mot · H9024031 · 2021-10-05 00:00:00 — Och de riktigt tunga insatserna måste riktas mot kriminella grupper som organiserar narkotikahandeln. Efter ett antal domar från har straffen för narkotikabrott – även sådana brott som sker i överlåtelsesyfte – mildrats väsentligt. vill se en återgång till de strängare straff vid narkotikaförsäljning som gällde tidigare. riktade ett tillkännagivande till regeringen om att skärpa straffen för överlåtelse av narkotika. Regeringen har tillsatt en utredning och bör skyndsamt åter¬komma till med ett förslag i frågan. Vi vill också se mer specialiserade narkotikapoliser för att narkotikarelaterad brottslighet ska kunna bekämpas på ett effektivare sätt. Varje polisområde där narkotikahandeln är ett problem ska ha särskilda enheter med uppgift att utreda narkotikabrottslighet. Teknisk bevisning blir allt viktigare för att klara upp brott. Biometriska uppgifter i form av DNA, foto och fingeravtryck är vidare ett viktigt medel för att kartlägga brottslighet och andra former av hot mot . Dagens regelverk för hur polisen kan använda sig av biometriska uppgifter är både förlegat och splittrat. För att möta dagens höga krav på teknisk bevisning krävs ett omtag. Svensk polis är inte dimensionerad för att hantera ett fyrtiotal gängmord och över 300 skjutningar och klara av alla sina andra uppgifter. Hårt arbetande poliser ska däremot inte lastas för den rådande situation vi står inför. Ytterst vilar ansvaret på regering och riksdag att ge polisen, och hela rättsväsendet, de resurser och uppdrag som krävs för att hantera brottslighetens effekter. Rättsväsendets samlade kapacitet för att stoppa gängkriminaliteten måste stärkas här och . Polisen måste få möjlighet att fokusera på kärnuppdraget. Det behövs betydligt fler poliser som har förmåga att bekämpa gängkriminalitet och som kan förebygga, ingripa mot och utreda annan brottslighet. Detta ska kombineras med träffsäkra straffskärpningar och satsningar på hela rättssystemet för att öka människors trygghet. vill se en nolltolerans mot all form av brottslighet – även den som ibland anses vara bagatellartad. Det handlar om att skapa en miljö där människor känner sig trygga och där handlingar som stör allmän ordning och säkerhet inte ska accepteras. Lag och ordning ska råda. Det innebär att brott ska bekämpas, oavsett om de är stora eller små. Ett framgångsrikt brottsbekämpande och brottsförebyggande arbete kan inte bara ta sikte på den grövre kriminaliteten. Genom att till exempel utöka ordningsvakters befogenheter och sätta upp fler övervakningskameror skapas bättre förutsättningar att även motverka mindre grova brott och ingripa mot alla typer av brott. I detta arbete bör polisen, och framöver även ordningsvakter, i högre grad få förutsättningar att samverka med såväl civilsamhället som lokala aktörer i näringslivet – dels för att upptäcka brott och dels för att förebygga brott genom att skapa tryggare miljöer. I detta avsnitt finns åtgärder som menar är helt nödvändiga för att stärka polisen och utvecklas även i kommittémotion Framtidens polis. behöver få betydande resurser . satsningar på svensk polis gör det möjligt både att öka antalet poliser för att nå målet om 10 000 fler polisanställda till 2024 och att öka attraktiviteten i polisyrket. långsiktiga målsättning är att antalet poliser per capita i ska ligga i nivå med genomsnittet i EU. Antalet platser på polisutbildningen har blivit fler, men alldeles för många platser står tomma. Den svenska polistätheten är bland de lägsta i hela EU. Därför har föreslagit en betald polisutbildning och riktade budgetsatsningar för att polislönerna ska kunna höjas. Det finns dock ett uppenbart behov att förstärka polisens kapacitet att agera mot gängkriminaliteten – vi kan inte vänta . Det handlar om att förstärka lokalpolisområdena där gängkriminella är som mest aktiva, att tillföra mer resurser till de enheter inom polisen som hanterar grova våldsbrott och att förstärka så kallade