mot · H9023278 · 2021-10-04 00:00:00 — Röd politik för en grön omställning I tider av kris behöver ett starkt samhälle gå in och skapa stabilitet och trygghet. De stora kriser som präglade första halvan av med världskrig, pandemi och hungersnöd skapade en förståelse för samhällets ansvar för ekonomi, investeringar, trygghet och välfärd, som präglade politiken . En tro på demokratin som grund för den valda samhällsutvecklingen, och att våra gemensamma behov ska ange riktningen. En sådan politik kan kallas vänster, men den kan också kallas ansvarsfull, långsiktig och stabilitetsskapande. budgetmotion handlar om att återstarta den svenska ekonomin efter coronapandemin. Vi vill se en stor grön och modern omställning av samhället som skapar utveckling och arbetstillfällen i hela landet. Våra förslag ökar tryggheten för människor genom ett starkt socialförsäkringssystem och trygga arbetsvillkor. Vi ger småföretagare bättre förutsättningar och bygger ut infrastrukturen genom en utvecklad transportsektor. Genom vänsterpolitik skapar vi välfärd som kommer alla till del, från de minsta barnen på förskolan, genom skola och arbetsliv, till de äldre med behov av omsorg. Men krishanteringen handlar även om att reparera de stora skador som de nyliberala ekonomiska teorierna har orsakat i vårt samhälle. har den politiska utvecklingen dominerats av nedmonteringar av vår gemensamma välfärd och våra trygghetssystem. Det handlar om en ekonomisk politik som bygger på idén att de rika ska gynnas, makt lämnas över till marknaden och att allt som är demokratiskt och politiskt styrt är en belastning och därför ska privatiseras. De ekonomiska teorierna har gått före omsorgen om folket och tryggheten i landet. Den nyliberala ekonomiska politiken har genomförts av både borgerliga och socialdemokratiska styren. Det är påtagligt att inte heller sittande regering eller deras samarbetspartier har gjort sig fria från de ekonomiska teorier som lagt välfärdssatsningar i ruiner över hela världen. I årets statsbudget fortsätter satsningarna på nyliberala kaosreformer, såsom privatiseringen av arbetsförmedlingen, som nödvändiga investeringar i reformer för jobb, klimat och ökad jämlikhet i samhället är otillräckliga. står det bortom tvivel att det inte bara drabbat jämlikhet och välfärd, utan också tillväxten. Det krävs goda förutsättningar för att företagandet ska fungera bra. I ett samhälle med minskade ekonomiska klyftor får ekonomin fart. De som tidigare hade låga inkomster och får mer kommer att använda pengarna till att förbättra sitt liv på olika sätt. Den som däremot redan sitter på ett stort kapital och får en ökad inkomst kommer att placera pengarna i investeringskonton och öka sin avkastning, utan att bidra till att samhället växer. I har av befolkningen av den samlade privata förmögenheten. Vi har bland världens mest skeva fördelning av förmögenhet och kapitalinkomster. är beskattningen låg på kapitalinkomsterna och vi har ingen förmögenhetsskatt. Välfärdens underfinansiering, klimatkrisen och den höga arbetslösheten hänger samman med skattesänkningar. När kapitalet samlas hos ett fåtal används det inte för att investera i det gemensamma. vill ändra på detta. Vi vill låta kapitalet arbeta för oss alla. Så gör kapitalet bäst nytta. Enskilda individers vilja ska inte avgöra hur vi bygger framtiden. behövs investeringar i vår gemensamma framtid. Därför föreslår vi att det införs en skatt på stora förmögenheter och att skatten på kapitalinkomster görs progressiv och höjs för att finansiera ökade resurser till det gemensamma. Koldioxidutsläpp och arbetslöshet ska ned, den ekonomiska jämlikheten ska upp. Vi påskyndar den gröna omställningen med satsningar på till bostadssektorn, transportsektorn, energiproduktionen och industrin. Dessutom möjliggör vi investeringar för omställning motsvarande genom en grön investeringsbank, topplån till klimatsmart byggande och kreditgarantier för elnätsinvesteringar. Vi satsar 5 