mot · H9024213 · 2021-10-05 00:00:00 — Dagens fasta stegen i sjukpenningen, sjukersättningen och rehabiliteringspenningen – 25, 50, – bör slopas helt. kan en person som arbetar till och får ersättning till inte öka sin arbetsinsats , även om detta skulle vara möjligt enligt vederbörandes läkare. anser att detta är ett system som inte tillvaratar den enskilda personens fulla förmåga och att det inte heller uppmuntrar till en ökad arbetsinsats om denna inte ryms inom ramen för de fasta stegen. Detta är inte rimligt. anser att ett ytterligare skäl till att beakta en mer flexibel sjukförsäkring är att sådant system kan vara mer tillåtande mot människor som har förlorat någon närstående. Det är många som sjukskriver sig på grund av sorg och existerar möjligheten för den som arbetar i ett företag med kollektivavtal att få tio dagars ledigt i samband med dödsfallet. Men därefter är systemets trubbighet något som försvårar för människor som förlorat någon att komma tillbaka i normal arbetsförmåga i rätt takt. förespråkar i stället största möjliga flexibilitet genom att möjliggöra sjukersättning med en personanpassad procentsats mellan . En mer personanpassad sjukpenning föreslås även i den parlamentariska socialförsäkringsutredningen trygghet och bättre försäkring (SOU 2015:21). Utredningen ansåg att flexibel sjukpenning ska kunna ges i vissa fall som arbetsförmågan bedöms mot den försäkrades vanliga arbete eller annat arbete hos arbetsgivaren. 2.8 Genomför pilotprojekt med arbetsplatsrådgivare uppdaterades lagstiftningen avseende arbetsgivares rehabiliteringsansvar. Arbetsgivare är skyldiga att upprätta en plan för återgång i arbete för arbetstagare som varit frånvarande på grund av sjukdom , om det kan antas att arbetstagarens arbetsförmåga kommer att vara nedsatt under minst 60 Många arbetsgivare, framför allt mindre företag, har svårt att leva upp till de skyldigheter och förväntningar som ställs på dem. Inte sällan saknas tillgång till adekvat professionell rådgivning i rehabiliteringsfrågor, eller så är tillgången ojämn och Denna brist försvårar för förebyggande insatser på arbetsplatserna, tidig upptäckt och en effektiv planering av rehabiliteringsinsatserna. Det bidrag för arbetsplatsnära stöd som arbetsgivare kan söka och få svarar delvis upp mot detta problem. Syftet med bidraget är att förebygga sjukfall och vid pågående sjukfall öka arbetstagares möjligheter att återgå i arbete genom att stödja arbetsgivare att vidta tidiga och anpassade åtgärder. har utvärderat det arbetsplatsnära stödet, och av redovisningen ”Utvärdera och utveckla stödet till arbetsgivare” framgår bland annat att 780 organisationer och företag inom stat, kommun, landsting, församlingar och privata företag beviljades bidrag för ca till arbetsplatsnära stöd vilket resulterade i att ungefär 18 500 arbetsplatsnära stödinsatser genomfördes. budgetpropositionen framgår det att 68 miljoner av totalt 100 miljoner till stödet har utnyttjats av arbetsgivare. Huvuddelen som beviljades bidrag var arbetsgivare med minst 200 anställda. Största enskilda gruppen var arbetsgivare med fler än 500 anställda medan små företag med 1 till 9 anställda utgjorde av de som beviljades I prop 2017/18:1 UO10 konstaterades att stödet fortfarande var okänt för många arbetsgivare och att det rådde kunskapsbrist kring vad stödet kan användas till och hur det kan sökas. En slutsats som drar av utvärderingen är att ett utökat stöd troligen skulle göra bidraget mer intressant för små arbetsgivare och vara ett värdefullt stöd i samband med anställdas ohälsa. I tidigare budgetar har stödet utvidgats till att även omfatta bidrag för insatser som består av att utreda, planera, initiera, genomföra och följa upp åtgärder. är positiva till det stöd som finns men vi vill, vid sidan om detta, också prova en modell med arbetsplatsrådgivare, anställda på eller annan lämplig myndighet, som ska kunna utgöra ett stöd såväl i arbetsgivarens rehabiliteringsverksamhet generellt som i enskilda rehabiliteringsfall. skulle arbetsgivarnas kunskap om arbetsmiljölagens krav på arbetsanpassning och rehabilitering öka, liksom deras kunskaper om hur rehabilitering går till i praktiken. skulle den arbetslivsinriktade rehabiliteringen ännu bättre kunna integreras med det förebyggande arbetsmiljöarbetet på arbetsplatsen. Eftersom varken någon formell ansökan eller egen ekonomisk insats skulle krävas med detta stöd skulle det sannolikt också vara betydligt mer attraktivt bland mindre arbetsgivare än både den nuvarande och den vidareutvecklade modellen av det arbetsplatsnära stödet. Regeringen minskar medlen till det arbetsplatsinriktade rehabiliteringsstödet på grund av lägre medelsförbrukning. väljer att finansiera en fortsatt satsning på arbetsplatsrådgivare vilka kan fylla en viktig förebyggande funktion. avsätter 2022–2024 för att finansiera ett treårigt, geografiskt avgränsat pilotprojekt med arbetsplatsrådgivare i enlighet med Resultatet av projektet bör följas upp och utvärderas noggrant. slutsatserna i en sådan utvärdering är positiva bör initiativen utvidgas till hela 2.9 Pilotprojekt – en till långtidssjukskrivna En förutsättning för en lyckad rehabilitering är individens engagemang och medverkan. Samhället ska givetvis kunna kräva av individen att delta i aktiv rehabilitering, men ibland kan detta i praktiken endast göras genom att samhället i sin tur ställer upp med Det behöver så att säga finnas en balans mellan individens rättigheter och skyldigheter. De flesta som blir sjukskrivna återgår till sitt arbete utan att det behöver vidtas några I de flesta fall klarar många också att själva ta till vara sitt intresse i en rehabiliteringsprocess. Men det finns också de som kanske befinner sig i en utsatt livssituation eller som av andra skäl inte förmår att tillgodogöra menar också att dessa personer borde kunna få rätt till ett eget personligt stöd – en , där syftet är att förstärka och effektivisera rehabiliteringsprocessen genom att underlätta samspelet mellan den enskilda, arbetsplatsen och andra aktörer. Ett sådant stöd skulle även kunna vara särskilt betydelsefullt i övergången mellan och Arbetsförmedlingen, särskilt för personer med psykiatriska diagnoser. Ett uppmuntrande stöd från en skulle i vissa fall hjälpa personer över tröskeln till att börja ta till vara de möjligheter som finns. Det skulle också kunna vara ett sätt att stärka den enskilda i den utsatthet som en del känner att de befinner sig i, genom att vara samtalspartner, bollplank och rådgivare inför olika val och beslut. anslår därför sju miljoner 2022–2024 för ett pilotprojekt där vissa långtidssjukskrivna ska kunna erbjudas en av detta slag. 2.10 Rehabiliteringsbehovet ska klarläggas senast dag 60 ”Vägen till arbete efter nekad sjukpenning” visar på att det alltjämt finns förbättringspotential i rehabiliteringskedjan. konstaterar att processen för återgång i arbete i flera fall inte fungerar effektivt. Det huvudsakliga problemet är att rehabiliteringsprocessen kommer i gång i ett sent skede i sjukskrivningsprocessen. I utredningen begriplig och trygg sjukförsäkring (SOU 2020:06) framkommer att det i de flesta fall saknas ett ställningstagande till den försäkrades behov av rehabilitering. Även i fall där en upptrappning av arbetstiden pågår saknas ett ställningstagande till rehabiliteringsbehovet. Konsekvensen av att rehabiliteringsbehovet inte klarläggs tidigt i en sjukskrivning är att de sjukskrivna lämnas åt sitt eget öde , vilket i många fall kan förvärra en sjukskrivning. Adekvat anpassning- och rehabiliteringsinsatser uteblir vilket ofta resulterar i en längre sjukskrivning än nödvändigt och ibland i en misslyckad återgång i tidigare arbete. vill därför att alltid ska klarlägga den försäkrades rehabiliteringsbehov senast dag 60 i sjukskrivningsprocessen. 