ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · H8023968 · 2021-04-07 00:00:00 — med anledning av prop. 2020/21:156 Justerad beräkning av bilförmån avslår proposition 2020/21:156. Regeringen föreslår en för allmänheten kanske svårbegriplig förändring som egentligen är ett sätt att höja skatt om . Det kommer att träffa bilister, vilket är ytterligare en skattepålaga utöver redan genomdrivna skattehöjningar som kommit via allehanda skatter på transporter, fordon och bränslen, inte minst genom systemet bonus–malus. Vi är därför allmänt kritiska till den här skattehöjningen av den enkla anledningen att det finns kostnadsbesparingar i de offentliga finanserna som kan nyttjas i stället. Men vi ser också ett antal andra problem med förslaget. De ökade kostnader i förmånssystemet som föreslås riskerar att fördröja omställningen av fordonsflottan och försvåra möjligheterna att nå transportsektorns klimatmål till 2030. Förslaget tar heller inte tillräcklig hänsyn till de som verkligen använder bilen i arbetet, kontra de som enbart har en tjänstebil som en ren löneförmån. För de som måste använda bilen i arbetet är alternativet att använda sin privata bil i tjänsten begränsad. Den skattefria del som bilägaren kan få som ersättning för användandet av sin privata bil i tjänsten, per kilometer, har varit oförändrad och har med tanke på de allt högre kostnaderna för att äga och köra bil, främst på grund av olika skattehöjningar, i realiteten minskat och blivit än mer ofördelaktig. Det handlar även om att man i förslaget inte tagit i beaktande marknadsvärdet för privatleasing av bilar som en jämförande post. Neutralitet mellan förmånsvärde och leasing saknas. Dessutom står mitt i en pandemi, med en växande arbetslöshet. Bilindustrin är en viktig motor för det svenska näringslivet och svensk arbetsmarknad. Av den anledningen anser vi också att tidpunkten för ikraftträdande av lagen är olycklig och bör, om förslaget genomförs, senareläggas. Det saknas i allmänhet en helhetssyn över hur olika styrmedel påverkar de som är beroende av bilen som transportmedel och arbetsredskap. Därför behövs det snarare göras en total översyn av regelverket för bilförmån där syftet måste vara bredare än en viss regelförenkling. Översynen behöver också innefatta parkering och andra rörliga kostnader. Men också hur väl nedsättningen av förmånsvärdet för miljöbilar styr mot målet om minskade utsläpp av växthusgaser från inrikestransporter. Vi yrkar därför avslag på propositionen och föreslår en total översyn av systemet med bilförmån i stället.
mot · H8023970 · 2021-04-07 00:00:00 — med anledning av prop. 2020/21:156 Justerad beräkning av bilförmån ställer sig bakom det som anförs i motionen om att förmånsvärdet för bilar bör justeras på ett sätt som innebär att dyra bilar får bära den största delen av skattehöjningen och tillkännager detta för regeringen. I proposition 2020/21:156 föreslår regeringen ett höjt förmånsvärde på bilar, genom en justering av dels den prisrelaterade delen och dels den ränterelaterade delen av förmånsvärdesberäkningen. Regeringens förslag har flera brister. Förslaget innebär att dyra förmånsbilar som kostar kommer att få lägre förmånsvärde, medan skattehöjningen slår hårdast mot de som kör en förmånsbil med nybilspris runt . Enligt en rapport från körs dyrare förmånsbilar i högre grad av de med högre inkomst. De dyra förmånsbilarna körs även i stor utsträckning i storstäder. Regeringens förslag har därmed en tveksam fördelningspolitisk profil. Att de billigare bilarna får bära kostnaden av skattehöjningen, medan de allra dyraste bilarna får en skattesänkning, innebär dessutom att regeringens förslag missgynnar kvinnor med förmånsbil, då det genomsnittliga