mot · H9024197 · 2021-10-05 00:00:00 — att hälso-och sjukvården ska ha en strategi för delning av data, kunskap och resurser som medger tillräcklig snabbhet för effektiv smittspårning och aktiv bekämpning av smitta och som är tillräckligt robust för att fungera även med stora störningar i samhällets infrastruktur. stödja forskning och annan verksamhet med ett tydligt helhetsfokus med syfte att främja synergier inom utbildning, forskning och beredskap. Säkra infrastruktur och försörjning Mat, vatten och värmereglering är grundläggande behov som alltid behöver tillgodoses. För att kunna göra det till hela befolkningen är samhället beroende av fungerande elförsörjning, transporter och i allt större utsträckning fungerande internetförbindelser och telefoni. En robust infrastruktur är avgörande för motståndskraften och gör det svårare att angripa samhällets stabilitet. Även med en mycket robust infrastruktur och försörjning behövs en buffert vid plötsliga kriser i form av beredskapslager och egna lager i hushållen. ska behålla kontrollen över kritisk infrastruktur. Möjligheten att andra stater kan påverka den genom kontroll av företag med verksamhet i behöver begränsas. behövs samarbete för att utveckla och driva de tekniskt avancerade system som krävs för ett modernt samhälle. Därför är goda förutsättningar för tekniskt samarbete med stabila demokratier mycket viktigt för säkerhet . Befolkningsskyddet i behöver ses över så att ansvariga myndigheter och befolkningen har uppdaterad information om hur det ser ut . begränsa utländskt ägande av samhällsviktig infrastruktur Rent vatten och en robust livsmedelsförsörjning Det finns inget som är lika avgörande för möjligheten att överleva som rent vatten. Underhållet av vatten- och avloppsnäten är eftersatt i många kommuner och reningsverken behöver bli effektivare, därför behöver stora investeringar göras under de närmaste decennierna. I samband med det behöver också nätet förstärkas så att skador kan hanteras utan längre avbrott i vattenförsörjningen. är splittrad mellan olika nivåer och investeringsbehovet i vatten och avloppssystem är mycket stort. Det behövs nya finansieringslösningar, förändringar i (lag om allmänna vattentjänster) för att det ska vara möjligt att fondera medel till långsiktiga investeringar. Vattentäkterna och grundvattnet behöver skyddas mot föroreningar, fler våtmarker behöver anläggas för att fördröja avrinningen vid skyfall, förbättra vattenreningen och hålla kvar vattnet i markerna vid torka. Fler reservvattentäkter behövs och dessa behöver göras redo för att tas i drift med kort varsel. Dricksvattensamarbetet har förbättrats med ett samordningsansvar hos , men ett motsvarande myndighetssamarbete behövs också för avloppsvatten och dagvatten, samt för uppströmsarbetet och för vattentäkter. I har en vattenminister införts och vi föreslår att samordnar vattenfrågorna på ett lika tydligt sätt. föreslår att en vattenminister får ansvar för vattenfrågorna i regeringen, och motsvarande myndighetssamarbete som finns kring dricksvatten behövs också när det handlar om avlopp och kretslopp. Översvämningar i samband med skyfallsliknande regn blir alltmer vanligt förekommande och drabbar samhällen och städer med stor kraft. Alltför få samhällen och städer har klimatanpassat infrastruktur, vägar, avloppsanläggningar, vattenförsörjningen tillräckligt mycket för att klara dessa stora vattenmassor som det handlar om. Det kan därför leda till bland annat kontaminering av dricksvattnet och skred. Det behövs ett skyndsamt arbete med klimatanpassning på många platser i vårt land. För att öka försörjningsförmågan och kunna klara en situation med stängda gränser är det avgörande att svenskt jordbruk kan drivas utan import av drivmedel och insatsvaror. Ekosystemens skydd behöver förstärkas kraftigt, både hav, skog och jordbruksmark behöver ökat skydd så att inte ekosystemtjänsterna kollapsar och försörjningsförmågan urholkas. Den veterinära verksamheten försörjningsbehov inom djurens hälso- och sjukvård vid kris eller ytterst krig. Det finns ett redovisat uppdrag från SVA och , “Nationella försörjningsbehov inom djurens hälso- och sjukvård vid kris eller höjd beredskap i kris och ytterst i krig”. Den rapporten är mycket tydlig med att området är av stor vikt, framförallt för livsmedelsförsörjningen. Den framhåller också att det finns stora fördelar med samverkan mellan humansjukvård och djurens hälso- och sjukvård avseende försörjningsberedskapen. förstärka vatten- och avloppsnäten så att skador eller elavbrott inte leder till längre avbrott i vattenförsörjningen. säkra tillgången till dricksvatten i hela landet genom att bistå kommuner att säkra invånarnas vattenförsörjning och vattenrening, hindra att vatten förorenas och öka den vattenhållande förmågan genom olika klimatanpassningsåtgärder, till exempel genom att anlägga våtmarker. skydda vattentäkterna och tillse att fungerande reservvattentäkter finns. att en vattenminister får ansvar för vattenfrågorna i regeringen. motsvarande myndighetssamarbete som finns kring dricksvatten även görs när det handlar om avlopp och kretslopp. säkra en betydligt större grad av självförsörjning av livsmedel inom landet och skydda ekosystemen så att jordbruk och fiske kan bidra till försörjningen. ställa om jordbruket, transportsektorn och stödja forskning och innovation för att göra livsmedelssektorn robust så att livsmedelsförsörjningen kan fungera även vid stängda gränser. använda ny teknik för att minska resursförbrukning och svinn i livsmedelssektorn, öka den inhemska odlingen av protein, minska beroendet av import av gödning och minimera användningen av bekämpningsmedel. Livsmedel, sjukvårdsmaterial, läkemedel, reservdelar och bränsle är exempel på varor som behöver finnas i lager för att samhället ska få tid till omställning vid störd handel. Nuvarande lagerhållning är inte tillräckligt omfattande och ansvarsförhållandena oklara. Lagerhållningen behöver därför förbättras steg för steg och anpassas till de behov som finns i samhället. En del lagerhållning behöver ske centralt i statlig regi, men lager måste också finnas nära människor och verksamheter, därför behöver alla delar av offentlig sektor samarbeta med näringslivet om lagerhållning av varor som är kritiska för försörjningen. Det bör också undersökas vilka varor som det går att starta upp eller utöka inhemsk produktion av. att staten tar ansvar för att bygga upp beredskapslager och tillsammans med näringsliv, kommuner och regioner säkerställer att lagerhållningen i samhällskritiska försörjningskedjor är tillräcklig för att klara kriser och krig. att möjligheterna till ökad varuförsörjning genom inhemsk produktion utreds Bredband och telefoni som fungerar även vid störningar Tillgången till fungerande internettjänster och telefoni för samhällets infrastruktur, kommunikation och administration underlättar påtagligt för att snabbt ställa om samhället. De privata operatörerna betalar beredskapsavgifter som används för att höja robustheten, men ytterligare medel behövs och mer långsiktiga investeringar behöver göras. bygga ut fiber och snabbt mobilnät i hela . Staten ska ta ett ökat ansvar för finansiering av utbyggnaden i glesbebygd och det ska bli lättare för kommunerna att samarbeta om utbyggnad av fiber så att näten förstärks. höja beredskapsavgifterna så att mer resurser kan avsättas för att göra internet robustare genom privat- offentlig samverkan mellan bredbandsleverantörerna och Post-och . Elförsörjningen är ett troligt förstahandsmål för en angripare - utan el slutar det mesta att fungera. Omfattande och långvariga elavbrott kan vara mycket demoraliserande. Elsystemets centrala betydelse för samhället kommer att öka ytterligare , med elektrifiering av transporter, industri och uppvärmning. Kärnkraften medför i sig stora säkerhetsrisker, både vid drift och avfallets hantering. Det har blivit uppenbart t.ex. i kärnavtalet med , att det som börjar med kärnkraft för