aktionsgrupper som agerar inom ramen för den myndighetsgemensamma satsningen mot grov organiserad brottslighet. Återrekrytering av poliser och polisiärt stöd En särskild satsning bör göras för att återanställa pensionerade poliser och poliser som lämnat yrket. Det är ett snabbt och effektivt sätt att öka antalet erfarna poliser, fram till dess att nya poliser har utbildats och kommit på plats. Arbetet med att anställa fler civila utredare måste intensifieras. Vi vill också se en särskild satsning för att rekrytera administrativt stöd till utredningsverksamheten för att bistå poliser med enklare men tidskrävande sysslor, såsom förhörsutskrifter. Gör polisyrket mer attraktivt Ett mycket stort antal poliser kommer att behöva utbildas . Det har dock blivit tydligt att det inte räcker att enbart utöka antalet utbildningsplatser. Vid det senaste intaget till polisutbildningen för fanns 1020 platser tillgängliga, men in på utbildningen stod 414 platser tomma. Trots att antalet utbildningsplatser ökat har över mer än en av fyra platser på utbildningen stått tomma . Det är ett rent resursslöseri. Sammantaget är det tydligt att fler reformer för att locka människor till att utbilda sig till polis är direkt nödvändiga. vill att den som går polisutbildningen ska få sina studielån från utbildningstiden avskrivna. Därigenom blir utbildningen betald av staten. Satsningen innebär att det blir mer lönsamt att utbilda sig till och arbeta som polis. som polis skrivs en femtedel av studielånet av . är hela lånet avskrivet. Väljer man att sluta behöver man inte betala tillbaka de redan avskriva delarna av lånet. Den här utformningen ger incitament både att utbilda sig till och arbeta som polis. har närmare 5 000 poliser avslutat sin anställning. av dessa har slutat av andra orsaker än pension. För att bryta trenden att erfarna poliser slutar måste polisyrket bli mer attraktivt. Fler måste välja att söka sig till polisyrket, och fler poliser måste känna uppskattning för det värdefulla arbete de gör. Här är lönen avgörande. har tidigare föreslagit en riktad lönesatsning som fullt utbyggd skulle möjliggöra en höjning av polisernas löner med i snitt . Det första steget av tre mot detta togs i budgeten som röstades igenom av 2019 och blev en stor framgång. Sammanlagt utgjorde de vi avsatte mer än hälften av polisens totala löneökningsutrymme. Det visar tydligt att den riktade lönesatsningen genomförde hade avsedd effekt i att verkligen öka polisernas löner. Därför vill möjliggöra för polisen att även fortsatt erhålla höjda löner. Den exakta utformningen och fördelningen ska, precis likt den tidigare satsningen, bestämmas i förhandlingar mellan parterna. Fler poliser i yttre tjänst har ett stort behov av fler poliser och framför allt måste fler poliser ut i yttre tjänst. Det behövs bland annat fler områdespoliser i yttre tjänst. Omorganisationen av polisen var nödvändig, men när det gäller att få ut fler synliga poliser på gator och torg kan vi konstatera att omorganisationen inte givit efterfrågade resultat. Syftet var att skapa en effektiv polisorganisation som också kom närmare medborgarna. Så är inte fallet . Antalet poliser i yttre tjänst har också minskat kraftigt . Enligt fanns omkring 10 250 poliser i yttre tjänst. arbetar endast drygt 7000 poliser i yttre tjänst. Därtill arbetar poliser i yttre tjänst normalt i treskift, och givet att bemanning sker dygnet runt även och veckoslut är antalet som arbetar simulant i yttre tjänst betydligt lägre. Att enbart styra de poliser som utbildas till lokalpolisområdena kommer på egen hand inte vara tillräckligt för att täcka behovet av antalet poliser i yttre tjänst. Det finns möjlighet att omfördela befintliga poliser till arbete i yttre tjänst för att här och tillgodose behovet. Vi vill därför ge i uppdrag att säkerställa att fler poliser kommer ut i yttre tjänst och se över hur befintliga poliser kan omfördelas i syfte att öka antalet poliser i yttre tjänst. Detta är ett viktigt