förmånsvärdet för män är högre än det för kvinnor. Regeringens förslag innebär också att kostnaden för flera typer av förmånsbilar som är elbilar ökar. Även detta är prioriteringar som ifrågasätter. anser att det kan finnas skäl till att minska den snedvridning som förmånssystemet innebär i valet mellan privatägd bil och förmånsbil – ett val som många inte har möjligheten att göra då de inte kan få tillgång till en förmånsbil via sin arbetsgivare. Enligt ESV har den faktiska bilkostnaden ökat med 40–medan förmånsvärdet har ökat med 10–. är möjligheten till förmånsbil viktig för många småföretagare, och en stor del av nybilsförsäljningen sker via förmånssystemet. Därmed bör en förändring av systemet göras på ett klokt sätt. föreslår därför att en större del av skattehöjningen betalas av de som har förmånsbilar värda över 7,5 prisbasbelopp (ca ). Därmed borde den prisrelaterade delen av förmånsvärdesberäkningen justeras till av den del av nybilspriset som understiger 7,5 prisbasbelopp, och av den del som överstiger 7,5 prisbasbelopp. Ingen justering av det ränterelaterade beloppet bör ske. Vårt förslag skulle – jämfört med regeringens förslag – innebära upp till lägre skatt för de med förmånsbilar värda . förslag innebär samma offentligfinansiella effekt som regeringens förslag, men har en bättre fördelningsprofil. Då de dyra förmånsbilarna i stor utsträckning körs av höginkomsttagare i storstäder, där fler alternativa transportmedel finns, anser att det är rimligt att dessa bär en större del av skatteförändringen. Med politik får därmed de som bor i mindre tätbefolkade områden och kör något billigare förmånsbilar en mindre höjning av förmånsvärdet än med regeringens politik. Borttagandet av det tidsbegränsade nedsatta förmånsvärdet för miljöbilar borde inte heller ha skett. Miljöbilar hade då enligt vårt förslag fortsatt kunnat justera ned förmånsvärdet enligt de regler som gällde innan , och därmed inte drabbats så hårt av en förmånsvärdesjustering.
mot · H8023973 · 2021-04-07 00:00:00 — med anledning av prop. 2020/21:157 Material och produkter avsedda att komma i kontakt med livsmedel ställer sig bakom det som anförs i motionen om att tydliggöra ansvar för att säkerställa ett minimum av variation i hur reglerna tillämpas i olika delar av landet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att och kommunernas ansvar för kontrollerna bör omfatta att minska den administrativa bördan på företag inom jordbruks- och livsmedelsbranschen och tillkännager detta för regeringen. För att stärka konkurrenskraften inom såväl det svenska jordbruket som inom livsmedelsproduktionen måste kostnaderna för verksamheternas sänkas. Det handlar om direkta kostnader såsom skatter och avgifter, men också om de indirekta kostnader som uppstår genom regelkrångel, administration och kostsamma särkrav. Enligt en uppskattning från har företagare 1 200 lagar, 2 200 förordningar och 8 100 föreskrifter och allmänna råd att förhålla sig till. Man bedömer att regelkostnaderna ökar med i genomsnitt . Det är ett allvarligt hot mot tillväxten och svenska företags konkurrenskraft. Varje förslag till nya regler bör därför ta i beaktande hur dessa kostnader kan minskas eller hållas till ett minimum. I propositionen föreslår regeringen att kommunerna bör få ansvaret för att utöva offentlig kontroll och annan offentlig verksamhet när det gäller företag som bedriver tillverkning, förädling och distribution av material och produkter avsedda att komma i kontakt med livsmedel. föreslås vara central myndighet för området material och produkter avsedda att komma i kontakt med livsmedel med ansvar att samordna kontrollen och lämna råd och hjälp. Här finns en risk för otydlighet och för variationer över landet. anser därför att det är centralt att regeringen tydliggör ansvar för att tillhandahålla råd och riktlinjer på ett sätt som säkerställer ett minimum av variation av hur reglerna tillämpas i olika delar av landet. anser vidare att såväl som kommunernas ansvar för kontrollerna bör omfatta att tillhandahålla råd och riktlinjer på ett sätt som minskar den administrativa bördan på företagen inom jordbruks- och livsmedelsbranschen. Kopparklint (M)
mot · H8023983 · 2021-04-20 00:00:00 — med anledning av prop. 2020/21:161 Löneutmätning och digitala ansökningar i utsökningsförfarandet avslår regeringens förslag till ändring i 7 kap. 11 § utsökningsbalken. Regeringen föreslår flera ändringar i utsökningsbalken i syfte att underlätta situationen för gäldenärer som har löneutmätning och att effektivisera utsökningsförfarandet. Det belopp som en gäldenär får förbehålla sig vid löneutmätning ska höjas för barnfamiljer. ska inte längre behöva ändra ett beslut om löneutmätning om resultatet av ändringen skulle vara obetydligt, och det föreslås att en ansökan om utmätning eller annan verkställighet ska kunna ges in till digitalt. Regeringen vill även att det ska bli tydligare att en gäldenär kan få anstånd med betalningen mer än en gång under pågående löneutmätning. Regeringens förslag är till stora delar rimligt och kan innebära positiva ekonomiska konsekvenser för gäldenärer och deras familjer samt leda till ett effektivare utsökningsförfarande. Att höja förbehållsbeloppet för barnfamiljer är positivt för de barn som är utsatta för knappa förhållanden. Det är inte barnen som ska drabbas när föräldrar försätter sig i ekonomiska svårigheter. Dock är det av vikt, inte minst för barnen i dessa familjer, att skulden så snabbt som möjligt återbetalas för att undvika en alltför långdragen utmätningsprocess. Detta gäller även vid skuldsanering, något som inte ryms inom ramen för det här ärendet, men som vi avser att återkomma till i ett annat sammanhang. Vid sidan av detta bör även hänsyn tas till borgenärer, företagare och näringsliv samt, då vuxna personer har skulder, ska individuellt ansvar tas för att dessa återbetalas. Förslaget om en ändring i 7 kap. 11 § UB som innebär lättnader för gäldenärer att få anstånd med betalningen mer än en gång under pågående löneutmätning bifalls inte. Vi delar regeringens bedömning om att några av förslagen innebär att det kan ta för borgenärer att få full betalning för sina fordringar, vilket kan leda till minskade intäkter. Anstånd fördröjer förloppet och hindrar även gäldenären från att återgå till en normal livsföring. Övriga lättnader i regeringens förslag är därför tillräckliga. Eventuella anstånd ska fortsätta att vara korta och tillämpas restriktivt i samband med löneutmätning. Skulder ska i största möjliga mån återbetalas, det är viktigt att man gör rätt för sig.
mot · H8023989 · 2021-04-21 00:00:00 — med anledning av prop. 2020/21:158 Skärpt kontroll över explosiva varor ställer sig bakom det som anförs i motionen om att innehav och hantering av explosiva varor på allmän plats, utan att det finns skäliga motiv för detta, som huvudregel ska betraktas som ett synnerligen grovt brott och tillkännager detta för regeringen. Enligt polisen har det skett fler sprängningar i än tidigare . Det har även varit en utveckling där sprängningarna har större sprängkraft, med fler egendomsskador som följd och en påtaglig risk att människor kan komma till skada. ser också en förändring i hur våldet mellan kriminella utövas. skedde uppgörelser i det fördolda, men har våldet flyttat ut, och i större utsträckning används det offentliga rummet. En rad åtgärder har redan vidtagits som innefattar såväl straffskärpningar