mot · H9023963 · 2021-10-05 00:00:00 — Liberal feministisk politik för lika rättigheter och möjligheter ställer sig bakom det som anförs i motionen om att jämställdhetsintegrering bör vara den bärande strategin i jämställdhetspolitiken och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om lönerna i kvinnodominerade akademikeryrken och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om kommuners och regioners ansvar för att pressa tillbaka det ofrivilliga deltidsarbetet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om vikten av företagarperspektiv i jämställdhetspolitiken och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om privata vinstdrivande välfärdsföretag och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att stärka kvinnors ägande och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att svensk skola behöver ett jämställdhetslyft för att motverka skillnaden i skolresultat mellan pojkar och flickor och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om vikten av att motverka sexuella övergrepp och sexuella trakasserier i skolmiljön och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ungas studie- och framtidsval inte ska begränsas av omvärldens könsrollsföreställningar och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ett jämställdhetsarbete som inkluderar frågor som rör hedersrelaterat våld och förtryck ska genomsyra förskoleverksamheten och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om jämställdhetsperspektiv inom hälso- och sjukvården och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att de regionala skillnaderna i kvaliteten i kvinnospecifik vård är en central jämställdhetsfråga och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om svensk abortlagstiftning och rätten till självbestämmande över den egna kroppen och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om internationellt arbete för rätten till abort och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om en bred översyn av de ekonomiska stödformerna för föräldrar som lever isär, däribland underhållsstödet, och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om 90 dagars öronmärkt föräldrapenning för vardera föräldern, även för föräldrapenning på grundnivå, och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om Kriminalvårdens arbete för likvärdig kriminalvård för kvinnor och män samt Kriminalvårdens uppdrag att tillgodose även kvinnors individuella behov och underlätta deras anpassning i samhället, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att politik för mänskliga rättigheter ska prioritera kvinnors och flickors friheter, rättigheter och möjligheter och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att svensk biståndspolitik i högre utsträckning bör genomsyras av ett jämställdhetsperspektiv och tillkännager detta för regeringen. Det är ingen slump att de första feministerna var liberaler. Individen är liberalismens utgångspunkt och samhällets minsta beståndsdel. Vårt huvuduppdrag är att försvara de rättigheter som varje människa, oavsett bakgrund, könsidentitet eller ålder, har och se till att diskriminering motarbetas. Varje människa är unik och ska ha möjligheten att utvecklas efter sina egna drömmar och färdigheter. Härskande könsnormer och regler som hindrar individen att tillvarata sina rättigheter och leva efter sin egen vilja måste bekämpas. Därför är de feministiska frågorna fortsatt grundläggande för liberaler, och därför efterfrågar vi en ambitionshöjning i jämställdhetsarbetet. är fortfarande inget jämställt samhälle. För de kvinnor och män, flickor och pojkar som påverkas av den orättvisa som detta innebär är det ingen hjälp att orättvisan förut var än större. är en kvinnas genomsnittliga livsarbetsinkomst mer än lägre än en mans. tas bara en dryg fjärdedel av föräldraledigheten ut av män. är att det är kvinnan som går ner i deltid om det behövs för att klara vardagen