mot · H9024222 · 2021-10-05 00:00:00 — Direktiven till utredningen visar dock på att utredaren kommer vara begränsad i sitt uppdrag och direktiven saknar tydlighet. anser att en bred parlamentarisk utredning hade varit att föredra. I uppdraget för en utredning, som på ett förtjänstfullt sätt kan ta sig an bostadsmarknadens utmaningar, bör det också ingå att på djupet analysera för- och nackdelar med att tillämpa för tjänster av allmänt ekonomiskt intresse för utsatta grupper. Målet ska vara att skapa en bostadspolitik som tillgodoser alla medborgares grundläggande rätt till en bostad. Är man bostadslös så är det svårt att klara livet på ett bra sätt. Bostad är ett sätt att hjälpa hemlösa med beroendesjukdom/psykisk ohälsa att återgå till ett liv som präglas mindre av dessa problem. Metoden tar utgångspunkt i att det första en hemlös med beroendesjukdom/psykisk ohälsa behöver är ett eget boende, en plats att kalla sitt hem. Genom att personen i behov av hjälp slipper bekymra sig för vardagliga saker som var de ska bo , var de ska sköta sin personliga hygien, var de ska träffa sina barn och vänner eller vart deras post ska skickas lyfts en börda som gör att annan hjälp lättare når fram. När man börjar med bostaden kan man sedan erbjuda den hjälp den boende vill ha och är mottaglig för. De krav som ställs på personen är desamma som för alla hyresgäster: betala hyran, sköt lägenheten och stör inte dina grannar. Det har visat sig att 8 av 10 klarar att bo långsiktigt i sin lägenhet och jämförelser visar att kostnaden för en person i Bostad blir mellan 100 000 till lägre per person/år jämfört med andra metoder. Detta skulle kunna innebära en minskad samhällelig kostnad på . föreslår att ges i uppdrag att utarbeta regler för hur Bostad ska vara den primära insatsen för hemlösa/bostadslösa personer med samtidig beroendesjukdom. inrättas en nationell expertgrupp för att vidareutveckla metoden Bostad och bistå kommunerna i deras arbete med att införa reformen. kommuner får stimulanspengar för att antingen införa eller utvidga användandet av modellen Bostad . Vi avsätter för att införa Bostad i hela landet, vilket regleras under utgiftsområde 9. Höjda bostadsbidrag för barnfamiljer med knapp ekonomi vill fortsätta att prioritera de familjer som lever i ekonomisk utsatthet. Kostnaderna för boendet utgör i många hem en av de dominerande utgifterna. Bostadsbidraget är det familjepolitiska stöd som bäst når barnhushåll med låg ekonomisk standard. Av de barnfamiljer som får bostadsbidrag är en övervägande del ensamstående föräldrar. Bostadsbidraget är alltså av särskilt stor betydelse för ensamstående föräldrar, som oftast är kvinnor. Dessa barnfamiljer lever under knappa ekonomiska omständigheter. Bostadsbidraget har släpat efter. Antalet hushåll med bostadsbidrag har minskat , och förklaringarna är främst regeländringar 1997 och att inkomsterna stigit som inkomstgränserna för bidraget har varit oförändrade. Inkomstgränserna i bostadsbidraget är fasta och förändras därmed inte löpande med prisökningstakten i samhället. Eftersom bostadsbidraget släpat efter har också dess betydelse för att stötta hushållen minskat. Regeringen införde ett tillfälligt tilläggsbidrag till barnfamiljer med knapp ekonomi som en åtgärd för att mildra effekten av coronakrisen för berörda hushåll. Ett problem med åtgärden är att den var just tillfällig och löpte ut den . vill se permanent höjning av bostadsbidraget. För att stärka ekonomin för de barnfamiljer som har den sämsta ekonomin och därmed öka deras marginaler vill vi höja det särskilda bidraget för hemmavarande barn med för ett barn, för två barn och för tre eller fler barn. Det gynnar de som bäst behöver det. Genom förbättringarna i bostadsbidraget får familjer med lägre inkomster ett stöd ända tills barnen blir . Höjningen kommer även föräldrar till del som har sina barn växelvis boende i och med det nya särskilda bostadsbidraget för växelvis boende. För att stärka ekonomin för de barnfamiljer som