energi, kan bli startskott för kärnvapen i takt med ökad anrikning av uran. Civil kärnkraft kan användas för att tillverka plutonium till kärnvapen, som i . Det är alltså inte enbart kärnavfallet som är en säkerhetsrisk. Ju mer världen "löser" klimatkrisen med kärnkraft, ju mer ökar risken för fler kärnvapen i världen. Därtill behöver vi också skärskåda hur ny kärnkraft byggs och hur den upprätthålls där tillgången till uran är avgörande för drift och kostnaderna för själva byggnationen är enorma. och har helt avgörande roller både för finansieringen av byggnation och vid drift. De flesta nya reaktorer som byggs är på ett eller annat sätt beroende av finansiering av den kinesiska eller ryska staten. Det är ingen nyhet att dessa antidemokratiska krafter har en expansiv geopolitisk och ekonomisk agenda, men spelar också kärnkraften en nyckelroll i deras maktstrategi. Den befintliga vattenkraften, den snabbt ökande andelen vind- och sol-kraft har skapat en ny situation. Där tidigare något hundratal kraftverk dominerade kraftproduktionen, kommer , tusentals vindkraftverk och hundratusentals "prosumenter" med sol-el anläggningar, att stå för den övervägande delen av elproduktion. Denna extremt decentraliserade elproduktion kan, rätt hanterad, bli en mycket robust hörnsten i framtidens hållbara samhälle. Målet är ett robust, "smart elnät", som står emot digitala och avsevärda fysiska attacker. I fall innebär det att vindkraft och solel behöver byggas ut i , som elnätet förstärks och automatiseras. Energilager behöver byggas i anslutning till bostäder och kommersiell verksamhet. Utöver det behövs planering för hur särskilt viktiga verksamheter ska hållas igång vid störningar och vad det kräver i form av ö-drift av elnätet, lokal reservkraft eller batterilager. uppgradera det svenska elnätet så att hela landet får ett smart, flexibelt och robust elnät som klarar av en ökad andel förnybar el, står emot cyberattacker och extremväder bättre och klarar ö-drift så att telekommunikationer och värmeförsörjning kan upprätthållas även vid kriser. avveckla kärnkraften och bygg ut förnybar energi som vindkraft, solel och solvärme, särskilt i , med hänsyn till och bevarande av väl fungerande ekologiska system. utveckla teknik som möjliggör för flygvapnet att operera problemfritt i områden med vindkraftverk underlätta för lokal produktion av förnybar energi som solel och solvärme. underlätta för installation av energilagring som kan användas för att jämna ut elproduktionen och balansera elnätet också vid elavbrott. halvera tiden för byggande av elnät och förkorta byggtiden av stamnät genom regelförändringar, bättre samordning samt kraftfulla investeringar i ny nätkapacitet. regeringen tar fram en nationell strategi för energilager och införa ett teknikneutralt stöd för energilager. Transporter utan behov av bränsleimport av befolkning och över hälften av världens befolkning bor i städer eller tätorter. Det medför stora behov av godstransporter, som är avgörande för försörjningstryggheten. Järnvägsnätet har en viktig roll för att snabbt kunna förflytta många människor vid kris. Fungerande transporter är beroende av att den offentliga infrastrukturen i form av vägar och järnvägar fungerar men också av en säker elförsörjning. Det behövs också en inhemsk produktion av bränsle, som ex. biobränslen, biogas, etanol och vätgas. Logistikplanering och själva transporterna utförs av tiotusentals privata aktörer. Ett stort antal myndigheter och företag ansvarar för samhällskritisk verksamhet som är beroende av transporter. Det är därför svårt för en enskild myndighet att göra prioriteringen av transporter. Ett system för ansvarsfördelning och fortsatt drift av transportsystemet, som fungerar både i kris och krig, behöver tas fram. planera energiförsörjningen av transportsektorn så att inhemskt producerad förnybar energi och bränsle kan användas i kris och krig. planera för att även försvarsmaktens fordon ska kunna fungera som en del av totalförsvaret i framtidens energi- och bränslesystem. ge en av de centrala myndigheterna i uppdrag att ta ett helhetsgrepp om transportfrågan och om försörjningstryggheten vid kris och krig på samma sätt som energimyndigheten tar ett helhetsgrepp vad gäller energisystemet. att samma myndighet ska ta fram ett system för ansvarsfördelning och fortsatt drift av transportsystemet, som fungerar både i kris och krig. Systemet ska planeras utifrån den övergång till elektrifierade transportsystem och inhemskt producerade drivmedel, som är pågående. Det finansiella systemet stöds av en infrastruktur koncentrerad till ett fåtal aktörer. Banksektorn är koncentrerad till ett mindre antal stora aktörer med likartade affärsmodeller. Både bankerna och infrastrukturföretagen är nära sammanlänkade. Det innebär att problem hos en aktör snabbt kan spridas till andra. Funktionaliteten i det finansiella systemet och underliggande infrastrukturer behöver kunna upprätthållas även vid fredstida kriser samt under höjd beredskap och då ytterst i krig. Grundläggande ekonomiska transaktionsmöjligheter, måste alltid kunna upprätthållas genom tillgång till kontanter, alternativa betalningsmedel eller någon form av statliga krediter. Förberedelser som syftar till att upprätthålla det finansiella systemets grundläggande funktionalitet även vid allvarliga störningar behöver vara välövade så att vi vet att de fungerar både i kris och krig. De statliga myndigheterna behöver fortsätta arbetet med att stärka beredskapen för dessa uppgifter. Det har blottlagts känsligheter inom betalningssystemet och det måste följas upp. fria medier och yttrandefrihet Fria och oberoende medier är under stark press runt om i världen. Allvarligast är utvecklingen i de länder som inskränker pressfriheten genom lagar eller styrning av diskussionen i statliga medier. Strategin att så tvivel om etablerad fakta används av flera stater för att försvaga demokratin och öka polariseringen i andra länder. I flera fall använder odemokratiska regimer desinformation även mot den egna befolkningen för att stärka sin egen makt. Det påminner oss om att aldrig ta demokratin för given, utan arbeta aktivt för att bevara och utveckla förutsättningarna för demokrati och yttrandefrihet i såväl som i andra länder. På så sätt hänger försvars- och säkerhetsfrågorna noga samman med frågor kring fria och oberoende val, samt medias och övriga kulturlivets frihet och självständighet. Desinformation och yttrandefrihet i sociala medier Stora sociala medier har tagit fram och börjat använda policies för att markera när yttranden från ledare strider mot etablerade fakta. Arbetet med detta behöver intensifieras och gemensamma principer som utgår från behöver fastställas av EU. I länder som inskränker yttrandefriheten men är öppna mot omvärlden spelar oberoende sociala medier en viktig roll för demokratirörelsen. I dessa sammanhang kan de globala plattformarna med majoriteten användare i demokratiska stater, vara bärare av värderingar om frihet och mänskliga rättigheter. Sociala medier har möjlighet att sätta regler för innehållet på de egna plattformarna och behöver ta det ansvaret tydligare , men de behöver också stöd av demokratiska stater och demokratiska samarbeten som EU för att kunna göra det i längden. EU behöver sätta ramarna både för när innehåll i sociala medier kränker mänskliga rättigheter och för när censur eller begränsning av innehåll gör det. reglera sociala medier. Samarbeta inom EU och med andra stora demokratier för att kunna sätta gemensam press på sociala mediajättarna att inte tillåta att desinformation sprids på deras plattformar krav på internetplattformar att om de vill verka inom EU ska de också stå upp för yttrandefriheten i tredje land. Motverka terrorism och våldsbejakande extremism Terrorism är ett allvarligt hot mot det fria demokratiska samhället. Arbetet mot terror måste bedrivas såväl i som i samarbete med andra länder. Det finns mer eller mindre organiserade våldsbejakande