steg för att på kort sikt stärka den polisiära närvaron på de platser där behoven är som störst. Ordningsvakter för att frigöra polisiära resurser avlastas av ordningsvakter som hjälper till att upprätthålla säkerhet och allmän ordning på utvalda platser. är fast övertygade om att det i huvudsak är poliser som ska ha till uppgift att upprätthålla ordningen i samhället samt förebygga och utreda brott. Men fram till dess att har nått sin fulla kapacitet bör ordningsvakter användas i större utsträckning för att bidra mer till polisens arbete. Det går inte att blunda för de säkerhets- och trygghetsproblem dagens polisbrist för med sig. För att kunna utnyttja ordningsvakter på ett optimalt sätt bör vidare lagen ändras så att polisen får möjlighet att låta ordningsvakter upprätthålla allmän ordning i större geografiska områden och använda ordningsvakter för uppgifter som avlastar polisen – t.ex. transporter och omhändertagande av berusade personer. Den statliga ordningsvaktsutredningen har i ett sitt betänkande SOU 2021:38, som lades fram , föreslagit lagändringar just i linje med detta. Dessa förslag bör skyndsamt omsättas i lagstiftning. Det sammantagna resultatet bör vara att såväl stat och kommun har möjlighet att anställa ordningsvakter för att upprätthålla lag och ordning i större utsträckning . Polisen ansvar för en rad saker som ligger utanför myndighetens kärnuppgift att förebygga, ingripa mot och utreda brott, t.ex. handräckningsfrågor, djurfrågor, vissa tillståndsärenden, passhantering, delgivningsfrågor, förlustanmälningar, hittegods och vissa trafikuppgifter som inte ligger inom ramen för det som normalt beskrivs som polisiär kärnverksamhet. Polisens uppdrag bör renodlas genom att vissa uppgifter förs över till andra aktörer. Därigenom kan polispersonal och andra resurser frigöras för att förstärka kärnverksamheten. Detta skulle också bidra till en tydligare polisidentitet. Transportverksamheten skulle i än högre utsträckning övertas av Kriminalvården. Passhantering skulle kunna övertas av eller av länsstyrelserna. Polisens stämningsmannaverksamhet skulle kunna övertas av . Hittegodshanteringen skulle kunna läggas ut på entreprenad efter ett anbudsförfarande, eller direkt föras över till kommunerna. Flera tillståndsärenden, som polisen är tillståndsmyndighet för, skulle kunna föras över till kommunerna – liksom polisens uppgifter enligt lagen om felparkeringsavgift. Strategi för nolltolerans mot brott Nolltolerans mot brott handlar om att polisen och övriga samhället ska ingripa mot all form av kriminalitet och ordningsstörningar även om det är frågan om lindriga förseelser. Genom att på ett tidigt stadium stoppa brottslighet eller andra former av ordningsstörningar minskar risken för en utveckling där kriminaliteten får fäste med risk för att den ökar. Det motverkar också att en kultur av laglöshet sprider sig. Det mest kända och omtalade exemplet där nolltoleransen införts och haft framgång är i . Från att ha varit en mycket otrygg stad genomfördes flera kraftfulla reformer , inklusive nolltolerans mot brott (”zero tolerance”), vilka hade en mycket positiv inverkan på brottsbekämpningen. Motsvarande ordning bör på allvar prövas i . Genom att slå ner på all brottslighet, även den mindre grova brottsligheten som skadegörelse, klotter och ofredande sänder man signalen att den formen av beteende inte accepteras. Samtliga former av normbrytande beteende bör stävjas – i storstadsområdena handlar det bland annat om att den omfattande plankning som sker i kollektivtrafiken bör motverkas med kraft. En nationell strategi för detta bör tas fram. Den tekniska utredningskapaciteten ska stärkas och komma närmare kärnverksamheten Brottsutvecklingen ställer allt högre krav på utredningsverksamhetens förmåga att inhämta teknisk bevisning. Därför har verksamheten Nationellt forensiskt centrum (NFC; f.d. ) hos polisen blivit mer central och dess betydelse kan förväntas öka även framöver. För att kunna