2.11 Förbättra trygghetssystemen för företagare är mycket positiva till att skyddet av den sjukpenninggrundande inkomsten har stärkts i uppbyggnadsskedet för alla typer av företagare. dock göras, exempelvis vad gäller att införa en för företagare mer rättvis beräkningsmodell av sjukpenninggrundande inkomst (SGI:n) baserad på historiska inkomstunderlag. Taket i SGI drabbar företagare hårt då detta är en grupp som har svårt att kompensera för ett begränsat försäkringsskydd. anser att en översyn av taket i SGI framstår som allt mer angelägen. För att fler kvinnor ska våga ta steget till att bli företagare vill vi utvidga rätten till tjänstledighet för att starta företag, från . Dessutom behöver reglerna kring sjukpenninggrundande inkomst ses över så att skyddet stärks . Flera bra förändringar och förbättringar av villkoren för företagare i trygghetssystemen har genomförts men mer behöver göras. En relativt ny statlig utredning om företagares villkor konstaterar att trygghetssystemen till stor del är utformade för den som kan vara borta från sitt arbete vid sjukdom eller vård av barn. Regler och tillämpning är inte alltid anpassade till företagare som arbetar självständigt och som kan ha mer varierande arbetsförhållanden samt inkomster. Ett område där detta kan ha betydelse är vid bedömningar i samband med delvis sjukskrivning och rehabilitering. Utredningen anser även att det är viktigt att undanröja omotiverade skillnader i regelverken mellan olika företagsformer, exempelvis nuvarande regler kring karenstider och sjuklön. En förenkling bör även göras av SGI-beräkningen för företagare med enskild firma och inkomst av näringsverksamhet. Enligt utredningen behöver företagare även bättre stöd och information om socialförsäkringarna. Informationen behöver vara lättillgänglig, samlad och heltäckande. Det behövs utvecklas flera webbaserade tjänster baserade på automatiserade processer som underlättar företagarnas kontakter med myndigheterna. finns en plattform för detta där flera myndigheter tillhandahåller information, . Denna plattform bör därför utvecklas med information samt vägledning om regler och förmåner i trygghetssystemen. 2.12 Utred ett kompletterat stöd för vård av anhöriga finns en lagstadgad rätt till tjänstledighet för vård av svårt sjuka närstående personer samt till ledighet från arbetet på grund av trängande familjeskäl som har samband med sjukdom eller olycksfall och som gör arbetstagarens omedelbara närvaro Därtill finns s.k. närståendepenning för anställda, vilket är ett stöd som kan betalas ut till den som behöver vara hos en närstående person som är svårt sjuk. Dessa rättigheter täcker dock inte de vanligare behoven av att kunna finnas till hands för en anhörig som inte är lika svårt, eller akut, sjuk. I sådana fall tar den anhörige i stället vanligtvis ut semester från sitt arbete, vilket långtifrån alltid är möjligt. Utifrån grundsyn vad gäller att stärka familjen och uppmuntra till ansvarstagande för sina medmänniskor har partiet föreslagit s.k. VAF-dagar. här är att VAF (vård av förälder) skulle gälla då en äldre anhörig, närstående eller vän är i behov av hjälp av lite enklare slag, exempelvis för att vara stöd till läkare, tandläkare eller vid något annat viktigt besök. VAF-dagarna skulle vara behovsprövade och antalet skulle vara begränsat men ge rätt till tjänstledighet och ersättning utifrån samma principer som gäller för tillfällig föräldrapenning. 2.13 Inför möjlighet att arbetsträning med bibehållen sjukpenning Efter en längre tids sjukfrånvaro är det inte ovanligt att den försäkrade upplever oro när en återgång till arbete initieras, dels på grund av tvivel på sin egen förmåga, dels för rädsla att bli sämre igen, men också för att en återgång kan innebära att den ekonomiska trygghet som sjukpenningen ger försvinner. I dessa fall är arbetsträning en enkel och viktig rehabiliteringsmetod. Den sjukskrivne får då träna på vissa arbetsuppgifter för att få tillbaka sin arbetsförmåga – de uppgifter den sjukskrivne inte klarar av utförs av en annan person. Särskilt värdefull är en sådan prövning vid sjukskrivningar relaterade till psykisk ohälsa då oron ofta är