har den sämsta ekonomin och därmed öka deras marginaler vill vi höja det särskilda bidraget för hemmavarande barn med för ett barn, för två barn och för tre eller fler barn. Det gynnar de som bäst behöver det. Genom förbättringarna i bostadsbidraget får familjer med lägre inkomster ett stöd ända tills barnen blir . Höjningen kommer även föräldrar till del som har växelvis boende för sina barn i och med det nya särskilda bostadsbidraget för växelvis boende. För en barnfamilj som har i årsinkomst (2020) reduceras också bidraget av den överstigande inkomsten. Det gör att ensamstående hushåll får max ha i lön för att inte få sitt bostadsbidrag reducerat. Enligt om bostadsbidraget har främst ensamstående med barn halkat efter. Därför föreslår att inkomsttaket i bostadsbidraget ska höjas med , vilket gör att färre behöver få försörjningsstöd. lägger 2022 och 2023 och 2024. befolkning åldras och vi kommer att se en ökad andel äldre i befolkningen . Det medför att behovet av bl.a. anpassade och tillgängliga bostäder kommer öka kraftigt. En äldreboendegaranti utan äldreboenden är inte värd något. För att klara löftet om en äldreboendegaranti behövs fler och olika typer av äldreboenden. Stimulansmedel för att kommunerna ska bygga fler äldreboenden är därför nödvändiga. utökar regeringens stimulansbidrag på området men det är avgörande att kommunerna höjer sin ambition kring byggande av äldreboenden. Vi anslår därför mer , 2023 och 2024 under utgiftsområde 9, för att fler bostäder ska byggas. Det finns nu ledig kapacitet i byggsektorn på grund av den ekonomiska nedgången i pandemins spår. Denna satsning är därför också konjunkturellt riktig, då den kan bidra till att jobb inom byggsektorn inte går förlorad. Ingen ska tvingas ut från sitt hem men ingen ska heller tvingas att bo kvar i hemmet. Det måste vara den äldres behov och önskan som ska stå i centrum. Först då lever vi upp till en reell äldreboendegaranti. Till följd av att hushållens inkomster har ökat och räntorna varit låga och bostadsbristen stor , har bostadspriserna gått upp kraftigt. Detta har även gällt hyrorna, även om de stigit i lägre takt. Ett förbättrat bostadstillägg är tillsammans med garantipensionen det som kallas för grundskydd i den allmänna pensionen. Detta grundskydd går till stor del till kvinnor som ofta har lägre pensioner än män. Därför bidrar grundskyddet starkt till att utjämna skillnaden mellan kvinnors och mäns pensioner. har länge drivit på för förbättrat bostadstillägg – både i våra egna budgetförslag och inom ramen för pensionsgruppens arbete. Vi har aktivt medverkat till de förbättringar som föreslagits av pensionsgruppen. Dessa stärker pensionärer med små marginaler och är därför ett steg i rätt riktning. har därutöver föreslagit att hyrestaket i bostadstillägget höjs till för ensamstående och till per person för sammanboende. Regeringen föreslår nu samma höjning av taket, vilket är välkommet. Men vi vill gå ännu längre. Vi vill höja bostadstillägget med för ensamstående och för sammanboende. Sammantaget lägger 2022–2024 på ett förbättrat bostadstillägg för pensionärer. Eftersom bostadstillägget är inkomstprövat mot i princip alla inkomster och mot förmögenhet är det en mycket träffsäker reform för att förbättra för de pensionärer som har de minsta ekonomiska marginalerna när bostadskostnaden är betald. Reformen är också viktig för att fler äldre ska ha råd att flytta till trygghetsboenden med gemenskapsmöjligheter, vilket också behövs för att få igång flyttkedjorna. bor många äldre kvar i för stora boenden, vilket bromsar upp flyttkedjorna och leder till ett ineffektivt utnyttjande av bostadsbeståndet. Trångbodda familjer får inte möjlighet att byta för små lägenheter till villor, och unga som står utan bostad och vill in i lägenheterna får inte den chansen. En undersökning från SPF och Skattebetalarna visar att drygt sex av tio seniora hushåll i villa och knappt tre av tio i bostadsrätt bor större än de behöver. Det motsvarar cirka 420 000 av