mot · H9022552 · 2021-10-01 00:00:00 — Krafttag mot illegal migration för ett säkrare ställer sig bakom det som anförs i motionen om ett samlat grepp mot skuggsamhället och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om en kartläggning av skuggsamhället och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bestraffa illegal migration och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att kriminalisera undangömmandet av illegala migranter och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om krafttag mot illegal arbetskraft och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om krafttag mot företag som anställer illegala migranter, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om ökad inre utlänningskontroll och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om åtgärder för att fastställa identiteten vid inre utlänningskontroll och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om mer resurser till för inre utlänningskontroll och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om reformer av återvändandeverksamheten och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att återinföra utvisning på grund av asocialitet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att verkställighetshinder inte ska föreligga ifall en utlänning har begått synnerligen grova brott, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att återreseförbud ska bli norm vid utvisningsbeslut från och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att avskaffa preskriptionstiden för utvisningsbeslut och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att begränsa möjligheten att ansöka om prövning av verkställighetshinder och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att avskaffa det kontanta återvändandebidraget och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om krafttag för att få till stånd återtagandeavtal med främmande stater och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om avtal för utvisningar av utlänningar till säkra tredjeländer och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om ökade möjligheter till förvarstagning av utlänningar som ska utvisas, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att kraftigt öka antalet förvarsplatser och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att avskaffa obligatorisk domstolsprövning av förvarstagning och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att förbättra säkerheten på landets förvar och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att kriminalisera rymning från förvar och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om ett återinförande av lagen om id-kontroller och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om förstärkning av gränsskyddet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om utökat transportörsansvar och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om skärpt straff för människosmuggling och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om en utökad vandelsprövning och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att biometriuppgifter ska tas upp, lagras och vara tillgängliga i fler former och för fler myndigheter och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om ökad biometrianvändning och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om ökat fokus på återkallelse av uppehållstillstånd och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om mer resurser till för återkallelse av tillstånd och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om förbättrad kommunikation mellan myndigheter i ärenden om utlänningskontroll och återkallelse av tillstånd och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om begränsningar kring främlingspass och resedokument och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om registreringskrav för EES-medborgare och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att straffa EU-medlemsstaters missbruk av den fria rörligheten och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om skärpta krav för att erhålla ställning som varaktigt bosatt och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att reglerna för när EU-migranter kvalificerar sig till de sociala trygghetssystemen bör stramas upp och tillkännager detta för regeringen. I takt med att migrationen till har ökat, har även tendensen hos utlänningar att stanna kvar i efter ett beslut om avslag och utvisning ökat. Särskilt bland asylsökande är det många som väljer att gå under jorden för att bli en del av ett snabbt växande skuggsamhälle. Det finns ingen