mot · H9024166 · 2021-10-05 00:00:00 — Det finns en efterfrågan bland föräldrar om att kunna få prata och rådgöra med någon om föräldrarollen och barnets utveckling. Det befintliga utbudet av stöd motsvarar inte detta behov, särskilt inte vad gäller stödet till föräldrar med tonårsbarn. har därför föreslagit att öka tillgången till föräldrautbildning genom att göra det obligatoriskt för kommunerna att erbjuda två generella föräldrastödsprogram under barnets uppväxt; ett när barnet är mindre och ett när barnet är i tonåren. Vi avsätter 2022–2024 för detta ändamål inom utgiftsområde 9. I och med att samhället förändras dyker nya utmaningar i föräldraskapet upp, vilket gör att även stödet till föräldrar behöver följa med i utvecklingen. Föräldraskapsstöd har särskilt stor nytta för barn som har ett utåtagerande beteende. Kan utåtagerande barn via ett selektivt föräldrastödsprogram hindras från att utveckla ett missbruk, en kriminell bana eller på annat sätt bli utåtagerande är mycket vunnet för barnet och samhället. På har barn med utagerande beteende högre risk för framtida negativa konsekvenser som antisocialt beteende, kriminalitet, missbruk, att de misslyckas i skolan och depression. Enligt har av barnen i behov av föräldraskapsstöd och det finns cirka 1,2 miljoner barn mellan 4 och 14 i . Det är 60 000 barn som uppskattas leva i riskzon. I utsatta områden är det mycket angeläget att kunna erbjuda föräldrastödsprogram då utmaningarna i föräldraskapet kan vara stora. Föräldraskapsstödet är viktig del i satsning för att minska utanförskap och förebygga brott. En viktig arena för att upptäcka att barn är på väg i fel riktning är skolan. Vi menar att föräldraskapsstödet ska kunna erbjudas i skolan, med alla relevanta myndigheter och civilsamhällesinsatser inkopplade. Kontakt med kan vara stigmatiserande för många familjer, vilket kan göra att vissa familjer drar sig från möten med . Svensk socialpolitik kan också hamna i konflikt med en annan syn på vems ansvar det är att barn får en god uppfostran. Denna konflikt är baserad på missförstånd, men leder icke desto mindre till att vissa familjer kan dra sig från kontakt med sociala myndigheter. Att förlägga föräldraskapsstöd i skolor kan bidra till att lindra den konflikter och göra så att viktiga sociala insatser kommer fler till del. Genom att erbjuda generella program inom ramen för skolans verksamhet i samarbete med barn- och familjeteam eller motsvarande sänks trösklarna och förväntan på deltagande höjs. Förutom föräldrastödsprogram bör också stöd ges i hur barnets skolgång bäst kan stöttas. Via denna samverkan mellan förskola/skola, elevhälsa och socialtjänst kan också selektiva program erbjudas barn och föräldrar som skulle gagnas av dessa. anser därför att insatserna för föräldraskapsstöd ska utökas kraftigt. Vi satsar därför på föräldraskapsstöd 2022–2024 under utgiftsområde 9. medverkade –1994 till förstärkt familjerådgivning och är varje kommun skyldig att erbjuda familjerådgivning. har antalet ärenden och besök till familjerådgivningen ökat med 19–. pågick totalt drygt 36 000 ärenden och ett stort antal barn berördes av dessa ärenden. Nästan hälften av samtalen handlade om att lösa problem i parrelationen. Grundtanken med familjerådgivning är att skapa en verksamhet med låga trösklar dit människor med förtroende och i skydd av en absolut sekretess kan vända sig med sina mest privata relationsproblem. Syftet är att bistå par så att de kan hantera sina konflikter, problem och krissituationer på sådant sätt att de vill fortsätta leva tillsammans. För dem som väljer att separera kan rådgivningen vara ett sätt att få hjälp med att hantera konflikter och att underlätta samarbete och ett gemensamt föräldraskap även om de lever på skilda håll. Det finns svensk forskning och utvärdering som visar att familjerådgivning har en positiv effekt på den självrapporterade kvaliteten i parförhållanden. Enligt visar studier att familjerådgivningen kan bidra till förbättrade parrelationer, ett funktionellt familjeklimat samt förbättrad hälsa. Satsningar på familjerådgivning och föräldrastöd är således bra sätt att främja familjestabilitet och att förbättra situationen för barnen. Familjerådgivning och föräldrastöd är förebyggande barnavårdsarbete. ser därför mycket positivt på att Myndigheten för familjerätt och föräldraskapsstöd (MFoF) har kartlagt familjerådgivningen i syfte att få aktuell kunskap när det gäller stödets tillgänglighet. Familjerådgivningen fungerar bäst i ett tidigt skede innan alltför stora låsningar uppstår. Familjerådgivningen måste därför avdramatiseras exempelvis genom att denna möjlighet introduceras på ett tidigt stadium. När ett par blir föräldrar vill därför att de får en gratischeck till familjerådgivningen som de kan nyttja om de vill eller har behov. Tillsammans med denna check ska information finnas som beskriver vad familjerådgivningen kan erbjuda. Vi avsätter för detta ändamål 2022–2024 inom utgiftsområde 9. Eftersom familjerådgivningen är inriktad på att ge stöd i krissituationer är det viktigt att väntetiderna inte får vara alltför långa. Vi vill därför införa en familjerådgivningspeng som ger föräldrarna möjlighet att välja mellan privata och kommunala vårdgivare i flera kommuner. Valfrihetssystem finns i några kommuner och har lett till ett ökat antal familjerådgivare och således bättre tillgänglighet. En annan viktig fråga ur ett tillgänglighetsperspektiv är avgifterna till familjerådgivningen. Enligt lagstiftningen får kommunerna ta ut avgifter men de bör läggas på en sådan nivå att de inte avhåller enskilda från att vända sig till den kommunala familjerådgivningen. Avgifterna varierar dock starkt mellan olika kommuner från helt avgiftsfritt till . Avgiften har sannolikt en inverkan på efterfrågan och därmed tillgängligheten, i synnerhet för familjer med lägre inkomster. För att sänka trösklarna till familjerådgivningen föreslår vi därför att kommunerna maximalt ska ta för ett besök hos familjerådgivningen. Det motsvarar en genomsnittlig kostnad för besök hos en specialistläkare. Frågan bör utredas vidare. När adoptionsbidraget infördes uppgick det till av genomsnittskostnaden för adoption. Kostnaderna har dock, enligt ISF, ökat kraftigt på grund av ökade vårdkostnader, ökad kontroll av adoptionsverksamheten och längre vistelsetider för att hämta barnet. Adoptionsbidraget har därför urholkats. har länge föreslagit en höjning av adoptionsbidraget för att i större utsträckning täcka de faktiska kostnaderna kring adoptionen och för att förhindra att ekonomiskt svaga grupper helt utestängs från möjligheten att adoptera. Enligt en rapport från ISF[5] låg den genomsnittliga kostnaden för adoption av ett barn på inklusive resekostnader och uppehälle. vill därför höja adoptionsbidraget från till . vill att presumtiva adoptivföräldrar inte själva ska behöva bekosta den obligatoriska föräldrautbildningen. Utbildningen är dels obligatorisk och dels finns ingen garanti för att de godkänns som adoptivföräldrar. Vi avvisar därmed del av den tidigare minskning i budgetpropositionen 2020 på anslag 1:4 till förmån för avgiftsfri föräldrautbildning för blivande adoptivföräldrar samt höjt adoptionsbidrag. Anslaget tillförs därmed . välkomnar det arbete med kvalitetssäkring av föräldrautbildningarna som MFoF gör. Stöd till barn och unga som har adopterats Utländska adoptioner har förekommit i som en av samhället sanktionerad verksamhet . Gruppen adopterade från utlandet är ca 50 000 personer. Ungefär hälften av dem är nu vuxna. Att vara adopterad innebär att ha en ”dubbel bakgrund”. En del adopterade tänker knappt alls eller sällan på sitt ursprung, men för de flesta kommer, under olika perioder i livet, tankar och funderingar kring ursprung och rötter. En del gör en s.k. återresa till ursprungslandet för att lära känna landet, kulturen och människorna i stort. Några söker mer aktivt information om sin bakgrund, inte sällan med önskan om att träffa sin ursprungsfamilj. Enligt forskning söker hälften av de adopterade information om sin bakgrund. Rotlöshet och separationsångest (p.g.a. fler tidiga separationer i adoptionsprocessen) är något många adopterade kan behöva hantera. Att känna sina rötter, så långt det är möjligt, och söka sin bakgrund kan därför ge trygghet och inre välmående för många adopterade. Vi har länge arbetat för att adopterade ska kunna få stöd att söka sina rötter, något som MFoF nu arbetar med. Myndigheten har fått i uppdrag att dels utveckla stödet kring ursprungssökning, dels tillhandahålla individuellt stöd för ursprungssökning. Det sistnämnda kommer är i form av ett pilotprojekt 2020–2021. kommer följa projektet noga. Barn, föräldrar och familjen som enhet kan behöva stöd. Många barn som adopteras är ofta äldre vilket medför att de har utsatts för fler separationer och otillräcklig omsorg . Att unga adopterade är överrepresenterade vad gäller psykisk ohälsa är ett väl känt faktum. Forskning visar att relativt små tidiga insatser kan stimulera en god utveckling och förebygga framtida problem. Vi är därför positiva till att MFoF har fått i uppdrag att tillhandahålla professionellt samtalsstöd till adopterade unga . MFoF har också fått i uppdrag att utforma en nationell modell för tidigt stöd efter adoption för att ge förutsättningar för ett jämlikt stöd över landet. vill i sammanhanget också betona att vi ser med oro på de misstänkta oegentligheter som har uppmärksammats i samband med adoptioner från . välkomnar att tillkännagav till regeringen att det genom en utredning bör klargöras hur adoptionsförmedlingen har fungerat i . En sådan utredning bör också få betydelse för hur arbetet med internationella adoptioner bedrivs framöver. Likaså välkomnar vi tillkännagivande om att regeringen bör utreda hur svenska myndigheter och adoptionsorganisationer hanterat internationella adoptioner till från bland annat och fram till . 5 Föräldraansvar när föräldrar inte lever tillsammans Det går inte att undvika att separationer och skilsmässor sker mellan föräldrar. Det finns förhållanden som inte fungerar där det bästa för alla inblandade parter är att föräldrarna går skilda vägar. Men föräldraskapet och ansvaret för barnen kvarstår även efter en separation. För barnet är, i de allra flesta fall, det bästa att ha en relation till båda sina föräldrar även om de inte lever tillsammans. Forskningen är entydig – vårdnadstvister och svåra konflikter är aldrig gynnsamma för barn. Sett ur barnets perspektiv finns det starka skäl att förebygga eller dämpa konflikter mellan separerande eller särlevande föräldrar. Vid separation eller skilsmässa är det viktigt att utifrån en helhetssyn på barnets situation ge föräldrarna hjälp och stöd att fatta beslut som sätter barnets bästa i främsta rummet. Tyvärr finns alltför många exempel på att föräldrarnas konflikter går ut över barnen. Enligt socialtjänstlagen är kommunerna skyldiga att erbjuda de föräldrar som så önskar möjlighet till samarbetssamtal. Syftet med samtalen är att underlätta samförståndslösningar så att föräldrarna kan lösa eventuella tvister utanför domstol samt att föräldrarna ska kunna enas i frågor om barnet och förbättra förmågan att samarbeta efter en separation. Till skillnad från familjerådgivningssamtal ligger fokus i samarbetssamtalen inte på relationen i sig utan på parterna som föräldrar och på barnens situation. Samarbetssamtalen är frivilliga och avgiftsfria för föräldrarna. inbegriper dessa samtal, efter ett förtydligande från när satt i regering, mer ekonomiska frågor. Behovet av information, kunskap och stöd i dessa frågor är stort. Genom att man erbjuder alla föräldrar ett samarbetssamtal vid separation är vår övertygelse att fler föräldrar kan få hjälp att hitta konstruktiva lösningar och se till barnets bästa i stället för att frågan tas till domstol. Fler bör komma överens om ekonomiska frågor vid en separation