landets seniorhushåll (varav 336 000 i villa). Hälften av de svarande villaägarna och av bostadsrättsägarna uppger att de inte klarar en höjning av boendekostnaden som överstiger . En förstärkning av pensionärernas ekonomi är därför angelägen. avskaffade regeringen på kristdemokratiskt initiativ den statliga fastighetsskatten. Fastighetsskatten var oförutsägbar och beskattade värden som inte motsvarades av några löpande inkomster. Detta bidrog till att många människor upplevde en växande oro för möjligheten att kunna bo kvar i sitt hus. Med ett bostadsområdes växande popularitet bidrog fastighetsskatten till socioekonomisk segregation då de som inte längre hade råd med skatten tvingades flytta. Skatten slog blint och var ett exempel på en illegitim skatt som saknade förankring i folkdjupet. Trots att fastighetsskatten bytts mot en fastighetsavgift finns taxeringsvärdessystemet fortfarande kvar. Därmed finns också den struktur kvar som skulle kunna användas för att återinföra det gamla fastighetsskattesystemet. Det är denna struktur som allt fler ekonomer hörs vilja återinföra fastighetsskatten. har debatten blossat upp och är bekymrade över risken att fastighetsskatten – i någon form – kommer att införas i den skattereform som regeringen och dess samarbetspartier ska genomföra. finns liten anledning att behålla taxeringsvärdessystemet, varför vi föreslår att det bör avskaffas. Definiera studentbostäder i hyreslagen Vad är en studentbostad? Termen används svepande gällande en mindre, ganska billig bostad som är tänkt att användas då hyresgästen bedriver högre studier. Någon definition i juridisk mening finns däremot inte, vilket skapar onödiga hinder och driver kostnader på bostadsmarknaden. Det är exempelvis inte rimligt att byggregler (BBR) medger en viss typ av utformning som sedan kan överprövas efter färdigställande med hänvisning till jordabalken (JB), vilket sedan kan leda till ombyggnation av nybyggda bostäder. Det skulle därför behövas en definition av studentbostaden som tas in i § 1 i hyreslagen (HL). Förutom att undanröja tydliga problem på bostadsmarknaden skulle det också ge flera positiva effekter. Ett fastställande av vad som utmärker studentbostaden öppnar nämligen upp för specialregler som skulle ge en bättre funktion på studentbostadsmarknaden. Att bättre kunna anpassa regelverk efter studenters förutsättningar, studentbostadens användning och syfte, skulle leda till en mer flexibel marknad för studenterna och lägre kostnader för studentbostadsföretagen. Detta skulle öka byggandet och ge mer ändamålsenliga studentbostäder. Resultatet skulle bli fler och bättre studentbostäder – tillgängliga vid rätt tillfälle, till ett lägre pris. Byggstandard för personer med funktionsnedsättning arbetar förnärvarande med ett projekt som heter ”Möjligheternas byggregler”. Syftet med projektet är att byggregler ska moderniseras och förenklas för att kunna bidra till ett snabbare och mer kostnadseffektivt byggande. som ser positivt på förenklingar och effektiviseringar i byggreglerna, är det också angeläget att säkerställa en tillgänglighet i det offentliga rummet så att en person med funktionsnedsättning ska ha så goda möjligheter som möjligt till en självständighet i olika vardagssituationer i hemmet. Men det är också viktigt för att tillförsäkra en god arbetsmiljö för personal inom hemtjänst, assistans eller annan funktionshinderomsorg. De etablerade minimimåtten som används är framtagna utifrån gedigna vetenskapliga undersökningar och beprövad erfarenhet . Det är viktigt att man tar tillvara de kunskaper som finns och inte försvårar för en person med funktionsnedsättning att kunna leva på ett bra sätt i de bostäder som byggs. Kommuner har till uppgift att ge besked om bygglov efter att någon ansökt om detta. För anmälningsärenden är handläggningstiden . Vissa kommuner klarar detta bra och arbetar utifrån tjänstegarantier men i flera kommuner överväger istället berättelserna om privatpersoner och företag som får vänta