mot · H9024214 · 2021-10-05 00:00:00 — Genom ett samlat mottagande och beslutsprocess ökar möjligheten att förhindra att människor avviker och hamnar i en utsatt situation. I asylansökningsområdena ordnas obligatoriskt boende för de asylsökande under den första fasen i asylutredningen. Personer som uppenbart inte medverkar till att styrka sin identitet eller som kommer från så kallade säkra länder ska få ett snabbt avvisningsbeslut. Detsamma gäller även personer som bedöms vara en säkerhetsrisk. Asylansökningsområdena ska bemannas med sjukvårdskompetens för att möta vårdbehov och behov av psykosocialt stöd. Det är viktigt att dessa kompetenser finns tillgängliga direkt vid mottagandet så att ett preventivt hälsofrämjande arbete kan påbörjas omgående. vill även ett gemensamt ansvarstagande för migrationen inom EU och anser därför att personer som vill söka asyl i EU gör det vid gemensamma EU-asylansökningsområden innan inresa vid unionens yttre gräns, och att de asylsökande därefter fördelas mellan EU:s medlemsstater baserat på en specifik fördelningsnyckel där det historiska mottagandet räknas in. En klarlagd identitet är en förutsättning för rättssäkerheten. Felaktig information, osäkerhet och bristande tilltro till myndigheter kan göra att asylsökande gör sig av med identitetshandlingar eller inte vågar uppge korrekt information då de tror att det annars skulle påverka deras möjligheter i asylprocessen i negativ bemärkelse. Detta äventyrar rättssäkerheten för den asylsökande och underminerar legitimiteten för asylsystemet och migrationspolitiken. En hög legitimitet för asylsystemet är viktigt såväl för den asylsökande som för allmänhetens syn på invandring, och för integrationen. Antalet asylsökande i som har styrkt sin identitet är dock mycket lågt, saknades pass i mellan av fallen. Utredningen identitet (SOU 2017:93) konstaterar att om en asylsökandes identitet inte går att klarlägga kan uppehållstillstånd ändå beviljas för utlänningar ”som kommit hit av andra orsaker än att de behöver skydd”. En av anledningarna till detta är att det är möjligt att bedöma en asylsökandes identitet som sannolik enbart med stöd av hans eller hennes muntliga berättelse, vilket gäller för både tillfälligt såväl som permanent uppehållstillstånd. kan i vissa fall även utfärda ett uppehållstillstånd trots att identiteten inte gjorts sannolik. Denna ordning behöver ses över i syfte att skapa ett bättre beslutsunderlag och motverka undanhållande av äkta identitetshandlingar. belyste på ett tydligt sätt hur illa problemet är i rapporten ”Att komma till som anhörig – rättssäkerheten i anknytningsärenden” (RiR 2021:9). Där framkommer att ofta inte kan verifiera vilka personer som kommer till genom anhöriginvandring. De slår fast att identitetshandlingar i och , varifrån mottagit flest asylsökningar , ofta är förfalskade. Detta kan innebära att ”inte upptäcker skenäktenskap och människohandel” eller att ”personer tar hit barn som de inte är föräldrar till och som utnyttjas eller far illa på olika sätt, eller att personer tar sig till i syfte att medverka i kriminella nätverk”. anslår därför 30 miljoner på utrustning och personal för att bättre säkerställa asylsökandes och anhöriginvandrares identitet. Att klarlägga identiteter måste vidare prioriteras mycket högre än det gör . Som ett led i att göra beslutsunderlaget så komplett som möjligt anser även att det bör införas en regel om att asylsökande ska uppge samtliga anhöriga som är aktuella för familjeåterförening . Att undanhålla eller ge felaktig information kan göra att den asylsökandes rättssäkerhet äventyras och att mottagningssystemet förlorar i legitimitet hos allmänheten. vill även att tydligare krav på identifiering ska kopplas till beviljandet av ett permanent uppehållstillstånd. Det bör ses som ett minimikrav att den som får rätt att vistas i permanent också måste göra sin identitet klar – och inte enbart sannolik som . 