mot · H9023963 · 2021-10-05 00:00:00 — står männen för av värdet av de privatägda aktierna. Trots att ojämställdheten på detta område är påtaglig, har ägande hamnat i skymundan bland jämställdhetsfrågorna. Det är problematiskt. Den egna inkomsten är en grundförutsättning för frihet och självständighet, och jämställdhetspolitiken bör utvecklas för att återspegla kapitalinkomster växande andel av hushållens disponibla inkomster. På samma sätt utgör själva ägandet – till exempel av den egna bostaden – en viktig faktor för kvinnors ekonomiska trygghet, självbestämmanderätt och självständighet i samhället. Fyra av tio kvinnor, , inte skulle ha råd att bo kvar i sin nuvarande bostad om de separerade, medan av männen uppger samma sak, enligt en undersökning från (2021). Ett mer jämställt är ett där fler kvinnor äger sina egna bostäder och har ett självständigt sparande. En politik som stärker kvinnors ägande måste av sin natur vara komplex; det krävs ett batteri av åtgärder, som sträcker sig över en rad olika områden. Som exempel kan nämnas att kvinnor drabbas hårdare av makrotillsynsåtgärder på finansmarknaden såsom det förstärkta amorteringskravet, något som påvisar komplexiteten i problematiken och de många regelverk som gemensamt ger upphov till negativa effekter på jämställdheten. En grundläggande liberal utgångspunkt är att allas – inte bara kvinnors – äganderätt måste stärkas. Därför säger nej till höjda skatter på sparande i alla dess former. Skatt på sparande är i grunden att uttryck för förakt mot principen att hårt arbete och sparsamhet ska löna sig. Sparandeskatter riskerar också att slå särskilt mot kvinnors möjligheter till sparande. Vi vill också ge relevanta statliga myndigheter i uppgift att föra statistik kring kvinnors ägande och kapitalinkomster. Detta skulle möjliggöra för att på ett mer adekvat sätt följa upp kvinnors ägande och också ge denna jämställdhetsfråga ett större politiskt utrymme. I en särskild kommittémotion redovisar vi våra reformförslag för att stimulera sparande, förslag som i högra grad är av relevans för kvinnors ägande. Ett jämställdhetslyft i skolan och förskolan Det är i skolan som barn, oavsett könsidentitet eller bakgrund, ska ges lika möjligheter och livschanser. Skolans värdegrund ska spegla de liberala värderingar som håller samman vårt samhälle – om individens frihet, demokrati och jämställdhet. Det finns en tydlig genusdimension av de fallande kunskapsresultaten i skolan . Pojkarna släpar efter, och särskilt märks detta för lågpresterande pojkar. Att det skett en viss positiv utveckling är glädjande, men sett över kvarstår en mycket oroande bild. Försämringen för pojkarna har varit särskilt tydlig i läsförståelse. Flickorna klarar sig mycket bättre än pojkarna och har högre snittbetyg i alla ämnen utom idrott. Att ha bristande kunskaper i läsförståelse är såväl ett demokratiproblem som ett jämställdhetsproblem. Förklaringen till skillnaderna sägs ofta bero på pojkarnas negativa attityd till skolarbetet och att pojkar generellt sett har ett större behov av struktur i skolarbetet. Enligt den statliga litteraturutredningen klarar inte en femtedel av alla pojkar av att tillgodogöra sig en kvalificerad text. Det är oacceptabelt. Det innebär personliga tragedier för alla de barn som inte lär sig läsa ordentligt. Men de stora skillnaderna mellan pojkars och flickors läsförmåga är även ett ytterligare tecken på att är ett ojämställt land. Forskningen visar att i de skolor som har en högre andel flickor så presterar pojkarna mycket bättre. Men vi kan inte ha en skola där pojkars prestationer bygger på hur könsfördelningen ser ut i klassrummen. Alla flickor och pojkar ska ha samma makt och förutsättningar att lyckas i skolan. Liberalernas omläggning av skolpolitiken i regeringsställning med kunskapsfokus, tidigare prov och betyg och ökade befogenheter för lärarna i klassrummet har skapat en inlärningsmiljö som bättre gynnar de som har svårast i skolan. Att de liberala skolreformerna