Underhållsstödet infördes och ersatte då bidragsförskottet. Underhållsstöd lämnas till särlevande föräldrars barn, till och med den månad då barnet fyller . Underhållsstödet är inte ett bidrag i vanlig ordning utan är tänkt som ett tillfälligt stöd. Staten tar över en förälders ansvar efter en separation där paret inte kommer överens om den gemensamma försörjningen av barnen. Stödet utbetalas av staten till boföräldern och sedan skall beloppet återbetalas av den bidragsskyldiga. anser att föräldrarna är de som har huvudansvaret för barnens försörjning – inte staten. Därför bör underhållsstödet utformas så att det tydligt framgår att det i första hand är föräldrarna som har det ekonomiska ansvaret för sina barn. Flera förändringar har skett för att återupprätta föräldraansvaret och för att utöka förutsättningarna för särlevande föräldrar att komma överens om ekonomiska frågor. Samarbetssamtalen som kommunerna tillhandahåller tar, efter ett initiativ från , upp ekonomiska frågor. har ett utökat uppdrag om att informera föräldrar om underhållsstöd och underhållsbidrag. Underhållsstödet utgår numera heller inte med automatik. Antalet underhållsstöd har minskat och kommer, enligt prognoser, att minska ytterligare. Underhållsstödet har höjts och även åldersdifferentierats, . anser att det är viktigt att förbättra den ekonomiska situationen för ensamstående med låga inkomster. Däremot är det vår inställning att ytterligare höjningar av underhållsstödet inte är det bästa sättet att stärka ekonomin för denna grupp, eftersom underhållsstödet inte är inkomstrelaterat utan utgår till alla som begär det, oavsett föräldrarnas inkomst. För att stärka barnfamiljer i ekonomiskt svag ställning föreslår i stället som nämnt ovan att den barnrelaterade delen i bostadsbidraget höjs. Eftersom bostadsbidraget är en inkomstprövad förmån är det just de barnfamiljer som har det sämst ställt, varav den största delen är just ensamstående med barn, som får del av satsningarna. Gemensam vårdnad och vårdnadstvister Barnets bästa ska alltid vara utgångspunkten när det handlar om hur vårdnaden ska delas upp mellan föräldrar efter en skilsmässa. Rättsförhållandet mellan barn och föräldrar regleras i . har regelverket för när föräldrar separerar och föräldrarna inte kan komma överens om hur deras barn ska ha det genomgått betydande förändringar. De senaste större ändringarna i vårdnadsreglerna trädde i kraft . ändringarna var framför allt att förstärka barnperspektivet i lagstiftningen. Det innebar bl.a. att betydelsen av barnets bästa kommer till klarare uttryck i lagen och att barnets bästa ska vara avgörande för alla beslut om vårdnad, boende och umgänge. och domstolen ska vid bedömningen av barnets bästa fästa särskild uppmärksamhet vid risken att barnet eller någon annan i familjen utsätts för övergrepp eller att barnet olovligen förs bort, hålls kvar eller annars far illa. Ändringarna innebar även att det har införts en generell skyldighet för domstolen att, om det är lämpligt, verka för samförståndslösningar i indispositiva tvistemål. Det betyder att domstolen i mål om vårdnad, boende och umgänge ska verka för att föräldrarna når en samförståndslösning som är förenlig med barnets bästa. Domstolen ska också kunna ge en medlare i uppdrag att försöka få föräldrarna att nå en samförståndslösning till barnets bästa. Denna möjlighet har dock använts sällan. Antalet vårdnadsmål ökade på ett oroväckande sätt efter 2006, och en utredning till-sattes för att utvärdera vårdnadsreformen. som blev klar , konstaterade att vårdnadsreformen i stort har fallit väl ut och att barnrättsperspektivet har stärkts. föreslogs en hel del förbättringar. Först , hela efter att utredningen presenterat sina slutsatser, lämnade regeringen en proposition med förslag till förändringar. Det är minst sagt anmärkningsvärt med tanke på frågans grad av angelägenhet. är positiva till flera av de förslag som återfanns i propositionen /21:150 Ett stärkt