3.3 Snabbare hantering av asylansökningar Korrekt information om den asylansökande underlättar även hanteringen av ansökningen. har understrukit vikten av att asylprocessen inte drar ut längre än nödvändigt. Det är välkommet att handläggningstider har minskat , även om de ökat marginellt till i snitt gällande förstagångsärenden jämfört . har handläggningstiden vid våra migrationsdomstolar minskat, 2019 var handläggningstiden och 2020 var den . Regeringen har tidigare förstärkt migrationsdomstolarna, vilket sänker kostnaderna för mottagningssystemet då asylmålen kan avgöras snabbare. Att sänka kostnaderna för mottagningssystemet överskuggas dock av betydelsen som återfinns i det humana att snabbare kunna ge dem som väntar på det viktiga beskedet om huruvida de får ett ja eller nej på sin asylprövning. Ett snabbt nej ökar också möjligheten till att fler återvänder frivilligt. Med tillfälliga och relativt korta uppehållstillstånd som huvudregel har flaggat för en stor ökning av antalet förlängningsärenden. Det är viktigt att framgent följa utvecklingen för att motverka långa handläggningstider i dessa ärenden. Införandet av ett permanent snabbförfarande vid asylärenden från så kallade säkra länder kommer även innebära snabbare avslag och återvändanden och troligtvis färre asylsökande från dessa länder. Fler förslag kopplade till snabbförfarandet återfinns under punkt 6.10. 3.4 Avskaffa EBO-lagen och genomför bosättningsplikt använder boendeformen eget boende, EBO, i en utsträckning som saknar motstycke i något annat land. EBO-lagen har funnits och bidrar i allt för hög utsträckning till att cementera segregationen i . behöver ha en jämnare fördelning av – och bättre planering för - asylsökande. hamnar en stor del av de som kommer i i EBO i redan hårt ansträngda förorter, eller i kommuner hos sina landsmän. Detta skapar en grogrund för segregation och riskerar förvärra situationen i dessa områden. Här drabbas de ofta av trångboddhet, utnyttjas att köpa dyra svartkontrakt och hamnar i utanförskap. Anläggningsboenden är också förenat med problem. Anläggningsboenden är ofta i glesbygd med sämre arbetsmarknadsanknytning, där lediga fastigheter kunnat upphandlas av . Dessa kommuner har inte minst drabbats av radikalt ökande kostnader för exempelvis försörjningsstöd och skolgång, kostnader som är mycket svåra för små kommuner att täcka. Eget boende och anläggningsboenden är alltså förknippade med problem. Men anläggningsboende möjliggör en väsentligt mer kontrollerad process där staten i större utsträckning kan styra bosättningen av de asylsökande, utifrån var det är sammantaget bäst för den fortsatta processen. Det innebär exempelvis att bosättningar i redan utsatta områden kan stoppas. Ska segregationen i brytas måste den här trenden brytas i två steg. Rätten till eget boende bör slopas helt och anläggningsboende bör i fortsättningen vara den boendeform som erbjuds från staten. Väljer en asylsökande att inte bo i ett anläggningsboende ska denne förlora rätten till ersättning och bidrag, i enlighet med förslagen i (SOU 2018:22). Anläggningsboenden ska upphandlas på platser som uppfyller vissa krav. Bland annat förutsättningarna på arbetsmarknaden, graden av segregering i närliggande skolor, kommunens ekonomi, tidigare mottagningsvolym med mera. Kriterierna ska inte bara tas hänsyn till gällande vilken kommun ett boende ska upphandlas i, utan också var i kommunen det kan upphandlas. Exempelvis bör inga anläggningsboende upphandlas i särskilt utsatta områden. anser dessutom att det ska införas en bosättningsplikt under de första, obligatoriska två åren av etableringsprogrammet för dem som har fått ett uppehållstillstånd. Om den nyanlände lär sig tala och förstå svenska språket tidigare, upphör bosättningsplikten. Om man däremot flyttar till en annan kommun utan att ha lärt sig tala eller förstå svenska förlorar man sin etableringsersättning. 