som småbarnsförälder. släpar pojkars skolresultat efter flickors, med de följder detta får för deras framtida möjligheter i livet. För de som lever i ofrihet på grund av omgivningens hederstänkande är jämställdhet fortfarande bara ett tomt ord. Det vore ett allvarligt misstag att tro att utvecklingen per automatik kommer att gå åt rätt håll. De värderingar som ligger till grund för ett jämställt samhälle måste försvaras, förklaras och vinnas för nya generationer. ifrågasätts tidigare vunna segrar, och det läggs förslag om att begränsa aborträtten och om att minska kvinnors ekonomiska självständighet genom återinförd sambeskattning. Feministiska debattörer och opinionsbildare möts av nätets förlöjliganden, hån och hot. I miljöer där patriarkala traditioner och hederstänkande är starkt får kvinnor och flickor sin frihet beskuren både av den egna familjen och släkten och av moralpoliserna i det offentliga rummet. Som liberala feminister vill vi fortsätta ändra och reformera för att komma ännu längre. Det liberala jämställdhetsuppdraget handlar om att den enskilda människans frihet, rättigheter, ansvar och skyldigheter inte ska begränsas av kön eller föreställningar om kön. Det handlar om att frigöra individen genom att bekämpa den bristande jämställdheten och de värderingar som ligger bakom. Även om har kommit långt jämfört med andra länder finns det starka traditioner och strukturer som begränsar individens frihet och möjlighet att delta fullt ut i samhället. Insikten att denna ofrihet särskilt drabbar kvinnor och att dessa maktstrukturer måste brytas gör Liberalerna till ett feministiskt parti. Vår utgångspunkt: jämställdhetsintegrering Jämställdhet är ingen specialfråga utan en aspekt som ska finnas med på ett självklart sätt i alla verksamheter. Detta synsätt kallas ofta för jämställdhetsintegrering. Jämställdhetsintegrering innebär att ett jämställdhetsperspektiv ska integreras i allt beslutfattande, på alla nivåer och i alla steg av processen, av de aktörer som normalt sett deltar i beslutsfattandet. Jämställdhetsintegrering motverkar att jämställdhetsarbetet bedrivs i skymundan eller vid sidan av annan verksamhet. Jämställdhetsarbetet blir i stället en del i det ordinarie arbetet och det ska utföras av medarbetarna i organisationen och inte av speciellt utsedda eller speciellt anställda personer. Inom offentligt finansierad verksamhet handlar det bland annat om att kvalitetssäkra vård, omsorg och utbildning utifrån jämställdhetsperspektiv, så att kvinnor och män får lika tillgång till resurser och service. I har jämställdhetsintegrering varit den övergripande strategin för jämställdhetspolitiken sedan den antogs i och med propositionen ”Delad makt – delat ansvar”, som togs fram av den dåvarande partiledaren och jämställdhetsministern . Liberalerna i regeringsställning ansvarade för jämställdhetspolitiken gjordes större satsningar på jämställdhetsintegrering i offentlig verksamhet än under någon tidigare regering. Ekonomisk självständighet är grunden för individuell frihet Skillnaden i förvärvsinkomst mellan en genomsnittlig kvinna och en genomsnittlig man är påtaglig i samtliga åldersgrupper. Dessa skillnader beror bland annat på en könssegregerad arbetsmarknad, där lönerna är lägre i många kvinnodominerade yrken, och på att kvinnor arbetar deltid i betydligt större utsträckning än män. Den ekonomiska ojämställdheten under arbetslivet återspeglas även i att kvinnor har väsentligt lägre genomsnittspension än män. Som ett liberalt parti som tror på individuell lönesättning och som står bakom den svenska partsmodellen har vi inga synpunkter på vilka löner som specifika yrken har. Det är dock ett stort samhällsproblem att kvinnodominerade yrken systematiskt värderas lägre än mansdominerade yrken. Målbilden ska vara tydlig: att härskande könsnormer som skapar manligt och kvinnligt dominerade sfärer, såväl privat som inom arbetslivet, ska