barnperspektiv i vårdnadstvister. Vi har länge arbetat för flera av förslagen som exempelvis att stärka barns rätt till information och att få uttrycka sina åsikter, förtydligande i om att barnets bästa är avgörande i frågor om vårdnad, boende och umgänge samt att domstolen ska utgå från föräldrarnas förmåga att sätta barnets behov främst och ta ett gemensamt ansvar vid beslut om gemensam vårdnad, vilket troligen minskar konfliktnivån. Även förslagen för att skydda barn som riskerar att fara illa är angelägna. är positiva till regeringens förslag om att alla föräldrar, innan de överväger att inleda en tvist om barn, behöver vara med på ett obligatoriskt informationssamtal. Vi tycker dock att det krävs mer än information för att få färre att inleda en vårdnadstvist. Därför föreslår vi att det införs ett obligatoriskt medlings-förfarande som innebär att man, tillsammans med föräldrarna, går igenom alternativa sätt att lösa konflikten. Föräldrarna ska också få grundläggande information om hur en vårdnadsprocess går till, hur det påverkar barn och vad en sådan process innebär för alla parter. Medlingen ska skötas av personer med juridisk kompetens samt kunskap om barns utveckling. I genomförs exempelvis medlingen av en jurist eller domare som ofta biträds av en sakkunnig i form av en psykolog eller socionom som är insatt i barnfrågor. Att förena två olika yrkeskårers sakkunskap på detta sätt har visat sig framgångsrikt för att lösa föräldrarnas konflikter och hitta lösningar som sätter barnets bästa i fokus. Föräldrar som är utsatta för hot, våld eller hedersproblematik ska givetvis undantas från en obligatorisk medling. Medlingsförfarande (eller det informationssamtal som regeringen har föreslagit) behöver äga rum före det att ett yrkande framställs i domstol. Det är således inom en kortare tidsram än regeringen har föreslagit. Argumentet för att förkorta tiden är dels för att konflikter riskerar att trappas upp ju som går, dels att , ur ett barns perspektiv, är mycket . Det finns också anledning att tro att ett snabbare medlingsförfarande eller informationssamtal kan verka avhållande på viljan att inleda en tvist i domstol. Medlingsförfaranden används i flera av våra grannländer, bl.a. och som nämns i propositionen, men även i . Det är en beprövad metod som också har visat sig minska antalet vårdnadsmål i domstol. Ett annat exempel på familjerättslig konfliktlösning är den försöksverksamhet som bedrev –2017 i fem kommuner i . Verksamheten riktade sig till barn och deras separerade föräldrar som önskade stöd och insatser i sam-band med en separation eller konflikt med den andra föräldern. Syftet var att se hur ett samordnat tvärprofessionellt stöd kunde bidra till att minska konflikter mellan föräldrar och därmed minska skadeverkningarna för barnet. Fokus har legat på att så långt som möjligt komma in tidigt, innan konflikten eskalerat. Samverkansteamen har utvärderats av forskare med positivt resultat. Insatserna som erbjudits barn och föräldrar har skilt sig åt mellan kommunerna, och totalt sett har få kommuner prövat samverkansteam. Myndigheten för familjerätt och föräldraskapsstöd har fått i uppgift att analysera kommuners behov av stöd och förutsättningar för samverkan i familjerättsliga ärenden. anser att ett försök likt samverkansteam är värt att pröva i flera kommuner. Stärk barnens rättigheter – särskilt där våld har förekommit När våld i hemmet riktas mot kvinnan finns ofta barn nära, de hör och ser. De upplever skräck och vanmakt. Barn som bevittnar våld är brottsoffer och de har en ökad risk att själva utsättas. Därför måste frågan om våld tas på största allvar i vårdnadsmål. kan en förälder som har utövat våld mot en annan ändå få vårdnad och umgänge med sitt barn. Det är heller inte uteslutet med umgängesrätt trots att föräldern har kontaktförbud. Barnperspektivet måste komma till tydligare uttryck i dessa mål, vilket länge har påpekat. anser att vårdnad eller umgängesrätt, som