större. finns möjligheten till arbetsträning kombinerat med rehabiliteringsersättning alt. aktivitets- eller sjukersättning, men inte med bibehållen sjukpenning efter beslut av 2016. Den försäkrade är således i behov av att först tilldelas rehabiliteringspenning innan arbetsträningen kan påbörjas. Dessvärre har andelen sjukfall som beviljar rehabiliteringspenning för minskat kraftigt , och företagen signalerar även att myndigheten sällan ser arbetsträning hos den egna arbetsgivaren som ett verktyg för att underlätta återgången i arbete. menar att rehabiliteringsperspektivet i sjukförsäkringen behöver stärkas. Därför vill vi att möjligheten att pröva ett arbete med bibehållen sjukpenning återinförs. Arbetsträningen är förutsättningslös till sin karaktär och motverkar därmed den oro många upplever i upptaktsfasen av att återgå i arbete efter en längre sjukskriving. Med vårt förslag blir arbetsträning tillgänglig för fler. Den sjukskrivne kan sakta med säkert återgå till ett arbete utan krav på prestation. Möjligheterna till och förutsättningarna för arbetsprövning ska utredas för att tydliggöra och regleras på ett sådan sätt att rehabilitering kan ske rättssäkert, effektivt och med enkel administration. 2.14 Slopa sjuklöneansvaret vid rekrytering av långtidssjukskrivna Chansen att återgå i ett arbete minskar i regel för som en längre sjukskrivning pågår, vilket följer samma logisk som för långtidsarbetslösa. En anledning till detta är den ekonomiska osäkerhet som omgärdar den långtidssjukskrivne. Många företag vågar inte anställa denna grupp då den ekonomiska risken är hög. I syfte att skapa bättre förutsättningar för de som varit borta från arbetsmarknaden på grund av sjukdom vill utreda möjligheten att slopa sjuklöneansvaret för företag som rekryterar en person som är långtidssjukskriven. På så sätt försvinner en stor del av osäkerheten, vilket kan bidra till att fler långtidssjukskrivna får möjligheten att återigen få ett arbete att gå till och kollegor att dela arbetslivet med. 2.15 Rehabiliteringen - en avgörande del i vård- och behandlingskedjan Från sida är vi angelägna om att rehabiliteringen ska ses som en naturlig och avgörande del i vård- och behandlingskedjan. För den enskilde människans livskvalitet och möjlighet att komma tillbaka i arbetet är det också avgörande att rehabiliteringsinsatserna är av hög kvalitet. Dessvärre finns det stora brister inom rehabiliteringens område för flera patientgrupper och i flera av landets regioner. Teambaserade rehabiliteringsinsatser som sker strukturerat kan påtagligt stärka välbefinnandet för många patienter. De kan också verka hälsofrämjande och verka förebyggande. Med andra ord ger rehabilitering inte enbart en ökad livskvalitet för den enskilde patienten utan torde också vara mycket samhällsekonomiskt lönsamma. Men en samhällsekonomisk helhetssyn är avgörande. Detta då en investering på rehabiliteringsinsatser i den kommunala eller regionala budgeten kanske ger en effekt enbart i exempelvis anslaget för sjukskrivning i statsbudgeten. Såväl stat, regioner som kommuner behöver alltså förbättra rehabiliteringsinsatserna. På statlig nivå anser att det bör tas fram nationella riktlinjer för att skapa förutsättningar för en jämlik kvalitet på rehabilitering över landet. Vidare bör få ett tydligare uppföljningsuppdrag av rehabilitering och hjälpmedel i syfte att utvärdera effekten av de insatser som ges i de olika regionerna. Ett sådant uppdrag ger också möjlighet att beforska och utveckla området. har också föreslagit att det ska finnas tillgång till en medicinskt ansvarig rehabiliterare () i alla kommuner. Glädjande nog har gett sitt stöd till detta förslag och det är nu upp till regeringen att agera för att tillgängligheten till ska bli bättre. För att en ska kunna erbjuda kunskapsbaserade och personcentrerade insatser av hög kvalitet vore det värdefullt om den så kallade generiska modellen för rehabilitering fick större spridning över landet. Modellen är framtagen av