har varit framgångsrika visar resultatet i det senaste PISA-testet 2018 där särskilt pojkarnas resultat förbättrades så att skillnaden mellan pojkar och flickor minskade. Vi visste att skillnaderna fanns och vi gjorde något åt saken. Det är viktigt att fortsätta med den skolpolitik som inleddes under Liberalernas ledning. I lade vi grunden för breda kunskapsreformer , bland annat totala översyner av läroplaner och kursplaner, tidigare betyg och stödinsatser, fokus på studiero samt förbättrad lärarutbildning. Vårt arbete för ett jämställdhetslyft i svensk skola fortsätter nu i vår roll som ett fritt oppositionsparti. Skillnaden i skolresultat mellan pojkar och flickor måste vända. Det kräver ett jämställdhetslyft med tydligt fokus på pojkarna. Lärarna måste få fler verktyg för att öka jämställdheten. Förebyggande arbete behövs för att motverka den macho- och antipluggkultur som riskerar att förstöra framtiden för pojkarna och riktade insatser måste till för att stärka pojkars läsförståelse. Med mer kunskap om genusfrågor i skolan kan lärare och personal arbeta mer effektivt för att könsrollerna inte ska påverka individen negativt. Bättre generella arbetsvillkor för lärarna med fler karriärvägar, en god löneutveckling och högre status för lärarna skulle innebära att fler skulle välja läraryrket, både kvinnor och män, vilket är grundläggande för att höja kvaliteten i skolan. Ett av de största problemen som elever själva upplever i skolan är oordning, stök och trakasserier. Sexuella trakasserier och annat könsrollsbundet förtryck är tyvärr en del av vardagen på många skolor. Sådana företeelser måste tas på allvar och brottsliga handlingar ska polisanmälas. Liberalerna välkomnar de initiativ som många kommuner runtom i landet tog för att kartlägga förekomsten av sexuella trakasserier och sexuella övergrepp i skolmiljön i kölvattnet av #tystiklassen och #metoo. Men det ska inte krävas ett världsomspännande medialt upprop för att jämställda skolmiljöer ska komma högt på agendan; för oss liberaler är det en självklarhet att alla barn och unga har rätt till en trygg skolmiljö. Kommuner bör regelbundet följa upp arbetet mot sexuella trakasserier i skolmiljön, och verka för att ge anställda adekvata verktyg för att arbeta förbyggande. Skolan ska vara en frizon där alla unga, oavsett kön, ska ges möjlighet att utvecklas som fria individer och slippa påtryckningar utifrån snäva könsrollsföreställningar. Elever ska uppmuntras att göra studie- och framtidsval som bygger på deras egna önskningar, inte könsrollsbundna förväntningar. Detta arbete ska genomsyra utbildningsväsendets alla nivåer, inklusive de insatser som görs inom studie- och yrkesvägledningen. Barns bildningsresa börjar redan i förskolan. I samma ålder börjar flickor och pojkars liv att begränsas av stereotypa könsroller och hedersförtryck. Så borde det inte vara. Tidiga insatser och god kunskap hos personalen i genuspedagogik och normkritik är särskilt viktiga för att förebygga stereotypa könsroller som begränsar barns frihet. Ett jämställdhetsarbete som inkluderar frågor som rör hedersrelaterat våld och förtryck ska därför genomsyra all förskoleverksamhet. Ett aktivt arbete på förskolan är även avgörande för att tidigt identifiera de barn som far illa och om möjligt vidta aktiva åtgärder för att förändra likväl som i de fall det krävs att ge barnet skydd och stöd. Förskolan ska präglas av hög kvalitet, låga avgifter och bra tillgänglighet för alla. Alla barn ska få tillgång till en verksamhet som främjar deras utveckling, kreativitet och lärande. Liberalerna vill se över möjligheten att utöka det antal timmar som barn till föräldralediga eller arbetslösa har rätt till. Förskolans potential för att lägga en god grund för barnens kognitiva, sociala och emotionella utveckling är stor. En förskola med ett fokus på lärande och det svenska språket har särskilt stor betydelse för barn till nyanlända eller för barn i familjer där svenska inte är familjespråket. Liberalerna