3.5 Integration från dag ett Ett stort problem med dagens mottagande är den passivitet som den asylsökande försätts i. För att ta tillvara människors drivkraft och vilja att bygga en bra framtid vill vi Kristdemokrater möta denna situation genom att införa ”Integration från dag ett”. Det innebär att vi tidigarelägger den utbildning (svenska för invandrare, sfi, och samhällsorientering) som nyanlända erbjuds. Vi vill se integrationsinsatser och inte vänta med dessa tills att den asylsökande fått uppehållstillstånd. vill införa krav på att asylsökande erhåller och ska delta i språkutbildning och samhällsorientering . Vi vill se en kvalitativ svenskundervisning genom individuella prestationsplaner, ökad nivåindelning och fler, samt bättre sfi-anordnare. En viktig del av samhällsundervisning är att den asylsökande får klarhet i vad som avses med begrepp som religionsfrihet, jämställdhet och likabehandling. anslår totalt samt 2023–2024 för detta, under OU 13. överväger vinsterna i snabbare integration de extra kostnader som detta medför. En kraftigt kortad etableringstid är något som är bra för både den enskilde och samhället i stort. Länsstyrelserna, som ansvarar för asylsökandes sysselsättning, ska även administrera asylprogrammen, vilket innebär att medlen förs till utgiftsområde 1. Till förmån för det mer omfattande asylprogrammet säger nej till den tidigare regeringens satsning på svenska från dag ett. Utöver utbildningstiden ska det på den asylsökande ställas ett arbetskrav om vid det egna asylboendet. Det innebär att den asylsökande förväntas bidra med till exempel lokalvård, matservering, trädgårdsarbete och vaktmästartjänster, alltså uppgifter som kan åligga asylboendenas personal att sköta. Den som inte deltar i utbildningen eller uppfyller arbetskravet kan få sin dagersättning nedsatt. Ett flexibelt etableringsprogram på 1–bör införas och där ska vara obligatoriska för att fler ska genomgå etableringsprogrammet. Denna del ska vara tillägnad svenskundervisning, samhällsorientering och arbetsmarknadsförberedande utbildning. Fler integrationspolitiska åtgärder från återges i en särskild motion om Integration och samhällsgemenskap. 3.6 Inkludera civilsamhällets gemenskaper Under flyktingkrisen gick civilsamhället in och bidrog på ett avgörande sätt till att ändå förmådde hantera utmaningarna på ett bra sätt. Både församlingar, idrottsklubbar, föreningar och frivilliga enskilda har ett engagemang och en kapacitet som ska tas tillvara vid mottagandet av nyanlända och i den efterföljande integrationsprocessen. Politiska beslut kan underlätta för nyanlända att förvärva ”nycklar” som behövs för att ta sig in i det svenska samhället. Språkundervisning och samhällsinformation i enlighet med vår satsning ”Integration från dag ett” (se 3.5 ovan) är viktig sådana. Men, staten kan aldrig ersätta civilsamhällsamhället med alla de naturliga mötesplatser som finns. Här kan de nyanlända träffa majoritetsbefolkningen i möten som underlättar en samhällsgemenskap där alla finns med. Det är här som det främmande blir bekant. Vi menar att kommunerna bör jobba mer organiserat tillsammans med både enskilda och det civila samhället. Det gåvoskatteavdrag som infördes under tid i regeringen har genererat många miljoner till de organisationer som är godkända mottagare. I en rapport från uppger bland annat att de tack vare gåvoskatteavdraget för åren 2012–2014 fick in extra. De uppger även att de tappade i intäkter på grund av att den rödgröna regeringen aviserade att avdragsrätten skulle tas bort. För att värna det ideella engagemanget behöver staten uppmuntra all form av hjälp. Avdragsrätten var en konkret och tydlig åtgärd som dessutom direkt kom många människor till del. återinförde i KD/M-budgeten gåvoskatteavdraget. vill tillsätta en utredning som syftar till att gåvor till fler typer av organisationer ska berättiga till gåvoskatteavdrag, att den undre beloppsgränsen för varje enskild gåva ska sänkas samt att administrationen ska förenklas för de berörda organisationerna. menar också att taket ska höjas. Detta utvecklas i en annan kristdemokratisk motion. 4.1 Tidsbegränsade uppehållstillstånd som huvudregel vill ha tidsbegränsande uppehållstillstånd som huvudregel. Utgångspunkten är att skydd ska ges den asylsökande inte kan återvända hem. Om en person med uppehållstillstånd integrerar sig i det svenska samhället genom att lära sig det svenska språket, ta till sig den svenska kulturen och samhällsgemenskapen, försörja sig själv, klarlägga sin identitet samt klarar en vandelsprövning ska personen kunna ansöka om och förvärva ett permanent uppehållstillstånd. Om en person inte integreras i samhället och skyddsbehovet inte kvarstår måste utgångspunkten vara att personen återvänder till ursprungslandet. Den som beviljas asyl i ska därför som huvudregel få ett tidsbegränsat uppehållstillstånd. Vi kristdemokrater har tydliggjort att vi vill se en lagstiftning som bidrar till att mottagande hamnar på nordisk genomsnittsnivå. Att beviljar tidsbegränsade uppehållstillstånd (TUT) och inte permanenta uppehållstillstånd (PUT) som huvudregel överensstämmer med hur det ser ut i de andra nordiska länderna och EU. Att ensidigt införa en annan regel kring uppehållstillståndet riskerar annars att skapa incitament för fler att söka sig till . vill se en förändring av det nuvarande systemet som inte ställer några särskilda krav för att erhålla ett permanent uppehållstillstånd (PUT). Vi förordar att det ställs krav på kunskaper i både det svenska språket och samhället och att utlänningen inte gjort sig skyldig till brottslighet (vandelsprövning). Den som vill ansöka om PUT före treårsgränsen ska också uppfylla ett krav om arbete och egen försörjning. Till detta ska också ett identitetskrav ställas på den sökande. Med tidsbegränsade uppehållstillstånd som regel menar att det ska vara möjligt för en person att ansöka om permanent uppehållstillstånd. Denna ordning, att vid ett uppfyllande av vissa krav få ansöka om PUT, gäller i flera av EU:s medlemsstater. Införandet av krav för PUT är ett sätt att förbättra integrationen. Människor som invandrat och inte kan göra sig förstådda får stora svårigheter. Detta gäller särskilt nyanlända kvinnor som har lägre delaktighet i integrerande åtgärder och lägre sysselsättningsgrad efter etableringsperioden. I praktiken uppfylls ofta försörjningskravet av mannen och så länge det är så ökar risken för att kvinnans delaktighet i språkutbildning och annan utbildning blir bristfällig. Nivån på försörjningskravet ska vara ekvivalent med förbehållsbeloppet (att efter avdrag för preliminär skatt klara alla vanliga levnadskostnader utom boendekostnad). Det finns tydligt forskningsstöd för att goda språkkunskaper ökar sannolikheten för en långsiktigt framgångsrik etablering på arbetsmarknaden (2017:7 ”Inspiration för integration – en om arbetsmarknadspolitik för nyanlända i fem länder). Att vuxna lär sig språket är också angeläget för barnen. I dagens integrationsprocess får de ta ett orimligt ansvar genom att vuxna gör barnen till tolkar i mötet med det omgivande samhället. har ett växande problem med individer vars identitet inte är klarlagd. bedömde 2017 att det finns nära 60 000 individer registrerade i två eller flera kända identiteter hos . De konstaterar dock att mörkertalet är stort vilket innebär att det troligen finns många fler. Utredningar, rapporter och granskningar har vid upprepande tillfällen fastslagit att ansvariga myndigheter brister i deras identitetskontroller. Gränspolisen har konstaterat att de inte vet vilka som befinner sig i landet och påpekar att det finns problem med att asylsökande medvetet undanhåller sin identitet och identitetshandlingar. Vi konstaterar att svenska myndigheter inte kan garantera identiteten på alla dem som får permanent uppehållstillstånd i . För att upprätthålla legitimiteten och motverka all form av missbruk samt för att säkerställa vem eller vilka som får tillåtelse att permanent vistas i vill Krist-demokraterna att ett krav på identifiering ska kopplas till beviljandet av ett permanent uppehållstillstånd. Ovanstående krav för att erhålla PUT måste kompletteras med en ventil för personer som inte har möjlighet eller där det inte är rimligt att begära att de ska klara dessa krav. Vi menar att exempelvis barn eller de som uppbär allmän pension eller garantipension ska undantas från kraven för PUT. Däremot ska alla som uppnått straffmyndig ålder uppfylla vandelskraven. 4.3 Synnerligen ömmande omständigheter Med den tillfälliga migrationslagstiftningen togs möjligheten att få uppehållstillstånd med anledning av synnerligen och särskilt ömmande omständigheter bort. har motsatt sig detta. Den tidigare ordningen innebar att en bestämmelse om att uppehållstillstånd fick beviljas om det skulle strida mot ett svenskt konventionsåtagande att avvisa eller utvisa utlänningen. Det var inte en rimlig ordning för en långsiktig migrationspolitik. har därför tidigare verkat för att en humanitär ventil för de allra mest utsatta ska återinföras i vår migrationslagstiftning. En sådan ventil, om än bredare än vad förespråkade, togs fram inom ramen för migrationskommittén. Regeringen valde emellertid att vidga ventilen ytterligare. Dagens ventil är bredare än den var innan den tillfälliga lagen. bedömer att regeringens förslag till humanitär skyddsgrund inte enbart kommer att användas i undantag. Regeringen konstaterar även i propositionen att allt fler kan komma att omfattas av denna skyddsgrund. Det är således inte längre frågan om en ventil, utan en ny permanent skyddsgrund som kommer att bevilja uppehållstillstånd till personer som saknar asylskäl och med gällande avslagsbeslut. Ett nej kommer i allt högre utsträckning inte innebära ett nej, utan ett ja. Detta är ett avsteg från en reglerad invandring och kommer att leda till ett högre söktryck till . Det är därför direkt nödvändigt att förslaget till en ny humanitär skyddsgrund återgår till att vara just en humanitär ventil. Vi vill att utformningen ska återge det som kan sägas utgöra en miniminivå utifrån det som och de internationella konventionerna skapar. Det förslag till utformning som lämnats av Lagrådet skapar en ventil för de personer vars anknytning till eller personliga omständigheter i övrigt nödvändiggör detta. anser att familjens betydelse för upplevelse av gemenskap, trygghet och stabilitet är svår att överskatta. Därför menar vi att rätten till familjeåterförening ska gälla oavsett skyddsstatus. Denna rätt förutsätter dock att man klarar de försörjningskrav som ställs. För är utgångspunkten att försörjningskrav ska gälla alla utom egna barn . förordar ett försörjningskrav som innebär att anknytningspersonen ska kunna försörja sig själv och den anhörige samt ha en tillräckligt stor bostad för sig själv och den anhörige. Det belopp som svarar upp mot innebörden att ”kunna försörja sig själv och den anhörige” är det så kallade förbehållsbeloppet. För ett parti som värnar familjesammanhållning ska möjlighet till återförening finnas. Detta är även en viktig fråga utifrån ett integrationsperspektiv. Det är bättre att de människor som kommit till fokuserar på att så fort som möjligt etablera sig på arbetsmarknaden och i samhället för att kunna återförenas med sina anhöriga när de kan ta ekonomiskt ansvar för dessa. har skrivit under det så kallade familjeåterföreningsdirektivet som antogs av ministerrådet 2003. Direktivet syftar till att skapa gemensamma regler för utövandet av rätten till familjeåterförening för tredjelandsmedborgare som vistas lagligt på någon av medlemsstaternas territorium. Direktivet gäller flyktingar enligt och försörjningskrav kan då endast ställas om ansökan om familjeåterförening lämnas in senare än efter det att flyktingstatus har beviljats eller om familjeåterförening är möjlig i ett tredje land. Familjeåterföreningsdirektivets regler gäller dock inte alternativt skyddsbehövande. menar därför att försörjningskrav kan och bör ställas från dag ett, det vill säga från det att skyddsstatus upprättas För att undvika att barn, oftast pojkar, skickas på livsfarliga vägar till i hopp om att få uppehållstillstånd för att återförenas med sina familjer på svensk mark anser att det också på barn som utgör anknytningsperson ska ställas försörjningskrav för att åtgärda drivkraften bakom dessa resor. Vi ser ett behov av en ventil gällande försörjningskravet. Undantag ska exempelvis gälla personer med en varaktig funktionsnedsättning som omöjliggör egen arbetsrelaterad inkomst. Regelverket kring familjeåterförening ska utformas så att lever upp till och andra relevanta internationella konventioner. 4.5 Tidsbegränsat uppehållstillstånd för varaktigt bosatta (VABO) När har tidsbegränsade uppehållstillstånd som huvudregel har det funnits en befogad oro för att ansökningar om ställning som varaktigt bosatta (VABO) ska öka. Skälet är att med ställning som varaktigt bosatt så får vederbörande automatiskt ett permanent uppehållstillstånd. menar att även den som får ställning som varaktigt bosatt ska få ett tidsbegränsat uppehållstillstånd för att ansöka om permanent uppehållstillstånd enligt samma regelverk som vi anser ska gälla för flyktingar och alternativt skyddsbehövande. För att en person ska få VABO ska han/hon ha bott i utan avbrott med ett bosättningsgrundande uppehållstillstånd (alltså inte för studier eller besök) och har förmått att försörja sig och sin familj under hela . Dessa regler följer av . menar att permanenta uppehållstillstånd (PUT) endast ska ges under förutsättning att personens identitet är klarlagd samt att ett godkänt språkprov och samhällsorienteringsprov har uppfyllts för den som har fortsatt skyddsbehov . Om ansökan om PUT görs före så ska även krav på egen försörjning och att utlänningen inte gjort sig skyldig till brottslighet uppfyllas. Vi ser ingen anledning till varför inte nämnda krav ska gälla alla. Utöver att det för VABO saknas krav på språkkunskaper, samhällsorientering och identitetskrav så är det försörjningskrav som gäller för VABO inte detsamma som vi kristdemokrater menar ska gälla för PUT. Försörjningskravet för VABO innebär inte att en person måste kunna försörja sig själv, utan här kan någon annan stå för försörjningen så länge han/hon inte legat det sociala biståndssystemet till last. Det är givetvis olyckligt om VABO som medför PUT har andra regler och/eller nivåer. Ett sätt att lösa problemet med olika regler och/eller nivåer är att ta tillvara att det i det så kallade VABO- direktivet gällande VABO står att tidsbegränsade uppehållstillstånd är ett minimikrav. En implementering av detta gör det möjligt för att hålla huvudlinjen om att PUT endast ska ges till dem som klarar de krav som finns uppställda. 4.6 Kvotflyktingsystem (vidarebosättning) Enligt FN:s Flyktingkommissaries (UNHCR) fanns det 2019 cirka 1,4 miljoner flyktingar som var i behov av vidarebosättning till tredje land. möjliggjorde 29 stater att ta emot totalt 81 000 kvotflyktingar. Av dessa svarade för 5 000 personer, vilket innebär att tar emot flest kvotflyktingar per capita i världen. Behovet av att utöka vidarebosättning till tredje land är således långt mycket större än tillgången. är positiva till att verkat för ett större ordnat mottagande genom att öka antalet som kan få vidarebosättning och minska antalet som tar sig hit irreguljärt. Mot bakgrund av vårt stora mottagande vill vi att ska verka för att EU och övriga medlemsstater tar ett ökat ansvarstagande i denna fråga. Enligt den europeiska gräns- och kustbevakningsbyrån (Frontex), som intervjuade migranter , var det som angav att de tagit sig till ett europeiskt land helt på egen hand. uppgav att de blivit smugglade. Kvotflyktingsystemet brukar beskrivas som en säker och laglig väg. Den ger flyktingar möjlighet att komma i säkerhet utan att tvingas utlämna sig till illegala och hänsynslösa flyktingsmugglare. Det har också den fördelen att hjälpen kan erbjudas snabbt och till personer i mest utsatta lägen.