mot · H9023277 · 2021-10-04 00:00:00 — Den årliga nytillförseln av kväve till ekosystemen är enligt mer än dubbelt så stor som före , och hela ökningen beror på industriell kvävefixering och fossila bränslen. anser att det därmed finns starka skäl att begränsa användningen av konstgödsel. hade skatt på konstgödsel under men detta avskaffades plötsligt av den borgerliga regeringen . föreslår att en beskattning av konstgödsel i likhet med den som avskaffades 2009 införs, men med en något högre beskattning på kvävekomponenten för att minska läckaget av kväve. Skattesatsen på kväve höjs i vårt förslag jämfört med den gamla skatten. förslag till ny skatt på konstgödsel bedöms stärka de offentliga finanserna med 480–. Pengar som vi återför till jordbruket för att stärka grön omställning och bl.a. stödja animalieproduktion som bygger på balans mellan antal djur och tillgänglig åkerareal, och som producerar en större andel av fodret lokalt, i syfte att optimera stallgödselhanteringen och därmed minska risken för växtnäringsförluster. 6.10.3 Öka de naturliga kolsänkorna och stärk ekosystemen En mycket stor andel av världens länder har satt upp klimatmål för att minska utsläppen av växthusgaser. Däremot saknar de flesta länder klimatmål för ökad kolinlagring genom naturbaserade klimatlösningar. Trycket på skogen är hårt och träråvaran behövs i flera olika delar av klimatomställningen. fortsätter skogens biologiska mångfald att utarmas. Att intensifiera produktionen av skogsråvara löser inte klimatkrisen och riskerar att leda till större utsläpp och ökad utarmning av skogens arter. En förståelse för hur användning av biomassa för olika ändamål påverkar klimatet kräver att man inte minst tar hänsyn till hur mycket skogsbruket påverkar kolsänkan. Det görs inte så som klimatstatistik redovisas , varför det finns en risk för att vissa satsningar på att öka användning av skoglig råvara t.o.m. ökar nettoutsläppen jämfört med användning av fossil råvara . bör anta ett mål om att fördubbla den naturliga kolsänkan i till 2030 jämfört med . Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Utsläppen av växthusgaser måste minska kraftigt det närmaste decenniet. Även om begränsad förbränning av biomassa kan vara motiverat och lämpligt ur hållbarhetssynpunkt så ökar även dessa s.k. biogena utsläpp, precis som fossila utsläpp, koldioxidhalten i atmosfären. Det är därför viktigt att både fossila och biogena utsläpp begränsas i så hög utsträckning som möjligt. Regeringen bör ges i uppdrag att tydligare redovisa även de biogena utsläppen i . Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 6.10.4 Skapa ekonomiska incitament för privata skogsägare för att stärka kolinlagringen Klimatkrisen kräver skyndsamma åtgärder för att lagra in kol från atmosfären. vill stärka kolinlagringen, och den biologiska mångfalden, genom att i ökad utsträckning skydda skog och öka arealer med hyggesfritt skogsbruk i stället för kalhyggesbruk. Men det behövs även ekonomiska incitament för privata skogsägare att låta skogen bli äldre innan den avverkas och anpassa gallringar för ökad kolinlagring. Det skulle gynna såväl landsbygd som klimatnyttan och den biologiska mångfalden. För landsbygden kan det även bidra till en förbättrad livsmiljö och stärkta förutsättningar för naturturism när träden får bli äldre. Regeringen bör ges i uppdrag att utforma förslag på regelverk med ekonomiskt incitament i syfte att stärka kolinlagringen vid avverkning och gallring för privata skogsägare. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 6.10.5 syn på biobränsle från skogen anser att biomassa bör användas där den behövs som bäst, eftersom den utgör en begränsad resurs som bara kan ersätta mindre delar av fossilberoendet. Ett ökat uttag av biobränsle från skogen löser inte klimatfrågan och riskerar att förstärka den pågående massutrotningen av växt- och djurarter. Det behövs betydligt bättre regelverk för låg miljö- och klimatpåverkan om ett ökat hållbart uttag av biobränsle ska vara möjligt. När det gäller att uppnå fossilfria vägtransporter så är vår uppfattning att framtida vägtransporter ska gå på el och att det främst ska ske genom batteribilar, laddhybrider, vätgasdrivna bränsleceller och elektrifiering av själva vägnätet. Det krävs därutöver större statligt ansvar för satsningar på transporteffektiv samhällsplanering som inbegriper minskat fysiskt transportbehov och kraftigt ökade satsningar på hållbara personresor och godstransporter. Både flyg- och bilresandet måste minska. 6.10.6 Inför styrmedel och incitament för att främja landskapsplanering för hållbart uttag av råvaror i skogen Genom att planera på landskapsnivå, med olika skogsägare, för hur hotade skogsarters livsmöjligheter kan stärkas skapas möjligheter att strategiskt bedöma utrymme för produktion av biomassa. Det innebär att man planerar förvaltning ur ett landskapsperspektiv för att säkerställa att arter har tillräcklig tillgång till sina livsmiljöer, man ser inte bara till det enskilda skogsbeståndet. Styrmedel och incitament bör införas för att främja landskapsplanering för skoglig biologisk mångfald och ett varierat skogsbruk för hållbart uttag av biomassa. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 6.10.7 Inför styrmedel för förbättrad hushållning av biomassa Tillgången på biomassa är begränsad och för att minska efterfrågan bör åtgärder vidtas för att öka energieffektiviteten. Regeringen bör ges i uppdrag att införa styrmedel för ökad energieffektivitet i skogsindustrin, fjärrvärmesektorn och transportsektorn för att hushålla med den begränsade tillgången på biomassa. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 6.11 Cirkulär ekonomi och hållbar konsumtion I en cirkulär ekonomi är livslängden på material och produkter längre och uttagandet av råvaror mindre. För detta krävs en hållbar produktion och konsumtion samt att avfall används som en resurs. Det förutsätter en hållbar avfallshantering som minskar mängden avfall för att i ökad utsträckning återanvända, reparera, återvinna, hyra, dela samt förlänga livslängd på produkter. Produktion och konsumtion är linjär och inte optimerad utifrån ett hållbart nyttjande av naturresurserna. Detta sker trots att världssamfundet enats om att Hållbara konsumtions- och produktionsmönster är ett av FN:s globala hållbarhetsmål. Men det går att vända denna utveckling. vill ha en ekonomi som är cirkulär, där vi inte tar ut mer från naturen än vad som är hållbart och där det som används kan användas igen genom återanvändning och materialåtervinning. Detta är ett synsätt som vi behöver bygga in i all industriell verksamhet. Det kan vi göra genom att tydligare standardisera det material som släpps ut på marknaden. En del av denna standardisering skulle kunna vara att material som används också ska kunna återanvändas. Vi behöver också tydligare krav på produktdesign. Varor som sätts ut på marknaden bör i betydligt ökad utsträckning kunna repareras och/eller rekonditioneras. Om en komponent i en produkt går sönder ska den kunna lagas genom utbytbara delar. Programmering för förkortad livslängd bör förbjudas. Ny teknologi kan ge oss möjligheter att uppfylla FN:s mål om mer hållbara konsumtionsmönster. Med appar och webbplattformar underlättas för människor att samarbeta mer för hållbara lösningar. Det kan handla om samåkning med fordon, delade verktyg eller maskiner, bostadsbyten etc. anser att det är nödvändigt att samhället understöder denna delandets ekonomi. Vi välkomnar att EU presenterat en handlingsplan för cirkulär ekonomi och en s.k. plaststrategi, men dessvärre innehåller planen och strategin för få konkreta förslag på hur ekonomin ska kunna bli mer kretsloppsorienterad samt hur plastanvändningen ska minska. Regeringens strategi för hållbar konsumtion lider dessvärre av samma problem. Strategin innehåller lovvärda initiativ, som att se över hur delningsekonomi kan främjas och uppkomst av avfall kan förebyggas i syfte att stimulera cirkulär ekonomi, men konkreta åtgärder saknas i stor utsträckning. Ett hållbart nyttjade av våra naturresurser i en cirkulär ekonomi är helt avgörande för att åtgärda de största planetära utmaningarna, klimatkrisen och förlusten av biologisk mångfald. föreslår därför nedanstående åtgärder för en cirkulär ekonomi. 