mot · H9023849 · 2021-10-05 00:00:00 — En hållbar population av skarv ställer sig bakom det som anförs i motionen om att verka för en hållbar population av skarv och tillkännager detta för regeringen. Skarven, eller närmare bestämt storskarven (phalacroacorax carbo) som i praktiken utrotats som häckande fågel har från inplanteringen av underarten mellanskarv (phalacrocorax carbo sinensis) och spridningen ifrån bl.a. kommit att öka kraftigt i antal, såväl i vårt land som i övriga . Det finns en diskussion kring vilken art som egentligen expanderat i . Arterna är sammanblandade och svåra att se skillnad på och det är därför lättare att tala om skarv generellt även om senaste inventeringen i påvisade att det nästan enbart är underarten mellanskarv som förekommer i och endast påträffade 20 stycken storskarv i sundet. Som exempel har antalet i gått från den inplanterade kolonin till att öka explosionsartad att 1992 uppgå till 30 000 fåglar. Under senaste inventeringen i skattades antalet till 57 000 exklusive årets ungar. Totalt registrerades 30 häckningskolonier med sammanlagt 14 074 aktiva bon. Som koloni räknades då enskild ö men och man istället betraktar närliggande öar som en koloni blev antalet 17 stycken. Representanter för jägarförbundets kustråd menar bestämt att är det inventeringens övre nivå i inventeringens konfidensintervall man bör utgå ifrån. Drygt 70 000 skarvar bara i . Den explosionsartade utbredningen av skarvbeståndet medför stora konflikter med det kustnära fisket och utgör också såväl ett miljöproblem som ett bad- och kulturproblem på ett stort antal skärgårdsöar. Det går heller inte att bortse ifrån att det enorma antalet skarv rimligtvis utgör ett hot mot fiskebeståndet och den biologiska mångfalden. Representanter från kustråd m.fl. vittnar om att skarven är en fenomenal predator som äter alla sorters fisk i alla storlekar, den fångar dom såväl vid ytan som långt ner i dyn och konkurrerar med denna mångsidighet hårt mot övriga rovfåglar och fiskar som annars är långt mer specialiserade. En skarv äter ungefär fisk vilket innebär att skarven bara i konsumerar i storleksordningen fisk , uppemot . Konflikten med det kustnära fisket består inte enbart i att skarven konsumerar stora mängder fisk utan också i att skarven äter och skadar fisken i fiskeredskapen och i viss mån även kan åsamka skada på själva fiskeredskapen. I har fisket kraftigt begränsats, yrkesfisket är hårt reglerat och det är till och med så att sportfiske och övrigt fritidsfiske begränsats utifrån bristen på fisk. Att bortse ifrån den växande inverkan kan inte vara rimligt. Om vi till exempel tittar på ålen, som är akut hotad och där debatten går hårt mot yrkesfiskets roll så visade Kustlaboratoriet vid att en undersökning av födans sammansättning 2009-2010 i att skarven tog yrkesfiskets dåvarande kvot av ål. Ålfisket är än hårdare reglerat och många ställer krav på fridlysning. Häckningskolonierna dominerar kustmiljön där de etablerar sig och stör boendemiljön såväl som turismnäringen. När en koloni etablerat sig dör trädkronorna snart och öarna förvandlas till spökliknande skelett täckta i vit avföring och skränande fåglar. Den negativa påverkan på kustmiljön är stor och hos många växer ilskan emot skarven som upplevs som invasiv. Vi hade fram till vårt medlemskap i allmän jakt på skarven. I EU:s fågeldirektiv har skarven status som skyddad vilket innebär att allmän jakt inom EU är förbjuden. Inför vår anslutning förhandlades om bl.a. skarvens utbredning och balansering och vi utlovades en möjlighet att inom ramen för fågeldirektivet bedriva skyddsjakt under ”allmän jaktliknande former”. i regeringens beslut om jakttider så ges möjlighet till skyddsjakt på eget initiativ fr.o.m. augusti . Detta är bra och ger ökad möjlighet till skyddsjakt främst utifrån aspekten att skydda fiskeutrustning. ansvarar för vår nationella förvaltningsplan av skarv som i stor utsträckning utgår ifrån skarvens negativa effekter på yrkesfisket. Regeringen bör verka för att i kommande arbete övriga faktorer tas i större beaktning. Skarven är nu mycket vanligt förekommande och regeringen bör också, för fågeldirektivets trovärdighet, fortsatt verka för en ändrad status på skarven.