raderas ut. Men innan vi uppnått ett jämställt samhälle, där kvinnor och män återfinns representerade i alla yrken, måste vi också se till att yrken inom det offentliga har rättvisa löner utefter ansvar, kompetens som krävs och det värde som varje individuell arbetare tillför – inte är baserat på de anställdas könsidentitet. Inom den offentliga sektorn har lönerna för många kvinnodominerade akademikeryrken släpat efter. Utbildningspremien är låg i många yrken där flest kvinnor arbetar, att jämföra med de relativt höga löner som råder i många mansdominerade yrkesgrupper där kraven på utbildningsnivå är lägre. Liberalerna vill bryta detta mönster. Vår politik för karriärtjänster för lärare och specialistsjuksköterskor innebär att fler skickliga medarbetare i kvinnodominerade akademikeryrken får högre lön. Vi säger nej till vänsterns förslag om att stoppa privata alternativ i välfärden. Ett stopp skulle slå hårt mot företagare och anställda i den kvinnodominerade välfärdssektorn. I dessa företag finns dessutom särskilt många kvinnliga ledare och chefer. Vår vision är inte ett samhälle där alla tjänar lika. Vi vill istället se lönespridning där både män och kvinnor får en bra löneutveckling genom hela sitt arbetsliv. Den som är duktig och erfaren måste kunna tjäna mer än en nyanställd nybörjare. Lönen måste i större grad formas på en fri marknad baserat på de värden som varje arbetstagare skapar för sin arbetsgivare. Diskrimineringslagstiftningen måste fungera. Vi accepterar aldrig att någon får lägre lön på grund av sin könsidentitet, härkomst eller sexuella läggning. infördes första sammanhållna diskrimineringslag. Lagen syftar till att motverka diskriminering och främja lika rättigheter och möjligheter oavsett kön, könsöverskridande identitet eller uttryck, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, funktionsnedsättning, sexuell läggning eller ålder. Lagen har därefter förtydligats och bestämmelserna om aktiva åtgärder har blivit mer enhetliga. Den nuvarande diskrimineringslagen har funnits . Det finns därför skäl att göra en utvärdering för att undersöka om lagen är ändamålsenligt utformad eller om det finns skäl att göra förändringar för att stärka den enskildes möjligheter att hävda sin rätt. En sådan översyn kan också inkludera den nuvarande modellen med en statlig diskrimineringsombudsman i kombination med statsstödda fristående antidiskrimineringsbyråer. Vårt formella yrkande om detta återfinns i Liberalernas motion om integrationspolitik, varför det inte upprepas här. Pressa tillbaka den ofrivilliga deltiden Andelen kvinnor som arbetar heltid har successivt ökat . Bakom denna positiva utveckling ligger bland annat jobbskatteavdraget, som är utformat så att det i de flesta yrken blir särskilt lönsamt att gå upp från deltid till heltid, samt en väl utbyggd barnomsorg som möjliggör för småbarnsföräldrar att arbeta. Denna utveckling till trots återstår mycket stora skillnader mellan kvinnors och mäns arbetskraftsdeltagande. Att arbeta deltid kan vara ett frivilligt beslut för att möjliggöra mer tid till annat. Men så ser inte verkligheten ut i många fall, i alldeles för många fall är deltidsarbete ett ofrivilligt val som främst drabbar kvinnor. Den ofrivilliga deltiden påverkar framförallt kvinnors löner och pensioner och är ett centralt jämställdhetsproblem. Det allra viktigaste skälet till deltidsarbete är enligt SCB:s arbetskraftsundersökningar att det saknas lämpligt heltidsarbete. Över 125 000 kvinnor skulle vilja arbeta heltid, men kan inte. Även för män är den viktigaste orsaken till deltid att det saknas ett lämpligt heltidsarbete, men eftersom andelen deltidsarbetande män är så låg blir antalet män som berörs mycket lägre. Att motverka den ofrivilliga deltiden i offentlig sektor är en central jämställdhetsfråga. Kommuner och regioner har en nyckelroll för att minska den ofrivilliga deltiden, eftersom en stor del av