mot · H9023708 · 2021-10-05 00:00:00 — Kommunerna bör inte hindra bostadsbyggande genom att underlåta att sälja mark men bör också hantera invånarnas gemensamma resurser med respekt. Därtill är det mycket viktigt att tillräckligt med planer initieras och att resurserna för att möjliggöra det avsätts. Vi föreslår att en utredning tillsätts för att undersöka hur det kan säkerställas att kommuner har tillräckligt mycket attraktiv mark detaljplanelagd. Vårt förslag om att enskilda ska kunna kräva ett detaljplaneförfarande på egen mark skapar också starka incitament för kommunerna att bli mer offensiva i sitt detaljplanearbete för att upprätthålla ett samlat grepp om stadsbildsutvecklingen. Med syfte att till exempel eliminera befintliga tomtköer, den enskilde som önskar bygga ett småhus ska kunna välja mellan olika tomter inom detaljplanelagt område. Mycket ansvar vilar också på kommunerna, inte minst när det kommer till krav på gestaltning. Kommunala särkrav vad gäller tekniska egenskaper är förbjudet genom lag men det är möjligt för kommuner att ställa utformningskrav på byggnadsverk. Det är möjligt att till exempel reglera höjd och arkitektonisk utformning så som materialval, takgestaltning, fasadbelysning och fönster. Som beskrevs under avsnittet om detaljplaner så vill vi motverka den utveckling som sker där detaljplanerna blir alltmer detaljerade och utformade för unika projekt, vilket minskar flexibiliteten och ökar kostnaderna. Kommunernas detaljerade krav på utformning gör att det är svårt för byggföretagen att upprepa projekt. Istället måste de bygga unika projekt och går därmed miste om produktivitetsvinster som skulle ha kunnat komma av prefabricering och möjligheten att ta med sig lärdomar från ett projekt till nästa. De detaljerade kraven och den av det följande bristen på skalfördelar motverkar också intresset från utländska entreprenörer att lägga anbud och etablera sig i . Genom att möjliggöra för byggföretag att upprepa projekt möjliggörs ett mer industrialiserat byggande vilket skulle främja framtagandet av ny och effektiv teknik. I det sammanhanget är det också viktigt att åter lyfta behovet av en ökad flexibilitet i , som möjliggör nya innovativa lösningar. Därtill bör , inom ramen för nuvarande anslag, initiera innovationstävlingar med syfte att stimulera till nya lösningar som kan minska produktionskostnaderna och därmed öka bostadsbyggandet. Stärkt koppling mellan infrastruktursatsningar och bostadsbyggande Sammantaget har kommunerna verktygen för att kunna bygga och bär också genom bostadsförsörjningslagen ansvaret för bostäder till sina invånare. Staten ska å sin sida inte hindra bostadsbyggandet utan bör istället underlätta i möjligaste mån. Staten kan och bör därtill motivera kommuner att bygga, till exempel genom att koppla samman infrastruktursatsningar med bostadsbyggande. Åtgärder för ett minskat klimatavtryck miljöindikatorer visar att bygg- och fastighetssektorns totala utsläpp uppgick till koldioxidekvivalenter när importerade varor inkluderas. Sektorns inhemska utsläpp av växthusgaser stod för koldioxidekvivalenter, vilket motsvarar en femtedel av totala inhemska utsläpp av växthusgaser. Sektorn har haft en positiv utveckling där utsläppen minskat , främst till följd av att utsläppen förenade med uppvärmningen minskat som en konsekvens av förbättrad energieffektivitet och ett större användande av fossilfria och förnybara energikällor. Utsläppen förenade med byggnationen i sig har dock inte minskat nämnvärt. Renovering, nyproduktion, rivning och ombyggnad står för av sektorns klimatpåverkan ur ett livscykelperspektiv medan härrör från uppvärmningen. överlämnade regeringen en proposition till om införandet av klimatdeklarationer. Syftet är att byggnaders klimatpåverkan ska redovisas, ett system som är tänkt att utvecklas till att beakta inte bara produktionsskedet utan byggnadens hela livscykel. ställer sig i grunden positiva till att klimatpåverkan av byggnader belyses men menar att kostnaderna för att genomföra klimatdeklarationerna måste stå i proportion till den klimatmässiga nyttan. I samband med att regeringen presenterade sin proposition yrkade till exempel på att nyproduktionen av villor, oavsett om de upprättas av privatperson eller ett företag, skulle undantas då kostnaderna för att upprätta en klimatdeklaration för villor skulle bli relativt sett betydligt högre än för till exempel flerfamiljshus. , när regelverkets etablerats och kostnaderna förenade med klimatdeklarationer minskat, ser positivt på att systemet utvecklas till att omfatta fler byggnader. Vi ställer oss också positiva till att använda regelverket för att mer aktivt styra bygg- och fastighetsbranschen mot mer klimatsmarta lösningar, det måste dock i så fall ske genom positiva stimulanser för dem som minskar klimatpåverkan snarare än straff för dem som inte gör det. I har vi en lång tradition av att bygga en- och tvåvåningshus i trä. Givet dagens teknik är det dock möjligt att bygga också högre hus i trä. Att tillverka trähus kräver mindre energi än andra material och från det att trädet planteras till dess att det avverkats binder det koldioxid. Det finns studier som visar att ett flervåningshus i trä ger ungefär hälften så stor klimatpåverkan jämfört med motsvarande hus i betongstomme. utvecklas nu också betongen till att bli alltmer klimatsmart. I ett pilotprojekt som initierade i , med målet att skapa mest innovativa byggprojekt med fokus på hållbarhet, valdes till exempel betongstomme. I projektet arbetades aktivt med att minska mängden betong, ta fram ett betongrecept med lägre klimatpåverkan och användning av återvunnet material som armeringsstål. tror att både trä, betong och andra material kommer att behövas som byggmaterial . Det är därför viktigt att genom en god incitamentsstruktur bidra till utvecklingen av mer klimatsmarta versioner av samtliga material. En förutsättning för det är att inget material i sig premieras via standarder, lagstiftningar eller upphandlingar utan att dess samlade egenskaper tillåts vara avgörande. På så vis möjliggörs ett konkurrenskraftigt och klimatsmart byggande. Att skapa förutsättningar för ett resurseffektivt samhälle ligger högt upp på agenda. Det finns många fördelar ur både ett miljömässigt och ekonomiskt perspektiv med att återvinna mer och fler material samt att optimera användningen av de resurser som finns. Ny teknik så som VDC (Virtual Design and Construction) och (Information Model) där man arbetar digitalt med alltmer detaljerade virtuella modeller möjliggör nästintill total kontroll över projektets beståndsdelar vilket leder till snabbare processer, en bättre slutprodukt men också minskat materialspill. En detaljerad virtuell modell kan ge tillförlitlig information om vad som kommer att krävas för drift, underhåll och förvaltning när byggnaden är klar och på så sätt är det också möjligt att redan innan spaden sätts i marken kunna i detalj ändra utformningen för att minska både kostnader och utsläpp under såväl produktionen som användningen. vill värna utvecklingen av den nya tekniken och ser gärna att projekt i linje med det prioriteras av , inom ramen för nuvarande budgetanslag. Därtill är det också i detta sammanhang viktigt att poängtera behovet av enkla och tydliga byggregler. Ett utökat användande av standarder kan till exempel ge positiva såväl ekonomiska som miljömässiga effekter till följd av förbättrad konkurrens, så har skett till exempel i där man arbetat mycket aktivt med standarder. För att uppnå de effekterna är det dock av yttersta vikt att standarderna är såväl teknik- som materialneutrala, i annat fall riskerar effekten att bli den motsatta. är varje byggprojekt generellt sett unikt men genom att möjliggöra till exempel typgodkännande finns möjlighet att repetera ett och samma projekt på flera platser. Ett sådant arbetssätt möjliggör en mer standardiserad och kontrollerad tillverkning men också rent finansiellt