mot · H8024045 · 2021-05-05 00:00:00 — med anledning av prop. 2020/21:183 Utfodring av vilt ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör ges i uppdrag att återkomma med ett generellt förbud mot utfodring av vilt med möjlighet till undantag för skademinskande åtgärder såsom hållbar åtelutfodring vid vildsvinsjakt och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör ge i uppdrag att utforma föreskrifter för att undvika att viltutfodring blir foderplatser året runt och tillkännager detta för regeringen. Regeringen föreslår i propositionen ändringar i jaktlagen som gör det möjligt att meddela förbud mot och villkor för utfodring av vilt. I enskilda fall ska enligt förslaget kunna besluta om förbud mot eller villkor för utfodring av vilt som inte hålls i hägn, om det behövs för att förebygga eller minska risken för trafikolyckor med vilt eller risken för att viltet orsakar allvarliga skador på egendom. Enligt förslaget ska utöva tillsyn över att beslut om förbud och villkor följs och ha befogenhet att besluta de förelägganden som behövs. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Utfodring av vilt orsakar skador Utfodring av vilt sker främst av tre anledningar. Det kan vara för att avleda viltet, att jaga viltet eller att stödja viltet. I viss utsträckning även för att beskåda viltet. Avledande utfodring går ut på att försöka locka bort vilt från oönskade platser som åkrar med växande gröda eller skogsplanteringar som behöver skyddas från viltangrepp. Vid jakt kan foder användas som lockbete. Dessa lockbeten kallas åtlar och anses vara särskilt viktiga för att kunna bedriva en effektiv jakt på vildsvin. Stödjande utfodring innebär att foder tillförs naturen för att gynna viltet. Det förekommer att jakträttshavare utfodrar vilt med stora mängder foder för att förbättra möjligheterna till jakt. har utfodring av klövvilt blivit vanligare. Till skillnad från tidigare sker utfodring numera året runt, dvs. även när det finns gott om naturlig föda. konstaterar att jakt med hjälp av utfodring huvudsakligen sker mot vildsvin. Vildsvinet har återintroducerats i i syfte att skapa ett nytt jaktbart vilt, och har beslutat att vildsvinet numera tillhör den svenska faunan och stammen uppskattas utgöra ca 300 000 djur. Under /20 sköts drygt 146 000 djur men trots detta är nettotillväxten . Utfodring ökar i första hand överlevnaden och i andra hand reproduktionen för klövvilt. Till klövvilt i räknas älg, kronhjort, dovhjort, rådjur och vildsvin. Stora stammar av klövvilt orsakar mycket höga kostnader för vårt samhälle. har, enligt propositionen, undersökt utfodringens omfattning och effekter på vilt, och har bedömt att en kombination av god förekomst av naturlig föda under vissa år och utfodring med lägre produktion kan vara bidragande faktorer när det gäller de snabbt växande populationerna av främst vildsvin, men även hjort. Dessa snabbt växande populationer orsakar betydande skador både på jord- och skogsbruket. tas, enligt () jordbruksmark ur produktion på grund av viltskador i områden där livsmedelsproduktionen annars har mycket goda möjligheter att öka och utvecklas. Kostnaden från våra viltstammar beräknas kosta jord- och skogsbruket miljardbelopp . Klövvilt är också i stor omfattning orsak till trafikolyckor. Minskad utfodring kan också minska riskerna för spridning av afrikansk svinpest. Därtill påverkar ett högt betestryck från klövvilt, t.ex. hjortar, förekomsten av lövträd som är av stor betydelse för den biologiska mångfalden. Utfodringen behöver starkare reglering anser att utfodringen av vilt tydligare måste regleras för att minska de negativa effekterna av klövviltsstammarna för samhället. Vi anser att rådande situation försvårar möjligheter att stärka den nationella produktionen av livsmedel och värna de ekologiska förutsättningarna för fungerande ekosystem. Därtill riskerar nuvarande utfodring av klövviltstammarna att öka riskerna för vilttrafikolyckor, som redan ligger på en hög nivå. Vi ser dock skäl att värna en fungerande och hållbar åtelutfodring, inte permanenta foderplatser året runt, för att underlätta effektiv jakt på den alltmer ökande vildsvinsstammen. Vi delar även uppfattning att det finns andra sätt att minska skadorna från vilt, t.ex. att tillåta en större andel rovdjur. Forskare på har exempelvis i studier från vargrevir i sett att vildsvin även i ingår som bytesdjur åt varg. En större andel rovdjur bör även vara en del i ett åtgärdspaket för att reducera exempelvis viltolyckor i trafiken och skador inom jord- och skogsbruk. välkomnar att regeringen gör bedömningen att utfodringen av vilt kan behöva inskränkas. Men vi menar att utformningen av förslaget riskerar att bli tandlöst och att generella regler i stället borde utformas. Att endast möjliggöra åtgärder i enskilda fall är enligt vår uppfattning inte tillräckligt. Regeringen bör ges i uppdrag att återkomma med ett generellt förbud mot utfodring av vilt med möjlighet till undantag för skademinskande åtgärder såsom hållbar åtelutfodring vid vildsvinsjakt. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. delar både LRF:s och bedömning att överdriven utfodring av vilt måste regleras effektivt. Viltutfodring kan t.ex. inte tillåtas vara foderplatser året runt. LRF föreslår en generell reglering av med vad man får utfodra (vilka fodermedel som ska vara tillåtna), med vilka metoder man får utfodra (t.ex. om foderautomat bör vara tillåten) och med vilka mängder man får utfodra (en rimlighetsbedömning om att utfodring inte får bestå av hundratals kilo eller tonvis av foder). Syftet med regleringen är att förhindra överdriven och felaktig utfodring och på så sätt återställa de naturliga förutsättningarna för viltet. Regeringen bör ge i uppdrag att utforma föreskrifter för att undvika att viltutfodring blir foderplatser året runt. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna.