personer i riskzon Merparten av socialtjänstlagens insatser bygger på frivillighet men det fria valet bygger på att man kan ta rationella beslut och förstå konsekvenser. Frivilligheten är en viktig princip. För att på ett bra sätt kunna följa socialtjänstlagens intention med uppsökande och förebyggande verksamhet måste ändå särskilt fokus finnas på att identifiera barn och ungdomar i riskzon som inte söker stöd frivilligt. För att på ett bra sätt identifiera vilka unga som är i riskzon behöver , och övriga aktörer som kommer i kontakt med dessa unga, arbetssätt som bygger på väl genomarbetade metoder och evidens. De flesta som växer upp med en dålig ekonomi faller inte in i missbruk att de flesta som testar illegala droger eller alkohol kommer heller inte fastna i ett missbruk. Det finns alltså andra mekanismer än bara socioekonomi att ta hänsyn till när samhällsfunktionerna ska prioritera sina insatser. [3] Förutom breda informationsinsatser och socialt arbete för att minska intresset att närma sig ett skadligt bruk av alkohol och narkotika behövs riktade insatser i tidigt skede på individuell nivå. För att sådana insatser ska bli effektiva behöver individerna med större säkerhet kunna identifieras på ett evidensbaserat sätt, och metoderna sedan ge mätbara resultat. Förutom allmänna insatser i uppenbara riskmiljöer i utsatta bostadsområden, skolor och ekonomiskt svaga grupper behöver således också unga med individuella svårigheter tidigt få stöd. Forskning visar bland annat att vissa diagnoser och svårigheter att hänga med i skola och utveckling i kombination med miljöfaktorer ger särskilt hög risk för missbruk med samtidig psykisk ohälsa. Med ett riktat arbete i samverkan mellan kommun och hälso- och sjukvård kan insatser sättas in tidigt och anpassas bättre till det som fungerar för den enskilde. Motivationen att själv söka sådan hjälp i familjen skiljer sig åt och icke stigmatiserande kunskapsinsatser behövs för individer och grupper där benägenheten att själv söka vård för till exempel misstänkt beteendeproblematik är lägre än genomsnittet i samhället. Därför föreslår att regeringen ger , eller annan lämplig myndighet, i uppdrag att skapa kunskapsunderlag för evidensbaserade motiverande och utredande insatser i områden och mot grupper där benägenheten att söka stöd och hjälp är lägre än i befolkningen och riket i stort. Mot bakgrund av ovanstående föreslår vi också att regeringen ger i uppdrag att utveckla evidensbaserade modeller för hur socialtjänst, BVC, grundskola i tidigt skede kan identifiera kombinerade riskfaktorer för missbruk och beroendesjukdom. Detta naturligtvis i syfte att tidigt kunna identifiera individer i riskzon vilket är avgörande för att kunna bedriva ett framgångsrikt riktat förebyggande arbete. Arbetet med att utveckla evidensbaserade modeller bör göras genom tvärvetenskapliga forskningsinsatser mellan lämpliga naturvetenskapliga och samhällsvetenskapliga fält. Forte, för hälsa, arbetsliv och välfärd, skulle förslagsvis kunna ges det övergripande ansvaret för uppdraget. Steget kan vara långt mellan det motiverande stödet och möjlighet till tvångsåtgärder. Det gör att vissa individer som under barndom och ungdom utvecklar ett missbruk blir utan adekvata tidiga insatser vilket i sin tur riskerar att leda till att den enskilde individen utvecklar mer allvarliga och svårbehandlade medicinska och sociala problem. föreslår därför att regeringen låter utreda att ge möjlighet till vissa tvingande insatser i fall där insatser utifrån dagens bestämmelser i lag (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga (LVU) inte är aktuella men där det heller inte är möjligt att vidta erforderliga insatser enkom med frivillighet som grund. Vi menar att det finns ett gap mellan frivilligheten och de långtgående tvångsåtgärder som kan vidtas med stöd i LVU. Detta gap behöver slutas för att ge bättre möjligheter att vidta tidiga insatser riktade mot unga som riskerar att utveckla missbruk