ett än mer aktivt arbete med att utveckla byggnader med mindre klimatmatpåverkan. Underlätta flytt av gamla hus När en byggnad flyttas till en ny plats räknas det generellt sett som en nybyggnad. Det innebär att byggnaden förväntas leva upp till alla de krav som ställs på till exempel tillgänglighet. Det finns möjlighet för att göra vissa avsteg men vi anser att de möjligheterna behöver stärkas. På så sätt kan fler byggnader återanvändas men också större kulturvärden bevaras. Behovet av transporter hänger ihop med behovet av material, genom minskad materialanvändning och ökad återvinning av material minskar behovet av transporter. De transporter som ändå sker bör därtill också ske med transportslag vars miljöpåverkan är lägre, till exempel går på el. Elektrifiering av tunga transporter är dock en förändring som kräver tid. Till dess är det viktigt att förbränningsbränslenas negativa klimateffekter kan minskas. ser därför positivt på reduktionsplikten, som innebär att biobränslen i ökande grad blandas in i fossila bränslen för att minska utsläppen. Denna utveckling bör dock inte forceras på ett sätt som kraftigt driver upp drivmedelspriserna. För att detta ska vara möjligt krävs insatser för att öka den inhemska produktionen av biobränslen, samt att priserna på drivmedel hålls på en rimlig nivå. Bostäder förutsätter mycket energi i såväl produktionsskedet som vid användandet. För att minska bygg- och fastighetssektorns totala klimatavtryck är således en förutsättning god tillgång till fossilfri energi. Kärnkraften bör även fortsatt vara en viktig del av energiförsörjning som villkoren för svensk vattenkraft bör förbättras. Handläggningstiderna för nätinvesteringar behöver minska och investeringarna i infrastruktur för koldioxidfria vägtransporter så som laddstolpar behöver öka. För att uppnå bättre resurseffektivitet bör den så kallade avfallshierarkin användas som utgångspunkt. Enligt hierarkin ska avfall i första hand förebyggas och därefter återanvändas, återvinnas eller förbrännas. I sista hand ska avfallet läggas på deponi. I återvinns en stor del av avfallet, men vi kan bli ännu bättre och ta tillvara fler material än vad vi gör . Reglerna kring återbruk bör även förenklas och det bör till exempel vara möjligt att återbruka ickeförorenat berg, bergkross och grus som utvinns och lagras i samband med konstruktionsarbeten. Vid pågående tunnelbanebygge i har kostnaderna för att hantera stenmaterialet skjutit i höjden, då det har klassats som avfall och därmed sorterar under avfallslagstiftningen. Detta innebär krav på många och långa transporter samt att materialet har belagts med åtskilliga miljarder kronor i avfallsskatt. Detta är inte rimligt vare sig för miljö eller samhällsekonomi. Konkret för bygg- och fastighetssektorn så bör projekt också i större utsträckning designas så att det är möjligt att enkelt bygga om när behoven förändras, för att på så vis minska antalet rivningar och därmed behovet av nyproduktion men också utsläpp förenade med renoveringar och ombyggnad. Ytterligare ett sätt att minska bygg- och fastighetssektorns klimatpåverkan är att använda de ytor som finns och byggs mer effektivt. Det kan till exempel handla om aktivitetsbaserade och flexibla kontor samt möjlighet att använda kontoren för andra ändamål utanför kontorstid. Det totala klimatavtrycket från bostäder kan minska genom regelförenklingar som möjliggör mindre bostäder, vilket tidigare omnämnts under rubriken ”byggregler”, genom ökad andrahandsuthyrning av tomma bostäder och rum, se kommande rubriken ”Åtgärder för ökad uthyrning av privatbostäder” och ett bättre regelverk för moderna kollektivboenden se ”Studentbostäder och boende för unga”. Möjliggör för fler att köpa en bostad Hyresrätten har en viktig roll att spela på bostadsmarknaden, men främst som ett kortsiktigt boende. På en väl fungerande hyresrättsmarknad går det snabbt och är enkelt att flytta till och från en hyresrätt. Där är det enkelt att snabbt