mot · H9024167 · 2021-10-05 00:00:00 — Det är därför av stor vikt för den sociala barn- och ungdomsvården att socialsekreterarna har arbetsvillkor som möjliggör detta. Den sociala barn- och ungdomsvården måste förbättras. Dels genom lagstiftning som reellt sätter barns bästa i främsta rummet och dels genom andra reformer som stärker förutsättningar för en bra samhällsvård. har tillsammans med andra partier i socialutskottet drivit på för ett stort antal förändringar. Vi har åstadkommit skarpa lagändringar /21 som innebär förändringar avseende vårdnadsöverflyttningar, skarpare krav på rättsliga ombud, aktuella vårdplaner m.m. Vi har därutöver tillsammans med en majoritet i fått gehör för 26 s.k. tillkännagivanden till regeringen som sammantaget innebär en rad krav på starkare rätt för barn, ökad kompetens och bättre uppföljning. Dessutom genomför socialutskottet en utredning i syfte att forma en lagstiftning som gör barnets bästa till ett eget rekvisit. Föräldrars rätt sätter fortsatt barn i andra rummet och det är genom att barnets bästa blir ett eget rekvisit som vi kan realisera på riktigt. utredningsarbete ska redovisas . Att säkra barns rättigheter, det kommer alltid vara vuxnas ansvar. Det ansvaret kommer vi kristdemokrater fortsätta att genom att tålmodigt arbeta med att stärka den sociala barn- och ungdomsvården. Regeringen bör återkomma med en skrivelse till där den samlade situationen avseende den sociala barn- och ungdomsvården beskrivs tillsammans med vilka åtgärder regeringen avser genomföra. Familjehem, jourhem och kontaktfamiljer/kontaktpersoner har en oerhört viktig uppgift för barn och ungdomar som behöver omsorg och trygghet utanför den familj som de fötts in i. visar att ca 31 100 unga fick en insats med heldygnsomsorg varav fick vården i familjehem. Ca 34 600 fick en behovsprövad öppenvårdsinsats. De flesta insatserna skedde på frivillighetens grund. har tidigare drivit igenom förbättringar på detta område. Det handlar om att familjehemmen ska ges den utbildning som behövs, att verka för att de barn och unga som placerats i ett familjehem, jourhem eller hem för vård eller boende (HVB) får hälso- och sjukvård och att en särskild socialsekreterare ska ansvara för kontakterna med barnet eller den unge. Den särskilt utsedda socialsekreteraren ska besöka barnet regelbundet och i den omfattning som är lämplig utifrån barnets och den unges behov och önskemål. För att stärka kvaliteten i verksamheten har socialnämnden ett ansvar att se till att det finns rutiner för att förebygga, upptäcka och åtgärda risker och missförhållanden. Ytterligare reformer behövs för att säkerställa att familjehem och hem för vård och boende håller högsta möjliga kvalitet. Familjehemsplacering är oftast det bästa alternativet. Men en rapport från Inspektionen om Vård och Omsorg () konstaterar 2017 att familjehemsplacerade barn och unga oftare har större risk för psykisk och somatisk ohälsa när de blir vuxna. Därför är arbete med familjehemsplaceringar och uppföljningar av densamma oerhört angelägen. I har vanvård av barn som omhändertagits uppmärksammats genom olika utredningar, vilket också i vissa fall lett fram till statlig ersättning enligt förordning 2012:666. Men övergrepp och vanvård mot barn som omhändertagits av sociala myndigheter förekommer fortfarande, trots den lagstadgade tillsynen. Att utkräva ansvar från sociala myndigheter eller barn som omhändertagits utsätts för övergrepp är i praktiken mycket svårt . Det förekommer brister i utredningar som i slutändan drabbar det enskilda barnet utan att någon ställs till svars. anser att det bör övervägas om ett barn eller en ungdom som omhändertagits av sociala myndigheter drabbas av vanvård eller andra övergrepp i ökad utsträckning ska kunna få skadestånd av det offentliga. har föreslagit att ett nationellt register upprättas över familjehem. Av registret bör det även framgå om det har förekommit missförhållanden från familjehemmens sida för att