Nationellt system för kunskapsstyrning hälso- och sjukvård inom SKR och skapar förutsättningar för att alla patienter i behov av rehabilitering ska få ett strukturerat omhändertagande med tidig individuell bedömning, upprättande av rehabiliteringsplan, evidensbaserade åtgärder och uppföljning. En annan fördel med den generiska metoden är att den underlätta implementering av de diagnosspecifika vårdförloppen då rehabiliteringsdelen är utformad utifrån en gemensam struktur. Motsvarande förbättringar bör göras inom habiliteringen som syftar till att skapa möjlighet för ett självständigt och aktivt liv för en person som har en medfödd funktionsnedsättning eller som tidigt i livet har fått en funktionsnedsättning. 3 Sjuk- och aktivitetsersättningen bidrog inom ramen för den tidigare alliansregeringen till att möjligheterna för personer med sjuk- och aktivitetsersättning att prova förvärvsarbete, studier eller ideellt arbete stärktes. Detta innebar mycket viktiga förbättringar, men det är alltjämt ett faktum att många av de personer som lever på sjuk- och aktivitetsersättningen har en ekonomisk utsatthet som är mycket svår att påverka. var det viktigt med de förbättringar som genomfördes med höjd garantiersättning, höjt bostadstillägg samt sänkningen av skatten för personer med sjuk- och Vi ser att detta är en utsatt grupp som riskerar att halka efter ekonomiskt och hamna i ytterligare utsatthet. Det uppmärksammas inte minst genom rapporten ”Poverty and Social Exclusion of Persons with Disabilities” som publicerades av (EDFs), . Rapporten visar att personer med funktionsnedsättning löper generellt betydligt högre risk för fattigdom och social exkludering än resten av befolkningen. Det gäller i alla länder i EU. Men gapet är större i länder som anses ha välutvecklade sociala skyddssystem – , och , än till exempel , och . har dessutom, enligt rapporten, de högsta levnadsomkostnader för personer med funktionsnedsättningar av alla länder i EU. Det vill säga kostnader för hyra och andra vanliga tjänster som transport, utbildning och hälso- och sjukvård, är dyrast i jämfört med övriga länder inom EU. framtagen av (2021) visar också att en stor andel av människor som får sjukersättning går minus vilket gör att de hamnar i en livslång fattigdom. Inte sällan får anhöriga skjuta till pengar om de har möjlighet, men det finns också oroande rapporter om att fler och fler personer inom gruppen som hänvisas till försörjningsstöd. Orsakerna till fattigdomen är en kombination av att aktivitets- och sjukersättningen är låg, att hyror i gruppbostäder är höga jämfört med vanliga hyreslägenheter (det är också stora skillnader över landet) och att personerna har små möjligheter att påverka sin ekonomiska situation. anser därför att det är angeläget att stärka ekonomin för människor med funktionsnedsättning som har ett konstaterat livslångt utanförskap ifrån arbetsmarknaden. 3.1 Stärkt ekonomi vid sjuk- och aktivitetsersättningen Sjukersättning är en ersättning som en person kan få om han eller hon är och har en sjukdom eller funktionsnedsättning som gör att personen aldrig kommer att kunna arbeta, varken nu eller . Aktivitetsersättning är en ersättning som en person kan få om han eller hon är och har en sjukdom eller en funktionsnedsättning som gör att personen inte kan arbeta under . med aktivitetsersättning kan du få stöd och hjälp med att kunna börja arbeta. Sjuk- och aktivitetsersättning kan betalas ut i form av inkomstrelaterad ersättning och garantiersättning, där garantiersättningen är ett grundskydd som betalas ut till personer med inga eller låga förvärvsinkomster, baserat på den enskildas tillgodoräknade försäkringstid. Som nämnt ovan är personer som har sjuk- och aktivitetsersättning en ekonomiskt utsatt grupp. bidrog inom ramen för den tidigare alliansregeringen till att möjligheterna för personer med sjuk- och aktivitetsersättning att prova förvärvsarbete, studier eller ideellt arbete stärktes. Detta innebar mycket viktiga