få en bostad när man behöver den, där är transaktionskostnaderna låga men också månadskostnaden högre. Att äga sin egen bostad är det mest ekonomiska för ett hushåll utifrån ett långsiktigt perspektiv. Därutöver finns också ett antal sociala motiv för att främja ägt boende. Att äga och ta ekonomiskt ansvar för sitt boende bidrar till ökat personligt ansvarstagande. Bostadsområden med omfattande inslag av ägt boende uppvisar en högre grad av social stabilitet med lägre kriminalitet och högre grad av social sammanhållning. bostäder ger den enskilde ett vidgat ekonomiskt utrymme samt en belåningsbar tillgång som antingen kan nyttjas för att rusta och vårda bostaden eller för annan konsumtion. bostäder bidrar med andra ord till att göra den enskilde friare och mer självständig men också till ett bättre, ur social synpunkt, samhälle som helhet. Gör en översyn av kreditrestriktionerna och höj bolånetaket har hushållens skulder varit föremål för diskussion. Att skulderna stigit är en naturlig följd av att räntorna sjunkit dramatiskt. Att skulderna är stora gör dock hushållen räntekänsliga. Och att skulderna är stora i förhållande till inkomst gör hushållen känsliga för prisförändringar. konstaterar dock bolånerapport att såväl nya som gamla bolånetagare har goda marginaler för att klara betalningar också i ett sämre ekonomiskt läge. Hushållens motståndskraft är god, vilket innebär en begränsad risk för att bolånen ska orsaka omfattande kreditförluster för bankerna. Att marginalerna är stora gör också att hushållens konsumtion i sämre ekonomiska tider inte bör påverkas nämnvärt och att de riskerna som motsatsen skulle ge på samhällsekonomin undviks. lyfter att den goda motståndskraften är en följd av tidigare införda åtgärder. I kölvattnet av finanskrisen infördes bolånetaket 2010. måste bostadsköpare ha eget kapital för att få köpa en bostad. Denna första kreditrestriktion syftade till att göra hushållen mindre känsliga vid kommande kriser. Därefter har ytterligare restriktioner införts, det första amorteringskravet 2016 och det andra amorteringskravet 2018. Parallellt har också kraven på bankerna ökat, de måste till exempel hålla en större andel eget kapital . Tanken med restriktionerna har varit att det ska fungera som en form av försäkring vid en kommande ekonomisk kris men försäkringspremien har visat sig hög – inte minst för de som ännu inte tagit sig in på bostadsmarknaden. Restriktionerna gör det svårare för unga och andra förstagångsköpare att ta sig in. Dessa grupper hänvisas till stöd från sina föräldrar i de fall de är möjligt, dyra nyproducerade hyresrätter, boende i andra hand eller blancolån. Det finns en tydlig korrelation mellan kreditrestriktionerna och tillväxttakten för blancolån, vilket sannolikt är en konsekvens av att blancolån används som kapitaltillskott av hushåll för att de ska nå upp till 15 procents kontantinsats och därmed kunna få bolån. tillkännagav för regeringen att en samlad utvärdering av de nu genomföra kreditrestriktionerna bör genomföras. Utvärderingen ska också belysa konsekvenserna för olika hushållstypers möjligheter att låna till ett boende, vilka effekter som åtgärderna haft på bostadspriserna och hushållens skuldsättning samt hur utvecklingen på detta område har påverkat riskerna förknippade med hushållens skuldsättning. Därtill tillkännagav att regeringen bör utreda hur villkoren för förstagångsköpare kan förbättras. ställer sig bakom tillkännagivandet och anser att regeringen skyndsamt bör ge en oberoende instans uppdraget. vill också höja bolånetaket från till av bostadens värde och i samband med det ta bort ränteavdraget på blancolån. Det motiveras av att kapitalkravet rimligen kan sänkas när inkomstkraven ökat dramatiskt till följd av det första och andra amorteringskravet. Ett lägre krav på kontantinsats skulle göra det enklare för förstagångsköpare att ta sig in på bostadsmarknaden. De ökade riskerna som det höjda bolånetaket möjligen skulle kunna ge upphov till kompenseras av att riskerna förenade med blancolån minskar. I tillägg så bör också bankernas tillämpning av kalkylräntor ses över. Vid kreditprövningar testar bankerna hushållen mot en ränta på 6–(7,8–10,4 före ränteavdrag), trots att räntorna är långt lägre och spås förbli det . Det är klokt att stresstesta hushåll före långivning men flexibiliteten bör öka. Hushåll som binder en stor andel av sina lån framåt bör kunna få bolånet prövat med den bundna räntan. På så sätt skulle fler kunna låna och få möjlighet att köpa en bostad, som den makroekonomiska stabiliteten stärks då fler hushåll binder räntan och därmed blir mindre känsliga för ränteförändringar. Höj kunskapen och värna gynnat sparande För att kunna köpa en bostad krävs kunskap om bostadsmarknaden samt eget kapital. Att köpa en bostad är ofta det största ekonomiska beslutet ett enskilt hushåll fattar och hur man som ung förhåller sig till bostadsmarknaden kan påverka förutsättningarna för . Därför bör till exempel ses över om boendeekonomi kan och bör få ett större utrymme i . För att stärka hushållens möjlighet att köpa en bostad är det också viktigt att kapitalbeskattningen uppmuntrar sparande. införde Alliansen ISK-kontot för att erbjuda ett enkelt sätt att med god förutsägbarhet spara långsiktigt. har den röd-gröna regeringen höjt skatten på ISK-konton . Det gör sparformen mindre attraktiv på två sätt, dels till följd av den direkta effekten av höjd skatt men också till följd av att förutsägbarheten minskar. I vårbudgeten 2020 presenterade regeringen en ny satsning på miljösparkonto, ett subventionerat sparkonto där pengarna ska gå till miljövänliga projekt. En satsning som bekostas genom höjd skatt på bland annat ISK-konton. Det innebär att regeringen premierar sparare som flyttar sina pengar till miljösparkonto och straffar fondspararna. Det är en mycket olycklig utveckling. Sparkonton ger generellt sett lägre avkastning än fondsparande och därtill påverkar det ISK-kontots attraktivitet negativt. värnar ISK-kontots kärnvärden. Att det ska vara ett enkelt sparande, med låga trösklar, präglat av förutsägbarhet och långsiktighet. Det bidrar till en sund sparandekultur, bättre förutsättningar för fler att köpa en bostad och en bättre samhällsekonomi i stort. Möjliggör ombildning till bostadsrätt, ägarlägenhet och andelsägande Ombildning från hyresrätt till bostadsrätt eller ägarlägenhet innebär en möjlighet för de boende att få större inflytande över sina bostäder. Det innebär också att det är möjligt att relativt snabbt få fler ägda bostäder i områden som domineras av hyresrätter och där marknadsförutsättningarna för nyproduktion av bostadsrätter eller ägarlägenheter är små. Att möjliggöra större inslag av ägt boende i områden dominerade av hyresrätter innebär också att personer som bor där inte behöver flytta från området för att kunna inleda sin boendekarriär, vilket främjar samhällets sociala sammansättning. är positiva till ombildning från hyresrätt till bostadsrätt men vill också att det ska vara möjligt att ombilda till ägarlägenhet. Upplåtelseformen ägarlägenhet, som är mycket vanlig utomlands och som infördes i av alliansregeringen , skiljer sig från bostadsrätt genom att den som köper en ägarlägenhet äger lägenheten i sig. Vid köp av en bostadsrätt köper man endast en andel i bostadsrättsföreningen med rätten att nyttja en särskild lägenhet. Istället för en bostadsrättsförening, som i fallet med bostadsrätt, så är man medlem i en samfällighetsförening om man äger en ägarlägenhet. ansvarsområde och inflytande är mindre än en bostadsrättsförenings, vilket ger större frihet för ägaren. är det endast möjligt att nyproducera ägarlägenheter, inte att ombilda till det. tillkännagav dock för regeringen att ombildning till ägarlägenheter bör möjliggöras. Detta har fortfarande inte genomförts och vi anser att det bör ske omgående men också att ombildning från bostadsrätt till ägarlägenhet ska möjliggöras. ställer sig också