lagföra fler, inte minst i utredningar som rör grov brottslighet, krävs för det första att NFC är tillräckligt resurssatt och för det andra att NFC är organiserat på ett sätt som innebär att man klarar uppgiften. Under ett flertal år har väntetiderna vid NFC varit ett problem. Det har inneburit att brottsutredningar dragit ut . Det har i sin tur bland annat fått till följd att misstänkta suttit häktade än vad som egentligen borde vara nödvändigt. En delförklaring till NFC:s problem har varit att man haft svårt att rekrytera den spetskompetens som är nödvändig för en del av tjänsterna där. Avståndet mellan NFC och regionerna försvårar styrningen. Vidare framstår det som klart att NFC:s verksamhet inte är anpassad efter behovet av forensiskt arbete i nuvarande utredningsverksamhet. Resurserna för den forensiska verksamheten måste mot denna bakgrund förstärkas. Vidare bör den forensiska verksamheten komma närmare den operativa utredningsverksamheten. Det kan ske på flera olika sätt. En möjlighet är att NFC inrättar fler och större särskilda verksamhetsplatser i områden där den forensiska verksamheten används i stor utsträckning – exempelvis storstadsområdena. En annan åtgärd som bör övervägas är att respektive polisregion anlitar fler lokala brottsplatsundersökare. Det finns också anledning att på de platser det är befogat att inrätta mobila utredningsresurser (så kallade ). Styrningen av och inom polisen ska stärkas En effektivare styrning av förutsätter att verksamheten mäts och följs upp på ett tydligare sätt än vad som är fallet . Det finns anledning att förändra både den externa och den interna styrningen av . När det gäller den interna styrningen kombinerar polisen traditionell hierarkisk styrning genom linjechefer med s.k. processtyrning. I samband med omorganisationen 2015 slogs fast att processtyrning skulle användas i betydligt större omfattning. Syftet med att införa processtyrning var att främja enhetlighet. Det har framkommit kritik mot hur processtyrningen kommit att fungera sedan omorganisationen. Granskningar har visat att det saknas en gemensam syn på hur den brottsutredande verksamheten ska styras. Vissa chefer förespråkar en mer handfast styrning medan andra vill styra mer genom de principer som ligger till grund för t.ex. tillitsstyrningen. Även och regeringens styrning av måste bli tydligare och effektivare. är regeringens styrning påfallande svag – om det inte handlar om dagspolitiska händelser som måste åtgärdas av främst mediala skäl. En tydligare och långsiktigt hållbar styrning av från förutsätter för det första en kompetent och engagerad politisk ledning. Det finns också anledning att överväga om den enhet på som styr polisen ska förstärkas för att bättre balansera den breda erfarenhet och kompetens som finns representerad i polisledningen. Det finns vidare anledning att överväga om regeringen bör ges en större beslutanderätt över polisens organisation. har en vidsträckt befogenhet att själv råda över sin egna organisation. Med tanke på centrala karaktär finns anledning att överväga om inte huvuddragen i organisationen bör beslutas på regeringsnivå. En extern granskning av polisen är tillsynen av polisen fragmentarisk och otillräcklig. har polisen långtgående befogenheter att ingripa i och påverka tillvaron för den enskilda. För att polisen ska kunna utföra sitt jobb på ett bra sätt krävs medborgarnas förtroende. Det är inte minst viktigt för att polisen ska kunna fullgöra sitt trygghetsskapande uppdrag. Tillsyn över polisens verksamhet stärker allmänhetens förtroende för att polisverksamheten bedrivs på ett korrekt sätt. Det är därför angeläget att det, utöver JO:s och JK:s extraordinära tillsyn över polisen, också sker en mer löpande och kontinuerlig granskning av polisväsendet. En avsaknad av rätt till överprövning av vissa polisiära beslut kan, i viss mån, vägas upp av en möjlighet till kontroll och granskning av polisens verksamhet i efterhand. En ny samlad tillsyn över