som regeringsuppdrag till berörda myndigheter för att minska kriminella grupperingars användning av explosiva varor. I proposition 2020/21:158 Skärpt kontroll över explosiva varor föreslås ytterligare skärpningar i regelverket för tillstånd. Liberalerna välkomnar skärpningarna men vill även att innehav av bomber och andra explosiva varor på allmän plats som huvudregel bedöms som ett synnerligen grovt brott mot tillståndsplikten för explosiva varor. Det är också innehållet i tillkännagivande till regeringen om innehav av sprängmedel på allmän plats (bet. 2020/21:JuU5 punkt 6, rskr. 2020/21:31). Det får aldrig råda någon tvekan om att den som i olovligt syfte t.ex. befinner sig på allmän plats med en handgranat eller sprängladdning ska dömas för det mycket höga straffvärde som denna gärning bör medföra. Liberalernas grundhållning är att handgranater och andra explosiva varor som helt saknar civil användning bör föras över till vapenbrottslagstiftningen, men än så länge hanteras de inom ramen för lagen om brandfarliga och explosiva varor. Detta ger än större tyngd åt behovet av en tydligare reglering av påföljden. Som Liberalerna tidigare uttryckt är det också angeläget att det genomförs en ny amnesti för vapen och explosiva varor, där Försvarsmakten fullt ut involveras som en aktiv part. Den amnesti som genomfördes –gav gott resultat och en ny bör komma till stånd. Eftersom denna fråga inte behandlas i propositionen avstår Liberalerna av formella skäl från att lägga något yrkande i den delen. Vi återkommer till detta i ett annat sammanhang. Gulan Avci (L)
mot · H8023990 · 2021-04-21 00:00:00 — med anledning av prop. 2020/21:170 Barn som bevittnar brott avslår regeringens förslag till lag om ändring i brottsskadelagen (2014:322). ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utvärdera tillämpningen av brottsskadeersättning till barn som bevittnar brott, och detta tillkännager för regeringen. Barns trygghet och säkerhet är något som varje samhälle bör sträva efter att garantera. Det är dock i slutändan de närstående som har det största ansvaret för detta, vilket gör det synnerligen klandervärt när det är deras agerande som inskränker barns trygghet. Det föreslagna brottet barnfridsbrott är ett angeläget sådant, dels för att markera allvaret, dels för att skapa förutsättningar att övriga delar av regelverket kan användas på bästa vis. Som en av anledningarna till barnfridsbrottets införande anför regeringen att den nu gällande särskilda rätten till brottsskadeersättning inte är tillräcklig. [1] delar den uppfattningen. Det bör dock anses förhastat att, liksom regeringen föreslår, upphäva den särskilda rätten till brottsskadeersättning vid införandet av barnfridsbrottet. Regeringen anför att den särskilda rätten inte längre behövs. [2] Det finns dock remissinstanser som är tveksamma till regeringens bedömning i denna fråga, bl.a. och . De anför att den nuvarande möjligheten bör behållas som en säkerhetsventil, för att garantera att möjligheten till ersättning inte försämras. En sådan ordning torde vara lämpligare, i vart fall till dess att det är säkerställt att den nya ordningen inte lämnar några sådana luckor. Att avslå regeringens förslag i denna del bör anses rimligt, då brottskadeersättningen är subsidiär till annan form av ersättning som den som drabbats av ett brott kan ha rätt till. På detta vis införs barnfridsbrottet och möjlighet till skadestånd med anledning av sådana brott, men säkerhetsventilen med den särskilda brottsskadeersättningen kvarstår. Det bör dock utvärderas huruvida säkerhetsventilen nyttjas eller fyller ett syfte när övriga ändringar genomförts och tillämpats . [1] Prop. 2020/21:170 s. 16 [2] Prop. 2020/21:170 s. 35 f.