undvika att placering sker i dessa hem. Detta förslag har glädjande nog fått stöd av en majoritet i och vi förutsätter att regeringen kommer återkomma med förslag kring detta . Förstärkning av familjehem och jourhem anser att det är av största vikt att skapa goda villkor och förutsättningar för familje- och jourhem samt att säkra att kvaliteten är så god som den någonsin kan vara. Familjehemmen utgör en mycket viktig resurs för att kunna ge barn och unga en möjlighet att hitta rätt i sitt liv. Familjehem är en vanlig familj (kan se olika ut, finns inget krav på att det ska vara en kärnfamilj) som erbjuder sig att under åtar sig att ge kärlek och trygghet till ett barn eller en ung människa. I en akut situation där ett barn/ungdom far illa handlar det om att snabbt, oftast mycket snabbt, hitta ett alternativt boende. Det är då jourhem blir helt avgörande. Fler familjehem av god kvalitet behöver rekryteras. Men då måste villkoren och förutsättningarna för denna viktiga samhällsinsats förbättras. Det finns ett flertal frågor som behöver utredas i detta sammanhang, bland annat vad gäller rätt till tjänstledighet och villkoren för ersättning från socialförsäkringarna. Även här finns tillkännagivanden från som regeringen bör genomföra. Möjliggör förlängd familjehemsplacering vid gymnasiestudier När barn som är familjehemsplacerade fyller förlorar de ofta sitt familjehem eftersom de då blir myndiga. För vissa av dessa unga vuxna fungerar övergången bra, men många hamnar i en stor kris. Det är ofta unga som har en mycket tuff barndom bakom sig, med trauman, separationer och övergrepp, och de har ofta inget skyddsnät att falla tillbaka på. De måste på egen hand söka bostad, kunna försörja sig och ta hand om sig själva. som de ska klara sina studier på gymnasiet. Flera av dessa ungdomar blir aktualiserade hos psykiatrin i och med denna kris. har vårdnadshavare i en ”vanlig” familj försörjningsplikt till dess att barnet fyller och om ungdomen studerar på gymnasienivå eller motsvarande kvarstår försörjningsplikten upp till 21-årsdagen. Vi har därför tidigare föreslagit att unga som före 18-årsdagen har varit familjehemsplacerade ska få vara kvar i familjen efter myndighetsdagen om de själva önskar det, till dess att de har slutfört sin gymnasieutbildning. Även detta förslag har vunnit stöd av en majoritet i och det finns tillkännagivande som regeringen behöver genomföra. Undvik omplacering av barn Inga barn ska behöva omplaceras på grund av att vuxna inte kan hålla sams. Anknytning bör väga tyngre i ärenden som gäller placerade barn, särskilt i frågan om var ett barn ska bo. Domstolarna måste bli bättre på att beakta barnets perspektiv. En översyn bör göras kring familjehemmens uppdrag och hur sammanbrott som resulterar i omplacering av barn kan undvikas. Överväg vårdnadsöverflyttning oftare och tidigare Det offentligas ansvar är särskilt stort för barn som har placerats utanför sin egen familj. Det är angeläget att stabilitet och långsiktighet kan säkerställas för placerade barn. Vårdnadsöverflyttning och möjligheten till adoption ska därför övervägas när placeringen pågått . Det är uppenbart att barn som placerats anknyter mer till sin nya familj ju som gått. När passerat och barnet känner sig som en i familjen måste detta beaktas tydligt när frågan om överflyttning ska avgöras. För mycket små barn kan detta handla . Vårdnadsöverflyttning bör därför övervägas och barnets ska ha tillgång till ett offentligt biträde. Vikten av barns anknytning och barnets ålder samt möjlighet att uttala sin önskan, behöver vara vägledande vid bedömningen av vårdnadsöverflyttning. Även om man slentrianmässigt säger att blod är tjockare än vatten så gäller detta . Barn ska inte utsättas för vanvård oavsett vem som brister i omvårdnaden. Vid alla sociala insatser som berör barn ska barnet ha rätt att framföra sin åsikt och det ska vara en del av beslutsunderlaget. Även inom detta område finns tillkännagivande från som