miljarder på landsbygden. Pengarna går till vägar, fiber, stöd till små kommuner och handel i landsbygden. Därtill föreslår vi ökade generella statsbidrag till kommunsektorn med . Vi rustar upp socialförsäkringarna genom att tillföra nära , utöver de förslag som regeringen lagt fram till följd av våra krav. 5Vänsterpartiets syn på regeringens ekonomiska politik 5.1Översyn av modellen för pris- och löneomräkning 6Vänsterpartiets riktlinjer för den ekonomiska politiken 7Investeringar för en hållbar och rättvis framtid 7.1Sol- och vindkraft på offentliga byggnader 7.2Moderna och hållbara städer 7.5Grön industripolitik och byggpolitik 7.5.2Stöd för lokala investeringar i förnybar energiproduktion och elnät 7.6Investeringar i det gemensamma 7.7Hållbara och klimatsmarta näringar 7.8Fossilfria och pålitliga transporter 7.8.1Hållbar kollektivtrafik i hela landet 7.8.3Stöd till hållbara godstransporter 7.8.4Ökad utbyggnad av fiberbredband i landsbygd 8En arbetsmarknadspolitik för starka och trygga löntagare 8.1Aktiv arbetsmarknadspolitik med fokus på utbildning 8.6Regeringens förslag om ett nytt studiemedelssystem för yrkesverksamma 9Likvärdig välfärd av högsta kvalitet 9.1Stärk kommuner och regioner 9.2Välfärd på lika villkor – stärk mindre kommuner 9.4En sjukvård som det går att lita på 9.8Stärk förskolan och fritidshemmen 9.10Kultur för alla barn 9.12Mäns våld mot kvinnor, behov av ökade resurser och kompetens 10.1Pensioner som går att leva på 10.2En sjukförsäkring att lita på 10.3Trygga barnfamiljer, jämställd föräldraförsäkring 11.4.4Skatt på kapitalvinst och utdelningar 12Utgiftsramar och fördelning av utgifter i statsbudgeten 13Den offentliga sektorns finanser m.m. 14Beräkning av statsbudgetens inkomster Bilaga 1 Fördelningsanalys av budgetmotion Bilaga 2 Effekten av förslag för några olika typfall 3 Förslag till riksdagsbeslut godkänner de riktlinjer för den ekonomiska politiken och budgetpolitiken som föreslås i motionen (avsnitt 6–11). beslutar att upphäva det tidigare fastställda utgiftstaket (avsnitt 4.2 i propositionen). avslår regeringens förslag att fastställa utgiftstaket för staten inklusive ålderspensionssystemet vid sidan av statens budget till (avsnitt 4.2 i propositionen). fastställer utgiftstaket för staten inklusive ålderspensionssystemet vid sidan av statens budget enligt förslaget i tabell 17, avsnitt 13 i motionen. godkänner beräkningen av inkomsterna i statens budget enligt förslaget i tabell 18, avsnitt 14 i motionen och ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen ska återkomma med lagförslag i överensstämmelse med denna beräkning. godkänner den preliminära beräkningen av inkomster i statens budget enligt förslaget i tabell 19, avsnitt 14 i motionen som riktlinje för regeringens budgetarbete. beslutar om fördelning av utgifter på utgiftsområden enligt förslaget i tabell 10, avsnitt 12 i motionen. godkänner den preliminära fördelningen av utgifter på utgiftsområden enligt förslaget i tabell 11, avsnitt 12 i motionen som riktlinje för regeringens budgetarbete. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör se till att en översyn av modellen för pris- och löneomräkning görs och därefter vidta åtgärder för att komma till rätta med dagens brister och tillkännager detta för regeringen. 4 Det ekonomiska läget 4.1 Det globala konjunkturläget Den globala återhämtningen i ekonomin är stark med stöd av lättade pandemirestriktioner och expansiv finans- och penningpolitik. I många länder är den samlade produktionen redan tillbaka på nivåer som överstiger BNP-nivåerna innan pandemin slog till. Den starka efterfrågan har lett till en global brist på insatsvaror. Denna situation förvärras också av nolltoleranspolitik, där enstaka fall av kan leda till lokala nedstängningar. Detta har resulterat i en förnyad diskussion om hur sårbara de globala leveranskedjorna är och många multinationella företag funderar på att ta hem mer av sin produktion till sina hemländer. Utbudsproblemen har lett till stigande råvaru- och producentpriser. Delar av detta har också börjat spilla över till konsumentledet, särskilt i där inflationen tagit fart rejält . Den amerikanska bedömer att den stigande inflationen till stora delar är övergående. De flesta bedömare räknar dock med att den amerikanska kommer inleda en minskning av tillgångsköpen , medan de första räntehöjningarna ligger längre bort. Även inom EU har den ekonomiska återhämtningen tagit fart. Den europeiska tillväxten tilltog när restriktionerna lättades upp. släpade länge efter vad gäller vaccinationsgraden, men har kommit ikapp och förbi vad gäller andelen vaccinerade personer. Den kinesiska ekonomin har utvecklats starkt. Det finns dock tecken på att den kinesiska ekonomin håller på att mattas av. Inköpschefsindex för tillverkningsindustrin har sjunkit , och spridningen av coronavirusets deltavariant har resulterat i nedstängningar, vilket dämpat den ekonomiska aktiviteten. Den svenska ekonomin utvecklades förhållandevis starkt , där BNP steg jämfört med kvartalet innan. Framåtblickande indikatorer, som t.ex. barometerindikator (som mäter stämningsläget i näringslivet), tyder på att ekonomin kommer att utvecklas starkt även . Barometerindikatorn ligger på en historiskt hög nivå, drivet av en stark optimism inom tillverkningsindustrin. Grunden för den breda optimismen i näringslivet är en stark efterfrågeutveckling. innebär spridningen av deltavarianten och komponentbristen risker för den fortsatta utvecklingen. Utvecklingen på arbetsmarknaden är splittrad och svårbedömd. Bedömningen försvåras av en större metodförändring av Arbetskraftsundersökningarna () , som är den officiella statistikkällan på arbetsmarknadsområdet. Enligt uppgick arbetslösheten till , visar den registerbaserade arbetslösheten som Arbetsförmedlingen tillhandahåller en tydlig nedgång, med en minskning på . Den samlade bilden är dock att arbetsmarknaden utvecklats starkt , där både sysselsättningen och framför allt antalet arbetade timmar har ökat kraftigt. Även framåtblickande indikatorer, som t.ex. KI-barometerns anställningsplaner, tyder på en förbättrad arbetsmarknad. Den ljusare arbetsmarknaden har dock inte kommit alla till del. Långtidsarbetslösheten biter sig fast på höga nivåer. hade ca 190 000 personer varit utan arbete mer än 12 månader, vilket var en ökning med jämfört med motsvarande månad . En mycket stor del av de långtidsarbetslösa tillhör någon av dem som arbetsförmedlingen kallar för ”utsatta grupper”. Med utsatta grupper avses grupper som har en lägre genomsnittlig chans att få arbete. [1] När arbetslösheten steg snabbt vid pandemins utbrott sjönk arbetslösheten för dessa grupper, mätt som andel av den totala arbetslösheten. Den ökade arbetslösheten under pandemin drabbade alltså grupper med en förhållandevis stark ställning på arbetsmarknaden i relativt stor omfattning. När nu arbetsmarknaden stärks går jobben i första hand till de som har en ganska stark ställning på arbetsmarknaden, vilket leder till att de utsatta gruppernas andel av den totala arbetslösheten ökar igen. Detta är ett mönster som också gällde –2011 i samband med finanskrisen. 4.3 Krispolitikens fördelningspolitiska effekter De ekonomiska åtgärderna som regeringen, och myndigheter vidtagit kan grovt sett delas in i tre kategorier: (i) förslag för att stärka företagens likviditet, (ii) förslag för att sänka företagens kostnader och (iii) förslag för att hjälpa individer som drabbas av den ekonomiska krisen. står bakom många av regeringens krisåtgärder. Flera av förslagen för att sänka företagens kostnader har dock varit för generösa, detta gäller särskilt utformningen av omställningsstödet och den generella sänkningen av arbetsgivaravgifterna. Vidare har en del av köp av värdepapper kritiserats, t.ex. vissa köp av företagscertifikat och bostadsobligationer. har under krisen genomgående efterfrågat ett mer balanserat svar på den ekonomiska krisen. Det