6.11.1 Inför producentansvar för textil har verkat för producentansvar för textil. Vi välkomnar betänkandet Producentansvar för textil – en del av den cirkulära ekonomin (SOU 2020:72) men anser i likhet med Avfall att det finns en rad brister i förslagen. Det bör exempelvis införas ett heltäckande producentansvar för textilier samt skyldighet för producenter att tillhandahålla insamlingssystem. Det bör även införas krav att producenter i första hand ska minska mängden textil som blir avfall genom att textil återanvänds. Det är nödvändigt att beakta att kommunerna generellt inte kommer att vara intresserade av att samla in textilavfall med mindre än att det finns garantier om kostnadstäckning för de kostnader som landar på kommunerna. förväntar sig att regeringen kommer att lämna förslag till om producentansvar för textilier som beaktar dessa aspekter. 6.11.2 Återinför producentansvar för insamling av returpapper anser att den bärande principen i miljöpolitiken bör vara att förorenaren betalar. Trots rådande klimatkris som ökar behov av åtgärder som stärker denna princip för att begränsa användningen av naturresurser frångår regeringen principen och har beslutat att avskaffa producentansvaret för returpapper. får landets kommuner ansvaret för insamling och återvinning av returpapper. I stället för att den näring som belastar miljön tar sitt ekonomiska ansvar läggs därmed kostnaden på kommuninvånarna genom avfallstaxan. anser detta vara förkastligt av både miljö- och rättviseskäl och är särskilt anmärkningsvärt av en regering som anser sig sträva efter att ska bli ett av de första fossilfria välfärdsländerna. Regeringen anför som skäl att man genom beslutet vill avlasta tidningsbranschen ekonomiskt. Det är enligt vår uppfattning ett mycket anmärkningsvärt ställningstagande. Det är inte första gången regeringen åsidosätter miljö- och klimathänsyn till förmån för branscher. Det finns enligt vår uppfattning ett flertal goda skäl att stödja tidningsbranschen men det är helt orimligt att detta ska ske genom att frångå en bärande princip i miljöpolitiken, producentansvaret, och i stället lägga kostnaden på kommunerna för att tidningar och trycksaker kan cirkuleras. Ur miljösynpunkt innebär det att tillverkarna av papper inte längre har krav på att återanvända råvaran och fördelningspolitiskt riskerar hushåll med låga inkomster att genom höjd avfallstaxa få sämre ekonomi, även om de inte prenumererar på en tidning och avsagt sig direktreklam. Med detta beslut omintetgör regeringen hela grundtanken med cirkulär ekonomi, dvs. producentansvaret, och beslutet försämrar miljörättvisan. anser att den enda rimliga principen för att realisera cirkulär ekonomi i praktiken är att den som sätter en vara på marknaden också ska bära ansvar för att den kan återvinnas. Det ansvaret bör inte läggas på konsumenterna. Regeringen bör riva upp beslutet om att ta bort producentansvaret för returpapper. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 6.11.3 Ge kommunerna ansvar för insamling och stärk den fastighetsnära insamlingen genomför en internutredning för att se över producentansvaret för förpackningar. Utredningen ska lämna förslag på nya bestämmelser om insamling och återvinning av förpackningar. Syftet är att skapa goda förutsättningar att nå materialåtervinningsmålen i EU:s förpackningsdirektiv. Förslaget ska remitteras . anser att det är en mycket stor brist att producenterna inte klarat av att tillse att det finns fastighetsnära insamling av förpackningar. Genom att tillgång till fastighetsnära insamling finns för människor kan stora resursvinster uppnås genom ökad materialåtervinning. Systemet med insamling av matavfall, förpackningar