antalet deltidsarbeten finns i kvinnodominerade yrken i den kommun- och regionfinansierade sektorn. Insatser för att pressa tillbaka den ofrivilliga deltiden i kommuner och regioner görs redan på många håll, men mer behövs. Det finns stora skillnader mellan kommunerna när det gäller andelen heltidstjänster. Detta visar att detta i mångt och mycket är en organisationsfråga och att det gäller att på lokal nivå bryta med de invanda mönster som upprätthåller ofrivillig deltid. Vi tror inte att heltid kan lagstiftas fram med tvång, ens för stora arbetsgivare som kommuner och regioner. Det är inte alltid möjligt att åstadkomma tjänster som möjliggör heltid, särskilt inte i specialiserade yrken eller i små verksamheter. Men de mycket stora skillnaderna mellan kommunerna visar att detta inte är hela förklaringen. I stället handlar det om kommunernas personalpolitik och vilja att åstadkomma förändring. Heltidsarbete bör vara i kommuner och regioner. har alla kommuner och regioner lokala handlingsplaner för ökat heltidsarbete. Trots detta finns det fortfarande stor andel medarbetare i kommuner och regioner som arbetar deltid, och kvinnor är överrepresenterade i denna grupp. För att om heltid ska förverkligas krävs en grundläggande förändring av hur verksamheterna organiseras och bemannas. Kommuner och regioner runtom i landet – oavsett politiskt styre – har ett stort ansvar att vidta åtgärder. Vi vill underlätta detta arbete genom att förstärka kommuners och regioners skyldigheter att kartlägga av ofrivillig deltid. För det första bör det finnas ett krav på varje kommun och region att ta fram en handlingsplan för att motverka ofrivillig deltid. Med fördel kan detta integreras i de lönekartläggningar och jämställdhetsplaner som kommunerna och regionerna är ålagda att genomföra. För det andra bör kommuner och regioner redovisa andelen deltider, och andelen ofrivilliga deltider, som en del av sin årsredovisning. Redovisningen ska vara uppdelad på män och kvinnor. Konkret förverkligas detta genom en ändring i lagen (1997:614) om redovisning så att andelen deltider och andelen ofrivilliga deltider blir en av de upplysningar som ska ingå i förvaltningsberättelsen under avsnittet om väsentliga personalförhållanden. Därmed synliggörs omfattningen av den ofrivilliga deltiden direkt i varje kommun och varje region, vilket blir viktiga fakta för både lokalpolitiker och invånare att granska och debattera. Centralt för att pressa tillbaka den ofrivilliga deltiden i offentlig sektor är att regioner och kommuner erbjuder en arbetsmiljö som främjar heltidsarbete. I många kvinnodominerande yrken är arbetsmiljön och arbetsbelastningen inte sällan illa anpassad till heltidsnormen; det kan exempelvis handla om arbetsplatser där tunga lyft ingår i rutinmässiga arbetsuppgifter. Ett stort ansvar ligger på arbetsgivaren att organisera arbetet på ett sätt som möjliggör för fler att orka och vilja arbeta heltid. Skillnaden i livsinkomst påverkar kvinnors ekonomiska villkor och därmed kvinnors ekonomiska självständighet livet ut. Kvinnor har i genomsnitt väsentligt lägre pensioner än män – i genomsnitt har kvinnor en pension motsvarande av männens. Det är i huvudsak kvinnor som drabbas av en tillvaro som fattigpensionärer. Det svenska pensionssystemet, som tillkommit med Liberalerna som pådrivande kraft, bygger på livsinkomstprincipen. Den levnadsstandard en person får som pensionär ska bygga på den levnadsstandard personen haft i arbetslivet. Som pensionär får alla en lägre inkomst, men inkomstsänkningen är förutsägbar. För många som skiljer sig efter ett längre äktenskap gäller inte detta. Makarna delar vid skilsmässa på värdet av bostaden, bohaget och banktillgodohavanden men inte på pensionsbesparingarna. Med undantag av privat pensionsförsäkring delas inte pension vid skilsmässa, utan är i stället särskilt undantagen från giftorättsgodset. Liberalerna har länge arbetat för