mycket långa perioder på bygglov. har länge varit pådrivande i att det behövs en straffavgift för de kommuner som inte hanterar bygglov inom bestämda tidsramar. Att försaka bygglovshantering har stor påverkan för de som påverkas och för samhällsekonomin i stort är det centralt att byggloven hanteras skyndsamt och konsekvent. Regeringen hörsammade detta 2018 genom att föreslå ett införande av en rabatterad handläggningsavgift om för av försening. välkomnade detta men vi ser att det behöver till ännu skarpare reduktionsnivåer: vid försening av ett bygglov eller anmälningsärende . Om förseningen är mer än reduceras bygglovsavgiften eller anmälningsavgiften istället och vid längre förseningar än reduceras avgiften fullt ut. Överklagandeprocessen bidrar starkt till att planprocessen i tar . överklagades 353 detaljplaner till mark- och miljödomstolarna , vilket motsvarar av det totala antalet antagna detaljplaner . visar studier att ungefär hälften av alla bostäder i detaljplan överklagas. De rättsliga processerna efter ett överklagande leder sällan till något annat än förlorad tid. Av alla överprövade och överklagade detaljplaner har av det totala antalet antagna detaljplaner upphävts av (). Utöver den förlorade tiden måste byggföretagen kalkylera för den förlängda projektlängden då kapital, bemanning och material måste ligga i träda i väntan på de juridiska processerna. Sammantaget blir det ansenliga kostnader som ska läggas till slutpriset och hyran eller avgiften på bostaden. kunde i regeringsställning medverka till att regeringen tillsköt medel till länsstyrelserna och mark- och miljödomstolarna för att förkorta handläggningstiderna. Men därutöver krävs en bred översyn av instansordningen i syfte att med bibehållen rättssäkerhet åstadkomma en effektivare prövningsordning. Med proposition 2015/16:55 ”En kortare instanskedja för detaljplaner och områdesbestämmelser” togs länsstyrelserna bort som instansnivå för överklagande av detaljplanerna. Propositionen kom utifrån det uppdrag i kommittédirektivet ”Effektivare handläggning av beslut som överklagats enligt ” under alliansregeringen som ledde till utredningen ”Effektiv och rättssäker PBL-överprövning” SOU 2014:14. Propositionen missade dock ett flertal reformförslag som kunnat bidra till att reducera tiden från idé till byggstart. Internationella erfarenheter framhåller avgiftsbelagda överklaganden gett tidsvinster och mött acceptans. I , och i synnerhet i storstadsregionerna, överklagas många detaljplaner. Både detaljplaner och byggplaner överklagas i fler instanser. löper en part som överklagar ett bygglov inte någon risk att drabbas av kostnader, oavsett om överklagandet var motiverat eller inte och oavsett hur stor skada överklagandet orsakar den som önskat bygga. Här skiljer sig rättsprocessen från det normala i svensk domstol, där överprövning alltid är förenat med en risk att behöva bekosta motpartens rättegångskostnader om överklagandet inte leder till bifall. En avgift skulle ha en återhållande effekt som nivån på avgiften bör vägas mot möjligheten för kapitalsvaga grupper att klara av den. vill därför att avgiften är densamma som vid en stämningsansökan, i enlighet med förordningen (1987:452) om avgifter vid de allmänna domstolarna. Antalet överklaganden som kan göras i ett ärende behöver också se en begränsning. finns en tendens till upprepade processer där samma person efter förlorat mål väcker klagan också i nästa omgång. Först överklagas detaljplanen och därefter följer ett överklagande av bygglovet. Istället för dagens tendens med upprepade historier som ska prövas bör förutsättningarna utredas för att begränsa möjligheten att överklaga ett bygglov utan att några nya omständigheter i sak tillkommit sedan aktuell detaljplan överklagats av samma person. För att ytterligare korta processtiderna bör helt tas bort vad det gäller överprövningar, det vill säga även för bygglov. bör istället renodlas till att värna statens intressen och vara rådgivare till kommunerna