vill införa obligatorisk språkförskola för nyanlända barn och barn till nyanlända från . Barnen ska delta i förskoleverksamhet minst . För att språkförskolan ska fungera bör det finnas krav på pedagoger med särskild kompetens, alltså utbildade förskollärare. Vårt formella yrkande ligger i vår skolpolitiska motion. Jämställdhet är en patientsäkerhetsfråga. Det borde vara en självklarhet att män och kvinnor ska ha samma rätt att få vård och omsorg utifrån sina behov. Men trots att hälso- och sjukvården gjort stora insatser för att förbättra jämställdheten är det ännu långt kvar innan vi kan konstatera att det råder jämställdhet inom vård och omsorg. får kvinnor färre provtagningar och undersökningar och drabbas av fler biverkningar än män. Fler män får intensiv utredning och behandling på hjärtavdelning, medan fler kvinnor dör på sjukhus vid akut hjärtinfarkt. Men ojämlikheten går åt båda håll. Mäns blindtarmar opereras med öppna bukoperationer, men kvinnor med titthålskirurgi, som är betydligt enklare för patienten. Män har fortfarande en betydligt kortare livslängd än kvinnor. Män söker mer sällan behandling för psykisk ohälsa och självmordstalen bland män är högre än bland kvinnor. får inte kvinnor och män alltid sjukvård som är tillräckligt anpassad efter deras biologiska olikheter. Det behövs mer genusforskning inom medicinen för att utveckla rekommendationer om rätt behandling för kvinnor respektive män, och genusperspektivet måste finnas med i och genomsyra hälso- och sjukvården. Till exempel måste vårdstatistik och uppföljning av vårdkvalitet vara uppdelad efter kön. Utvecklingen av nya mediciner och nya medicinska metoder och tekniker prövas på både kvinnor och män. Kvinnospecifik vård är fortfarande ett eftersatt område i den svenska vården. Enligt en undersökning från Vårdanalys finns det väsentliga och omotiverade skillnader i process och resultat mellan regioner i förlossningsvården. Ett flertal av dessa skillnader är dessutom påverkbara, och handlar om styrning, organisering, kompetens, resurser, rutiner och praxis. fick av förstföderskorna och av omföderskorna allvarliga bristningar i bäckenbotten vid vaginal förlossning, och det finns stora regionala skillnader. konstaterar att kunskapen om endometrios måste höjas inom bland annat elevhälsan och primärvården. De regionala skillnaderna inom den specialiserade vården är stora, bland annat så saknar flera kvinnokliniker multiprofessionella endometriosteam. konstaterar också att det finns stora regionala skillnader i hur många kvinnor som söker sig till den gynekologiska öppenvården för sina klimakteriebesvär. Det finns anledning att anta att ojämlikheten i vården särskilt drabbar utrikesfödda kvinnor. Bland annat visar forskning att utrikesfödda kvinnor har högre mödradödlighet. Det är en allvarlig ojämlikhetsfråga att kvaliteten i den kvinnospecifika vården är ojämn och i vissa fall bristfällig runtom i landet. Forskning kring kvinnospecifik vård, inte minst skador relaterade till graviditet och förlossning, behöver stärkas. Det behövs också ett kunskaps- och resurslyft i den svenska sjukvården med fokus på kvinnors vårdbehov. För att läsa mer om Liberalernas förslag inom hälsa och sjukvård så hänvisar vi till våra motioner om folkhälsa och hälso- och sjukvård. Varje kvinna har rätt att bestämma över sin kropp. Aborter ska vara lättillgängliga, säkra och det får aldrig finnas köer i abortvården. Den svenska abortlagen, som tillkom efter långvarigt arbete där bland annat liberaler var starkt pådrivande, vilar på denna princip. Till och med 18:e graviditetsveckan är det kvinnan själv som kan välja att genomgå en abort. Efter detta får en graviditet avbrytas om det finns synnerliga skäl, dock inte om fostret kan antas vara livsdugligt. I praxis innebär det att abort beviljas fram till vecka 22. Den gränsen utvärderas dock löpande mot neonatalvårdens utveckling och möjligheten att rädda extremt för tidigt födda. Det förekommer också i sällsynta fall