att en större del av pensionen ska ingå i giftorättsgodset och delas av båda parter vid skilsmässa, samt att en statlig utredning ska tillsättas i detta syfte inom ramen för pensionsöverenskommelsen. Detta arbete har lett fram till att pensionsgruppen, där sex riksdagspartier ingår, enades om en plan för det fortsatta arbetet med att minska skillnaderna mellan mäns och kvinnors pensioner. Handlingsplanen består av åtta delar där bland annat grundskyddet i pensionssystemet ska ses över och där överföring av premiepension mellan makar ska bli enklare. En av punkterna i handlingsplanen är också att göra ytterligare överväganden om möjligheten att dela pensionsrätt, samt att redovisa pensionsgruppens arbete med jämställda pensioner. Vi anser att detta arbete är viktigt för att stärka kvinnors ekonomiska självständighet, även i pensionsåldern, även efter skilsmässa. Liberalernas grundsyn vad gäller inriktningen för det fortsatta arbetet är att en större del av pensionen ska ingå i giftorättsgodset vid bodelning genom skilsmässa. Särskild uppmärksamhet ska ägnas tjänstepensionen eftersom den för de flesta utgör en allt viktigare del av den samlade pensionen. Stor hänsyn ska tas till att tjänstepensionen normalt är följden av kollektivavtal mellan arbetsmarknadens parter. Livsinkomstprincipen ska gälla också framgent, men de som är pensionärer eller närmar sig pensionsåldern har haft sina yrkesverksamma år i ett samhälle där mäns och kvinnors förutsättningar inte har varit jämställda. är det också av största vikt att inte pensionssystemet cementerar ojämställda strukturer genom att i alltför hög grad fungera som en kompensator i efterhand. Ändrade regler om giftorättsgods leder inte i sig till offentligfinansiella effekter. Av respekt för den överenskommelse som slutits mellan partierna i pensionsgruppen, och som innebär att denna fråga ska studeras tillsammans med andra frågor, avstår Liberalerna likväl från att i denna motion lägga ett formellt yrkande. I stället avser Liberalerna att fortsätta bevaka och driva frågan inom ramen för pensionsgruppens arbete. Liberalerna har tidigare påtalat att jämställdhetspolitiken under föregående mandatperiod inte tillräckligt har uppmärksammat företagarfrågorna. En jämställdhetspolitik utan företagarperspektiv riskerar att befästa könsstereotypa föreställningar där företagande och entreprenörskap förknippas med män, medan kvinnor i första hand ses som anställda. Av cirka 490 000 företagare är omkring var fjärde kvinna. Det är en mycket låg andel ur ett europeiskt perspektiv – i EU är i genomsnitt var tredje företagare kvinna. är också ofta av mindre skala, enligt en rapport som tagits fram av (), och Företagarna på uppdrag av (2020). Att en så stor andel av den entreprenöriella kapaciteten i befolkningen går om intet är en stor förlustaffär för . Det behövs krafttag för att fler kvinnor ska vilja såväl starta och driva, som skala upp sin verksamhet. I stället för att fokusera på denna uppgift ägnade de rödgröna partierna under föregående mandatperiod sin politiska energi åt lagförslag om att i praktiken förbjuda vinstuttag för privata alternativ i välfärdssektorn. Liberalerna medverkade till att fälla dessa förslag i riksdagsbehandlingen. Genom säkerställde vi att regeringen inte kom att driva eller arbeta vidare med förslag om vinstförbud eller andra förslag med syftet att införa vinstbegränsningar för privata aktörer i välfärden. Denna liberala framgång var avgörande för att värna mångfalden och återge framtidstron bland enskilda utförare, därtill i en av de företagssektorer där andelen kvinnor bland ägare och ledare är som högst. När nu är fallet återstår det att se hur regeringen kommer att agera. Vårt liberala svar är glasklart: vi kommer aldrig gå med på vänsterns krav på att stoppa privata alternativ i välfärden. Den offentliga sektorn har genomgått en valfrihetsrevolution som öppnat vägen för