mot · H8023991 · 2021-04-21 00:00:00 — med anledning av prop. 2020/21:158 Skärpt kontroll över explosiva varor ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utreda DNA-märkning av explosiva varor och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om register över DNA-märkta explosiva varor och tillkännager detta för regeringen. befinner sig i ett mycket allvarligt läge där sprängningar, skjutningar och annan grov brottslighet blivit en del av vardagen för många människor runt om i vårt land. Denna ökning kan likt regeringen anför i propositionen inte minst härledas till olika konflikter mellan kriminella grupperingar. Regeringens förda politik på området har misslyckats kapitalt, och antalet sprängningar har aldrig varit högre i modern tid. Utöver att sprängningarna blivit fler har även hänsynslösheten ökat. Antalet explosioner i flerfamiljshus, trapphus och i eller mot andra offentliga platser där vanliga medborgare riskerar att drabbas är rekordhögt. ser med stor oro på detta och välkomnar alla lagförslag som kan bryta denna utveckling. Förslagen som återfinns i regeringens proposition är ett steg i rätt riktning men är inte tillräckliga. Enligt är en stor del av de sprängmedel som används vid sprängningar stulna från civila företag och byggarbetsplatser. I 13 § lagen (2010:1011) om brandfarliga och explosiva varor stadgas att vissa typer av explosiva varor måste innehålla spårämnen som möjliggör detektering för att få hanteras i . vill utreda möjligheterna att utöka denna bestämmelse och införa krav på att det utöver spårämnen även ska införas krav på DNA-märkning. Detta krav bör omfatta allt sprängmedel som produceras i eller importeras hit. Utöver detta bör ansvariga tillsynsmyndigheter ges ansvar för att föra register över vilka aktörer som ansvarar för vilka explosiva varor. Detta register bör uppdateras kontinuerligt i syfte att kunna fastställa ansvar vid felaktigheter. Detta torde underlätta både det polisiära arbetet gällande sprängdåd och ansvariga tillsynsmyndigheters arbete.
mot · H8023993 · 2021-04-21 00:00:00 — med anledning av prop. 2020/21:170 Barn som bevittnar brott ställer sig bakom det som anförs i motionen om höjda straff och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att upplevelse av misshandel också ska kriminaliseras och tillkännager detta för regeringen. Vi är positiva till en lagändring. har ett barnperspektiv på all vår politik. Att använda våld mot annan för att skada ett barn är en särskilt grym handling. Men vi är skeptiska till straffskalorna som är relativt låga, särskilt som de kan komma att konsumeras av ”mängdrabatten” om en förälder döms för både misshandel och för att ett barn bevittnat den samma. Därför vill vi se en uppföljande utredning om straffskalorna gett avsedd effekt eller om de behöver justeras uppåt. Vi delar också kritiken som , och Rädda barnen framför gällande att barnen måste bevittna våld, det räcker inte med upplevelse. Som en av remissinstanserna skriver kan barn uppleva efterspelet av en misshandel i hemmet utan att ha bevittnat själva akten, i form av blåmärken hos en förälder eller ett syskon, se spår av blod eller förstörd inredning. Det är förstås en komplex fråga hur en sådan lagstiftning skulle utformas. Även detta behöver utredas. Det ska ges regeringen till känna. Vi anser också att barnens rätt till ombud bör förstärkas och tycker att den utredning av barnahus som föreslås borde varit genomförd för länge sedan. Skånberg (KD)
mot · H8023994 · 2021-04-21 00:00:00 — med anledning av prop. 2020/21:158 Skärpt kontroll över explosiva varor ställer sig bakom det som anförs i motionen om direktåtkomst till tillstånd för explosiva varor och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om utökad tillståndsplikt och tillkännager detta för regeringen. måste ta kontakt med handläggare på Myndigheten för samhällsskydd och beredskap när de behöver kontrollera huruvida ett företag har korrekta tillstånd för exempelvis import eller export av explosiva varor. har i återrapportering av regeringsuppdrag (Ju2019/03980/PO) påpekat detta och påpekat att det inte är tillfredsställande. För att effektivt kunna sköta sitt arbete behöver de direktåtkomst till vilka som har tillstånd att hantera explosiva varor. Detta bör ges regeringen till känna. påpekar i sitt remissvar att tillståndsplikten borde vidgas till att även omfatta tändapparater för sprängningsarbeten, tjärstubin, och att det bör krävas tillstånd eller licens för att tillverka tändapparater – regler som liknar de för vapenhantering. delar den uppfattningen och anser att regeringen ska återkomma med lagstiftning som åtgärdar problemet. Skånberg (KD)