polisens verksamhet bör därför etableras. Ett sådant organ bör i hög grad själv prioritera vilka tillsynsärenden som ska inledas och besluta om metoderna för tillsynen. Tillsynen bör dock inriktas på förhållanden som är särskilt ingripande eller på annat sätt har stor betydelse för den enskilda. Vidare ska tillsynen bedrivas strategiskt och planeras Polisens arbete ska enligt 1 § polislagen (1984:387) syfta till att upprätthålla allmän ordning och säkerhet samt i övrigt tillförsäkra allmänheten skydd och annan hjälp, detta som ett led i att främja rättvisa och trygghet i samhället. Polisens uppgifter framgår av 2 § polislagen. Polisen ska bland annat arbeta brottsförebyggande och svara för ordning och säkerhet samt ingripa när störningar av ordningen eller brott inträffat, vidare ska polisen utreda och beivra brott. Polisen ska därutöver fullgöra annan verksamhet som ankommer på polisen enligt lag. Det har framförts kritik som innebär att uppdraget bör konkretiseras. Om polisens uppdrag är otydligt, desto svårare är det att styra, följa upp och utvärdera verksamheten. Enligt polisorganisationskommittén saknas en ”samfälld syn på vad som är bra resultat i polisens verksamhet”. En utredning bör tillsättas med syfte att skapa en tydligare definition om vad som är uppdrag samt att mot denna bakgrund precisera vilken förmåga polisen bör ha och vilka krav som bör ställas på myndigheten. Också när det gäller polisens brottsförebyggande arbete finns behov av en utredning av vad som egentligen är polisens uppdrag. Den senaste utredningen har på nacken. En ny sådan utredning skulle ha till uppgift att tydliggöra polisens uppdrag och vilken förmåga polisen ska ha på området. Tydligt ansvar för resultatredovisning och resultatuppföljning Polisens resultatredovisning och uppföljningen av polisens verksamhet har ansetts ofullständig . Det har tidigare riktats kritik mot att uppföljningsarbete endast tagit sikte på kvantitet och inte kvalitet. Det gör det bland annat svårt att bedöma kvaliteten och effektiviteten i verksamheten. Sedan omorganisationen har arbete pågått vid att ta fram en ny uppföljningsmodell som bland annat ska fånga upp mer kvalitativa faktorer . Det arbetet är inte klart . Det är nödvändigt att följa upp verksamheten såväl kvantitativt som kvalitativt. Prestationer måste mätas och polisen kan inte vara något undantag. Uppföljningen ska hålla hög kvalitet och måtten ska vara ändamålsenliga. Måtten är relevanta för ett mer effektivt ansvarsutkrävande mot chefer och för hur resurserna ska fördelas. En gedigen uppföljning är också central när införandet av reformer och nya arbetsrutiner övervägs. Många säger sig vilja kopiera den amerikanska polisens arbetsmetoder på vissa håll i : med ett tydligt ansvarsutkrävande av lokala polischefer baserat på färsk brottsstatistik. Självklart går det inte att kopiera modellen rakt av, men lokal brottsstatistik bör kunna göras offentlig för allmänheten och polischefer ska kunna avkrävas ansvar för situationen i sin region eller sitt område. En sådan modell måste dock kombineras med betydande resurstillskott och tydligare mandat för polischefer att kunna fatta beslut. Respekten för polis och rättsväsende För många poliser är det tyvärr vardag att utsättas för hot, trakasserier och våld. Detsamma gäller även annan blåljuspersonal och andra anställda i rättsväsendet. Angrepp mot polis och annan blåljuspersonal utgör angrepp mot vår rättsordning. Detta måste på ett tydligare sätt speglas i vår lagstiftning med strängare straff för våld och hot mot blåljuspersonal. Det är nödvändigt att straffen för våld mot tjänsteman skärps så att straffskalan börjar på sex månaders fängelse. Regeringen har lämnat förslag till om ett bättre straffrättsligt skydd för blåljuspersonal men inte föreslagit skärpta straff i denna del. Sådana förändringar är dock angelägna och kan inte tillåtas dra ut . Kränkningsersättning ska även utgå i fler fall när poliser är brottsoffer. Samhällets