är inte hållbart att ge stöd till näringslivet på som de anställda inom vården och äldreomsorgen går på knäna. Många hushåll har drabbats hårt av krisen i spåren av ökad arbetslöshet och extrajobb som kanske har försvunnit. Stöden till dessa hushåll har inte varit i paritet med miljardstöden till näringslivet. Även om de ekonomiska effekterna av coronapandemin för det svenska näringslivet på många sätt varit exceptionella bör det framhållas att företagen också har ett eget ansvar, t.ex. att i goda tider stärka sina balansräkningar. Detta har dock företagen i stor utsträckning underlåtit att göra. I stället har många företag drivits med låg soliditet och maximerad aktieutdelning. Vi har kunnat konstatera att många av de företag som erhållit miljardbelopp från skattebetalarna i form av olika krisstöd har ökat sina vinster och planerar för rekordutdelningar. framkom det att , som är ett av de företag som har tagit emot mest pengar, har ökat sina bonusar till ledningen. har betalat ut hela till ledningen som man permitterat tusentals anställda och erhållet i krisstöd från staten. Mer än var tionde skattekrona har alltså gått till ledningens miljonbonusar. Mönstret från finanskrisen –2009 går alltså igen, där risker och förluster socialiseras som vinsterna förblir privata. Det är ett orimligt system. Vinster brukar ju ses som kompensation för risk. Då blir det märkligt om staten tar hela risken som ägarna behåller hela vinsten. I en uppmärksammad artikel i (14/5 2021) beskriver Ruchir Sharma, hög chef på , hur de superrikas förmögenheter utvecklats under pandemin. [2] Specifikt studerar Sharma hur dollarmiljardärernas förmögenheter utvecklats. Sharma använder sig av uppgifter från affärstidningen lista över dollarmiljadärer. uppgifter sträcker sig fram till 6:e april . Figur 1 Dollarmiljardärernas förmögenheter, som andel av BNP, 2020 och 2021 I figuren ovan visas dollarmiljardärernas förmögenheter som andel av respektive lands BNP 2020 och 2021. Som framgår av figuren har de superrikas förmögenheter exploderat under pandemin. har dollarmiljardärernas förmögenheter ökat med hela 5 trillioner dollar till sammanlagt 13 trillioner dollar, vilket är den snabbaste ökning någonsin sedan började med sin lista över dollarmiljardärerna. Sharmas analys, vilken delas av många andra ekonomer, är att centralbankernas massiva stimulanser i mångt och mycket gått till de finansiella marknaderna och därifrån till de superrikas förmögenheter. är i detta sammanhang inget undantag, snarare tvärtom. De svenska dollarmiljardärernas förmögenheter motsvarar av BNP, och har, som visas i figuren, vuxit snabbt under pandemin. Den svenska förmögenhetsfördelningen är med detta mått den näst mest ojämlika bland de studerade länderna. Bilden av den skeva svenska förmögenhetsfördelningen delas av andra studier. Den schweiziska storbanken har tagit fram förmögenhetsstatistik i deras Global Wealth Report. Av de studerade länderna är det endast , och som har en mer skev förmögenhetsfördelningen än . [3] Topp i äger av den samlade privata förmögenheten i . De ekonomiska klyftorna är stora i hela västvärlden, inte minst i . Under pandemin har dessa klyftor vuxit ytterligare, bl.a. som ett resultat av den förda krispolitiken. föreslår därför att en parlamentarisk utredning tillsätts för att dels klarlägga krispolitikens fördelningspolitiska effekter dels analysera vilka lärdomar för framtiden som man kan dra av den förda politiken. 