patientmakt och valfrihet inom vård, skola och omsorg. Vårdval och en mångfald av vårdgivare har bidragit till ökad tillgänglighet, kortare vårdköer och effektivare användning av vårdens resurser. I huvudsak är det företagsamma kvinnor som utifrån sina tidigare anställningar i kommuner och regioner och erfarenheter startat nya företag inom välfärden. Över hälften av vård- och omsorgsföretagen drivs av kvinnor. Kvinnors företagande skulle påtagligt hotas vid ett förbud mot privata vinstutdelande alternativ i välfärdssektorn. Bristen på kvinnor i näringslivets högsta positioner är ett betydande maktproblem som inte kan accepteras. Vilka personer som sitter i en bolagsstyrelse är dock ytterst ett ägaransvar, inte en fråga som lämpar sig för lagreglering. Respekten för företagsägarnas frihet att själva bestämma över styrelsens sammansättning ska bestå. Kvotering kan aldrig vara ett liberalt svar på ett samhällsproblem. Vi tror på en fri marknad, fria företag och en stark äganderätt. Detta är inte detsamma som att det för oss liberaler är oviktigt vilken könsfördelning som finns näringslivets högsta positioner. Vi tror tvärtom att en fri marknad och fria företag kan sätta sina egna regler, och motverka jämställdhetsproblematik utan inblandning av lagstiftningskontroll. Liberalerna att allt fler ägare frivilligt tillämpar en kvoteringsprincip. Detta ligger i linje med principen om ägaransvar, och det avspeglas också i den kod för bolagsstyrning som utarbetats av Kollegiet för svensk bolagsstyrning och som uppdaterades med nya jämställdhetsregler 2014. Bland annat står det att bolagens valberedningar särskilt ska eftersträva jämn könsfördelning och motivera sitt förslag mot bakgrund av den principen. Kollegiet har också uttalat att ägarna måste påskynda utvecklingen mot ca 40 procents andel för det minst företrädda könet sammantaget i börsbolagens styrelser. Dagens trygghetssystem är utformat främst för lönearbete, inte för att fungera för företagare. Mycket tyder på att detta är en bidragande orsak till att färre kvinnor väljer att vara företagare. Det är av avgörande vikt att trygghetssystemen moderniseras och reformeras, så att även företagare kan känna sig trygga på arbetsmarknaden. Liberalerna vill därför reformera trygghetssystemen. Bland annat vill vi att det nuvarande arbetsvillkoret, som uppställs för att kvalificera sig till arbetslöshetsförsäkringen, ersätts med ett inkomstvillkor. Arbetslöshetsförsäkringen skyddar mot förlorad inkomst, och bör därför tydligt kopplas till just inkomsten – oavsett om denna är i form av inkomst av näringsverksamhet eller förvärvsinkomst. Det formella yrkandet ligger i Liberalernas kommittémotion om arbetslöshetsförsäkringen. har en allt större andel av hushållens disponibla inkomst kommit från kapitalinnehav. I takt med denna utveckling har även skillnader i inkomst i allt högre utsträckning kommer att vara beroende av kapitalinnehav. Kvinnors ägande är därmed ett angeläget jämställdhetsområde. När det kommer till kapitalinkomster, det vill säga exempelvis utdelning på aktier eller vinst vid försäljning av fastighet, är skillnaden mellan könen påtaglig. gick av de totala kapitalinkomsterna i åldersgruppen 20–– – till kvinnor. Det är också väsentligt fler män än kvinnor som har höga kapitalinkomster. Skillnaden mellan könen är därmed långt större än skillnaden i förvärvsinkomster mellan män och kvinnor (SCB, 2018). Om man bryter ner siffrorna på faktiskt ägande framträder en lika dyster bild. Enligt en rapport från tankesmedjan (2021) äger kvinnor i totalt sett hälften så mycket som männen. Samma rapport visar att män äger långt mer än dubbelt så mycket mark som kvinnor samt att kvinnors ägande av fastigheter, främst privatbostäder, sträcker sig till drygt hälften av männens. Större jämställdhet finns på aktiemarknaden; bland privatpersoner som investerat i aktier är fördelningen 60/40 mellan män och kvinnor.