exakt siffra över hur många som uppehåller sig illegalt i , men trots uppåt 140 000 ärenden om utvisning och avvisning som fått i uppdrag att verkställa , har färre än 50 000 kunnat verkställas. Enligt prognos väntas ytterligare över 30 000 personer avvika . Utöver detta finns drygt 17 000 personer i balans för verkställighet, vilket inte innefattar EES-medborgare som de facto saknar rätt att vistas i landet. Det står klart att har ett stort problem med illegal migration och ett växande skuggsamhälle. Att uppehålla sig illegalt i landet innebär att stå utanför rättssystemet och utan sociala skyddsnät. Som illegal invandrare kan man i princip enbart livnära sig på olika typer av kriminalitet såsom prostitution, droghandel, inbrott eller rån, i bästa fall på svartjobb utan kollektivavtal, försäkringar eller möjligheten att vända sig till myndigheter om man blir utnyttjad. Skuggsamhället är till stor skada för såväl det svenska samhället som för berörda individer. Det svenska samhället måste stå enigt och göra det omöjligt att vistas här som illegal. Om vi ska stå för principen om reglerad invandring så krävs det att utlänningar som nekats rätten att stanna i också lämnar landet, i enlighet med svensk lag. Det måste också innebära att personer som beviljats ett uppehållstillstånd fråntas det när skälet för tillståndet inte längre föreligger. Kontrollerna av vem som reser in i måste öka och särskilda insatser genomföras mot dem som vistas illegalt på våra gator. Försvarsverksamheten måste fungera bättre, och återvändandeverksamheten måste effektiviseras. Åtgärder måste vidtas för att krympa ovan beskrivna skuggsamhälle, såväl för att upprätthålla det svenska samhällskontraktet som för att skydda de människor som far illa. Ett samlat grepp mot skuggsamhället Grunden i bekämpandet av skuggsamhället är att göra det oattraktivt för utlänningar att stanna kvar i landet efter att utvisningsbeslutet vunnit laga kraft. Utlänningar med avslagsbeslut måste tydligt se att valet att stanna illegalt enbart kan sluta med besvikelse. Detsamma gäller utlänningar som reser in med syfte att leva i ett parallellsamhälle, utan myndigheters vetskap. För att uppnå detta måste hela den svenska samhällsapparaten arbeta i samma riktning för att i princip omöjliggöra ett illegalt liv i . Kommuner och regioner, liksom statliga myndigheter, och även företag och organisationer, måste alla på sitt sätt arbeta målinriktat för detta syfte. Ingen del får främja eller ens acceptera illegal migration, precis som med annan brottslighet. Nödvändiga åtgärder är exempelvis bestämmelser för offentliga tjänstemän att meddela när en illegal migrant påträffas, eller striktare bestämmelser om vilken vård och omsorg kommuner och regioner får erbjuda illegala migranter. Regeringen måste leda detta arbete, genom ett klart och tydligt besked om att inte längre kommer att tolerera ett skuggsamhälle, och ett tydligt uppdrag till myndigheterna att ta frågan på allvar. Det finns varken tillförlitlig statistik eller andra fakta gällande omfattningen av skuggsamhället i . Flera rapporter och uttalanden från olika myndigheter tyder dock, enligt ovan, på att det rör sig om flera tiotusentals personer. Det är utomordentligt viktigt att detta kartläggs och studeras genom samarbeten mellan flera myndigheter, så att det offentliga kan motverka de senaste årens tendenser till ett ökat utanförskap och kriminalitet. Myndigheter som , , , och andra måste ges ett tydligt uppdrag att prioritera frågan, och regelbundet redogöra inför hur skuggsamhället ser ut och utvecklas. Här bör även uppmärksammas var i landet, inom vilka branscher eller verksamheter, och även vad som görs i kampen mot detta skuggsamhälle. En utlänning som vistas i utan tillstånd kan dömas till bötes-straff. Om brottet betraktas som ringa ska dock åtal inte väckas. På samma sätt är det straffbart att vistas i för den som enligt ett utvisningsbeslut inte haft rätt att återvända till eller den som korsar en yttre gräns, exempelvis via fartyg eller flygplan. I praktiken används dock dessa regleringar knappt. var det exempelvis endast 83 utlänningar som dömdes för att ha vistats illegalt i . Detta ska ställas mot att nästan 90 000 uppehållstillstånd beviljades och att gränser trots coronapandemin korsades flera miljoner gånger. Uppgifter från medarbetare på gör också gällande att det finns en intern kultur av att avstå från att upprätta en polisanmälan i dessa fall. Detta gäller såväl utlänningar som överskridit sin lagliga vistelsetid i som för asylsökande som medvetna om ett stundande