mot · H8023995 · 2021-04-21 00:00:00 — med anledning av prop. 2020/21:165 Utvidgade möjligheter att utreda förlisningen av passagerarfartyget ställer sig bakom det som anförs i motionen om att undantaget i gravfriden för att täcka över Estonia ska tas bort och tillkännager detta för regeringen. I den föreslagna lagändringen föreslår regeringen att det inte fortsatt ska vara olagligt att dyka vid Estonia i syfte att utreda förlisningen. Men i den föreslagna lagändringen tas inte undantaget i gravfriden för verksamhet som syftar till att täcka över vraket bort. Detta trots att regeringen själva konstaterar att arbetet med att täcka över vraket avbröts 1996. Detta menar vi är en brist i förslaget, inte minst med tanke på att det nu finns skäl att göra ytterligare dykningar för att få fram vad som egentligen hände vid förlisningen. Därför menar vi att undantaget i gravfriden för att täcka över Estonia ska tas bort. Detta bör ges regeringen till känna. Skånberg (KD)
mot · H8023998 · 2021-04-21 00:00:00 — med anledning av skr. 2020/21:145 om tillämpningen av det finanspolitiska ramverket 2020 ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör redogöra för hur en återgång till överskott ska ske och tillkännager detta för regeringen. och resten av världen har under ett drygt år befunnit sig i en djup kris till följd av coronapandemin och dess ekonomiska och sociala konsekvenser. Pandemin har krävt extraordinära beslut och åtaganden för att rädda jobb och företag. Regeringen bedriver en tydligt expansiv finanspolitik. Överskottsmålet har tjänat väl som en hörnsten i det viktiga finanspolitiska ramverket. Det ger finanspolitiken förutsättningar att dämpa effekten av kriser på tillväxt och sysselsättning. Överskottsmålet bidrar också till den trovärdighet som behövs för att finans- och penningpolitiken ska kunna verka tillsammans, liksom för stabilitet och motståndskraft i svensk ekonomi. konstaterar i sin granskningsrapport om tillämpningen av det finanspolitiska ramverket 2020 att finanspolitiken i huvudsak har utformats och redovisats i enlighet med det finanspolitiska ramverket. konstaterar att det finns brister och lämnar därmed rekommendationer på åtgärder till regeringen. påpekar i rapporten att vid en bedömd avvikelse från överskottsmålet är regeringen enligt lagen skyldig att redogöra för hur en återgång till målet ska ske och rekommenderar regeringen att senast ekonomiska vårproposition redogöra för hur en återgång till överskottsmålet ska ske. Regeringen anger i skrivelsen att det inte är ”lämpligt att i det uppkomna läget ange en plan för en återgång till överskottsmålet annat än på en övergripande nivå”. delar regeringens uppfattning om att det är svårt att göra prognoser i det nuvarande osäkra läget, men delar också slutsats att det osäkra läget inte utgör skäl att avstå från att presentera en plan för hur en återgång till överskott kan ske. Regeringens planering och beredskap har brustit på flera punkter under coronakrisen, både vad avser effektfulla och välavvägda åtgärder för att minska smittspridningen och kring den ekonomiska politiken och adekvata krisåtgärder. är införstådda med att en generell osäkerhet har präglat bedömningar som man har tvingats göra under pandemin vad avser smittspridning, krisstödens effekt liksom om ekonomins utveckling. Osäkerheten är stor eftersom ingen kan veta hur pandemin, med ett i princip okänt virus, kommer att utvecklas. Vad som dock är centralt är att försöka att i så stor utsträckning som möjligt planera efter olika tänkbara scenarier och förbereda olika alternativa åtgärder efter hur samhällsproblemen utvecklas. Utifrån olika scenarier bör regeringen tydliggöra finanspolitikens inriktning och åtgärder för att möjliggöra en återgång till överskott.