när det gäller arbetet med översikts- och detaljplaner. Den sakägarkrets som har rätt att överklaga bygglovs- och detaljplanebeslut bör också begränsas. Vem som är sakägare finns inte uttryckligt angivet i . Slutligen bör också hanteringen av överklaganden tidsbegränsas. råder ingen tidsbegränsning kring hanteringen av överklaganden, något som gör det svårt för en byggherre att förutse hur processen kan komma att ta. menar därför att det bör införas en tidsbegränsning för hanteringen av överklaganden för överklagandeinstanserna. Avgifter som hindrar framväxten av nya villaområden Väg-, vatten- och avloppsavgifter verkar hämmande för kommuners möjligheter att bereda ny bebyggelse eller innebär mycket höga kostnader för enskilda. anser att det finns lösningar som på ett rimligt sätt gör det möjligt att komma förbi dessa hämskor. Precis som med vägavgifter utgör höga vatten- och avloppsavgifter en kostnad som riskerar ställa hushållsekonomier på obestånd som det hämmar kommuners tillväxtpotential. I samband med att en kommun ser möjlighet att öppna upp mark för bebyggelse tillkommer kostnader för vatten och avlopp. Lagen om allmänna vattentjänster () kom till 2005 för att genomföra EU:s vattendirektiv. De ambitiösa miljömålsättningar som lagen hoppades uppnå förloras dock när praxis i implementeringen gör att miljöriktiga investeringar får utebli. För kommuner som vill växa och öppna upp för nya områden med villaboende är lagens praxis en hämsko. Man avstår från att förnya och modernisera bostadsområden då konsekvenserna blir för kännbara för antingen de boende eller kommunen, beroende på vem som tar kostnaderna. Den rättspraxis som utvecklats lägger allt ansvar i kommunernas händer för att bygga upp kostsamma och energislukande ledningssystem. Praxis står i motsats till möjligheten att samfällighetsföreningar och byar själva uppdaterar till moderna och hållbara vatten- och avloppssystem, där naturens förutsättningar respekteras som kostnaderna förblir rimliga. Det går att investera i slutna system som på ett hållbart sätt respekterar naturens förutsättningar utan att koppla upp till ett storskaligt kommunalt. Med nuvarande ordning räcker det med att en av de boende i en bebyggelse lyfter behovet av kommunalt vatten och avlopp för att kommunens plikt att börja lägga rör ska träda in. anser inte att den rådande ordningen är rimlig utan menar att lagstiftningen behöver förändras så att samfällighetsföreningar själva kan ges i uppgift att lösa sin VA-fråga. Det bör också krävas en majoritet av de boende i en samlad bebyggelse för att begära ett kommunalt va. Samlad organisation för VA-frågor Vatten är vårt viktigaste livsmedel. är det svenska Vatten- och avloppsnätet mycket gammalt och kommer att behöva rustas upp betänkligt framöver. Den tekniska livslängden uppskattas till 80 - , men utbytestakten är närmare . står inför stora utmaningar i takt med att klimatförändringarna belastar VA-nätet. kommuner har mycket olika möjligheter och förutsättningar för att hålla en bra dricksvattenförsörjning. Dessutom är kostnaderna som medborgarna betalar mycket olika mellan kommunerna. Invånarna i betalar i snitt för VA, som en Solnabo betalar . Mindre kust- och glesbygdskommuner är generellt de som betalar mest. Vart man bor i landet får alltså konsekvenser för hur mycket man betalar för sitt dricksvatten. finns det ingen samlad organisation för dessa frågor och givet skillnaderna i avloppnätens kvalitet, dricksvattenförsörjningen och priset skulle en nationell leveransgaranti behövas för att uppmärksamma kommunerna på vikten av ett långsiktigt perspektiv på VA-nätet. har en leveransgaranti när det gäller el-nätet. Hushåll får ersättning om man som elkund har strömavbrott i . Samma princip borde gälla för vattenförsörjningen. Därför bör det införas en nationell leveransgaranti för vattenförsörjningen, vilket skulle öka fokus och pressen på kommunerna att tillgodose invånarnas behov och genomföra de investeringar som behövs. Lantmäteriet ansvarar för fastighetsbildning, fastighetsregistrering, tillhandahållande av geodata och inskrivning. Lantmäteriet som statlig myndighet äger monopol på de ovannämnda tjänsterna med undantag av insamling och tillhandahållande av geodata. Genom särskild lagstiftning om kommunala lantmäterimyndigheter kan regeringen ge kommuner tillstånd att ansvara för fastighetsbildning och fastighetsregistrering. Översyn av ersättningsreglerna i anläggningslagen När nybildade fastigheter ansluts till befintliga vägsamfälligheter är det vanligt att berörda fastighetsägare är överens om att ingen ersättning ska utgå för själva inträdet i den befintliga samfälligheten. Nuvarande regelsystem innebär att lantmäterimyndigheten trots detta alltid måste utreda och besluta om anläggningens värde, trots att det inte efterfrågas av parterna. Lagstiftningen uppfattas av fastighetsägarna vara inkonsekvent eftersom exakt likadana situationer får helt olika rättsföljder för den enskilde och den förvaltande föreningen, beroende på vilken regel som tillämpas. Detta har inte varit lagstiftningens syfte. För att få ett regelverk som accepteras bör ersättningsreglerna göras dispositiva vilket leder till en enklare och snabbare hantering samt lägre kostnader vid lantmäteriförrättning. Snabbare handläggning hos Lantmäteriet En bärande uppgift för Lantmäteriet är arbetet med att hantera förfrågningar om styckning och klyvning av tomter. Avstyckning är när en bit mark avskiljs från en fastighet och bildar en ny egen fastighet. Det kan exempelvis ske i samband med att någon köpt mark för att bygga ett bostadshus. Klyvning av en fastighet innebär att mark som ägs av flera personer delas upp så att alla delägare får en egen ny fastighet, som den ursprungliga fastigheten upphör. Handläggningen av styckning och klyvning är ofta viktig för både marktillförseln och byggandet av småhus och andra fastigheter, eftersom det vanligtvis är en fastighetsägare med obebyggd tomtmark som säljer av eller delar av mark till köpare som avser att bygga nytt. är dock handläggningstiderna mycket långa. En styckning tar och en klyvning omkring 17 månader, enligt Lantmäteriet. Processen har dessutom inte digitaliserats i någon större utsträckning, vilket gör att processen och hanteringen mer komplicerad än vad den behöver vara. föreslår därför att Lantmäteriet tillförs extra för att korta handläggningstiderna för beslut om bl.a. styckning och klyvning av tomter, samt digitalisering av ärendeprocessen. Medlen tillförs under anslag 1:6. För ett stort antal verksamheter och för hela samhällsbyggnadsprocessen är Lantmäteriets tjänsteutövning helt avgörande. har Lantmäteriet haft stora problem med långa handläggningstider. Trots tillgång till ny teknik är väntetider och handläggningstider ett mycket stort problem för många som avser utveckla sina företag och sina fastigheter. Runt om i landet finns dessutom kraftiga variationer i längden på handläggningstider och på flera håll kan ärenden ta . Långa handläggningstider är ett återkommande problem och verkar menligt för näringslivsutvecklingen på många orter. I avsaknad av handläggning och beslut från Lantmäteriet tvingas till exempel köpare vänta med byggnadsåtgärder. Människor avstår från fastighetsaffärer på grund av handläggningstider och de kostnader som uppstår i samband med myndighetsutövningen. Lantmäteriet kritiseras för sina taxor, som bestäms av regeringen, och som inte uppfattas motsvara arbets- och serviceinsatsen. Regelverk och arbetsmetoder uppfattas också i otakt med den tekniska utvecklingen. Många aktörer som konsulter, byggföretag eller fastighetsägarna själva skulle t ex kunna utföra mätningsdelen i en förrättning, vilket dagens regelsystem helt förhindrar. I de flesta andra länder finns lösningar där certifierade företag eller personer får utföra olika moment i en fastighetsbildningsåtgärd. Den möjligheten saknas i , vilket är en brist särskilt i ljuset av den personal- och kompetensbrist som finns hos Lantmäteriet.