regeringen behöver genomföra. har med stöd av en majoritet av partier lämnat flera tillkännagivanden om tvångsvård. Framförallt ska regeringen ta fram en ny lag om tvångsvård för barn och unga, LVU, som är tydlig och begriplig och innehåller tydliga mål och krav för tvångsvården och se över hela vårdkedjan. Stärkt kompetens och säkerhet vid (SiS) (SiS) har boenden för barn och ungdomar som är dömda för brottslighet samt unga där familjehem eller HVB-hem av olika skäl inte bedömts vara aktuellt. Syftet med vistelsen är att det ska vara en temporär lösning vilket ofrånkomligen leder till ett uppbrott. De barn som är placerade på boenden som drivs av SiS har en komplex situation och de är i behov av omfattande stöd. De ofta tuffa förhållanden som råder på SiS-boenden kan vara direkt olämpliga för många barn och ungdomar. Det är därför viktigt att bara de unga som behöver den typ av stöd som kan erbjudas på SiS-hem blir placerade där. Goda förutsättningar för och tillräckligt med platser vid familjehem och HVB-hem blir därmed viktiga för att undvika onödiga placeringar hos SiS. Unga som placeras kan ha ett utåtagerande beteende eller ha ett våldskapital som gör att det krävs särskilda förutsättningar för att vården ska fungera. För att kunna hantera de svåra situationer som då kan uppstå är det av största vikt att personaltätheten är god och att personalen har den specifika kompetens som behövs. Vidare krävs att boenden har de säkerhetsmässiga förutsättningar som behövs. Det är uppenbart utifrån de uppföljningar som görs av att så inte alltid är fallet. Sociala barn- och ungdomsvården har haft svårigheter , vilket olika myndigheter och aktörer bekräftar. Enligt IVO:s senaste rapport har myndigheten funnit brister i av de tillsynsärenden som gjorts , 549 ärenden av totalt 819. De vanligaste bristerna innefattar att personal saknar nödvändig kunskap, att det finns brister vid inskrivning, genomförande och uppföljning av stöd, vård och behandling samt brister i funktionsnedsatta barns och ungas rätt till delaktighet. Utöver detta förekommer det våld, kränkningar och övergrepp, både av medboende och personal. Andelen brister är högst vid HVB och stödboenden, och lägst vid de särskilda ungdomshemmen[6]. Det har dessutom uppdagats att det förekommer oegentligheter som inte noterats i myndighetens inspektioner. Bland annat har det rapporterats om avskiljningar som gjorts i stor omfattning och i strid med de rutiner och kriterier som ska uppnås för att överensstämma med lagen. Det är uppfattning att avskiljningar enbart ska göras när det är nödvändigt för att skydda det enskilda barnet eller andra personer. Formen för avskiljningen ska vara så lite begränsande som möjligt och det ska aldrig accepteras att ett barn med tvång fråntas möjlighet till mänsklig kontakt. Total isolering är därmed helt oacceptabelt. I en följdmotion i [7] 2020 krävde vi att det ska tydliggöras i lagstiftningen att legitimerad hälso- och sjukvårdspersonal ska ansvara för fortlöpande uppsikt under avskiljning och närvara vid bältesläggning. Det är något vi fortsatt driver. Det har även uppmärksammats att fel typ av nedläggning använts som riskerat att allvarligt skada barnet/ungdomen. Vi inser att det ibland behövs fysisk nedläggning för att i speciella situationer skydda såväl barnet/ungdomen som personalen, men nedläggningen ska då utföras enligt metoder som inte riskerar att medföra allvarliga skador. Vidare anser vi att fastspänning med bälte av patienter ska tas bort och att det ska vara obligatoriska uppföljningssamtal efter varje avslutad tvångsåtgärd. För de barn och unga som behöver stå under särskilt noggrann tillsyn för att vården ska kunna genomföras är en skyndsam placering på SiS i många fall det enda alternativet. Efterfrågan på platser har ökat och för är det prioriterat att öka antalet platser samt att öka kvaliteten och personalens kompetens. Vidare måste SiS förstärka skalskyddet genom fungerande säkerhetsanordningar. Lagändringar