att tillstånd ges att avbryta graviditeter efter vecka 22, men då bara om fostret har skador som inte är förenliga med liv utanför livmodern eller om kvinnans liv är hotat. Liberalerna avvisar de förslag som då och då läggs fram om att införa någon form av samvetsklausul för vårdpersonal som inte vill medverka i de arbetsuppgifter som en abort innebär – det vill säga rätt till arbetsvägran, att vägra ge vård. Erfarenheten från länder som tillåter vårdvägran är att aborträtten urholkas, då det kan bli svårt att hitta läkare och kliniker som vill utföra aborter. Det torde inte vara någon överraskning för någon som överväger att arbeta med gynekologi eller förlossningsvård att aborter är en del av arbetet. Det är arbeten som också innebär att man ska kunna möta kvinnor som genomgått en abort på ett respektfullt sätt, vilket påverkar alla delar av arbetet inom mödra- och förlossningsvården. Det internationella arbetet för rätten till abort behöver fortsätta. Motståndet mot kvinnors rätt till abort är mycket hårt i stora delar av världen, och även om det finns en positiv utveckling i vissa länder rullas utvecklingen tillbaka i andra. Möjligheten för kvinnor från andra länder att utföra en abort i måste värnas. ska i internationella sammanhang vara pådrivande för kvinnors rätt att bestämma över sin egen kropp. Målet på lång sikt ska vara att rätten till abort erkänns som en del av de mänskliga rättigheterna. Föräldraförsäkringens utformning spelar en avgörande roll för barnens rätt till sina föräldrar, men också för utvecklingen av jämställdheten på svensk arbetsmarknad. ska vara ett jämställt, barnvänligt och föräldravänligt land. En central del av detta är att det finns en väl utbyggd och offentligt finansierad barnomsorg som gör att föräldrar kan kombinera jobb och föräldraskap under barnens uppväxt. En annan hörnsten är rätten till betald föräldraledighet, alltså det system som utgörs av föräldraförsäkringen tillsammans med lagstiftningen om föräldraledighet. Vi liberaler är stolta över att har en generös föräldraförsäkring, och vi har också tagit striden för en väl utbyggd barnomsorg. Det ska vårt land ha också i fortsättningen. Men dagens konstruktion har också nackdelar. Den befäster en traditionell könsuppdelad arbetsfördelning där en förälder – oftast kvinnan – stannar hemma länge och går ner i deltid medan den andra – oftast mannen – snabbt återgår till heltidsarbete. Liberalerna anser att tiden är mogen för en större reform av föräldraförsäkringen. I stället för en mycket lång föräldraförsäkring med partiellt inkomstskydd vill ge föräldrar möjlighet att välja mellan två spår, där det ena innebär en kortare försäkring med mycket bättre inkomstskydd. Vi vill komma till rätta med de mekanismer som skapar en deltidsfälla, och ge föräldrarna nya möjligheter att anpassa längden och nivån på försäkringen utifrån sina egna önskemål. Liberalernas förslag till ny föräldraförsäkring presenteras i en särskild kommittémotion, varför de formella förslagen inte upprepas här. Att dela på föräldraledigheten har effekter på båda föräldrarnas möjlighet att etableras och utvecklas på arbetsmarknaden. Därför är det olyckligt att föräldrar som uppbär föräldrapenning på grundnivå inte har några reserverade dagar för vardera föräldern, då dessa grupper ofta har en särskilt svag ställning på arbetsmarknaden. I avvaktan på den bredare reform som vi beskriver ovan yrkar vi därför att öronmärkningen av för vardera vårdnadshavaren också ska gälla för de föräldrar som har föräldrapenning på grundnivå. Inom familjepolitiken behöver särskild uppmärksamhet riktas mot situationen för ensamstående föräldrar. Bland ensamstående föräldrar är den ekonomiska utsattheten större än bland andra hushåll, oavsett om den mäts i relativa eller absoluta termer. Bland ensamstående mammor är den ekonomiska utsattheten dessutom betydligt större än bland ensamstående pappor. Stödet till ensamstående föräldrar måste vara mångfasetterat. En väl fungerande