4.4 Bokslut över nyliberalismen Den ekonomiska nyliberala doktrinen som växte sig stark byggde, mycket förenklat, på tre huvudsakliga föreställningar. Den första är att när ersättningen i arbetslöshets- och sjukförsäkringen faller så ska viljan att arbeta öka, vilket ska leda till att arbetslösheten minskar. Den andra att när de med högst inkomster får en större del av kakan genom skattesänkningar så ska det leda till innovationer, ökade investeringar och hög produktivitet. Den tredje att staten bör agera och reglera så lite som möjligt på olika marknader. Den förda politiken i har varit starkt präglad av det nyliberala tankegodset. Stora delar av välfärdssektorn och samhällskritisk infrastruktur har privatiserats och de offentliga försäkringssystemen har urholkats. har mycket stora skattesänkningar genomförts. har skattekvoten sänkts , vilket motsvarar ca i minskade skatteinkomster . Det som framför allt sticker ut i skattepolitiken är att är ett av få länder som vare sig har en förmögenhetsskatt, arvs- och gåvoskatt eller en fastighetsskatt som är kopplad till fastighetens fulla värde. [5] har också i ett internationellt perspektiv en låg bolagsskatt och en mycket förmånlig beskattning av inkomster från fåmansbolag (de s.k. 3:12-reglerna). Finanskrisen –2009 blev en katalysator för många ledande ekonomer som började ifrågasätta många av de bärande inslagen i det nyliberala paradigmet. I en rapport , utgiven av , konstaterade författarna inte bara att jämlikhet inte var skadlig för den ekonomiska tillväxten, utan tvärtom; jämlikhet gynnar den ekonomiska tillväxten. [6] Den förda ekonomiska politiken –2010 innebar också en renässans för keynesiansk finanspolitik, dvs. att staten bör stimulera efterfrågan i ekonomiska kriser. IMF:s dåvarande chefsekonom konstaterade bl.a. att man grovt hade underskattat effekterna av finanspolitiska stimulanser. [7] Innebörden av detta var bl.a. insikten att åtstramningar som görs i syfte att minska skuldsättningen ibland kan vara kontraproduktiva. I en omtalad och publicerad studie från har forskarna , J analyserat effekterna av sänkta skatter på höga inkomster. [9] Studien kommer, föga förvånande, fram till att skattesänkningar för de rika ökar den ekonomiska ojämlikheten utan att nämnvärt påverka arbetslösheten eller den ekonomiska tillväxten. Den tydligaste effekten i av den förda ekonomiska politiken är en kraftig ökning av de ekonomiska klyftorna. Faktum är att är det OECD-land, jämte , där den ekonomiska ojämlikheten ökat mest . [10] De ökade klyftorna har drivits av stigande, lågt beskattade och skevt fördelade kapitalinkomster samt av urholkade försäkringssystem. De ökande inkomstskillnaderna har lett till en mycket ojämn förmögenhetsfördelning. Den svenska förmögenhetsfördelningen är bland de mest ojämlika bland jämförbara länder (se vidare avsnitt 11.4.1). De sänkta skatterna och den ökade ojämlikheten har inte ökat tillväxten och produktiviteten eller pressat ned arbetslösheten, snarare tvärtom. Figuren nedan visar den uppskattade effekten av förändrad ojämlikhet –2005 på den samlade ekonomiska tillväxten per capita för perioden –2010. Som framgår av figuren bedöms förändringar i ojämlikhet ha minskat tillväxten i de flesta av de studerade länderna. hör till de länder där den ökade ojämlikheten påverkat tillväxten förhållandevis mycket. Studien mäter, som nämnts ovan, förändringar i ojämlikhet . Därefter har den ekonomiska ojämlikheten i fortsatt att öka, varför det finns skäl att tro att effekterna på tillväxten är än större. Figur 2 Effekt på kumulativa tillväxten, BNP/capita, 1990-2010 till följd av förändringar i ojämlikhet . Källa: Cingano, F. (2014), ”Trends in Income Inequality and its Impact on Economic Growth”. Anm: ”Actual” är den faktiska tillväxten. ”Impact on inequality” (på tillväxten) är baserat på förändringar i ojämlikhet i för . ”Counterfactual” är skillnaden mellan de två. I figuren nedan visas arbetslöshetens utveckling, fram tills . Som framgår av figuren pendlade arbetslösheten mellan 2–för att variera mellan 6–. Den stora vattendelaren för arbetslöshetens utveckling är finanskrisen då arbetslösheten på bara steg från till . Figur 3 Arbetslöshet, 15–, 1976–2021 avreglerades den svenska ekonomin och regeringen genomförde stora skattesänkningar, bl.a. i form av de s.k. jobbskatteavdragen, som villkoren försämrades i arbetslöshets- och sjukförsäkringen. Enligt den nyliberala teoribildningen ska detta leda till en