bör också övervägas. Vi kan se att SiS får ta emot alltfler unga som kommer från olika kriminella gängmiljöer. Detta är en företeelse som är relativ ny men i ökande och för att möta detta måste SiS utveckla nya arbetsmetoder för att relevant kunna möta den unge och ha den säkerhets som krävs. Detta är ett arbete som måste bedrivas långsiktigt och som kommer att kosta pengar. Regeringen behöver föreslå lagändringar som gör att visitationer kan göras i betydligt fler fall . Men även för att tillgång till mobiler eller andra digitala tjänster kan begränsas avsevärt och inte måste omprövas . Det borde kunna ske åtminstone om situationen är sådan att det är mer lämpligt. Den unge som dömts till sluten ungdomsvård och fyller kommer att lämna samhällsvården utan krav på eftervård eller uppföljning. Vi menar att eftervård i olika form bör finnas som en möjlighet i syfte att säkerställa att de motivationsprogram och behandlingsprogram som genomförs under den slutna ungdomsvården kan fullföljas även då vården utifrån lagen om verkställighet av sluten ungdomsvård (LSU) upphör. Ansvarsfrågor och samarbetet mellan SiS och Kriminalvården behöver utredas mot bakgrund av att allt fler unga med stort våldskapital döms till längre straff med sluten ungdomsvård. Unga med stort våldskapital placeras också med stöd av LVU och även där behöver situationen övervägas. Oavsett huvudman måste säkerhet, kompetens och möjlighet till skarpa åtgärder förstärkas för att klara den aktuella situationen. Hur den framtida gränsdragning ska se ut behöver analyseras så att den svarar mot dagens situation och de kommande lagändringar som aviserats avseende borttagen ungdomsrabatt och längre straff. ”Hälso- och sjukvård ingår i SiS uppdrag när det gäller elevhälsan, men myndigheten bedriver utöver det även viss annan hälso- och sjukvård enligt gällande lagar och föreskrifter”, enligt utdrag från SiS hemsida. Det vi vet är att ett mycket stort antal barn/unga som vårdas enligt LVU förutom sociala vårdbehov också har psykiatriska vårdbehov som behöver tillgodoses . Enligt kan andelen med både sociala och psykiatriska vårdbehov vara så stor som . SiS har dock inte något egentligt uppdrag att bedriva psykiatrisk vård. Den sjukvårdspersonal som finns anställd av SiS är sjuksköterskor. För att kunna möta varje barn/ungdoms behov, vilket är SiS uppdrag, är det förvånansvärt att SiS inte har ett klart uttalat vårduppdrag och att de inte har rätt att anställa läkare. Eftersom av placerade barn/unga har psykiatriska vårdbehov måste både lagstiftning och regleringsbrev ändras så att SiS får förstärka sin organisation med lämplig och ändamålsenlig läkarresurs och annan medicinsk kompetens. Detta bör utredas. har på eget initiativ lämnat ett betänkande där regeringen uppmanades att inkomma med en skrivelse där en lång rad områden redovisades som kräver åtgärder. Regeringen hörsammade uppmaning och en skrivelse har lämnats. syn på skrivelse redovisas i en särskild följdmotion med anledning av det. Där återfinns bland annat krav på att regeringen genomför åtgärder som leder till att tvångsåtgärder mot dem som placerats upphör. Boende för barn och ungdomar med samsjuklighet Det är angeläget att skyndsamt inrätta en ny boende- och vårdform för barn och ungdomar med samsjuklighet mellan svår psykisk sjukdom och missbruksproblematik/beroendesjukdom. Dessa unga hamnar ofta mellan stolarna och bollas runt mellan SiS-hem, psykiatrin och eller beroendevården. har förväntningar på att den pågående , som tillsattes av regeringen efter ett tillkännagivande från en enig riksdag 2019, kommer lämna förslag inom detta område. Direktivet till utredningen är att skapa bättre förutsättningar för att barn och vuxna med allvarliga beroendeproblem och samtidig psykisk ohälsa ska kunna få en samordnad, behovsanpassad och patientcentrerad vård och omsorg som är av hög kvalitet och som kan erbjudas på lika villkor i hela landet. Utredningen kommer presenteras och kommer följa frågan noga. Familjehem - lämpligast boende för ensamkommande anser att fler ensamkommande barn och ungdomar i första hand ska placeras i familjehem. För de barn och unga som ändå inte kan beredas plats i ett familjehem är det viktigt att kommunen kan erbjuda annat lämpligt boende. Den nya typen av boende, stödboende för unga mellan , som infördes är mycket välkommen. Det nya stödboendet är i första hand tänkt för unga personer men kan, om särskilda skäl finns, även omfatta barn och ungdomar i åldern 16–. Kommunernas socialnämnder ska ha ett övergripande ansvar, och en noggrann bedömning ska göras utifrån det enskilda barnets eller den unges behov. När den unge fyller bör den ha möjlighet att bo kvar i den kommun där de har etablerat sig. Vanvård i statens regi Vipeholms anstalt var en med utvecklingsstörning –1995. Där gjordes experiment i tandhälsa på de intagna som senare kommit att kallas för Vipeholmsexperimenten. Genom att ge olika kost till olika grupper testades teorier om vad som kunde leda till karies. Vissa grupper fick vitamintillskott eller extra fet mat medan andra fick choklad och kola mellan måltiderna. Resultatet visade sig snart med ökad karies. Alla experiment genomfördes utan de berördas eller anhörigas samtycke. Den så kallade hade i uppgift att granska allvarliga övergrepp och vanvård som ägde rum vid institutioner och familjehem . Syftet var att genom att ta fram en rapport ge upprättelse åt de drabbade liksom att ge lärdom för framtiden. Ett antal andra utredningar har tidigare gjorts, tex steriliseringsutredningen och en vitbok om övergrepp och kränkningar av romer . Det är angeläget att staten går inom alla övergrepp som har skett i statlig regi. Frågor om vad som har hänt behöver granskas för att få klarhet. Det är också viktigt att reda ut hur staten i efterhand har agerat för att ta reda på vad som hänt. En genomgång av det som skett ska vara offentlig och transparant och leda fram till lämpliga åtgärder. anser att staten måste utreda alla liknande fall där övergrepp sett i offentlig, statlig regi. Sociala insatser mot gängkriminalitet För att bekämpa gängkriminaliteten krävs stora satsningar på hela rättsväsendet, ökade befogenheter för polisen och insatser som gör att fler vittnar. Men för att knäcka gängkriminaliteten behövs satsningar på det förebyggande och sociala arbetet. En skola som förebygger brott Den viktigaste brottsförebyggande åtgärden är en skola som ger eleverna möjlighet till goda kunskapsresultat, men ska dessutom ges i uppdrag att stödja skolorna att ta ett bredare samhällsansvar när det kommer till att förebygga brott. Vi anser att ska ges i uppdrag att ta fram stödjande underlag bl.a. med exempel på modeller för samverkan med andra myndigheter och ideella aktörer i arbetet för att förebygga brott. får dessutom i uppdrag att arbeta för att fler skolor aktivt ska arbeta för att förebygga brott. Detta bör ex. kunna ske genom att samverkan med ideella organisationer och frivilliga sker kring mentorskapsprogram med syfte att fler elever ska få de vuxna förebilder som alltför ofta saknas i hemmet. Mentorskapsprogram kan både vara ett sätt att stärka integrationen, och att förebygga brottslighet. Skolornas brottsförebyggande arbete kan också ske i form av "blåljussatsningar". Syftet med den typen av satsningar ska vara att skapa förtroende mellan barn och blåljusmyndigheterna, så att barnen tidigt får förebilder i form av människor som bekämpar brott och räddar liv, istället för förebilder i form av gängkriminella som begår brott och släcker liv. Därför satsar 150 miljoner 2022-2024 på brottsförebyggande skola. Att barn får läxhjälp utanför lektionstid kan hjälpa dem att bli behöriga till nationellt gymnasieprogram. Det kan också leda till att eleven får fler positiva förebilder, både vuxna och unga vuxna, som kan hjälpa denne på rätt riktning i livet, om sådana förebilder saknas på andra platser vilket tyvärr är en realitet