extremister. Några har en global spännvidd. de gröna vill att terrororganisationer ska kunna förbjudas. Säkerhetspolisen ansvarar för terrorbekämpningen i . Säpos resurser har stärkts och flera nya lagar har kommit på plats för att förhindra terror. Exempelvis har att bistå terrororganisationer, eller resor i syfte att ansluta sig till dessa, kriminaliserats. Det är angeläget också framöver att har tillräckliga resurser för att arbeta effektivt med terrorbekämpning. I takt med att Säpos uppdrag utvidgas och blir mer komplext måste vi även stärka den interna granskningen av myndighetens arbete, så att dess insatser och utredningar sker på ett rättssäkert sätt. Att förhindra radikalisering till våldsbejakande extremism är att förebygga terror. 2017 inrättades extremism, och de gröna vill att det ska stärkas och ges en mer operativ roll. Samarbetet med kommunerna är avgörande, för att upptäcka radikaliseringsprocesser hos grupper eller individer, och platser där det finns särskilt stor risk att radikalisering kan ske. Vi behöver också ett kraftfullt förebyggande arbete för att minska risken att utsatta, marginaliserade människor blir indragna i extremistiska miljöer. Det kräver långsiktighet och att åtgärder som genomförs inte är enskilda och lösryckta. Vi vill se en grundläggande social rättvisa som kompletteras med ett nationellt program, som komplement till den verksamhet som bedrivs i olika regioner, för att underlätta avhopp från extremistmiljöer. Människor ska inte behöva känna sig så trängda socialt och ekonomiskt att de finner extremistiska miljöer attraktiva. Sådana insatser behövs för att det ska bli svårare att rekrytera till brottslig verksamhet. Vi bör även satsa särskilt på att motarbeta finansiering av terrorism. Där gäller det både att bekämpa finansiering av terrororganisationer inom och att förhindra att pengar från bidrar till terror utomlands. I relation till de målen är det internationella samarbetet oerhört viktigt, särskilt inom EU och genom Europol, för att kartlägga finansieringskällor och överföringsmetoder. För att bekämpa terrorfinansiering effektivt bör vi även stärka arbetet mot penningtvätt. att Säkerhetspolisen har resurser och får ta del av verktyg som krävs för att förhindra terrorism att terrororganisationer ska kunna förbjudas eller på annat sätt begränsas. stärka relevanta myndigheters kapacitet att förhindra finansiering av terrorism stärka arbetet inom extremism inleda ett nationellt program för att underlätta avhopp från extremiströrelser. Att förebygga, upptäcka och motverka säkerhetshot som riktas mot är underrättelseverksamhetens främsta uppgift. Utan effektiv underrättelseverksamhet saknas den kunskap som krävs för att bland annat kunna göra en sammanhållen analys av cyberhot mot och informationspåverkan i syfte att destabilisera samhället. förmåga till underrättelseverksamhet, cyberförsvar och psykologiskt försvar kommer alltid att vara begränsad i relation till de hot som riktas mot oss och de svagheter som måste hanteras. Därför är samarbete mellan cybersäkerhetscentret, myndigheten för psykologiskt försvar, underrättelseverksamheten och de myndigheter som ansvarar för dessa frågor mycket viktigt. Försvarsmakten ansvarar för offensiva cyberförsvarsförmåga. Cyberrymden är en av flera domäner där Försvarsmakten ska kunna möta ett antagonistiskt hot med stöd av andra myndigheter som till exempel FRA, Säkerhetspolisen och Myndigheten för samhällsskydd och beredskap. Att andra länder tar sig in i olika system och hämtar information både om privatpersoner, politiker, organisationer och företag är tyvärr inte ovanligt alls. Hoten mot och andra demokratier kommer från många olika organisationer över hela världen vilket gör att samarbete med myndigheter i andra länder är viktigt. Det krävs tydlig reglering för att breda samarbeten på dessa områden inte ska vara hot i sig, mot integritet och andra mänskliga rättigheter. För att inleda samarbeten krävs möjlighet till oberoende granskning, även om granskningen i sig antagligen måste ske under sekretess. Det internationella samarbetet är ovärderligt när det gäller att bekämpa terrorism. De svenska myndigheterna ska samverka med sina europeiska motsvarigheter. att syftet med underrättelseverksamhet är att värna det öppna och demokratiska samhället, den fria åsiktsbildningen samt frihet och oberoende. ha en effektiv underrättelseverksamhet som är tydligt reglerad, avgränsad och ändamålsenlig för att avslöja och motverka destabiliserande verksamhet från främmande makt och hot från terrorister. Resilienstjänst stärker kapaciteten i det civila försvaret och krisberedskapen ska ha en väl uppbyggd organisation för att hantera kriser och konflikter. Dagens värnplikt bygger normalt sett på frivillighet. Detta är möjligt genom att bara en liten andel av varje årskull behövs för det militära försvarets behov och då räcker det att en liten andel fullgör plikttjänstgöring. Ett fungerande totalförsvar behöver betydligt större resurser än så. Det kräver en organisation för omfördelning av resurser i hela samhället men också frivilliga som efter utbildning kan vara en förstärkning vid olika typer av kriser till exempel skogsbränder, och omfattande kris i vård och omsorg. En viktig del i uppbyggnaden av det civila försvaret är att kommunerna ingår avtal med de frivilliga försvarsorganisationerna om deras roll vid kris och konflikt så att rollerna är tydliga när krisen kommer. de gröna vill att en resilienstjänstgöring ska komplettera den militära värnplikten och på så sätt bredda rekryteringen till verksamhet också i det civila försvaret. I resilienstjänstgöringen ska ingå ett val mellan militär tjänstgöring och civil tjänstgöring. Valet att delta i det militära försvaret ska, så långt som möjligt, bygga på frivillighet och det ska alltid finnas möjlighet till vapenfri tjänst. Resilienstjänstens civila utbildningar kan genomföras inom ramen för någon av de frivilliga försvarsorganisationernas arbete eller i lämplig offentlig organisation. En sådan tjänstgöring kommer att, utöver att stärka krisberedskap, utgöra en viktig del i att skapa bättre mellanmänsklig tillit inom landet och förebygga polarisering. Komplettera den militära värnplikten med en resilienstjänstgöring som innehåller grundutbildning och repetitionsutbildning. Deltagande i resilienstjänst ska berättiga till tjänstledighet och motsvarande ekonomisk ersättning som för värnplikten. är den viktigaste resursen för snabba insatser vid olyckor, mot bränder och översvämningar. behöver förstärkas och rekryteringen av deltidspersonal behöver underlättas så att en god krisberedskap alltid finns i hela landet. behöver tillgång till materiel för att bättre kunna verka vid höjd beredskap. är ett kommunalt eller statligt ansvar. Ideella organisationer som och Fjällräddningen är viktiga samarbetspartners. Ofta organiseras gemensamt av flera kommuner i särskilda kommunalförbund. Moderna, säkra kommunikationslösningar som fungerar digitalt överallt är nödvändigt i den moderna räddningstjänsten.. är central i totalförsvaret. En fungerande räddningstjänst stärker alla andra delar av totalförsvaret. förstärka räddningstjänsten och förbättra förutsättningarna att arbeta för räddningstjänsten, även på deltid. att register upprättas över yrkesverksamma med kunskaper och utrustning som kan användas för att tillfälligt öka kapaciteten i räddningstjänsten vid kris och över de som gjort resilienstjänst med inriktning på räddningstjänst. För att bevara trygghet, motverka terrorism och upptäcka faror som kan påverka eller delar av negativt är dessa tre myndigheter av stor vikt. Det är viktigt att komma ihåg att Polisen samarbetar mycket båda med och och de är avhängiga av varandras kompetens och insatser. Det betyder att även och behöver förstärkningar för att svara upp mot den breddade hotbilden mot . Samhällets beredskap är helt beroende av arbetet som görs inom de olika frivilliga försvarsorganisationerna.