avslagsbeslut går under jorden, eller illegala migranter som nästintill i anslutit sig till skuggsamhället. Det måste betraktas som orimligt att en utlänning kan bryta mot svensk lag men ändå slippa någon som helst bestraffning, ens i form av böter. Principen om den reglerade invandringen kräver att missbruk beivras. föreslår därför att bestämmelserna för straff för illegal vistelse i skärps och myndigheterna åläggs att beivra sådan brottslighet. Den utlänning som medvetet missbrukar öppenhet bör i förekommande fall straffas med återreseförbud. Kriminalisera undangömmande av illegala Av utlänningslagen framgår att det är tillåtet att gömma utlänningar som befinner sig i utan tillstånd, under förutsättning att detta inte görs för egen . menar att detta är orimligt. Att aktivt bidra till ett växande skuggsamhälle där människor tvingas leva utan skyddsnät och möjlighet till legal försörjning är en ogärning. Det skapar också en dragningsfaktor som gör att fler väljer att resa till eftersom de vet att de ändå kan stanna här illegalt. Det står dessutom i strid mot basala rättsprinciper, personer som har fått sin sak prövad i flera led, och inte har laglig rätt att vistas i ska också lämna landet. Huruvida det görs med eller utan är i sammanhanget irrelevant. Vi vill därför göra det olagligt i samtliga fall att gömma, eller på liknande sätt underlätta för illegala invandrare att hålla sig undan från den svenska rättsskipningen, på ett sätt som motsvarar vad som anges i om skyddande av brottsling. Häri ingår även att straffet för undangömmandet av illegala migranter ska skärpas. Krafttag mot illegal arbetskraft Arbetsmarknaden för personer utan tillstånd har vuxit. Detta har inneburit att personer kunnat leva i trots att de har fått avslag på sin ansökan, eller hållit sig undan från rättsväsendet. Det är välkänt att terroristen försörjde sig genom arbete tiden innan han begick sitt avskyvärda dåd på . En annan aspekt är att många som arbetar illegalt i gör det under svåra förhållanden, ofta under hård kontroll av kriminella nätverk. De flesta illegala arbets-tagarna är också lågutbildade, och tränger därmed ut denna redan hårt ansatta grupp på den svenska arbetsmarknaden. Därtill kommer de skatteintäkter som går förlorade genom att arbetsgivare betalar ut löner svart. Liksom andra typer av brott mot utlänningsrätten är illegalt arbete straffbart, men precis som de andra brotten är det få som döms, och straffen är mycket låga. menar därför att det måste ske en skärpning av lagstiftningen kring anställning av utlänningar utan tillstånd i . Det måste bli tydligt att samhället inte accepterar att utlänningar kommer till och arbetar utan tillstånd. Regeringen måste skärpa straffen för illegalt arbete så att påföljden för en sådan gärning blir omedelbar utvisning och förbud att återvända till , samt att bötesstraffet revideras för att motsvara graden av gärningen innebär. och gränspolisen bör även ges klara direktiv om att arbetet med beivrandet av illegalt arbete ska prioriteras. Krafttag mot företag som anställer illegala Satsningar mot illegal arbetskraft kan inte enbart fokusera på de illegala migranterna själva. Företag som medvetet eller av otillbörlig oaktsamhet anställer illegal arbetskraft måste även de straffas. Så är återigen redan fallet , men bestämmelsen är inte särskilt välanvänd. och andra myndigheter bör därför få tydliga direktiv om att ta dessa problem på allvar och straffa företag som medvetet eller av otillbörlig oaktsamhet gjort sig skyldiga till att anställda utlänningar utan tillstånd. Det bör även övervägas om företag som fällts för detta brott kan svartlistas, så att de kan förekomma i ärenden om arbetstillstånd. Utöver lagstiftningsmässiga skärpningar mot illegal migration i alla dess former måste också det konkreta arbetet med att hitta och lagföra illegala migranter, inre utlännings-kontroll, förbättras. måste få ett större mandat och klara direktiv att satsa på inre utlänningskontroll. Ett nytt program mot illegal migration bör inkludera ett förbättrat samarbete med och Kriminalvården, större öppenhet mellan myndigheterna samt särskilda punktinsatser i det offentliga. Programmet bör kontinuerligt vidareutvecklas för att säkerställa att personer som rör sig fritt i vår närmiljö också är här lagligt. Antalet inre utlänningskontroller måste bli fler och även riktas mot platser där behovet är som störst. Polisen bör ges möjlighet att utifrån empirisk erfarenhet och generella beteendemönster utföra inre utlänningskontroller för att hitta personer som befinner sig