barnomsorg med flexibilitet och full behovstäckning är extra viktig för den som är ensamstående. Men det behövs också särskilda ekonomiska stöd eftersom så många ensamstående föräldrar har en ansträngd ekonomi. Underhållsstödet är en viktig stödform, eftersom den kompenserar för en del av merkostnaderna för den som bor själv med barn jämfört med om det är två föräldrar i samma hushåll. Reglerna för underhållsstödet har reformerats, bland annat genom att kraven har skärpts så att föräldrar som sköter betalningen av underhållsstöd inte ska använda som mellanhand. Dessutom har kommunernas och roll ändrats för att tydliggöra för föräldrar att de i första hand ska lösa underhållsfrågor själva, med belopp anpassade efter just deras ekonomiska situation. Vi välkomnar också den höjning av underhållstödet som trädde i kraft . krävs fler reformer för att de ekonomiska stöden till ensamstående föräldrar ska vara jämställt utformat. Det är till exempel långt ifrån säkert att höjningen räcker för att hantera det faktum att nivån på det statliga underhållsstödet av många separerade föräldrar uppfattas som en norm för hur stort deras underhållsbidrag ska vara. Den sammantagna faktiska kostnaden för barnets försörjning kan ofta vara mycket högre, och det är ett problem att många separerade föräldrar inte bidrar till boföräldern med sin andel av den egentliga kostnaden för barnets försörjning, även om de mycket väl skulle ha råd. Liberalerna har länge förespråkat att det görs en översyn av stödet till föräldrar som lever isär. Den uppfattningen står vi fast vid. Vi vill förändra systemet så att fler separerade föräldrar betalar underhåll motsvarande sin andel av de faktiska kostnaderna. Föräldrar ska kunna avkrävas ett högre underhåll till sin expartner jämfört med . Nivån på vad kan begära tillbaka för utbetalt underhållstöd bör också ses över. Det ökar rättvisan och har dessutom viktiga jämställdhetseffekter. Vi ser därför ett behov av en bredare översyn av de ekonomiska stödformerna för föräldrar som lever isär, däribland underhållsstödet och underhållsbidraget. Det kommunala vårdnadsbidrag som infördes bidrog till att hålla vissa föräldrar, främst kvinnor, borta från arbetsmarknaden . Vårdnadsbidraget användes också i särskilt hög grad av utlandsfödda kvinnor och bidrog därför till att försvåra deras väg till att bli självförsörjande i . Därutöver gick deras barn miste om den möjlighet till att tidigt utveckla sin förmåga att tala svenska som förskolan erbjuder. Liberalerna har därför verkat för att avskaffa vårdnadsbidraget, något som också genomförts. Vi säger fortsatt nej till vårdnadsbidrag och andra liknande förslag. En av allra största utmaningar är integrationen. Liberalerna anser att det är beklagligt att den nuvarande målstrukturen för jämställdhetspolitiken inte är utformad på ett sätt som lyfter fram de alarmerande skillnaderna mellan könen vad gäller nyanländas möjligheter att etablera sig i det nya landet. Skillnaderna syns på alla samhällsområden, från skola till arbetsmarknad, från föräldraskap till pensioner. Liberaler har alltid kämpat för kvinnans frigörelse. Det har handlat om rösträtt, rätten till utbildning, egen försörjning och rätten till sin egen kropp. Helt enkelt rätten att välja sitt eget liv. En självklar del av vår integrationspolitik är därför att vara kompromisslösa när det gäller kampen för jämställdhet och individens frihet. Vi viker inte undan för vare sig självutnämnda moralväktare eller vänsterns kulturrelativism. I förvärvsarbetar kvinnor i hög utsträckning. Men alltför många utrikes födda kvinnor, framför allt de som kommer som asylsökande eller anhöriginvandrare. saknar jobb och egen lön. Flera av transfererings- och stödsystemen skapar inlåsningseffekter, vilket håller kvar många kvinnor i hemmet och i bidragsberoende. Utrikes födda män kommer snabbare in på arbetsmarknaden än utrikes födda kvinnor. En viktig orsak är att nyanlända kvinnor i mindre omfattning än män deltar i olika arbetsförberedande insatser. Nyanlända kvinnor registreras senare hos Arbetsförmedlingen och påbörjar Svenska för invandrare (SFI) senare än män. vet vi att desto det tar innan en person är inskriven hos Arbetsförmedlingen, desto mer försenas inträdet på arbetsmarknaden. Egen försörjning är en frihetsfråga. Den egna lönen ökar självständigheten gentemot både samhället och familjen. Utrikes födda kvinnor ska ha samma möjligheter och ansvar att skaffa sig en egen lön att leva på. Vi vill därför se ett tydligare fokus på att snabbare få in fler nyanlända kvinnor på arbetsmarknaden. Kvinnor och män måste mötas av samma förväntningar och krav på att jobba, och svenska myndigheter ska inte bidra till att traditionella könsroller upprätthålls. Arbetsförmedlingen, och måste ha ett tydligt uppdrag att tidigarelägga nyanlända kvinnors inträde på arbetsmarknaden. Vi vill också höja kvinnors närvaro i olika etableringsinsatser, som inte sällan är låg. Kraven på att delta i etableringsinsatser ska stärkas, vilket är särskilt viktigt utifrån ett jämställdhetsperspektiv. För att främja framför allt kvinnors språkinlärning måste kommunerna åläggas att också anordna kurser i svenska för föräldralediga, till exempel inom ramen för öppna förskolan. Våra formella yrkanden behandlas i vår särskilda partimotion avseende integration. Språket är nyckeln till den svenska arbetsmarknaden. Att kombinera goda förutsättningar för språkinlärning med tydliga krav på deltagande och progression är att bry sig. Liberalerna fick i januariavtalet igenom att ska införa ett obligatoriskt språk- och samhällstest för medborgarskap, ett förslag som remissbehandlas. fick vi igenom en utökning av samhällsorienteringen för nyanlända. I denna utbildning är det viktigt att stor vikt läggs på frågor som rör jämställdhet, jämlikhet och ett tydligt barnrättsperspektiv. ingick även Liberalernas förslag om obligatorisk språkförskola för barn till nyanlända, även detta förslag utrett och i skrivande stund föremål för remissbehandling. En obligatorisk språkförskola bidrar till att förbättra vuxna kvinnors förutsättningar att delta i svenskundervisning. Vår förhoppning är att dessa för jämställdheten viktiga reformer genomförs av en ny regering, till vilken Liberalerna inte längre utgör underlag. Låt jämställdhet i våra utsatta områden få gå före parlamentariska motsättningar. Därutöver har med bifall till ett motionsyrkande från Liberalerna gjort ett tillkännagivande till regeringen om att integration bör bli ett eget jämställdhetspolitiskt delmål. Målet för integrationspolitiken är lika rättigheter, skyldigheter och möjligheter för alla oavsett etnisk och kulturell bakgrund (prop. 2008/09:1 utg.omr. 2008/09:AU1, rskr. 2008/09:115). Liberalerna har länge framhållit att hela den svenska integrationspolitiken måste genomsyras av ett tydligt jämställdhetsperspektiv. Att regeringens integrationspolitik inte uppfyller detta mål bekräftas också i en granskning från (RIR 2018:33). Med hänsyn till att vårt yrkande redan har bifallits av en majoritet av väljer vi att i denna motion inte lägga fram formella yrkanden i denna del. Vi bevakar frågan noga och förväntar oss även att regeringen lägger fram den av beställda förändringen av målstrukturen för integrationspolitiken. Våra formella yrkanden avseende integrationspolitiken lämnas i en särskild partimotion för liberal integrationspolitik. Våld i nära relationer och sexualbrott Ingen människa ska behöva leva sitt liv i rädsla för att bli utsatt för våld. Men ändå är det vardag för alltför många individer. dödades 13 kvinnor och fyra män av förövare som de haft en pågående eller avslutad parrelation med. Olika studier pekar på att minst 100 000 unga människor saknar frihet att välja vem de ska gifta sig med. Våld i nära relationer och sexualbrott begås av både män och kvinnor, förekommer i både olikkönade och samkönade relationer och kan ha både kvinnor och män som offer. Men de flesta förövarna är män, och de flesta offer är kvinnor.