och beroende. Den pågående (S 2020:08) är en viktig utredning som regeringen tillsatte efter krav från en helt enig riksdag. och anser att vårdansvaret för personer som lider av beroendesjukdom och därtill annan psykisk ohälsa bör samlas hos en huvudman. Personer med samsjuklighet i form av missbruk och beroende samt därtill annan psykiatrisk diagnos far ofta mycket illa och faller mellan stolarna inom ramen för socialtjänst och hälso- och sjukvården. fokuserar primärt på förslag om samordnade insatser för vuxna. Utredningen har dessvärre inte i uppdrag att utreda hur samsjuklighet ska kunna förebyggas. Det är olyckligt. föreslår därför att regeringen också ska låta utreda hur lagstiftningen kan förändras för att stärka regionerna och kommunerna i deras förebyggande arbete för att förhindra att samsjuklighet med beroende och psykisk ohälsa utvecklas. För att barn och ungdomar i mötet med skola, socialtjänst och psykiatrin ska kunna erbjudas adekvat stöd måste verksamheterna i större utsträckning kunna samla och utbyta information genom gemensam journalföring. LVU och LPT är central lagstiftning, men den är reaktiv och blir ofta aktuell när många tidigare steg misslyckats eller barnet eller den myndige unga personen uppmärksammas för sent och ett beteende eller allvarlig psykisk ohälsa redan har etablerats. Det behövs även lagstiftning som medger utbyte av information och möjlighet till gemensam journalföring samt ett tydligt samarbete kring den enskilde. är möjligheten för en socialnämnd att bevilja insatser utan behovsprövning mycket begränsad. Insatserna ska vara allmänt inriktade och generellt utformade om de ska beviljas utan en individuell behovsprövning. Flertalet kommuner i samverkan med regionerna har trots detta erbjudit enskilda insatser med förenklad biståndsbedömning. Ett exempel på detta är Maria-mottagningar, också kända som ””, som har erbjudit ungdomar med beroendeproblematik en snabb väg till behandling. Lågtröskel-verksamheter som snabbt kan erbjuda behandling när motivationen finns hos den som söker är viktiga för goda resultat. Vi moderater välkomnar utredningen socialtjänst (SOU 2020:47) förslag om utvidgning och tydliggörande av förenklad handläggning av biståndsbedömning. Det är viktigt att bevaka att utredningens förslag att insatser ska få tillhandahållas utan föregående individuell behovsprövning också återfinns i en kommande proposition med förslag om en ny socialtjänstlag. Att tillhandahålla insatser utan föregående individuell behovsprövning utgör inte myndighetsutövning. Detta är också viktigt då en anledning till att kommuner har fällts i domstol, ex. i fallet med Linköpingsmodellen, är att myndighetsutövning inte enligt grundlag får delegeras av kommun till exempelvis privat aktör. Vi instämmer alltså i Framtidens socialtjänst (SOU 2020:47) förslag om att införa en ny bestämmelse i socialtjänstlagen som anger att socialnämnden får tillhandhålla vissa typer av insatser utan föregående individuell behovsprövning. Vidare instämmer vi i förslaget om att socialnämnden även utan vårdnadshavarens samtycke ska få tillhandahålla insatser utan föregående individuell behovsprövning till barn som fyllt . Att dessa förslag genomförs är viktigt för att ska ges bättre möjligheter att göra tidiga och förebyggande insatser. Forskning, kartläggning och uppföljning för ett effektivare förebyggande arbete en bättre beroendevård Att förebyggande tidiga insatser är vägen till såväl minskat lidande för den enskilde och hälsoekonomiskt motiverat för samhället, råder det politisk enighet om. Vilka insatser som ger de önskade effekterna är att det svårare att få svar på. I debatten anges ofta brist på ekonomiska resurser till förebyggande arbete och till behandling av beroende, som orsaken till ökande missbruk. I verkligheten läggs stora resurser både på sociala interventioner och behandlingar men det saknas i hög utsträckning kunskap om vad som ger resultat och uppföljningar är oftast på individnivå och mäter inte effekt . För att kunna följa upp och mäta effekter samt utveckla nya metoder så måste insatser i kommunernas socialtjänst och de som sker i samverkan med regionernas verksamhet följas av forskning i väsentligt större utsträckning än vad som sker . En god uppföljning och en stark forskning är också nödvändigt för att utveckla beroendevården Att inte strukturerat och med stöd av data kunna följa upp de insatser som görs inom vården av missbrukare gör det svårt för verksamheterna att identifiera brister. Individer med missbruksproblematik är en utsatt grupp och det är därför av största vikt att kvalitén i den vård och det stöd som ges också kan följas upp och utvecklas. Socialtjänstlagen bygger i stor utsträckning på frivillighet och sekretessen mellan huvudmännen är stark. finns det ingen statistik på hur många individer med missbruksproblematik det finns i och det är inte heller möjligt för att följa utvecklingen. I slutbetänkandet från utredningen socialtjänst föreslås införande av ett socialtjänstdataregister. Det är positivt. Utredningens förslag ger dock inte kommunerna tillgång till inskickad data genom elektronisk åtkomst. Vidare bör socialtjänstdataregistret också medge registrering av orsak till kontakt med . En grundförutsättning för att kunna dimensionera, budgetera, organisera verksamheten är att huvudmannen har en så bra bild av verkligheten som möjligt. Inom missbruksvården är dessutom huvudmannaskapet delat och huvudmännen har inte tillgång till gemensam data som uppdraget är att gemensamt stötta individer med missbruksproblematik. Det behövs ett system för informationsöverföring mellan huvudmännen som beaktar den personliga integriteten, men som också stödjer verksamheterna i deras arbete. För att kunna bli bättre på att möta denna grupps behov och få en så bred kvalitetsuppföljning som möjligt bör data kunna samlas från journalsystem på samma sätt som inom hälso- och sjukvården. I vår motion Riv hinder för digitalisering av hälso- och sjukvård samt har vi förslag för en bättre informationshantering inom . Bland annat vill vi ge en motsvarande möjlighet som finns inom hälso- och sjukvården till sammanhållen journalföring. Missbruksvården har av tradition många privata utförare och de har en viktig roll. Genom privata utförare finns större möjlighet för specialisering av vårdutbudet och därmed bättre möjlighet för huvudmännen att erbjuda den enskilde ett stöd som är individanpassat. Det är därför av stor vikt att även privata utförare deltar med data och ges möjlighet till aktiv samverkan med myndighetsutövningen runt den enskilde. föreslår att ett socialtjänstdataregister införs för att möjliggöra uppföljning och en sammanhållen nationell kunskapsutveckling inom socialt arbete och missbruksvård i synnerhet. Förslaget till socialdataregister i slutbetänkandet, Hållbar socialtjänst – En ny socialtjänstlag (SOU 2020:47), från utredningen socialtjänst är i grunden bra men bör kompletteras med att kommunerna får tillgång till inskickad data samt att orsak till kontakt med socialtjänst bör redovisas. Det hjälper sjukvården att dimensionera vården mot specifikt missbruk efter kunskap om hur stort behovet är. Vidare bör socialtjänst, vårdgivare, forskningsinstitut och ansvarig nationell myndighet få möjlighet att använda sig av anonymiserade registerdata i sitt arbete med att utveckla kvaliteten och erbjuda bästa möjliga socialt stöd och vård. Det bör medges informationsöverföring mellan huvudmännen, som beaktar den personliga integriteten. Det är av stor vikt att även privata utförare deltar med data i de fall de har en viktig roll. För att kunna få en så bred kvalitetsuppföljning som möjligt bör aggregerad och anonym data kunna samlas utan den enskildes medgivande. Kartlägg det tunga narkotikamissbruket, den svenska beroendevården och ta fram statistik över personer i LARO-behandling vet vi inte tillräckligt om hur narkotikamissbruket och vårdbehovet ser ut i . Det gör det svårt att utvärdera den förda politiken och det försvårar allvarligt möjligheten att vidta nya eller förstärka åtgärder för att sänka mycket höga narkotikarelaterade dödlighet. Särskilt allvarligt är att det saknas ordentliga underlag om hur utbrett det tunga narkotikamissbruket är i . Den vanligaste orsaken till narkotikarelaterad död är överdos och de allra flesta, omkring 80–, av dödsfallen är relaterade till just opioider såsom heroin. För minska den narkotikarelaterade dödligheten måste insatser mot gruppen opioidmissbrukare prioriteras, vilket allvarligt försvåras av att det saknas aktuella ordentliga skattningar om hur stort opioidmissbruket är. Den senaste ordentliga beräkningen om hur omfattande det tunga missbruket är i gjordes . Därmed saknas också kunskap om hur stort behovet är av läkemedelsassisterad behandling och andra vård- och behandlingsinsatser riktade mot denna särskilt utsatta grupp. Därför har föreslagit att regeringen ska låta kartlägga det tunga narkotikamissbruket. Ett förslag som biföll och som det nu är viktigt att regeringen skyndsamt verkställer. Detsamma gäller vårt förslag om att säkerställa tillgången till bättre nationell statistik över antalet patienter som är i läkemedelsassisterad behandling för opiodberoende (LARO) eller som enligt riktlinjer bör erbjudas sådan behandling. Också det förslaget bifölls av och behöver skyndsamt verkställas. saknas det nämligen nationell tillförlitlig statistik om hur många personer med ett opioidberoende som är i behandling. En källa till information om hur många patienter som är i läkemedelsassisterad behandling för opiodberoende (LARO) är läkemedelsregistret, men en mycket stor andel av patienterna i LARO hämtar inte sina läkemedel på apotek, utan på sin klinik, och registreras därför inte i läkemedelsregistret. Positivt är dock att det för beroendevård, Bättre beroendevård (tidigare SBR), är under stark utveckling med ett växande antal registreringar och anslutna enheter. [4] behöver på nationell nivå kunna följa upp hur många patienter som är i LARO-behandling liksom hur väl behandlingen fungerar. En sak vi vet är att tillgången till LARO varierar kraftigt över landet men generellt sätt är långt ifrån tillräcklig. Det är också ett viktigt skäl till varför en enig riksdag gjorde ett tillkännagivande till regeringen om att se över hur det ska kunna finnas tillgång till farmakologisk behandling i hela landet för personer med beroendesjukdom. En region som framgångsrikt förbättrat tillgängligheten till LARO är . införde ett vårdvalssystem som burit frukt. Antalet LARO-mottagningar har sedan införandet mer än fördubblats och mottagningar har öppnat på orter som tidigare saknade. Även mottagningarnas öppettider har förbättrats. Sedan införandet har också antalet patienter i LARO i ökat markant. [5] Fler skåningar med ett opioidberoende får nu alltså adekvat vård. Patienterna vittnar också om att bemötandet på mottagningarna förbättrats sedan införandet av vårdval liksom att möjligheten att välja, och att kunna välja bort, mottagning är värdefull. Ett tredje moderat förslag som biföll och som är angeläget att genomföra handlar om att kartlägga den svenska beroendevården. Ett generellt problem inom svensk hälso- och sjukvård är de omotiverat stora regionala skillnaderna. Detta gäller inte minst inom beroendevården där tillgången till vård och behandling varierar kraftigt över landet. Den ojämlika tillgången till vård och behandling är sannolikt en viktig förklaring till varför den narkotikarelaterade dödligheten i inte bara är skyhög utan också varierar kraftigt mellan länen. För att kunna skapa en mer jämlik beroendevård över landet är det grundläggande att ha kunskap om hur beroendevården ser ut . På nationell nivå finns det dock bristande kunskap om vilka beroendeinsatser som görs och vilken beroendevård som finns runt om i landet. för Beroendemedicin har på eget initiativ försökt inventera landets beroendekliniker och mottagningar.