reaktioner på den här typen av angrepp måste vara tydliga. Det handlar både om att skydda personer som har samhällsviktiga uppgifter och om att värna respekten för rättsstaten. Alla ska kunna känna sig trygga på jobbet och brott ska alltid straffa sig. Bättre skydd av myndighetspersoners identitet Det har blivit vanligare att poliser och myndighetsföreträdare efterfrågar skyddad identitet. Detta är bland annat en följd av att exempelvis poliser ofta filmas av allmänheten under ingripanden. anser att fler personer som arbetar på och andra myndigheter behöver få ett bättre identitetsskydd för att våga utföra sitt uppdrag och fatta beslut. En utredning bör få ett brett uppdrag att se över hur poliser och andra tjänstemän på bästa sätt kan erhålla ett bättre skydd av sina identiteter. I en sådan utredning bör man också överväga olika grader av sekretesskydd eftersom erhållandet av en skyddad identitet kan innebära att en polis med familj i princip kan behöva gå under jorden. Förstärkning av hela rättsväsendet När satsningar görs på polisen kommer det att innebära följdverkningar för , domstolar och Kriminalvården. Verksamheterna hänger ihop, och de olika myndigheterna påverkas av varandras arbete. För att inte flaskhalsar ska uppstå bör resurser tillföras och styrningen av myndigheterna vara sammanhållen samt präglas av en helhetssyn. har påpekat att dagens splittrade styrning av rättsväsendets myndigheter ger en ökad risk för växande handläggningstider och andra brister i hanteringen av mål och ärenden. Detta drabbar till syvende och sist enskilda personer och riskerar att minska förtroendet för rättsväsendet som helhet. Det är viktigt att betona att domstolarnas roll i svenskt rättsväsende är skilt från de brottsbekämpande myndigheternas roller. Medan polisens och arbetar för att förebygga, utreda och lagföra brott består Domstolarnas uppdrag av att skipa rättvisa. Ökade resurser till polisen och medför en ökad belastning även för våra domstolar. För att domstolarna ska fullgöra sina uppgifter på ett rättssäkert, rättvist och effektivt sätt krävs därför att även domstolarna bör tillföras resurser som matchar måltillströmningen. Mot bakgrund av den allt grövre brottslighet vi sett har det blivit tydligt att de brottsbekämpande myndigheternas verktyg måste bli vassare. driver ett antal förslag i den riktningen, som i förlängningen innebär att balansen mellan den enskildes integritet och behovet av en effektiv brottsbekämpning förskjuts. Domstolarnas roll som garanter för en självständig och oberoende prövning där grundläggande rättssäkerhetskrav iakttas kommer därmed bli ännu viktigare. Det handlar bland annat om att upprätthålla en rättvis och rimlig bevisvärdering när nya regler om kronvittnen och anonyma vittnen eventuellt kommer på plats. Det handlar också om att fortsätta göra den gedigna prövning som krävs när de brottsbekämpande myndigheterna vill använda sig av hemliga tvångsmedel. ska ha en modern och effektiv kriminalvård som präglas av hög säkerhet meningsfull och framåtblickande verksamhet och som omfattas av tydliga krav och regler. När satsningar på polisen och de straffskärpningar vi föreslagit blir verklighet kommer fler brott att utredas och arbetsbelastningen för övriga rättsväsendet öka. Det innebär att betydande satsningar behöva göras på bland annat Kriminalvården. vill också initiera en kapacitetsgenomlysning av Kriminalvården för att ta fram en konkret och långsiktig plan för Kriminalvårdens expansion och framtida fängelseetableringar. Allt för ofta hinner det gå allt mellan dom och faktisk anstaltsvistelse. Vi vill att anstaltsvistelsen ska följa snabbt efter domen. Först då fungerar fängelsestraffet som en tydlig och konsekvent följd av de brott som den dömde har begått. Vare sig det handlar om korta eller långa fängelsestraff ska målet vara att straffet markerar slutet på den dömdes kriminella bana. Det finns därför skäl att utvärdera och vidareutveckla straffens innehåll.