illegalt i landet, utan att detta utgör en diskrimineringsgrund. Åtgärder för att fastställa identiteten vid inre utlänningskontroll Polisens möjlighet att snabbt fastställa identiteten hos en person i samband med en inre utlänningskontroll är begränsad. Åtkomsten till Centrala utlänningsdatabasen är kringskuren och likaså övriga databaser och system. Polisen har heller inte rätt eller möjlighet att uppta eller kontrollera fingeravtryck eller andra biometriska uppgifter hos en misstänkt illegal migrant. Detta innebär att arbetet med att bekämpa den illegala migrationen försvåras och att skuggsamhället med all dess kriminalitet kan fortsätta att frodas. Dessa problem är inte nya och omnämndes redan inom ramen för utredningsbetänkandet Klarlagd identitet (SOU 2017:93). I remissvaren begärde rentav ytterligare möjligheter, utöver de som föreslogs i utredningen. Främst rör det möjligheten till upptagning av DNA-profiler för identifiering, men också tömmandet av digitala medier i syfte att utreda den misstänktes identitet. är angelägna om att myndigheterna ska få de verktyg och befogenheter de behöver för att upprätthålla rättssamhället och den reglerade invandringen. Det är därför upprörande att regeringen avstod från att lägga fram flera viktiga förslag när en proposition om betänkandet förelades . Det rör exempelvis åldern för att lämna fingeravtryck vid identitetskontroll, som utredning föreslog skulle sänkas till , men regeringen helt motsatte sig. Detta står i strid med både dagens normer och arbetet inom EU, och innebär i praktiken att barns säkerhet äventyras. Även andra viktiga förslag förbisågs av regeringen. Det rör exempelvis en uttrycklig rätt för ansvarig myndighet att vid gränskontroll medtaga utlänningen för utredning, om det är nödvändigt för att klargöra utlänningens identitet. Ett annat förslag gällde utökade möjligheter att vid behov omhändertaga identitetskort eller andra identitetshandlingar, något som hade hjälp myndigheternas arbete. Även frågan om tömning av digitala medier har diskuterats i såväl utredningen och i remissyttrandena. En sådan möjlighet finns i många av våra grannländer, och vore en självklar anpassning av lagstiftningen till vår tids användande av mobiltelefoner och sociala medier. Mer resurser till för inre utlänningskontroll De ovannämnda förslagen skulle öka arbetsbörda. Den har ökat oavbrutet, utan att anslagen ökat i samma takt. vill därför att detta anslagsområde uppmärksammas ordentligt. Fler poliser måste anställas, villkoren måste förbättras och fungerande rutiner måste införas i verksamheten, grundat i beprövade metoder och medarbetarnas initiativ. Målet är att ingen ska kunna resa in till utan tillstånd och att samtliga utvisningsbeslut verkställs . Allt detta bör tillkännage för regeringen. Återvändandeverksamheten, som syftar till att få utlänningar utan tillstånd i att återvända till sitt hemland, är uppdelad mellan i huvudsak tre myndigheter: , och Kriminalvården. Otaliga rapporter har visat på en rad oegentligheter i arbetet. Här kan exempelvis nämnas , kostnader och effektivitet (RiR 2020:07), som indikerat stora problem när det gäller samarbetet mellan de olika myndigheterna, ansvarsfördelningen och även den ekonomiska styrningen och effektiviteten. lagstiftningsarbete, såsom regeringens proposition Moderna och rättssäkra regler för att hålla utlänningar i förvar (prop. 2017/18:284), har utgjort försök att förbättra situationen, utan resultat. Det är tydligt att den svenska återvändandeverksamheten inte fungerar. Trots stora investeringar och löpande kostnader stannar en mycket stor del av dem som ska utvisas kvar i . Kostnaderna per verkställd utvisning har rentav ökat kraftigt. tvingas Kriminalvården agera taxiverksamhet åt förvar, medan i stor utsträckning saknar tillgång till information eller insyn i viktiga frågor. En kontinuerlig trend i utlänningsrätten har varit att utlänningsfrågorna kommit att koncentrerats alltmer i en enda centralt ansvarig myndighet, . Sålunda genomför inte längre asylutredningar och Arbetsförmedlingen ansvarar inte längre för mottagning av asylsökande. övertog också dåvarande huvudansvaret för verkställighet av beslut om utvisning och avvisning från länspolismyndigheterna. Det förefaller rimligt att denna process fortsätter och att , som redan handhar hela processen kring invandringen till , inklusive utredning och praktisk mottagning av asylsökande, och därtill driver återvändandeenheter och förvarsverksamhet för utlänningar, skulle få ett eget ansvar för den svenska återvändandeverksamheten. Genom