mot · H8023814 · 2021-01-15 00:00:00 — med anledning av skr. 2020/21:56 Internationella försvarssamarbeten 2 Förslag till riksdagsbeslut 4 Den militära alliansfriheten har tjänat väl 4.1 Gemensam säkerhet tillsammans med andra 4.2 En självständig säkerhetspolitik 10.1 FN-mandat som krav för insats 10.2 Agendan för kvinnor, fred och säkerhet 10.3 Barn i konflikt 10.4 Stoppa övergrepp av FN-personal 11.1 Riv upp värdlandsavtalet 11.2 Nej till Natooption 12 Övrigt materiel- och forskningsrelaterat samarbete 2 Förslag till riksdagsbeslut ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör öka sitt engagemang för det fredsförebyggande arbetet både nationellt och internationellt och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör tydliggöra att det svensk-finska samarbetet också innebär upprätthållandet av som demilitariserad zon och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör dra tillbaka det svenska deltagandet i den franska militära insatsen Task Force Takuba i och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med förslag om att ska lämna European Intervention Initiative (EI2) och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med förslag om att lämna den brittiska snabbinsatsstyrkan Joint Expeditionary Force (JEF) och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med förslag om att avveckla det trilaterala samarbetet med och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med förslag om att ska lämna Pesco och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör verka för att militariseringen av EU stoppas samt lämna Europeiska försvarsbyrån och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att inte bör delta i vare sig Europeiska försvarsfonden eller Europeiska fredsfaciliteten och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör verka för att reformera de fredsbevarande insatserna enligt förslagen i motionen och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med förslag om att säkerställa att svensk militär inte deltar i Natostaber och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att samförståndsavtalet om värdlandsstöd med Nato bör rivas upp och tillkännager detta för regeringen. I skrivelse 2020/21:56 Internationella försvarssamarbeten redogör regeringen för internationella försvarssamarbeten. Skrivelsens tillkomst är ett resultat av att tillsammans med andra riksdagspartier krävt en sådan redogörelse från regeringen. välkomnar regeringens skrivelse, som vi anser ger en tydligare bild av militära försvarssamarbeten. I denna motion redogör vi först för vår övergripande politik avseende försvarssamarbeten och sedan för vår syn på några av de samarbeten som deltar i. 4 Den militära alliansfriheten har tjänat väl Utgångspunkten för försvars- och säkerhetspolitik ska vara att värna vårt lands säkerhet. Det kräver en modern försvarsmakt som har förmågan att möta de olika former av hot som vårt land kan ställas inför men som också har möjlighet att vara en fredsbevarande kraft i andra delar av världen. Det kräver att har en trovärdig militär alliansfrihet. Vårt lands säkerhet förutsätter också en aktiv, självständig utrikespolitik med ett brett engagemang för demokrati, mänskliga rättigheter och folkrätt, för kvinnors frigörelse och global social rättvisa. vill se ett brett internationellt intresse för nedrustning, konfliktförebyggande insatser samt ett internationellt förbud mot massförstörelsevapen. Då behövs ett starkt FN, en återupprättad respekt för folkrätten och minskad vapenhandel. har också länge drivit på för ett förbud mot vapenexport till diktaturer, krigförande stater och länder som begår grova och omfattande brott mot de mänskliga rättigheterna. militära alliansfrihet har tjänat oss och vår omvärld väl och har möjlighet att göra det . Den militära alliansfriheten har bidragit till att generation efter generation i kunnat leva i fred. Den militära alliansfriheten har dessutom gett oss ett utrikespolitiskt handlingsutrymme som gjort att kunnat spela en viktig internationell roll för fred och nedrustning – när den politiska viljan funnits. har dock sakta men säkert alltmer frångått en traditionell och framgångsrik säkerhetspolitik som byggt på militär alliansfrihet, nedrustning, fredliga lösningar på konflikter, stöd till FN och solidaritet med tredje världen. Sedan vi blev medlemmar i unionen (EU) har den svenska militära alliansfriheten urholkats alltmer. är vi med och bidrar till militariseringen av EU, vårt samarbete med Nato stärks och det uppstår allt oftare frågetecken kring de internationella militära insatser vi deltar i. Regeringens oförmåga att rösta för om förbud mot kärnvapen är ett exempel på denna utveckling. är emot denna utveckling. Vi menar att en oberoende och militärt alliansfri utrikespolitik är avgörande för handlingsfrihet även . Vi vill att främst ska inrikta sin internationella säkerhetspolitik på fredliga lösningar och på att förebygga kriser snarare än att förespråka militära lösningar. Kvinnors roll i det säkerhetsbyggande arbetet och i konflikter är av särskilt intresse eftersom dessa frågor alltför sällan finns med på den internationella säkerhetspolitiska agendan. En trovärdig svensk militär alliansfrihet innebär också ett behov av ett svenskt försvar med stark folklig förankring som har kapacitet att upprätthålla kontroll över svenskt territorium såväl som att möta de olika säkerhetshot vi står inför och kunna bidra i internationella insatser för att värna fred och säkerhet. För vidare läsning om försvars- och säkerhetspolitik, se vår motion med anledning av proposition 2020/21:30 Totalförsvaret 2021–2025 (mot. 2020/21:3743). 4.1 Gemensam säkerhet tillsammans med andra En trygg och säker värld kräver samarbete med länderna i vårt närområde. Kriser och konflikter stannar inte vid nationsgränserna. För att möta de hot vi står inför krävs ett gott samarbete med våra grannländer, framför allt våra närmaste nordiska grannländer, men även länderna runt . Internationellt samarbete måste alltid bygga på att fattar självständiga beslut, men att vi har en nära kontakt och i vissa fall planerar och övar tillsammans med andra länder. De största hoten mot och vår befolkning är de civila hoten. Klimatförändringen leder till naturkatastrofer som bränder, torka och översvämningar, virusutbrott och antibiotikaresistens drabbar oss just nu och den snabba digitaliseringen i samhället kräver hög cybersäkerhet. Svensk försvars- och säkerhetspolitik måste syfta till att bygga långsiktig säkerhet i vårt närområde och i vår omvärld samt möta alla de hot vi står inför. Det kräver att begreppet säkerhet vidgas till att inkludera fler områden än det militära och att våra åtgärder involverar hela samhället utifrån ett totalförsvarsperspektiv. ska vara en aktiv part för nedrustning och fredliga lösningar i både EU och FN. Vi ska värna vår militära alliansfrihet när vi bygger säkerhet i gemenskap med vår omvärld. Endast ett mödosamt arbete för fred, avspänning och nedrustning ger resultat i form av ökad, ömsesidig säkerhet. 4.2 En självständig säkerhetspolitik Militär alliansfrihet är en förutsättning för att kunna föra en självständig och progressiv utrikespolitik. ser internationella samarbeten som en nödvändig och självklar del av ett globalt säkerhetspolitiskt arbete. Vi värnar den militära alliansfriheten av samma anledning. Närmandet till Nato genom samförståndsavtalet om värdlandsstöd och deltagandet i EU:s stridsgrupper riskerar vår militära alliansfrihet och vårt oberoende. Det är en betydligt klokare säkerhetspolitisk strategi att självständigt kunna föra en progressiv utrikespolitik än att tvingas in i krig och konflikter vi själva inte valt. Internationell säkerhet ska vila på folkrätt, samarbete och ett starkt globalt regelverk under FN:s ledning. är starkt kritiskt till hur Nato förväntas ta en allt större roll på bekostnad av FN. I stället för att skicka soldater i EU:s, Natos eller stridsgrupper (JEF) bör prioritera att öka FN:s möjlighet att agera fredsbevarande. motsätter sig att blir en bricka i stormaktsspelet. Landets ledning bör, som man tidigare gjort med framgång, verka för avspänning och nedrustning. Som en militärt alliansfri stat har tidigare haft ett stort internationellt förtroende i fredsförhandlingar. Det bör vara vårt mål att återta den rollen i stället för att medverka till ökad spänning och upprustning. borde motverka de verkliga orsakerna till krig och de hot mot och världen som klimatförändring och de ökande klyftorna mellan fattiga och rika utgör. Fred byggs bäst med fredliga medel. Att samarbeta med andra länder och organisationer är nödvändigt. En förutsättning för ett fördjupat samarbete med andra länder och organisationer är dock att detta inte inskränker militära alliansfrihet. Den militära alliansfriheten är en förutsättning för att ska kunna föra en självständig utrikespolitik för fred och nedrustning och bidrar också tydligt till att vi kan värna vårt lands säkerhet. ska vara en stark röst i det globala fredsarbetet. ska agera fredsfrämjande, fredsskapande och fredsbevarande på en folkrättsligt förankrad grund, t.ex. efter antagen resolution i . Vi ska delta aktivt i de samarbeten som ligger till grund för ett sådant arbete. Särskild tonvikt bör läggas på begreppet ”mänsklig säkerhet”. Det är ett begrepp som kan bilda utgångspunkt för ett nytänkande. Det myntades inom FN-systemet 1994 () och markerar en förskjutning från staters säkerhet genom vapen, till folkens och människornas säkerhet genom utveckling och samarbete. Genom att flytta fokus från staten till människorna förändras vår bild av vad som bör ingå i och prioriteras i en säkerhetspolitisk debatt, och än mer av hur säkerhetsproblem bör lösas. () är världens största och bredaste regionala säkerhetsorganisation med 57 deltagande stater som förutom och också inkluderar de forna i och samt , och . Som en fungerande organisation för rapportering om planerade militärövningar och inspektioner utgör en viktig aktör för en politisk dialog. Organisationen har en särskilt viktig roll i arbetet med att lösa den rysk-ukrainska konflikten med anledning av annektering av . har tidigare ansett att bör ta en mer aktiv del i och högre prioritera arbetet i . har den viktiga rollen som ordförande i . bör öka sitt engagemang för det fredsförebyggande arbetet både nationellt och internationellt. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Ett ökat nordiskt samarbete är både viktigt och efterfrågat. Nordic Defence Cooperation (Nordefco) är en viktig del av det samarbetet. ser möjligheter att fördjupa samarbetet med våra nordiska grannländer, i synnerhet , på en rad områden inom försvarspolitiken. Vi ställer oss bakom ett utökat nordiskt samarbete på försvarsområdet för effektiviserad resursanvändning, ökad effekt och ökad militär förmåga, så länge det inte hotar den nationella beslutanderätten avseende säkerhetspolitiken och det nationella försvaret. militära alliansfrihet får inte påverkas. Det nordiska samarbetet ska inte ersätta svensk förmåga, utan de ska komplettera varandra. Att flera av de nordiska länderna är medlemmar i komplicerar naturligtvis ett nordiskt försvarssamarbete. Det är därför av vikt att hitta former för ett ökat samarbete utan att det för oss närmare Nato. Vi menar att ett ökat nordiskt samarbete inom försvars- och säkerhetsfrågor kan fungera som en motvikt till högerns och Socialdemokraternas närmande till Nato, särskilt i när spänningarna inom Nato är allt tydligare och flera av Natos medlemsländer, som , och , utvecklas i helt fel riktning avseende respekten för mänskliga rättigheter och grundläggande demokratiska värderingar. längsta gräns mellan två länder går mellan och , framför allt genom bergskedjan . Historien har visat att de svensk-norska kontakterna och kommunikationerna är av yttersta vikt vid en kris. Det finns starka säkerhetspolitiska skäl att i högre utsträckning betrakta som en geopolitisk helhet. har historiskt haft en särskild ställning vad gäller militär närvaro. Med bakgrund i det s.k. Ålandsservitutet har demilitariserats och sedermera neutraliserats. ska stå upp för ett demilitariserat och neutraliserat och vara tydligt gentemot omvärlden med att ett ökat militärt samarbete mellan och inte innebär några avsteg från detta. Regeringen nämner inte i skrivelsen att är en demilitariserad zon. anser att det är viktigt att tydliggöra, inte minst för omvärlden, att det nära svensk-finska samarbetet också innebär upprätthållandet av som demilitariserad zon. Regeringen bör tydliggöra att det svensk-finska samarbetet också innebär upprätthållandet av som demilitariserad zon. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. har flera förslag för att utveckla det nordiska samarbetet. bör arbeta för att såväl och som blir kärnvapenfria zoner. För vidare läsning om politik se vår motion Samarbetet i och (mot. 2020/21:597). är ett av de pådrivande länderna för ett ökat militärt samarbete inom EU och ett land med kärnvapen och stora militära intressen i världen. gav genom godkännandet av propositionen Svenskt deltagande i militär insats för stärkt säkerhet i (prop. 2019/20:86) sitt medgivande till ett svenskt deltagande i den franska militära insatsen Task Force Takuba i om högst 250 personer. röstade emot propositionen. ser stora risker med deltagande i denna insats i det osäkra läge som coronapandemin innebär. Task Force Takuba är en del av den franska insatsen Barkhane. Den skiljer sig från FN:s fredsbevarande insats Minusma genom att vara en offensiv insats som är inriktad på bekämpning av beväpnade terroristgrupper, och det är därmed en insats som innebär mycket större risker för den utsända personalen. I propositionen beskrivs den folkrättsliga grunden för ett svenskt deltagande i Task Force Takuba. För är det en förutsättning att det finns en tydlig folkrättslig grund för att delta i internationella insatser. Alla beslut om militärt våld som en sista utväg för att skydda freden och de mänskliga rättigheterna ska ske på FN:s uppdrag eller annan folkrättslig grund. är det viktigt att göra en enskild bedömning i varje enskilt fall. hade hellre sett att inte hade minskat sitt bidrag till FN:s insats i , Minusma. har vi i stället två militära insatser i , varav en alltså är en offensiv insats under ledning av . Att delta i enskilda länders militära insatser i stället för att satsa på FN-insatser är en utveckling som inte stöder. Regeringen bör dra tillbaka det svenska deltagandet i den franska militära insatsen Task Force Takuba i . Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. European Intervention Initiative (EI2) inrättades på franskt initiativ. Enligt skrivelsen syftar EI2 till att utveckla en gemensam strategisk kultur mellan de deltagande länderna. Gemensam strategisk lägesanalys, scenarieutveckling, planering, stöd till insatser och doktrinutveckling är exempel på samarbetsområden som nämns i skrivelsen. anser inte att EI2 är ett militärt samarbete som gynnar intressen. Regeringen bör återkomma med förslag om att ska lämna EI2. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. är en kärnvapenmakt och ett land med stora militära intressen i världen, främst utifrån sina nuvarande och tidigare kolonier. Landet har ett historiskt betingat nära samarbete med , som är starkt även . På det militära området har det bl.a. manifesterats i invasionerna av och 2003. Joint Expeditionary Force (JEF) är ett ramverk för en snabbinsatsstyrka som leds av och inkluderar nio länder i norra . anser att bör lämna den brittiska snabbinsatsstyrkan JEF. Regeringen bör återkomma med förslag om att lämna den brittiska snabbinsatsstyrkan JEF. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. har världens i särklass största militär. Man har ett omfattande innehav av kärnvapen, en stor militärindustri och många militärbaser runt om i världen. har särskilt efter fört en imperialistisk politik runt om i världen där man genom hot eller användande av militär makt påverkat utvecklingen i en rad länder över hela världen. Hur man har motiverat sitt användande av militär makt har varierat, men huvudmotivet har alltid varit att säkerställa ekonomiska och politiska intressen i världen. har kritiserat såväl imperialistiska politik i allmänhet som enskilda militära angrepp och krig. har ökat sitt militära beroende av , dels genom anpassning och närmande till Nato, dels genom stor vapenimport från . har antalet gemensamma övningar med amerikansk militär ökat kraftigt. Detta är en utveckling som kritiserat, då den inte bidrar till ökad säkerhet utan i stället ökar spänningarna i vårt närområde. har också försökt påverka svensk säkerhetspolitik. Ett sådant tillfälle var när försvarsminister mottog ett brev från med påtryckningar för att inte skulle underteckna . Efter brevet bytte den ståndpunkt och valde att inte underteckna konventionen. Det finns också uppgifter, såväl i närtid som historiskt, om att bedrivit signalspaning mot , utan några starka reaktioner från . undertecknade , och en trilateral avsiktsförklaring (Statement of Intent) om fördjupat försvarssamarbete. anser inte att gynnas av ett fördjupat samarbete med utan att det i stället ökar hotbilden mot . anser därför att det trilaterala samarbetet med bör avvecklas. Regeringen bör återkomma med förslag om att avveckla det trilaterala samarbetet med . Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Det s.k. fredsprojektet militariseras nu i snabb takt och anpassar sig. Redan vid folkomröstningen om medlemskap i varnade för riskerna att EU skulle utvecklas till ett militärt samarbete. såg samma risker och valde därför att skriva in undantag i sitt avtal om EU-medlemskap. Den ger sitt stöd till EU:s försvarsbygge, något vi anser är ett historiskt misstag. Starka krafter inom EU arbetar för att militarisera unionen. Bakom detta står framför allt federalisterna i EU, som vill bygga ett militariserat . För dem var införandet av den gemensamma valutan, euron, en viktig framgång. Ett gemensamt försvar är den nya centrala delen i deras byggnadsplan för en EU-supermakt. Ett svenskt stöd till EU:s försvarsbygge minskar våra möjligheter att vara en stark röst för fred och nedrustning både i och i världen, när vi på detta sätt inordnar oss i forna kolonialmakters agerande med olika intressesfärer och bakvägen knyts till både kärnvapenmakter och Nato. Att som regeringen i detta läge peka ut EU som viktigaste utrikes- och säkerhetspolitiska arena gör denna utveckling än mer oroande. är motståndare till det fördjupade försvarssamarbetet inom den strategiska kompassen. EU har gjort en säkerhetspolitisk omvärldsanalys och vill se en tydligare politisk strategisk inriktning för europeiskt säkerhets- och försvarssamarbete. värnar den svenska alliansfriheten och anser att den typ av säkerhets- och försvarspolitiskt samarbete som den strategiska kompassen innebär försvårar alliansfriheten. Vi anser att försvarssamarbetet inom EU inte ska fördjupas och menar att regeringen ska motsätta sig alla förslag som leder i den riktningen. En annan avgörande kraft bakom EU:s militarisering är det militärindustriella komplexet, de europeiska storföretag som producerar alla typer av vapen och militärutrustning. De vet att de kan göra enorma vinster med den kraftiga upprustning som planeras. Deras lobbyister springer i skytteltrafik till och för att få stöd för bygget av försvarsunionen. har tidigare intagit en sunt skeptisk, i grunden negativ, inställning till militariseringen av EU. Vårt lands historia med av fred är unik. Den viktigaste, om än inte den enda, förklaringen till detta är den militära alliansfriheten. Att regeringen bejakar EU:s militarisering, vars mål är en försvarsunion i nära samarbete med Nato, är ännu ett steg bort från den militära alliansfriheten. Dessutom sker det utan någon allmän och folkligt förankrad debatt. Att säga ja till EU:s försvarsbygge innebär också att ställer sig på samma militära sida som de gamla stora kolonialmakterna i . Den säkerhet som ska byggas med EU och en allt hårdare hoptvinning med Nato består av en hårt uppskruvad retorik och allt intensivare militärövningar och upprustningsprogram – och inte minst en ständigt ökande spänningsnivå. menar att bör avbryta allt samarbete som bidrar till militariseringen av EU. Vi är emot en gemensam säkerhets- och försvarspolitik för EU och det permanenta strukturerade samarbetet Pesco. I stället bör EU prioritera en roll som förtroendeskapare och fredsbyggare i . Regeringen bör återkomma med förslag om att ska lämna Pesco. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. bildades den europeiska försvarsbyrån . Byråns syfte är att utveckla försvarskapaciteten, stärka samarbetet om krigsmateriel, stärka försvarsindustrin i samt främja militär forskning och utveckling. växer och har anställd personal på plats. är en del av EU:s militarisering och upprustning. bör verka för att militariseringen av EU stoppas samt lämna Europeiska försvarsbyrån. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. är motståndare till alla samarbeten som syftar till att främja europeisk försvarsindustri, som Europeiska försvarsfonden (EDF) samt Europeiska fredsfaciliteten (EPF), vars syfte är att bidra till fler gemensamma europeiska militära insatser. bör inte delta i vare sig Europeiska försvarsfonden eller Europeiska fredsfaciliteten. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. FN skapades i spåren av i syfte att rädda kommande generationer undan krigets gissel. En gemensam global säkerhetsarkitektur skulle en gång för alla sätta stopp för storskaliga konflikter mellan världens länder. Steg för steg har världsorganisationen kommit att utvecklas till något betydligt större och bedriver verksamhet inom allt från internationell handel och luft- och sjöfartsreglering till fattigdomsbekämpning, mänskliga rättigheter samt miljö- och klimatfrågor. FN är den enda organisationen där i stort sett alla världens länder är medlemmar. Det ger stor potential men det innebär också stora utmaningar. Vitt skilda politiska system, traditioner och intressen gör att medlemsländerna ofta har svårt att komma överens. Nationella geo- och säkerhetspolitiska överväganden ställs mot varandra och spänningar mellan länder och regioner tydliggörs i FN. har en unik roll och ställning i världen. Trots organisationens brister och tillkortakommanden måste vi inse att det inte finns någon annan organisation eller arena som kan ersätta FN. Det finns därför inget alternativ till att arbeta för att reformera, stärka och utveckla FN. har som långvarig FN-vän och stor givare till FN-systemet och med säkerhetsrådsplatsen –2018 en viktig roll att spela i att utveckla och stärka organisationen. Förtroendet för FN bland befolkning är relativt stort och flera svenskar har haft framträdande roller inom FN-systemet, från till , och . Vårt starka stöd och vår höga tilltro till FN får dock aldrig vara villkorslösa. Brister ska påtalas och kritik framföras. I och med vår goda relation till FN-systemet har vi både ett särskilt ansvar för organisationens utveckling och goda möjligheter att påverka den. Det finns utrymme för att ta en mer framträdande roll inom FN-systemet. I motionen Ett starkare FN (mot. 2016/17:48) beskriver vi en del av de reformer som behövs närmare. Nedan beskrivs några frågor som är centrala för deltagande i FN:s fredsinsatser. 10.1 FN-mandat som krav för insats