för många barn i . har delat ut pengar till läxhjälp, pengar som tyvärr har utnyttjats av extremistiska grupper för att dels tillskansa sig skattemedel men också för att kunna få kontakt med barn och kunna påverka dem. Det gäller bland annat salafistiska skolor som fått pengar i . Det är en ordning som är oacceptabel. Ett strikt demokratikrav måste gälla som får läxhjälp. Det är särskilt viktigt när det gäller så pass samhällsviktig verksamhet som läxhjälp, där det dessutom är barn inblandade. vill se ett strikt demokratikriterium för alla pengar som betalas ut av offentlig sektor. Det är emellertid viktigt att höja anslagen till läxhjälp. Därför satsar mer än regeringen på läxhjälp 2022–2024. Vid akutlarm om att någon mår psykiskt dåligt och man befarar att personen försöker eller har tankar på att begå självmord skickas oftast en polispatrull ut. åkte polisen på över 22 800 larm gällande självmordsförsök, trots att poliser inte har psykiatrisk utbildning för att möta personer i en akut psykiatrisk kris på bästa sätt. Att avlasta polisen från att åka på dessa larm skulle innebära att avsevärda resurser frigörs som istället kan användas till reguljärt polisarbete. På flera håll i landet finns psykiatriambulanser. Det är en akutbil med utbildad hälso- och sjukvårdpersonal som åker ut vid larm om självmordsförsök, psykoser och kriser av liknande slag. Det blir ett bättre omhändertagande av den som mår akut psykiskt dåligt. Dessutom blir det en naturlig koppling till hälso- och sjukvården som kan ge ändamålsenlig uppföljande psykiatrisk vård när den akuta krisen är över. I exempelvis region finns en Psykiatrisk Akut Mobilitet (). Utvärderingen av denna visar på goda resultat, framför allt för att man har kunnat undvika polisiär inblandning i omhändertagandet av personer med akuta psykiatriska tillstånd. Vi anslår till storstadsområdena för utökning av psykiatriambulanser och till övriga landet för funktionen psykiatriambulans. Storstadsområdena , och behöver förstärka befintlig verksamhet med psykiatriambulanser så att det svarar mot de behov som finns. För resten av landet finns behov av en funktion av psykiatriambulans och den behöver utformas efter lokala förutsättningar. Därutöver bör regeringen redovisa utvecklingen av psykiatriambulanser på lämpligt sätt och återkomma om eventuellt förstärka resurser. Detta finansieras genom en omriktning av regeringens ambulanssatsning 2022 respektive som del i psykiatrisatsning 2023-2024 som redovisas i motion Psykisk hälsa. Barn som har utsatts för brott I de flesta fall är föräldrarna barnets bästa skydd. Tyvärr har inte alla barn den tryggheten. Därför arbetar brett för att stärka det rättsliga skyddet för barn som utsätts för brott, men även för barn som bevittnar brott, exempelvis vid våld i nära relationer. Fler och bättre barnahus Barn som själv utsatts för eller bevittnat våld eller sexuella övergrepp är i ett oerhört underläge, särskilt om brottet begåtts av någon närstående. Samhället måste bli bättre på att lyssna på signaler från barn som far illa och vara berett att agera. Samarbetet mellan rättsväsendet, sjukvården och måste fungera så att inte det utsatta barnet hamnar mellan stolarna. Barnahus är ett samarbete mellan myndigheter kring barn som utsatts för brott. Polis, socialtjänst, psykolog, åklagare och läkare är samlokaliserade. Barnet får vara i en barnvänlig miljö vid förhör eller undersökningar. Polisförhören brukar hållas av en särskilt utbildad person, och åklagare, socialtjänst med flera följer förhöret så att barnet inte behöver berätta sin historia fler gånger än nödvändigt. Därför är barnahus något som ska finnas tillgängligt över hela landet. Vi Kristdemokrater är glada för att vårt förslag bifölls i (2019/20:JuU29) just gällande att tillgängliggöra barnahus över hela landet. Barnahus finns på många platser i landet men de fungerar olika bra. Inte minst när det gäller tolkningen av respektive myndighets sekretesslagstiftning.