mot · H9023803 · 2021-10-05 00:00:00 — Endast ett fåtal äldreboenden i landet erbjuder denna möjlighet. Detta är inte tillfredsställande. Därför borde regeringen ta fram en nationell målsättning och strategi för att öka tillgången till kategoriboende med husdjursprofil. I ett tiotal länder, däribland , har man byggt en form av demensbyar för att ge de boende en trygg och meningsfull vardag. Demensbyarna finns inom ett avgränsat område där det, förutom demensboendet, även finns faciliteter såsom exempelvis butiker, frisör, pub, bibliotek och dylikt. Man kan beskriva det som en inhägnad stadsdel i miniformat. Demensbyn ska, förutom diverse kommersiell verksamhet, även erbjuda en god utomhusmiljö med fina promenadstråk i en harmonisk miljö. En vacker natur är som balsam för själen och kan hjälpa den demenssjuke att finna lugn. Demensbyar har redan byggts på ett antal orter. Det är dock viktigt att de demenssjuka inte stigmatiseras och att demensbyar inte blir den enda lösningen eller alternativet för de sin lider av demens. Det är självklart viktigt att det finns personal, kompetens och resurser för att kunna erbjuda en god demensvård både i och utanför demensbyarna. Konceptet med demensbyar verkar vara framgångsrik och regeringen bör därför verka för att fler demensbyar byggs. Nyckelfri hemtjänst och digitalisering Allt fler rapporter presenteras, till exempel Brås rapport ”Brott mot äldre”, som tar upp äldre som råkat ut för stölder, rån och överfall i sina egna hem. För att säkerställa äldre människors trygghet bör staten möjliggöra för kommuner att installera någon form av nyckelfria lås. Nyckelfri hemtjänst fungerar genom att hemtjänstpersonalen vid ankomst till brukaren verifierar sin identitet med mobiltelefonen vilket låser upp låset. Administrationen av behörigheter och uppdatering av programvaran hanteras centralt till alla mobila enheter. Inloggning i mobiltelefonen sker med användarnamn och personlig kod. Det som avgör vilka dörrar personalen är behörig att öppna styrs av de personliga inloggningsuppgifterna. Ett sådant system förhindrar att obehöriga kan ta sig in i lägenheter genom att falskt utge sig för att vara anställda i . Digitala nycklar medför en enkel hantering för personalen, hög säkerhet och ökad trygghet för brukaren, då vanliga låsnycklar ej kan komma i oönskad cirkulation. Nyckelfri hemtjänst och digitalisering är ett steg mot en professionell och trygg hemtjänst. Digitalisering av vissa sysslor kan vara till stor nytta för brukaren, exempelvis genom en nattkamera, så att personalen inte behöver störa nattsömnen genom att fysiskt gå in i rummet och titta till och den som förhoppningsvis sover gott. Larmmattor som löser ut om brukaren nuddar dem är också ett bra hjälpmedel som ger direkt hjälp till personalen, som genom dessa ges god uppsikt. Modern teknik kan förbättra livskvaliteten och underlätta för äldre i behov av stöd. I dagens samhälle blir allt fler samhällstjänster digitala och andra alternativ erbjuds . Äldre som saknar kunskap om och praktisk erfarenhet av internet riskerar då att stängas ute från många delar av samhället. lever drygt 400 000 personer i digitalt utanförskap. Äldre personer med en kognitiv sjukdom, exempelvis demens, riskerar att hamna i utanförskap i ännu högre grad enligt . Regeringen borde därför skyndsamt ta fram en handlingsplan för att motverka det digitala utanförskapet bland grupper av äldre. Psykisk ohälsa bland äldre släppte en rapport som visar på att psykisk ohälsa bland personer som är eller äldre är vanligt förekommande. Hos äldre personer skiljer sig den psykiska ohälsan mellan olika grupper. Ensamma kvinnor med dålig ekonomi är exempelvis extra utsatta, och kunskapsmyndighetens lägesbild tyder även på att tillgången till behandling är ojämlik för äldre som mår psykisk dåligt, jämfört med för andra grupper i samhället. Äldre tillhör således den åldersgrupp som mest sällan får specialiserad psykiatrisk vård. Det är också den grupp i samhället som hämtar ut störst andel antidepressiv medicin. Vi vet att äldre personer som lider av psykisk ohälsa framförallt finns inom primärvården och äldreomsorgen, därför blir tillgången till specialistpsykiatrins kompetens begränsad. Psykisk ohälsa hos äldre personer, som inte sällan har flera andra sjukdomar , kan vara svårt att upptäcka. Sjukdomsbilden hos äldre är ofta annorlunda än hos yngre. har de äldre mer diffusa symtom och risken att en psykiatrisk diagnos förbises är därför större. För att utveckla det psykiatriska stödet till äldre personer med psykisk ohälsa menar vi därför att det är viktigt att primärvården har tillgång till specialistpsykiatrins kompetens. Det är likaså angeläget att verka för direkta insatser som höjer kunskapen hos både vård- och omsorgspersonal och hos äldre och deras anhöriga. Primärvården har en avgörande roll i att identifiera symtom på psykisk ohälsa och ansvar för att rätt behandling sätts in . Det ansvaret måste följas upp. Äldreomsorgens roll är också viktig för att identifiera tidiga symptom. Betydande faktorer för ett hälsosamt åldrande är social gemenskap, socialt stöd, goda matvanor och fysisk aktivitet. Därför ser vi också behov av att insatser i den inriktningen ska erbjudas de äldre som finns inom äldreomsorgen. Bland äldre personer som begått självmord har åtminstone sökt sjukvård en månad före dödsfallet och mer än var tredje , enligt ”Det är inte alltid som man tror”. Suicidtalen är högst för män, , och drygt vanligare hos män än hos kvinnor. Enligt forskningsstudier kommer var fjärde person att drabbas av psykisk ohälsa efter . Vanligast är depression och ångestsyndrom. Depression är lika vanligt bland äldre som demens, men mer outforskat, menar . En viktig del av en människas välbefinnande är att få känna meningsfullhet. Det handlar om att skapa förutsättningar för det som ger livsmod, livsglädje och en känsla av sammanhang. Äldre som besväras av ensamhet känner sig sjukare och tröttare och äter fler mediciner, vilket leder till ett ökat vårdbehov. Enligt Hjärt-Lungfonden innebär ensamhet en kronisk stress som ger fysiska uttryck såsom att matlusten minskar, och kan leda till undernäring, som risken för kärlkramp, hjärtinfarkt och stroke ökar. Det är viktigt att ta krafttag mot den skadliga ensamheten och väga in detta när olika politiska beslut ska tas. har utformat en strategi mot ensamhet, samt utsett en ensamhetsminister. Det belyser hur stort och allvarligt problemet med ensamhet är. Vi måste genomföra en förändring av hur man ser på individualismen och de sociala nätverkens betydelse. Synen på familjens starka roll och gemenskap i sammanhanget ska inte förringas, utan istället lyftas upp i debatten. Den ofrivilliga ensamheten är ett samhällsproblem som ska hanteras som ett sådant. Ansvaret ska inte ligga på den enskilde. uppger att bland äldre personer med äldreomsorg besväras av ensamhet, varav ibland och ofta. Äldres sociala behov behöver därför uppmärksammas i större utsträckning, då samvaro med andra höjer livskvaliteten. Därför anser vi att en renodlad äldreminister borde införas och att regeringen utformar en strategi för att motverka ofrivillig ensamhet. För att utveckla det psykiatriska stödet till äldre personer med psykisk ohälsa menar vi att det är viktigt att primärvården har tillgång till specialistpsykiatrins kompetens. Det är likaså angeläget att verka för direkta insatser som höjer kunskapen hos både vård- och omsorgspersonal och hos äldre och deras anhöriga. Primärvården har en avgörande roll i att identifiera symtom på psykisk ohälsa och ansvar för att rätt behandling sätts in . Det ansvaret måste följas upp. Insatser mot våld mot äldre har äldre människors situation kommit att uppmärksammas allt mer. antog en resolution som konkretiserade äldre personers rättigheter. Våld mot äldre är aldrig acceptabelt och måste tas på största allvar. Flera studier pekar på att förövarna oftast är någon i den äldres närhet t.ex. en partner, vuxna barn (inklusive ingifta), släktingar men också medicinsk personal. Forskning visar också att äldre underrapporterar sin våldsutsatthet, vilket gör att det kan vara svårupptäckt. Ekonomiska faktorer kan försvåra uppbrottet från en relation med en våldsutövande partner. Det kan också vara försvårande omständigheter som att man är beroende av förövaren för till exempel vård. I vissa fall kan förövaren tvärtom också vara den som är beroende av omvårdnad och även detta kan försvåra för de utsatta att bryta upp från relationen. I har det uppmärksammats att det finns en bristande kunskap om våld i nära relationer inom äldreomsorgen. När studier, utvärderingar eller enkäter kring våld i nära relationer genomförs i kommuner, ingår sällan äldreomsorgen. Ett stort behov av forskning om våld mot äldre kvinnor finns, speciellt forskning om våld mot äldre kvinnor som lever i samkönade relationer eller som har utländsk bakgrund. Våld mot äldre kan förebyggas genom att ge information till äldre personer om deras rätt till olika former av stöd och hjälp. Kunskapen om våldsbrott mot äldre bör ökas genom riktade utbildningar i ämnet. Tyvärr inträffar det att personal utövar olika typer av våld mot äldre människor som befinner sig i en utsatt situation. Det är viktigt att utöka kraven på kontroller av belastningsregistret, så att de sker kontinuerligt och omfattar anställda, praktiserande och studerande inom äldreomsorgen, för att på så sätt, i så stor utsträckning som möjligt, förhindra att personer dömda för våldsbrott arbetar inom äldreomsorgen. Studier visar att äldre oftare bär på en oro för att utsättas för brott. Detta är allvarligt, eftersom känslan av otrygghet kan ha stor inverkan på hur de lever i sin vardag. Känslan av otrygghet kan leda till begränsningar, exempelvis att den äldre undviker att vistas utomhus, eller i övrigt medvetet undvika vissa situationer. Det bör därför tas fram en nationell strategi för att i högre grad öka tryggheten samt förebygga, upptäcka och hantera våld mot äldre. Fallolyckor skapar stort lidande för de äldre, som ofta skadas svårt. Nästan så många avlider på grund av fallskador jämfört med antalet omkomna i trafiken. I genomsnitt kommer var tredje person att råka ut för en fallolycka. Statistik visar att ungefär 8 av 10 som faller och skadar sig är personer , och kvinnor drabbas i högre utsträckning. Det beror dels på kvinnors längre medellivslängd, dels på att kvinnor oftare drabbas av benskörhet än män. Försämrad muskulatur och balans, sämre syn, sjukdomar och mediciner som följer med stigande ålder är också riskfaktorer för fall. Fallolyckor är därmed en stor utmaning att hantera för vård och omsorg. Bruk av vissa läkemedel kan vara en bidragande orsak till fall och fallskador bland äldre. Balansen kan därmed försämras. Bland riskläkemedel finns framförallt läkemedel mot oro, sömnsvårigheter, depression och vanföreställningar. En del blodtryckssänkande läkemedel kan också försämra balansen. Risken för att falla skapar rädsla och det hindrar många från att gå ut och röra på sig. Konsekvensen blir ökad isolering, försämrad fysisk prestationsförmåga och ett påskyndat åldrande. Med förebyggande insatser kan dock många fallolyckor förhindras. Möbler, i första hand mattor, sängar och stolar, är föremål som oftast anges som utlösande faktorer eller orsak till olyckshändelser. Förebyggande arbete och utveckling av produkter kan leda fram till bättre placering och utformning av dessa, för att minska antalet olyckor. Golv och trappor är ofta också utlösande faktorer för fall. Vattenpölar på golv anges ofta som en enskild orsak. Det borde vara möjligt att utveckla nya typer av golv, med högre energiupptagande förmåga, som skulle kunna läggas in i olika boendeformer, till exempel i särskilt boende. En stor del av fallolyckorna sker utomhus, varför det är viktigt att i det skadeförebyggande arbetet även fokusera på denna miljö. Utomhus är underlaget, ofta i form av is och snö, orsak till många olyckshändelser. Att spara pengar genom att vänta med snö- och halkbekämpning är ur ett samhälleligt perspektiv förkastligt och enbart ett sätt att flytta kostnader från ett kostnadsställe till ett annat. En vanlig höftledsfraktur kostar samhället en kvarts miljon kronor. Användandet av halkskydd bör därför uppmuntras. Goda exempel finns, där kommuner kostnadsfritt erbjuder invånare halkskydd. Undernäring är ett vanligt problem i , framför allt bland äldre. hade de inom kommunerna som registrerades i undersökningen , i snitt 60 procents risk för undernäring. Snittet i regionerna låg på . Detta är inte acceptabelt. Det bör vara en självklarhet att även få avnjuta nylagad, välsmakande och näringsrik mat. Matens kvalitet och tillagningssätt har stor betydelse för de äldres välbefinnande och hälsa. Smakerna förändras ofta genom livet och aptiten kan försämras. Medicinering kan också leda till att aptiten försämras, vilket därmed kan innebära en risk för undernäring. Det får inte gå mellan måltiderna, vilket kan bli ett stort problem under exempelvis nattfastan. Den äldre behöver inte sällan gå till sängs tidigt för att personalen ska hinna med att lägga alla innan nattpersonalen tar vid. Därför kan det bli alldeles för många timmars nattfasta. anser att fastan inte ska överskrida . Utbildade kockar och kokerskor med rätt kunskap om livsmedel ska ansvara för inköp av råvaror och tillagning av maten på äldreboenden. Omvårdnadspersonalen på särskilda boenden är ofta stressad eftersom arbetsbördan med att både ge omsorg och tillaga alla måltider är för stor. Kunskap om näringsämnen och livsmedel kan också saknas hos sådan personal. Inom bör de äldre erbjudas nylagad mat i hemmet i så stor utsträckning som möjligt, likväl som de ska kunna välja att få en matlåda levererad hem till sig. Samverkan mellan skolor och äldreboenden, där maten kan tillagas i skolan och levereras till äldreboendet, är ytterligare ett positivt förslag. Erbjudande om att äta i skolmatbespisningen ska också finnas. Äldre människor är olika och har givetvis olika behov och som ska bemötas på bästa sätt. Detta måltidslyft, som kan finansieras genom statens allmänna statsbidrag, säkerställer att äldres måltider, i likhet med skolbarnens, ska uppfylla vissa grundkrav gällande näringsinnehåll och kvalitet. har en välfungerande förebyggande verksamhet när det gäller mödra- och barnhälsovård. Detta har inneburit att hälsan förbättrats för småbarn och deras mödrar och det har gett oss världens lägsta mödra- och spädbarnsdödlighet. När det gäller de äldre ses ofta exempel på problem som hade kunnat förhindras om det förebyggande arbetet hade varit effektivare. På flera håll i har ett liknande system som mödra- och barnavårdscentralerna, så kallade äldrevårdscentraler, införts, och det har lett till en effektivisering av vården, som därefter givit stora hälsovinster för en stor del av befolkningen. Regeringen bör uppmuntra fler regioner att satsa på de äldre och införa äldrevårdscentraler. Äldre patienter spenderar på akutmottagningen än yngre patienter. Hälften av besöken för patienter i åldern 80 eller äldre varade i och , vilket var längre än för patienter i åldern 19–. För dessa patienter (eller äldre) varade vart tionde besök längre än åtta och , visar en rapport från . Väntetid till läkarbedömning varierar också stort mellan olika akutmottagningar. All forskning visar att akuten är det absolut sämsta stället för äldre multisjuka att vistas på. De behöver snarare lugn och ro och att få vård snabbt. Därför måste det akuta omhändertagandet av äldre personer förändras och förbättras. Äldre personer som söker akutvård ska inte behöva vänta på den vanliga akutmottagningen, bland andra patienter, utan ska direkt hänvisas till en geriatrisk klinik. Ett särskilt snabbspår på akuten skulle ge de äldre patienterna rätt specialistvård snabbare, som trycket på akutmottagningarna skulle minska. Avgiftsfri slutenvård för personer Alla regioner ska kunna erbjuda kostnadsfri slutenvård till personer som är eller äldre. är kostnaden för slutenvård för patienter olika i olika regioner. Som mest kan man få betala /dygn när man är inlagd på sjukhus och behandlas inom slutenvården. Det är orimligt att man som gammal ska behöva betala som man tillbringar på sjukhus. Det är dessutom orättvist att kostnaden för inläggning på sjukhus varierar över landet. Bosättningsort ska inte avgöra kostnaden. För att måna om de äldre och mest sköra är det viktigt att säkerställa att de slipper betala för den tid som de är inlagda på sjukhus eller inom vården. Likvärdiga möjligheter till anhörigstöd finns det hjälp och stöd att erhålla då man vårdar en anhörig. Anhörigstödet ser dock väldigt olika ut beroende på kommun, även om kommunerna tillhör samma region. I 5 kap. 10 § socialtjänstlagen preciseras det inte hur det ska gå till: ”ska erbjuda stöd för att underlätta för de personer som vårdar en närstående som är långvarigt sjuk eller äldre eller som stödjer en närstående som har funktionshinder.” Det finns hemvårdsbidrag och anhöriganställning såväl som vårdbidrag och närståendepenning. Det finns även olika möjligheter till avlösning, anhöriggrupper och föreläsningar såväl som möjligheter till korttidsboende m.m. har tagit fram en handbok som heter ”Stöd till anhöriga – vägledning till kommunerna för tillämpning av 5:e kapitlet 10 § i SoL”. Trots detta visar rapportering på slående skillnader mellan kommunerna. anser att det bör utformas ett nationellt likvärdigt ramverk så att samma möjligheter till anhörigstöd finns oavsett kommun. har det i medier framkommit uppgifter om att vårdsökande, dementa och personer med psykisk eller fysisk funktionsnedsättning har utsatts för sexuella övergrepp, misshandel och kränkande behandling av personal som jobbat i verksamheten. Det är inte rimligt att personer som begått grova våldsbrott, misshandel och rån eller sexuella övergrepp jobbar i verksamhet med människor som befinner sig i en utsatt situation. Lagen om registerkontroll bör utökas så att den omfattar anställda, praktiserande och studerande inom sjukvård, äldreomsorg och psykiatrin och inom särskilda boenden för personer med funktionsvariationer och funktionsnedsättning. En sådan kontroll ska kunna ske kontinuerligt, exempelvis vid varje medarbetar- eller lönesamtal råder brist på yrkesutbildad personal inom flertalet yrken inom vård och omsorg av äldre personer. Denna brist förväntas öka , då den demo-grafiskt betingade efterfrågan på arbetskraft ökar kraftigt. Tillgången till sådan personal måste därför utökas påtagligt. Staten och huvudmännen, samt privata utförare, måste i samverkan vidta långsiktigt hållbara åtgärder för att främja kompetensförsörjningen. Det är tydligt att vi behöver höja kvaliteten avsevärt på omsorgen, samt säkerställa god kompetens hos personalen. Det är angeläget att göra arbetet attraktivt för vård- och omsorgspersonalen. Varje vårdanställd har sina unika förutsättningar och ett eget livspussel att få ihop. Att i alltför hög grad tvingas anpassa sina arbetstider efter arbetsgivarens behov sliter på både kropp och sinne. Detsamma gäller den som inte får arbeta i tillräckligt hög utsträckning eller saknar rätt att gå ner i arbetstid. Det kan förefalla praktiskt för arbetsgivaren att fritt få schemalägga sin personal, men i slutändan blir hela organisationen lidande om anställda säger upp sig och unga människor undviker att över huvud taget arbeta inom vården. Anställda inom offentlig sektor ska ha stort inflytande över arbetstider, med rätt till såväl heltid som deltid. Vårdpersonal ska slippa ofrivilligt delade turer och oönskat skiftarbete, något som ofta är både fysiskt och mentalt påfrestande. Därutöver ska vårdpersonal inte omfattas av karensdagar vid sjukskrivning, för att på så sätt motverka smittspridning. Det är viktigt att de som är sjuka har råd att stanna hemma Den statliga myndigheten har pekat ut dåliga svenskkunskaper hos hemtjänst-personal som ett ”riskområde” som kan leda till kvalitetsproblem, felaktigt utförd omsorg och rena vårdskador. Färdigheterna i det svenska språket är en ren säkerhetsfråga, så att dokumentation, vård- och omsorgsprogram, läkemedelsföreskrifter m.m. kan följas. Att personalen kan förstå svenska och göra sig förstådd är viktigt för alla äldre, men blir än mer påtagligt för äldre med demenssjukdomar eller nedsatt hörsel. Det behövs därför ett nationellt grepp för att komma tillrätta med språkproblemen inom äldreomsorgen. har riktat ett tillkännagivande till regeringen om att de bör se över vilka kunskapskrav i det svenska språket som ska gälla för äldreomsorgens personal. Det är ett steg i rätt riktning. Någon sådan utvärdering har ännu inte presenterats av regeringen, varför yrkandet lyfts igen. uppfattning är att all personal borde testas och certifieras i svenska språket, förslagsvis nivå C1. Detta bör dock föregås av en utredning som tar fram förslag på lämplig och relevant nivå. Efter åratal av rapportering om stora problem med språkförbistring inom äldreomsorgen över hela landet, behövs ett nationellt grepp för att komma till rätta med detta. erbjuds pedagogiska måltider för vårdanställda på de avdelningar i kommunernas äldreomsorg som är demensboenden, för att stimulera och motivera brukare med demenssjukdomar med risk för undernäring. Det är dock inte bara de demenssjuka som ligger i riskzonen för undernäring. Även brukare på somatisk avdelning kan av olika orsaker, till exempel en pågående medicinering, åldersrelaterade orsaker eller stillasittande vardag, drabbas av smakbortfall eller minskad aptit. Pedagogiska måltider skulle även vara gynnsamt för denna grupp. Enligt regler är personal som arbetar med ett tillsynsansvar för demenssjuka inom äldreomsorgen, samt vårdpersonal som arbetar med personer som har psykiska funktionshinder, undantagen från regeln om skattepliktig kostförmån om de intar sina måltider tillsammans med och vid samma bord som patienterna. Personal som däremot arbetar på somatisk avdelning ingår inte i detta undantag från skattepliktig kostförmån, som brukare på dessa avdelningar ändå har ett behov av pedagogiska måltider. Det skulle vara gynnsamt på flera plan att det görs möjligt även för personal på somatisk avdelning inom äldreomsorgen att göra undantag för skattepliktig kostförmån. Hemlöshet skapar en rad personliga tragedier och innebär ett stort lidande för de som inte kan få en bostad. Dessutom äventyrar det allvarligt rättssäkerheten för människor med särskilda behov, eftersom samhället inte kan leva upp till socialtjänstlagens mål om att alla ska garanteras en skälig levnadsstandard. Dagens bostadsbrist riskerar att skapa ett permanent utanförskap för de hemlösa som står längst ifrån bostadsmarknaden. De får leva på härbärgen och andra institutioner utan att få en reell chans på den ordinarie bostadsmarknaden. Det skapar också ökande klyftor på bostadsmarknaden, mellan de som har och de som inte har en bostad. Dessutom är hemlösheten ett nederlag för alla välfärdsdemokratier. De globala målen och Agenda 2030 syftar bland annat till att utrota fattigdom och hunger. För att nå relevanta mål i Agenda på nationell nivå behövs en tvärsektoriell samverkan. Det finns flera mål i Agenda som har bäring på hemlöshet och dess orsaker. Att motverka hemlöshet är en bostadspolitisk fråga och den berör även andra politikområden såsom hälso- och sjukvård, arbetsmarknad och integrationspolitik. I finns det många äldre hemlösa. Det behöver tas fram ett paket med åtgärder för att stärka denna grupps livssituation och detta är något vi vill utreda. De äldre som arbetat hela sina liv ska inte på ålderns höst behöva leva på gatan. Per Ramhorn (SD)