huvudregel, inte ska utdömas i de fall det finns en dom om våld mot förälder eller vid kontaktförbud. Umgängesrätten kan behöva omprövas då har förflutit från avkunnad dom och utifrån det enskilda barnets behov av kontakt med den andre föräldern. Domstolen och ska också alltid göra en kvalitativ riskbedömning innan beslut om vårdnad och umgänge fattas i de fall det finns uppgifter om våld. Här har det funnits brister . vill även att barnens rättigheter i en vårdnadstvist ska stärkas genom rätten till ett juridiskt ombud, något som och också framför. Vi anser även att alla yrkesgrupper inom rättsväsendet som möter barn ska utbildas. Faderskapsbekräftelse och gemensam vårdnad före barnets födelse anser att det är angeläget att båda föräldrarna är delaktiga i barnets förhållanden och tar ansvar för barnet. Gemensam vårdnad spelar en stor roll när det gäller att utöka möjligheterna för barn att skapa en relation till båda sina föräldrar och att i vid mening främja barnets bästa. I de allra flesta fall är gemensam vårdnad ur barnets synvinkel en mycket bra vårdnadsform. Detta gäller oavsett om föräldrarna är gifta eller ogifta och oavsett om de bor tillsammans eller om de bor isär. Enligt statistik anmäler också en mycket hög andel av de ogifta föräldrarna att de vill ha gemensam vårdnad, även de som lever isär. För gifta föräldrar finns det en faderskapspresumtion; mannen förutsätts vara far till barnet. För sammanboende föräldrar finns det ett praktiskt hinder för faderskapspresumtion eftersom det inte finns någon helt entydig och för alla synlig markering i fråga om att ett samboförhållande föreligger. För föräldrar som inte är gifta kan faderskapet bekräftas först efter förlossningen, genom att ansöka om gemensam vårdnad genom registrering hos eller till socialnämnden. föreslår att bekräftelse av faderskapet ska kunna ske för ogifta som är överens om det, på samma sätt som , men redan under graviditeten vilket även skulle innebära att den gemensamma vårdnaden kan registreras innan barnet är fött. Vårt förslag har antagits av och vi anser därför att regeringen skyndsamt återkommer med ett förslag i denna riktning. Två vårdnadshavare – inte fler Det förekommer att frågan om att möjliggöra fler vårdnadshavare diskuteras. tycker att det är viktigt och bra för barnen att ha nära relationer till andra vuxna än sina föräldrar, såsom far- och morföräldrar, syskon till föräldrarna eller andra närstående. Det är dock inte detsamma som att ha flera vårdnadshavare. Vårdnadshavare beslutar i frågor som rör barnets personliga förhållanden, till exempel om barnet ska utredas och behandlas, i vilken skola barnet ska gå eller var barnet ska bo. Vårdnadshavarna måste fatta viktiga beslut gemensamt. Att ha fler än två vårdnadshavare riskerar därför att öka antalet konflikter över olika beslut som ska fattas och medföra att barnet därmed inte får sina behov tillgodosedda, exempelvis i fråga om sjukvårdande behandlingar. Det riskerar också att leda till ännu fler svåra vårdnadstvister, som är ett stort problem och som påverkar barns hälsa och utveckling negativt. När det gäller lagar och regelverk på familjepolitikens område anser att det är barnens behov och rätt till sina föräldrar och sitt ursprung som ska vara utgångspunkten. 6 Barn som behöver samhällets vård Alla barn har rätt till en trygg uppväxt. För de allra flesta barn i vårt land utgör föräldrarna och familjen tryggheten i tillvaron. Men för drygt 31 000 barn är situationen så utsatt att de behöver samhällets vård. De allra flesta blir då placerade i familjehem. När omsorgen sviktar och familjens nätverk inte räcker till har kommunernas socialtjänst det yttersta ansvaret att se till att barn och unga som far illa ändå får en trygg uppväxt. är en central del av det allra yttersta skyddsnätet. allra viktigaste uppdraget handlar om att skydda, stödja och hjälpa de socialt mest utsatta barnen. Deras trygghet ska alltid vara allra högsta prioritet.