förbättringar, men det är alltjämt ett faktum att många av de personer som lever på sjuk- och aktivitetsersättningen har en ekonomisk utsatthet som är mycket svår att påverka. Därför var det viktigt med de förbättringar som genomfördes med höjd garantiersättning, höjt bostadstillägg samt sänkningen av skatten för personer med sjuk- och aktivitetsersättning. Vi ser att detta är en utsatt grupp som riskerar att halka efter ekonomiskt och hamna i ytterligare utsatthet. har därför länge budgeterat för att höja garantinivån ytterligare. Vi välkomnar därför regeringens förslag om höjd garantinivå kompletterat med höjt tak i bostadstillägg och sänkt skatt för personer med sjuk- och aktivitetsersättning. Det kommer skapa en tryggare vardag för några av de mest utsatta i vårt samhälle. överlämnade en rapport som visade att mörkertalet, alltså antalet för bostadstillägget berättigade personer, som inte söker bostadstillägg är högt. Detta kan förstärka den ekonomiska utsattheten bland försäkrade med sjuk – och aktivitetsersättning och ålderspensionärer. Enligt kan det handla om cirka 129 000 ålderspensionärer och cirka 40 000 försäkrade med sjuk- och aktivitetsersättning. Vidare ansåg man att regeringen bör ge i uppdrag att skatta omfattningen av mörkertal samt redogöra för vilka åtgärder som har genomförts för att minska risken för detta. anser att regeringen bör följa rekommendation för att fler personer som är berättigade bostadstillägget ska kunna komma stödet till del. I sammanhanget är det också viktigt att betona att en stor andel av personer med sjuk- och aktivitetsersättning bor i olika särskilda boendeformer i regi. En redovisning[3] av nettoboendekostnaden jämfört med för personer i bostad med särskild service enligt LSS, visar att trots att bostadstillägget höjdes hade antalet personer som har en nettokostnad för hyran efter bostadstillägget, ökat från cirka 200 personer till 800 personer . Det är därför avgörande att kommunernas hyressättning vid dessa särskilda boendeformer respekterar att syftet med det höjda statliga bostadstillägget är att stärka den enskildes ekonomi. 3.2 ”Trygghetsersättning” för lång och trogen tjänst Sjukersättningen ska fungera som en trygghet för dem som under överskådlig framtid saknar arbetsförmåga. konstaterat dock att sjukersättningen inte alltid finns där för dem som verkligen behöver den. Det gäller framförallt personer som närmar sig pension. Avslagfrekvensen för sjukersättningen har ökat markant under den socialdemokratiskt ledda regeringen, från år . Seniorer med förslitningsskador som bedöms klara av ett arbete på får avslag, trots att ett sådant arbete inte finns tillgängligt eller att personen behöver omskolas och enbart hinner arbeta någon månad innan pension. Dagens regelverk måste därför reformeras i syfte att fler seniorer utan arbetsförmåga och möjlighet till omställning ska få del av sjukersättningen, vi kallar det ”Trygghetsersättning”. Vi anslår 54 miljoner på detta 2022, och 219 miljoner . är medvetna om vikten av att allt fler personer arbetar allt längre upp i åldrarna. Dels för att en ökad livslängd innebär att den totala pensionen ska räcka längre – med lägre disponibel inkomst som konsekvens, dels för den demografiska utmaningen har att hantera där allt fler ska försörjas av allt färre – ett problem för välfärden . Ett längre arbetsliv är därför viktigt för såväl den enskilde som för samhället i stort. Vi välkomnar därför att riktåldern för pension höjs. För att möjliggöra att allt fler förmår arbeta längre upp i åldrarna krävs att omställningsmöjligheterna blir bättre och att arbetet med arbetsmiljö stärks. Det är därför vanskligt att ta särskild hänsyn till ålder vid bedömning av sjukersättningen – då det är svårt att förena med målet om ett längre arbetsliv. En särskild åldersbedömning riskerar att skapa incitament för personer som närmar sig den bestämda åldern att försöka få sjukpenning, eftersom det i ett senare skede är den vanliga vägen in i sjukersättningen.