en sådan reform skulle Kriminalvården och i många fall även få större möjlighet att fokusera resurser och organisation på sina respektive kärnverksamheter, medan de problem som rör kommunikation och samverkan mellan skilda myndigheter skulle minimeras. skulle alltjämt, genom gränspolisen, vara huvudansvarig för att upprätthålla gränskontroller och i vissa fall även inre gränskontroller. Men skulle få ett större ansvar inom områden där de redan har ett huvudansvar och skulle kunna fullfölja målet att upprätthålla den reglerade invandringen även i de fall en utlänning avvikit eller gått under jorden. På så sätt skulle arbetet kunna effektiviseras och onödig byråkrati kunna undvikas. Regeringen bör därför anställa en utredning om hur återvändandeverksamheten ska reformeras för att uppnå större effektivitet. Återinför utvisning på grund av asocialitet fanns i en möjlighet att utvisa utlänningar på grund av asocialitet. Med detta menades olika mer eller mindre kriminella eller oacceptabla beteenden som drogmissbruk, prostitution, en kriminell livsstil eller deltagande i kriminella organisationer, upprepad ringa kriminalitet, bidragsfusk, tiggeri och andra sätt att sko sig på samhället och omgivningen. Till detta torde av kulturkrockar även kunna räknas olika barbariska kulturyttringar, exempelvis kring könsstympning, klanvälden, hederskultur och liknande. Möjligheten att utvisa utlänningar på grund av asocialitet avskaffades alltså i och med utlänningslag, och har inte återinförts, trots den nämnda utredningens förslag att så skulle ske. Det innebär att en asocial utlänning i praktiken endast kan utvisas om han eller hon begår ett så pass grovt brott att en domstol dömer till påföljden utvisning, det som tidigare hette förvisning. Utvisning sker dessvärre sällan, dels på grund av hur straffrätten fungerar, och de högt ställda kraven för att överhuvudtaget få utvisa en utlänning, särskilt om utlänningen bott i med permanent uppehållstillstånd. Det måste dock betraktas som orimligt att utlänningar som inte klarar av att uppfylla vissa grundläggande krav i vårt samhälle likväl kan fortsätta vistas här, så länge utlänningen inte begår ett enskild mycket grovt brott. En möjlighet att utvisa en utlänning på grund av asocialitet, eller vandelsskäl, bör återinföras i någon form. Det ligger i sakens natur att bedömningen av vad som ska anses vara asocialitet bör gå utöver domstolsdomar, då det handlar om en helhetsbedömning. Den nämnda utvisningsutredningen menade att ”det bör krävas att utlänningen kan förväntas föra hederlig en vandel. Häri ligger inte bara att kriminalitet inte bör förekomma. Även asocialitet och allmän normlöshet bör kunna beaktas”. [1] Som exempel skulle kunna nämnas att ifall en särskild säkerhetsnärvaro behövs i för att en viss utlänning besöker myndigheten, torde det föreligga goda skäl för utlänningen att avskiljas från det svenska samhället. Sådana omständigheter är enligt uppgifter från relativt vanliga. Utredningen beskrev för övrigt också just sådana fall: På många förläggningar förekommer att asylsökande stör verksamheten genom beteenden som inte alltid är direkt hänförliga till brottslighet, t.ex. hotfullt uppträdande och annat störande beteende. Vad som här åsyftas är handlingssätt som ger uttryck för likgiltighet för grundläggande normer i samhället. Utredningen anser att en skärpt syn i dessa frågor är påkallad vid tillståndsprövningen. Denna fråga bör utredas noga, och kopplingen till den av nedan föreslagna skärpta vandelsprövningen noga beaktas. Även avvägningar till utlänningens anknytning till måste göras. Men vandelsfrågan får inte åsidosättas, utan bör prioriteras från sida, och alltid prövas ingående. Vid behov bör utlåtanden inhämtas från såväl sociala myndigheter som Polisen, men även , och andra relevanta instanser. får inte tillåtas bli en för kriminella och asociala utlänningar. Obligatorisk utvisning vid synnerliga grova brott När kom till 1951 fastslogs i artikel 33:1 principen om ”non-refoulement”, alltså att en flykting inte ska utvisas till ett land där denne riskerar hot mot liv eller frihet. I efterföljande punkt beskrivs dock att en flykting som dömts för synnerligen grova brott och utgör en samhällsfara i sagda land, inte kan åberopa denna princip. står bakom principen om non-refoulement, men anser liksom flyktingkonventionens upphovsmän att den bör komma med ett individuellt ansvar. Som motprestation för att garanteras slippa utvisning, ska en utlänning som fått skydd i inte begå synnerligen grova brott såsom våldtäkt eller mord.