positiva till initiativ likt andelsägande i områden där det är svårt att ombilda till bostadsrätter eller ägarlägenheter för att köpkraften är relativt låg. Andelsägande innebär att fastighetsägaren förblir huvudägare men hyresgäster har möjlighet att köpa en andel i fastigheten och därmed bli andelsägare med dispositionsrätt till en lägenhet. Det innebär att hyresgäster kan bli andelsägare och dra nytta av många av de fördelar som ägt boende innebär men inte behöver investera lika mycket pengar som vid köp av bostadsrätt eller ägarlägenhet. Andelsägarna får istället generellt sett en lite högre löpande kostnad. Andelsägaren ansvarar själv för underhåll och reparationer i sin lägenhet men majoritetsägaren, ett större fastighetsbolag, sköter det yttre underhållet samt rollen som fastighetsägare för de som bor kvar i huset som hyresgäster. Initiativet innebär också att det räcker med att endast några få vill bli andelsägare, de övriga bor kvar med samma hyresavtal och förvaltare som . Möjliggör för fler att hyra en bostad För de flesta utgör en hyresrätt det första steget in på bostadsmarknaden. En hyresrätt lämpar sig väl genom att det inte krävs någon kontantinsats men också då unga personer ofta är mer kortsiktiga i sitt boende. De flyttar oftare, kanske tar de ett sabbatsår efter gymnasiet på en ort, studerar på en annan och börjar jobba på en tredje. Då lämpar det sig mycket väl att hyra en bostad. Att hyra en bostad kan också lämpa sig väl senare i livet, till exempel då någon önskar att provbo på annan ort eller på ålderns höst då ett hushåll önskar att sälja villan till förmån för en mer tillgänglig lägenhet. Gör det enklare att hyra en hyresrätt Hyrorna har reglerats på olika sätt sedan med konsekvensen att hyrorna i mycket attraktiva lägen är långt lägre än vad marknaden är beredd att betala. Det har lett till att de som har ett sådant hyreskontrakt har mycket små incitament att flytta och att hyreskontrakt går i arv mellan generationer. Det gör att en grupp människor som redan är inne på marknaden gynnas. I förlängningen minskar det rörligheten på bostadsmarknaden vilket gör det mycket svårt för de som ännu ej tagit sig in på bostadsmarknaden att göra det. De få hyresrätter som kommer ut på marknaden fördelas baserat på kötid, vilket av naturliga skäl missgynnar de som är unga eller nya i . De hushållen hänvisas ofta till nyproducerade bostäder som har högre hyror eller boenden i andra hand. Generellt sett skapar dagens hyreslagstiftning en dåligt fungerande bostadsmarknad med utbredd segregation och stora skillnader i förutsättningar mellan olika åldersgrupper. förespråkar att det nuvarande hyressättningssystemet förändras för att möjliggöra mer rättvisa hyror. Att hyresgästernas och de potentiella hyresgästernas faktiska värdering av boendet ges större vikt. Det är dock viktigt att sådana förändringar genomförs på ett sätt som gör att det inte får orimliga konsekvenser för de som bor i hyresrätt. För nyproduktion förespråkar vi att fastighetsägaren tillsammans med hyresgästen ska få möjlighet att bestämma hyran. Åtgärder för att öka uthyrningen av privatbostäder Bostadsbristen är på många håll i väldigt utbredd och att bygga helt nytt tar tid, därför måste vi använda det befintliga beståndet så effektivt som möjligt. Utöver att se över systemet för hyressättning kan det uppnås genom att underlätta uthyrningen av privatbostäder. Tillgängliggör och tydliggör information om privatbostadsuthyrning Av Statskontorets rapport för att öka uthyrningen av privatbostäder som gjordes 2017 framkommer att ovilja och osäkerhet är de främsta hindren för uthyrning av privatbostäder. En bidragande orsak till osäkerheten kring uthyrning av privatbostad är att informationen om vilka lagar och regler som gäller är oöverskådlig, otillräcklig och inkonsekvent. För att öka kunskapen kring uthyrning och därmed tryggheten föreslår att får i uppdrag att sammanställa lättillgänglig information om vad som gäller.