och returpapper bör vara gemensamt för att förenkla insamlingen. Kommunerna är enligt uppfattning mest lämpade att ansvara för denna insamling: kommunerna har god erfarenhet av fastighetsnära insamling och god service ger bättre utsortering. Kommunerna kan välja om de vill utföra detta i egen regi eller i någon annan form. Producenterna bör genom avgifter finansiera kommunernas kostnad för insamling. Detta ger enligt vår bedömning den största miljö- och samhällsnyttan. Kommunerna bör ges ansvar för insamlingen av avfall från hushåll som faller under lagreglerat producentansvar och producenterna ansvaret att sköta materialåtervinningen. För säkerställande av fullt finansiellt ansvar för producenterna bör regeringen besluta om avgifter för producenterna för att säkerställa att kommunerna inte får bära kostnaden för insamling av avfall från hushåll som faller under lagreglerat producentansvar. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 6.11.4 Inför nationell lagstiftning för längre livslängd på elektroniska produkter Vi lever i ett konsumtionssamhälle där hög konsumtion krävs för att hålla liv i en hög ekonomisk tillväxt. Att produkter håller ökar avfallsmängderna och motverkar effektivt utnyttjande av naturresurserna i enlighet med en cirkulär ekonomi. För att hålla nere koldioxidutsläppen måste vi förlänga användandet av produkter och öka återanvändning och materialåtervinning. Detta kräver politiska initiativ genom stärkt reglering. Initiativ från marknaden och konsumenter kan ta oss steg i rätt riktning men kommer att vara otillräckligt för att nå en hållbar cirkulär ekonomi. Regeringen har tagit fram en handlingsplan för cirkulär ekonomi men det saknas i stor utsträckning konkreta åtgärder på nationell nivå för att stärka kraven på producenterna. Det är inte tillräckligt för att föra denna viktiga fråga framåt i den hastighet som klimatet kräver. Inom ramen för för cirkulär ekonomi, som antogs 2015, rör sig unionen så sakteliga mot lagstiftning som ska sätta stopp för planerat åldrande och tvinga producenter att ta hänsyn till reparationsmöjligheter när de utformar sina produkter. Men man behöver inte vänta in att EU ska ta beslut i frågan. har visat vägen. De var först i världen med lagstiftning mot s.k. planerat åldrande i produkter. måste även tillverkare av vissa elektroniska produkter, som mobiltelefoner och laptops, dessutom upplysa kunderna om möjligheterna att reparera produkterna. har länge jobbat för att få till åtgärder som förlänger livslängden för det vi producerar, främst elektroniska produkter. Klimatkrisen kräver åtgärder här och och vi kan inte alltid invänta initiativ från EU. Regeringen bör återkomma med förslag på lagstiftning som förbjuder planerat åldrande i produkter. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Regeringen bör återkomma med förslag på reglerande krav på relevanta produkters reparationsmöjligheter, hållbarhet och återanvändning. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 6.11.5 Kemikalieskatten försvårar för andrahandsmarknaden För att klara den planetära gränsen för hållbar resursanvändning måste det svenska utnyttjandet av jungfruliga råvaror minska . Att stimulera återanvändning av elektroniska produkter är därför centralt för att uppnå en cirkulär ekonomi. Trots det drabbas företag, som t.ex. tillvaratar begagnade datorer och Iphones för att dessa ska kunna användas på nytt, ekonomiskt negativt av kemikalieskatten på elektroniska produkter. Regeringen bör ges i uppdrag att återkomma med förslag som undantar företag, vars huvudsakliga verksamhet är återanvändning, från kemikalieskatt på elektroniska produkter. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 6.11.6 Inför förbud för handeln att slänga nya varor Inom handeln i förekommer att nya varor slängs. Ofta sker detta genom att dessa först har förstörts. Detta resursslöseri har konstaterats inom t.ex. försäljningen av kläder, skor, möbler och sportartiklar. Förfarandet har skett både när det gäller fullt fungerande men reklamerade varor men även nya osålda varor. Det förekommer att varor med säkerhetsrisker, såsom hjälmar, destrueras p.g.a. avtal med leverantörer. Men enligt KTH-forskare på Avdelningen för strategiska hållbarhetsstudier i artikel i 6/9 2021, är det huvudsakligen inte varor med säkerhetsrisker som slängs. Skälet är snarare att en rädsla för att varorna ska komma ut på marknaden och hota nyförsäljningen. Rapporter från ett antal länder i visar dessutom att världens största e-handelsföretag slänger miljontals nya varor . E-handelsföretagen har enorma lager, bl.a. i och erbjuder sina leverantörer möjligheten att lagra sina produkter. Priset för denna lagring ökar med tiden och till slut kan det komma till ett läge där det är billigare att kassera produkterna än att ha dem kvar i lager. anser att detta är ett oacceptabelt resursslöseri som även ger negativa klimatkonsekvenser. Enligt studier står ungefär hälften av människans utsläpp från materialanvändningen och resten från fossil energianvändning. Det finns även en social dimension i denna problematik då många människor saknar ekonomiska resurser att köpa nya produkter och som skulle kunna nyttja det som slängs. En reglering för att förhindra detta resursslöseri vore önskvärd på EU-nivå. Men en sådan kan dröja . Det finns dock medlemsländer, som och , som redan infört reglering. I dessa länder får företag inte slänga osålda produkter. I stället måste dessa doneras, återanvändas eller i sista hand återvinnas. Regeringen bör återkomma med förslag på lagstiftning som förbjuder handeln att slänga nya varor. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 6.11.7 Minska köttkonsumtionen och klimatpåverkan från hela livsmedelskedjan I regeringens klimatpolitiska handlingsplan saknas tydliga nationella målsättningar och långsiktigt strategiskt arbete för att minska klimatpåverkan från hela livsmedelskedjan och i synnerhet från köttkonsumtionen. Köttkonsumtionen i har ökat med per capita och står nu för en betydande del av de svenska växthusgasutsläppen. Genomsnittssvensken äter ungefär dubbelt så mycket kött som det globala genomsnittet, och särskilt det importerade köttet har ökat kraftigt i även om trenden verkar ha brutits något . Utsläppen som orsakas av varje svensks matkonsumtion uppgår till omkring koldioxidekvivalenter, där den absolut största delen kommer från animalier. Växthusgasutsläppen från matproduktion kommer i huvudsak från odling och djurhållning. I kött- och mjölkproduktionen kommer utsläppen från metan från idisslande djurs magar samt från lustgas och metan från gödselhanteringen samt från utsläppen som skapas vid foderproduktionen. Animalier, nötkött i synnerhet, orsakar höga utsläpp jämfört med vegetabilier. Skälet är att det krävs flera kilo foder för att producera ett kilo kött samt att uppfödningen i sig själv orsakar stora utsläpp av växthusgaser. Djuren matas med kalorier som skulle kunna ge mat till många fler människor om kalorierna inte tog en omväg genom djuren. Köttproduktion kan bedrivas på många olika sätt, där vissa metoder är avsevärt mer resurssnåla än andra. Förutom en generell minskning av köttkonsumtionen är det viktigt att stimulera metoder som belastar miljön så lite som möjligt, minskar importen och tar största möjliga hänsyn till djurens rätt till ett naturligt beteende i enlighet med djurskyddslagen. Vår köttkonsumtion bör i betydligt större utsträckning bestå av svenskt ekologiskt kött eller viltkött. Då jordbruksmark är en knapp resurs på global nivå finns anledning att producera mat som kräver mindre markyta. Detta behov kommer att växa då vi blir fler människor i världen och ökad efterfrågan på jordbruksmark därutöver riskerar att leda till tropisk avskogning. Precis som Klimatberedningen (SOU 2008:24) konstaterade saknas det i stor utsträckning styrmedel inom jordbrukssektorn som är direkt riktade mot att minska utsläppen av växthusgaser. Vidare berörde Miljömålsberedningen (2016) köttkonsumtionens utsläpp men lade inte fram något konkret förslag om målsättning för minskad konsumtion. Beredningen konstaterade att det står varje regering fritt att föreslå konkreta mål för hur bl.a. köttkonsumtionens utsläpp ska minska. Vi anser att det är märkligt, inkonsekvent och ohållbart att ett område som har så stor klimatpåverkan som köttkonsumtionen saknar utsläppsmål och åtgärder. Vi föreslår därför att antar ett mål om en minskad köttkonsumtion. Ett nationellt mål om att minska köttkonsumtionen med till 2025, jämfört med dagens nivåer, bör införas. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. En handlingsplan bör tas fram för hur klimat- och miljöpåverkan av livsmedelskedjan, inklusive animalieproduktionen, ska minskas. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Allt fler kommuner, skolor, företag, ideella organisationer och privatpersoner har anammat idén om vegonorm. Med konceptet vegonorm serveras vegetarisk mat som standard; kött blir ett tillval. Andra aktörer väljer vegetariska dagar som ett sätt att minska köttkonsumtionen och uppmärksamma fördelarna med att äta mer växtbaserat. Förutom att alla kan ta enskilda initiativ ser stora fördelar med att lyfta den vegetariska maten i offentliga sammanhang. Genom gemensamt agerande kan effekten av våra handlingar bli större och nya hållbara normer etableras. anser att vegonorm och köttfria dagar är ett bra sätt att minska köttkonsumtionen och därmed ta ansvar för miljön, folkhälsan och djuren. Regeringen bör verka för att kommuner ska uppmuntra till vegetarisk kost, exempelvis genom att införa konceptet vegonorm och/eller vegetariska dagar. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 6.11.8 Öka plaståtervinningen samt inför krav på standardisering i producentledet Enligt har plastanvändningen och plastavfall ökat i . Nästan all plast är producerad av fossil råvara och vår stora plastkonsumtion resulterar i spridning av mikroplaster som orsakar negativa miljöeffekter på ekosystemen. De största plastkällorna i är förpackningar och byggbranschen. Det mesta av plastavfallet hamnar i blandat avfall och förbränns i anläggningar som producerar el och värme och medför därför stora utsläpp av växthusgaser. För att få till stånd en hållbar plastanvändning krävs, förutom att användning av plast minskas, därför att så mycket som möjligt av använd plast kan återanvändas och återvinnas och att råvara av plast blir mindre fossilberoende. använder vi dock en stor mängd plast i som inte är möjlig att vare sig återanvända eller återvinna. innehåller plastprodukter ämnen som är miljö- och hälsoskadliga vilket gör att de inte lämpar sig för materialåtervinning men i många fall beror det på att plastprodukterna består av så olika typer av plast att materialåtervinning inte är möjlig. Det är en ohållbar situation som enligt uppfattning måste åtgärdas genom att högre krav ställs på producenterna. Även om EU har antagit en i delar ambitiös handlingsplan för den cirkulära ekonomin får det inte begränsa vår nationella rådighet för skyndsamma nödvändiga åtgärder. Regeringen bör återkomma med förslag på lagstiftning med krav på ökat producentansvar samt krav på standardisering av plasttyper så att ökad återanvändning och återvinning möjliggörs. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Väldigt lite plast materialåtervinns och blir ny plast. Genom att öka krav på standardisering av plastprodukter i producentledet kan förutsättningar för materialåtervinning förbättras. Plastförpackningar har endast ett återvinningsmål på . Materialåtervinningsgraden för plastförpackningar, exklusive PET-flaskor, var dock . Denna statistik är av flera skäl osäker så återvinningsgraden är förmodligen i praktiken lägre. Enligt uppfattning bör målet för materialåtervinning av plast kraftigt höjas för att stärka incitamentet för cirkulär ekonomi. bör anta mål om att materialåtervinning av plast ska uppgå till . Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna.