mot · H9023438 · 2021-10-04 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör få i uppdrag att identifiera miljömål som överlappar varandra och styrmedel som har motverkande effekt samt ge förslag på hur dessa kan ändras och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att öka det förebyggande arbetet med biologisk mångfald genom ett ökat samarbete mellan olika myndigheter och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att klargöra juridisk status för begreppet ”grön infrastruktur” även relaterat till andra frivilliga miljöåtgärder och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att arbetet för att främja biologisk mångfald bör öka i stadsplanerade områden och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ska verka för att fler invasiva främmande arter i förs in i den gemensamma unionsförteckningen för att vid behov säkerställa åtaganden av fler medlemsländer och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att och Havs- och vattenmyndigheten bör ges i uppdrag att analysera för- och nackdelar med att införa ett förbud mot att sälja, sprida och plantera arter som förs upp i en framtida nationell lista mot invasiva och främmande arter med särskild betydelse för och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om behovet av samhällsekonomiska analyser samt analyser av incitament och styrmedel för ett långsiktigt bevarande av biologisk mångfald och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ge i uppdrag att utarbeta åtgärder för att öka pollineringen i miljön och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över de ekonomiska och administrativa förutsättningarna för att främja bi- och hummelodling och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att verka för bevarandet av ängs- och hagmarker genom ett konkurrenskraftigt jordbruk och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att den biologiska mångfalden i skogen ska värnas genom ett aktivt hållbart skogsbruk och en stark äganderätt och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ska verka för att stärka skyddet av utpekade kultur- och naturarv och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen i internationella sammanhang bör vara pådrivande för att bevara biologisk mångfald och i förhandlingar om det nya ramverket för konventionen om biologisk mångfald driva på för mer ambitiösa och konkreta mål och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen ska verka för att genomförandet av EU:s nya strategi för biologisk mångfald bidrar till ett ansvarsfullt nyttjande av naturresurser och stärkt biologisk mångfald som det möjliggör ett fortsatt lönsamt, hållbart och aktivt jord-, skogs- och vattenbruk och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen måste säkerställa att använder samma beräkningsmodeller som övriga medlemsstater då det gäller rapportering om skyddad natur och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen ska verka för att tar fram en ny utvärderingsmetod som gör det möjligt att ändra skyddsstatus för arter i vissa regioner när gynnsam bevarandestatus uppnås och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ska verka för att det tas fram en gemensam skandinavisk förvaltningsplan för den skandinaviska vargstammen och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att Havs- och vattenmyndigheten bör få i uppdrag att utarbeta en nationell förvaltningsplan för vikarsäl i och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att berörda länsstyrelser ska ges i uppdrag att utarbeta och införa regionala förvaltningsplaner för skarv och tillkännager detta för regeringen. Biologisk mångfald är viktigt för att naturen ska kunna motstå, och återhämta sig ifrån, påfrestningar utan att ta allvarlig skada. Biologisk mångfald är också en förutsättning för att ekosystemen ska fungera och för de ekosystemtjänster som vi drar nytta av . Det finns därför många goda skäl att värna den biologiska mångfalden, såväl etiska, ekologiska som ekonomiska. Förlust av biologisk mångfald är ett av världens mest akuta miljöproblem. För att hejda förlusten krävs därför både nationella åtgärder och internationellt samarbete. Det positiva är att människan kan bidra till att öka den biologiska mångfalden om vi vidtar rätt åtgärder. Det är därför bra att världen agerar för att göra skillnad. En sådan åtgärd är att FN har fastställt 17 globala hållbarhetsmål i form av Agenda 2030 och att dessa har ratificerats av 193 länder. Ett av dessa mål (nr 15) rör biologisk mångfald. Det tar upp vikten av att skydda, återställa och främja ett hållbart nyttande av landbaserade ekosystem, hållbart bruka skogar, hejda och vrida tillbaka markförstöringen samt hejda förlusten av biologisk mångfald. Förutom som globalt mål behandlas frågan inom EU där även initiativet European tar upp frågor om att bevara och restaurera ekosystem och biologisk mångfald. Dessutom behandlar ett av nationella miljökvalitetsmål samma område. Allt detta är bra men trots att har haft sina miljökvalitetsmål är utvecklingen fortsatt oroväckande. Mål i all ära men de får sällan effekt om de inte är tydliga, samarbetas om samt följs upp systematiskt. har nya mål dessutom tillkommit varför det finns mål som överlappar varandra samt juridiska och ekonomiska styrmedel som står i konflikt med varandra. Det är därför hög tid att rensa i målfloran. Detta skulle tydliggöra och effektivisera arbetet för myndigheter med flera, då det gäller vilka mål som ska uppnås och när. anser att ska göra detta samt att myndigheter ska ges i uppdrag att samarbeta och samverka för att nå dessa mål. Vidare behöver det tydliggöras hur vissa mål och åtgärder relaterar juridiskt gentemot varandra. Ett exempel är så kallad ”grön infrastruktur”. Det berör ett uppdrag som hade att arbeta med, men som upphörde . är det inte längre specificerat vare sig i myndighetens regleringsbrev eller arbetsordning att de ska jobba med denna fråga. fortsätter landets länsstyrelser med att upprätta handlingsplaner och skriva strategier om detta. Det är allvarligt eftersom införandet av så kallad ”grön infrastruktur” anmärkningsvärt nog skedde utan att det gjordes några konsekvensanalyser för hur det skulle kunna påverka till exempel äganderätt och företagande på landsbygd eller hur det relaterar juridiskt till andra frivilliga natur- och miljöåtaganden. Det är inte rimligt. Det är uppfattning att åtgärder som rör biologisk mångfald oftast riktas mot landsbygd men mer sällan mot städer. Detta trots att bebyggelse försvårar för utbyten mellan lokala artpopulationer, vilket gör arterna sämre anpassade för miljöförändringar och att tillhandahålla så kallade ”ekosystemtjänster”. På samma sätt som människan planerar för bebyggelse och infrastruktur borde vi planera för livsmiljöer för växter och djurs spridningskorridor i städer. anser att det måste klargöras vilken juridisk status som begreppet ”grön infrastruktur” har i allmänhet och i förhållande till andra frivilliga miljöåtaganden såsom Natura 2000, samt hur vi kan främja biologisk mångfald i städer. har det försvunnit drygt 200 arter från . Eftersom de flesta av dessa inte var särskilt vanliga har påverkan på ekosystemen varit liten. har det tillkommit hundratals nya växt- och djurarter till den svenska och faunan. Några av dessa är så kallade invasiva främmande arter, alltså arter som sprider sig från sitt ursprungliga område till nya områden och där hotar den biologiska mångfalden på ett eller annat sätt. Det kan exempelvis handla om arter som har få eller inga naturliga fiender i sin nya livsmiljö eller bär med sig sjukdomar som inhemska arter har dålig motståndskraft emot. Vilka konsekvenser detta får för de svenska ekosystemen är ännu inte helt klarlagt och konsekvenserna varierar från art till art. Men flera fall har uppmärksammats där invasiva främmande arter hotar att konkurrera ut svenska arter eller åstadkommer stora skador. Exempel är kungskrabba, amerikansk hummer och spansk skogssnigel eller mördarsnigel som den ofta kallas. har även förekomst av stenmård och guldschakal noterats. Enligt finns det 400 arter som bedöms som invasiva i . Av dessa finns 11 stycken på den gemensamma unionsförteckningen i EU över arter som inte avsiktligt får föras in till, hållas eller födas upp i EU. Det är därför av största vikt att ansvariga myndigheter rapporterar in och bekämpar invasiva främmande arter så snabbt som möjligt. bör dessutom verka för att arter som bedöms som invasiva för vårt land förs in i den gemensamma unionsförteckningen för att vid behov säkerställa åtaganden från fler medlemsländer. är EU-förordningen om att bekämpa invasiva främmande arter införlivad i svensk lagstiftning. gäller att lagstiftningen implementeras och blir väl känd även hos allmänheten. En handlingsplan för de unionslistade problemarterna har utarbetats. saknar dock en nationell handlingsplan som också behandlar de arter som är problematiska i , men som inte finns med på unionslistan. står det klart att anser att ska föra upp bland annat blomsterlupin, parkslide med flera, på den nationella förteckningen över invasiva främmande arter som är av särskild betydelse för . Vårt grannland har dock tagit ett steg längre. Där har landets riksdag beslutat införa förbud mot att sälja, sprida och plantera bland annat blomsterlupin (lupinus polyphyllus) som är en invasiv art även i vårt grannland. anser att det är bra att arbetet med den nationella listan äntligen har kommit igång men med hänvisning till det som sker i anser vi att det också bör analyseras för- och nackdelar med att införas förbud mot att sälja, sprida och plantera arter som ingår eller är föremål för den nationella listan. Ett uppdrag som vi vill att samt Havs- och vattenmyndigheten ska genomföra. Ekosystemtjänster är ett begrepp som beskriver de produkter och tjänster som växter och organismer ger oss människor och som påverkar vårt välbefinnande. Som exempel kan nämnas att mat, många mediciner och viktiga kemikalier har sitt ursprung i vilda arter, organismer som renar vatten, bin som pollinerar växter och växter som binder koldioxid och producerar syre. I en studie av 40 olika livsmedelsgrödor över hela jorden påvisades att vilda insekter ökade skörden i alla systemen. Att värdera ekosystemtjänster är svårt, eftersom ekosystemen ofta är sammankopplade på komplicerade sätt. Flera forskare har dock försökt beräkna värdet av ekosystemtjänster så att dessa kan bli en integrerad del av samhällsplaneringen. Bevarandet av biologisk mångfald är en viktig fråga för framtiden. I samband med den fördjupade utvärderingen av miljökvalitetsmålen som gjordes 2019 uppgav att biologisk mångfald och klimatfrågan är de viktigaste miljömålen att komma till rätta med. Förslag på åtgärder kanske finns men de genomförs bara ibland då kostnaderna för desamma ofta bedöms som alltför höga. Med hjälp av samhällsekonomiska analyser skulle dock kostnadsbilden uppfattas annorlunda. Ett exempel på detta framgår av (Jordbruksinformation 1 – 2020) som visar att värdet av svenska tambins pollinering samhällsekonomiskt sett, motsvarar i kommersiell odling. av värdet härrör från pollinering av äpplen, jordgubbar och oljeväxter. Det ekonomiska värdet av honungs- och vaxproduktionen uppgår enligt samma rapport, till . Honungsbiet är den klart vanligaste pollinerande insekten som används av människan men i används även cirka 5 000 införda humlesamhällen . De används framför allt i tomatodlingar. Pollinering från humlor och solitärbin ingår däremot inte i den ovannämnda studien. anser att är ett utmärkt exempel på betydelsen av att genomföra samhällsekonomiska analyser samt analyser av incitament och styrmedel för ett ökat och långsiktigt bevarande av biologisk mångfald. tydliggör också den stora betydelse ökad pollinering har samt värdet av att främja ökad bi- och humleodling. vill att eller annan relevant myndighet ska genomföra analyser för fler arter i syfte att skapa bättre förutsättningar att stärka den biologisk mångfalden. Antalet biodlare i behöver öka. I ett program för att stärka biodlingen har regeringen satt som mål att öka antalet biodlare mellan . Men det målet är alldeles för lågt satt. I synnerhet som genomsnittet av bisamhällen ligger på cirka 8 stycken per biodlare. Ska vi få fler att vilja ägna sig åt denna för den biologiska mångfalden så viktiga syssla måste vi stärka lönsamheten och göra det enklare. anser därför att ska få i uppdrag att se över regelbördan för bio- och humleodling, att en översyn av relevanta skattelagar ska ske, samt att ett långsiktigt biodlingsstöd införs för biodlare. Ett hållbart brukande av skog och mark är avgörande för att bevara den biologiska mångfalden och en förutsättning för att vi ska kunna nå flera av våra nationella miljökvalitetsmål. Många ängs- och hagmarker, som även rymmer viktiga kulturhistoriska värden, växer igen. Bland annat på grund av för få betande djur. Fler betande djur behövs alltså för att behålla hagarna öppna och bevara den biologiska mångfald som finns där. Därför är så kallade betesförmedlingar viktiga att få på plats. Information om denna tjänst behöver spridas bredare från länsstyrelserna för att nå ut till fler. ser stora behov av att skapa bättre förutsättningar för lantbrukare att ha betande djur i hagar, vilket i grunden handlar om att stärka svenskt jordbruks konkurrenskraft. På så sätt kan vi bevara ängs- och hagmarker som vi skapar förutsättningar för en levande landsbygd och ett livskraftigt jordbruk. Intressant i sammanhanget är forskningen som beskriver vikten av betande mular på strandängar. Detta är inte bara positivt för flora och pollinerande insekter utan är också viktigt för gäddans och andra fiskarters möjlighet att leka i strandkanterna. Allt hänger ihop. Fler förslag om hur vill stärka jordbrukets konkurrenskraft finns i vår kommittémotion Ett starkt svenskt jordbruk – en blomstrande landsbygd. Då det gäller skydd av mark har fått kritik av för att vi avsätter för få Natura 2000-områden. uppgick vår andel totalt skyddad yta, sett till land och sötvatten, till enligt SCB:s rapport (MI 41 ). Till detta ska läggas ytterligare naturreservat som avsattes . Enligt EU:s konvention för biologisk mångfald har medlemsstaterna beslutat att av landytan (inklusive sötvatten) i respektive land ska ha skyddats till 2020. Enligt den som hänvisas till ovan betraktar dock att vi endast har skyddat . SCB kommenterar detta med ”att siffran är lägre jämfört med tabellerna i SCB:s statistik beror på att olika definitioner av skyddad natur har använts”. Vän av ordning undrar hur beräkningsgrunderna kan få avvika till denna grad och varför vi inte definierar skyddad natur på samma sätt som övriga medlemsstater. Vad som gäller blir än mer anmärkningsvärt då man tar del av en rapport från LRF (publicerad 20.05.25). I rapporten hävdas att om vi skulle beräkna andelen skyddad natur som de flesta andra länder i gör uppgår det till . Det är bra att regeringen har låtit undersöka diskrepansen mellan de olika värdena, vilket också ger stöd åt LRF:s slutsats att bland annat rapporterar områden med andra huvudsyften än naturvärden. Med tanke på framtida beslut på EU-nivå är det centralt att beräkningarna är jämförbara. Men konstaterar ”att en rapportering som blir helt lik övriga jämförda länder inte är möjlig att genomföra, men att de revideringar som planeras kommer att öka andelen internationellt rapporterad skyddad natur.”. är förstås ett steg i rätt riktning men anser nu att regeringen måste säkerställa att i än högre grad använder samma beräkningsmetoder för skyddad natur som andra medlemsstater gör. är rikt på skog, och skogen utgör en fantastisk resurs. Den privata äganderätten ligger till grund för ett framgångsrikt och hållbart svenskt skogsbruk som har kombinerat ökade avverkningsnivåer med ett ökat virkesförråd. För att gynna den biologiska mångfalden gör skogsägarna bland annat frivilliga avsättningar av skog. Det finns också flera former av formellt skydd för skogsområden, såsom naturreservat och Natura 2000-områden. Skogsvårdslagen föreskriver att produktionsmål och miljömål ska vara jämställda. Förvaltarskapstanken och långsiktigheten i svenskt skogsbruk gör att skogsägare kan bidra till att sällsynta eller särskilt viktiga arter finner en god livsmiljö på deras marker. Exempelvis visar forskning att skogsbrukets beslut att lämna kvar träd som småningom blir till höga stubbar på kalhyggen leder till att fler skalbaggar och andra insekter söker sig dit. Ett sådant skogsbruk bidrar till den biologiska mångfalden och bör därför premieras. Tyvärr straffas istället många av de skogsägare som bedrivit ett skogsbruk med hög miljöhänsyn, då de inte tillåts genomföra planerade avverkningar med hänvisning till exempelvis artskyddsförordningen och den tidigare inventeringen av nyckelbiotoper. ser med oro på att incitamentsstrukturen för ett hållbart skogsbruk snedvrids på detta sätt och utskottet har därför riktat ett tillkännagivande till regeringen om att tillämpningen av artskyddsförordningen ska ses över. Sent omsider lyssnade regeringen på riksdagsmajoriteten och tillsatte en utredning som presenterades . Tyvärr lämnade utredningen en del att önska, men vi återkommer till detta närmare då regeringen lägger fram en proposition i frågan. ser en risk med att samma brist på helhetssyn finns även vid exempelvis vattenbruk, där musselodlingar och algplanteringar har stor potential att bidra till både en bättre havsmiljö och utvecklingen av nya näringar. Inom miljöpolitiken är det därför överlag viktigt att incitament för hållbart brukande av skog, mark och vatten inte ställer produktionsmål och miljömål i konflikt med varandra. Tvärtom behövs en helhetssyn. Det är också viktigt att den framtida behandlingen av den så kallade äganderättsutredningen säkerställer långsiktigt hållbara spelregler för vatten-, jord- och skogsbrukare. Internationellt arbetar man på flera sätt för att skydda värdefull kultur och natur till kommande generationer. Den mest kända är världsarvskonvention som är en internationell överenskommelse . har 193 stater undertecknat konventionen, däribland som ratificerade konventionen 1985. Listan över kultur- och naturarv samlar drygt 1000 objekt/områden varav cirka 250 är naturområden. och Yellowstone park finns upptagna på naturarvslistan men även i . har det framgått att skyddet av världsarv behöver stärkas. Olika studier visar till exempel att mänsklig verksamhet har ökat i hälften av naturarven , vilket har ökat avskogning samt fått stor påverkan på utrotningshotade växt- och djurarter. anser att detta är en ytterst olycklig utveckling och anser att ska verka för att mer görs för att stärka dessa områden som har utsetts för att de hyser för världen unika naturvärden. I de flesta miljöfrågor krävs samarbete mellan länder för att nå bästa resultat, och det gäller även för biologisk mångfald. har anslutit sig till ett 40-tal internationella konventioner om exempelvis luftföroreningar, vattenföroreningar, naturvård och biologisk mångfald, nyttjande av levande resurser, avfallshantering, kemikaliehantering och särskilda gränsöverskridande effekter samt miljöinformation. Flera av dessa samarbeten har redan visat på goda resultat. Men IPBES (The Intergovernmental science-policy Platform on Biodiversity and ) rapport om biologisk mångfald , som godkänts av fler än 130 regeringar, visar att utvecklingen för den biologiska mångfalden på global nivå går åt fel håll. Fler länder behöver ta ansvar och agera för att förlusten av biologisk mångfald ska hejdas och i bästa fall upphöra. Svenska förvaltningsmodeller både för skogen och för den svenska viltstammen kan tjäna som föredöme för hur biologisk mångfald kombineras med ekonomisk lönsamhet, jakt och turism. anser att fortsatt ska vara en pådrivande kraft i olika internationella sammanhang för att belysa allvaret i frågan om den negativa utvecklingen för biologisk mångfald samt leda genom att fortsätta vara ett gott exempel. har undertecknat Konventionen om biologisk mångfald (CBD) där vi förbinder oss att vårda vår biologiska mångfald och nyttja den på ett hållbart sätt. Avtalet innebär bland annat att skogen och marken ska brukas på ett sådant sätt att djur, växter och mikroorganismer som finns i landskapet kan leva kvar. Fisket ska bedrivas under kontrollerade former så att bestånden inte utarmas. Planering av stadsmiljöer ska ta hänsyn till växter och djurs förutsättningar att leva där. Förutom är det drygt 170 andra länder som också har skrivit under konventionen. De internationella målen för biologisk mångfald inom ramen för konventionen skulle ha uppdaterats , men arbetet sköts upp på grund av coronapandemin. För att stärka arbetet för den biologiska mångfalden på fler platser på jorden behövs det mer ambitiösa och konkreta mål . Då ramverket för CBD ska förnyas förväntar sig att regeringen med hjälp av vetenskapliga råd, intar en aktiv roll vid dessa förhandlingar. Även i EU pågår ett arbete med att stärka den biologiska mångfalden inom ramen för EU:s gröna giv. tycker att det är viktigt att EU:s nya strategi för biologisk mångfald bidrar till ett ansvarsfullt nyttjande av naturresurser och stärkt biologisk mångfald i hela EU. På samma gång måste den möjliggöra ett fortsatt lönsamt, hållbart och aktivt jord-, skogs och vattenbruk, samt bidra till omställningen av samhället. Vikten av internationellt samarbete i miljöfrågor och för livskraftiga ekosystem genomsyrar all moderat miljöpolitik. kan vissa internationella direktiv vara svåra att förena med lokala problem. Det gäller till exempel art- och habitat- och fågelskyddsdirektiven, som bland annat fredar skarv som förorsakar stora problem längs de svenska kusterna. Det finns en teoretisk möjlighet för medlemsländer att uppmärksamma på att skyddsstatusen för en art bör ändras. Den möjligheten kommer dock inte till praktisk användning. Det behövs därför en ny utvärderingsmetod som gör det möjligt att ändra skyddsstatusen för arter i vissa regioner när gynnsam bevarandestatus uppnås. anser att detta är en viktig fråga för att driva inom EU, då vi tror att det kan öka respekten för arbetet med biologisk mångfald. beslutade om en fördjupad regionalisering av förvaltningen av våra stora rovdjur. Det innebär att såväl centrala som regionala myndigheter ska arbeta mer fokuserat med frågan om den regionala förekomsten av rovdjur samt konsekvenserna av desamma. Då det gäller svensk varg ingår de i den så kallade skandinaviska populationen. Det vill säga varg som lever i och . För denna population har det upprättats en fullständig genkarta. Med tanke på att djuren inte känner av nationsgränser anser att det vore rimligt att förvaltningen av den skandinaviska populationen också skulle vara gemensam mellan länderna. Forskning från Skandulv och det svensk-norska projektet har visat att det finns ett stort behov av att öka samarbetet. Vidare har både och undertecknat och därmed åtagit sig att samarbeta kring gränsöverskridande viltfrågor. har därför efterlyst en samförvaltning av den skandinaviska vargstammen i syfte att minska dess storlek. anser att det ska utarbetas en skandinavisk samförvaltningsplan för varg. En plan som ska präglas av såväl ekosystemansatsen som försiktighetsprincipen. Förvaltningen ska vara adaptiv, där verifierade data inhämtas och analyseras systematiskt kopplat till samverkan mellan varg, människa och miljö.