minskning av den strukturella arbetslösheten. Det är dock svårt att finna stöd för detta när man studerar hur den svenska arbetslösheten har utvecklats de senaste 40–50 åren. när arbetslösheten var låg var socialförsäkringssystemen robusta, organisationsgraden i de fackliga organisationerna hög, marginalskatterna höga och några jobbskatteavdrag hade ännu inte införts. Medan när jobbskatteavdragen genomförts och a-kassan och sjukförsäkringen försämrats har arbetslösheten bitit sig fast på höga nivåer. Men försämrade villkor i a-kassan och sjukförsäkringen leder naturligtvis inte i sig till fler arbeten. Detta inser även förespråkarna. Strategin är att genom olika åtgärder sätta press på de lägsta lönerna nedåt. Genom att sänka ersättningen i arbetslöshets- och sjukförsäkringen och ställa hårdare krav på de arbetslösa och sjukskrivna sänker man lönekraven. Tanken är att detta ska leda till fler jobb. Det framstår nu som allt mer uppenbart att denna politik har nått vägs ände. Politiken har inte lyckats pressa ned arbetslösheten, snarare tvärtom. Låga löner leder till svag efterfrågan och lågt omvandlingstryck i näringslivet, vilket kan förklara den svaga produktivitetsutvecklingen de senaste 10–15 åren. I stället menar allt fler ekonomer att löntagarnas ställning behöver stärkas, t.ex. genom ökad facklig organisationsgrad. Den klassiska svenska modellen med högproduktiva jobb, aktiv arbetsmarknadspolitik och en positiv arbetslinje bör därför återupprättas, där arbetet knyts till positiva incitament snarare än negativa incitament. Därför är det viktigt att stärka försäkringar som är knutna till anställningen, som a-kassan och sjukförsäkringen. På så sätt kan man få till stånd en mer hållbar lönedriven tillväxt. 5 syn på regeringens ekonomiska politik Höstens budgetproposition präglas av att den kommer från en regering som saknar budgetunderlag. De har önskat att ska ge sitt stöd till budgeten, som villkorat sitt stöd med ett förhandlingsförbud med oss. Eftersom normala förhandlingar var uteslutet publicerade i stället en lista offentligt, för att göra det lätt för regeringen att tillgodose krav. De krav vi ställde var fyra ramkrav och två områden för reformer – a-kassan och sjukförsäkringen. Det vi formulerade som ramkrav var att: Skattesänkningar ska motsvaras av skattehöjningar, urholkningen av välfärdens finansiering behöver upphöra. Den offentliga konsumtionen behöver öka genom förstärkningar till välfärden i kommuner och regioner. Välfärdsskulden måste börja betalas av. Budgeten måste öka jämlikheten. Betydande investeringar i jobb och klimat. Särskilt på att stärka omställning i industri- och transportsektorn. Vår bild av kravuppfyllelsen i den budget som presenteras är att punkterna tre och fyra kan anses tillgodosedda, men att punkt ett är långt ifrån tillfredsställande. Beträffande den andra punkten är den delvis uppfylld då vi kan konstatera att den offentliga konsumtionen förvisso ökar. Men som vi visar i bl.a. avsnitt 10.1 i denna motion tyder mycket på att den inte kommer att öka tillräckligt för att ens täcka upp för de kostnadsökningar som följer av den demografiska utvecklingen men inte för att i tillräcklig omfattning betala av på välfärdsskulden. Dessutom är många av tillskotten tillfälliga vilket bland annat riskerar att kommuner och regioner vågar anställa. Det är tydligt att skattesänkarpolitik står i vägen för den återhämtning som behövs i de hårt belastade välfärdssystemen. Det som sker med denna budget är en fortsatt urholkning av välfärden. Det som behövs är en vändning av en utveckling som gått åt fel håll . Den här budgeten är tyvärr bara en bromsning. I fråga om den fjärde punkten om investeringar i jobb och klimat innehåller budgetpropositionen en del bra förslag kring bl.a. yrkesinriktad vuxenutbildning, infrastruktur och klimatomställning. Vi är dock bekymrade över de knapphändiga resurser som avsätts till arbetsförmedlingen och för aktiv arbetsmarknadspolitik.