mot · H9023218 · 2021-10-04 00:00:00 — När barn blir brottsoffer ställer sig bakom det som anförs i motionen om att särskilda företrädare för barn bör ges ökade befogenheter att fatta beslut om vissa vård- och stödinsatser och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att införa ett särskilt brott för återkommande vålds- och fridskränkningar av ett närstående barn och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att definitionen av misshandel av ett barn även bör omfatta psykiskt våld, försummelse och omsorgsbrister och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över behovet av statistik rörande orosanmälningar till och omhändertagande av barn och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om kriminalstatistik som visar om brott mot barn begåtts inom familjen och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över möjligheten att särskilja kriminalstatistik så att det framgår om gärningspersonen vid brott mot barn är en förälder eller annan omsorgsperson och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att säkerställa att de som arbetar med brottsutredningar där barn är brottsoffer ska ha särskilda specialistkunskaper och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över möjligheten att ge unga brottsoffer i hela landet tillgång till barnahus och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att säkerställa att tidsfristen för handläggning av brott mot barn inte överskrids utan att det är motiverat och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om en översyn av den sammanlagda tiden för utredning och brottmålsprocess i barnärenden och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att tillgången till rehabilitering och psykiatrisk vård för brottsutsatta barn bör följas upp och svara upp mot de behov som finns och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över möjligheten att ge barn stöd- och rehabiliteringsinsatser även för brottsutredning och brottmålsprocess och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över möjligheten att skärpa straffet för personrån och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att skärpa skolornas skyldighet gällande elever som allvarligt stör studieron eller tryggheten för andra elever, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att skolan ska vara skyldig att polisanmäla misstankar om att ett barn utsatts för sexualbrott eller brott mot liv och hälsa i skolan eller i koppling till skolmiljö och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om en översyn av lagstiftningen om registerkontroll av skolpersonal för att skärpa lagen och utöka yrkesgrupperna som omfattas av obligatorisk registerkontroll och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att verka för en utökad och regelbunden registerkontroll av personal i förskola och skola och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att stärka forskningen om kvinnliga sexualbrottsförövare och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att skärpa straffet för sexualbrott mot barn och att sexualbrott mot barn aldrig ska vara ett bötesbrott och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att minimistraffet för utnyttjande av barn genom köp av sexuell handling bör skärpas och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över möjligheten att förebygga och skydda unga från att utsättas för sexualbrott genom att förstärka sex- och samlevnadsundervisning, stödet till unga med psykisk ohälsa och föräldrastödet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över möjligheten att utöka informationsinsatserna om sexualbrott mot barn på internet för att förebygga denna typ av brott och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utbilda personer inom förskola, skola, socialtjänst och psykiatri om sexualbrott mot barn och annan utsatthet på internet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att öka kunskapen hos föräldrar om hur man samtalar med unga om sexualbrott, pornografi och annan utsatthet på internet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över möjligheten att öka stödet till ideella organisationer som erbjuder stöd och råd om barns trygghet på internet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utredning av sexualbrott online ska vara ett prioriterat område för polisen och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att sexualbrottsoffer i hela landet ska ha rätt till särskilt anpassat stöd och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att de som dömer i sexualbrottsmål (även nämndemannadomare) ska ha genomgått särskild utbildning om sexualbrott och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att sexuellt utnyttjande av barn och grovt sexuellt övergrepp mot barn ska omfattas av bestämmelserna om slopad preskriptionstid och att preskriptionstiderna för sexualbrott generellt ska ses över och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att slopa kravet på att barnet har medverkat för att kunna döma till ansvar för utnyttjande av barn för sexuell posering och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att tillsätta en utredning som ser över brister rörande det straffrättsliga skyddet när sexuella gärningar begås via digitala medier, särskilt frågan när gärningspersonen inte är närvarande när brottet spelas in, och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om husrannsakan och beslag på distans exempelvis i molnet och på användarkonton och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om ökade möjligheter för polisen att använda sig av AI/datorseende vid utredning av sexuella övergrepp mot barn på nätet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över lagstiftningen om registerkontroll för att säkerställa lämpligheten av personer som anställs inom skolväsendet, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att stärka det straffrättsliga skyddet för barn mellan som utsatts för brottet köp av sexuell handling, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över definitionen av ”barn” i barnpornografibrottet för att alla barn ska få samma skydd och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om en översyn av och psykiatrins arbete med barn som utsätts för kommersiell sexuell exploatering, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att benämningen barnpornografibrott bör ändras till dokumenterade sexuella övergrepp mot barn och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att barnpornografibrottet ska definieras som ett brott mot person och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över möjligheten att utöka användningen av blockeringsverktyg mot barnpornografi på internetsidor och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att införa obligatoriska spårningsverktyg avseende barnpornografi på datorer inom offentlig verksamhet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över möjligheten att utbilda personal på kommuner och myndigheter som arbetar med ungdomar om hedersrelaterat våld och förtryck och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att motverka riskfaktorer och sätta in tidiga stödåtgärder för att motverka att barn utsätts för brott, och detta tillkännager för regeringen. Att utsättas för negativa barndomsupplevelser i form av exempelvis psykisk och fysisk misshandel, försummelse, sexuella övergrepp eller problematiska förhållanden inom familjen (som missbruk, våld eller psykisk sjukdom) får allvarliga följder under en människas hela liv. Negativa barndomsupplevelser (Adverse Childhood Experiences, ACE) ökar risken för sämre livsvillkor, sjukdom och förtidig död. Ju fler de negativa barndomsupplevelserna är, desto större är risken för negativa följder. Forskningen visar att anledningen till att tidiga negativa upplevelserna kan ha så allvarliga följder troligen förklaras av att långvarig och ihållande stress, s.k. toxisk stress, kan ge upphov till neurologiska, neurokemiska och neuroendokrina störningar. Forskning tyder på att barn är särskilt sårbara för dessa störningar. Forskningen visar alltså att när barn far illa innebär det en omfattande negativ påverkan framöver och som också kan drabba nästa generation. Det är därför av stor vikt att slå vakt om barns välmående och att motverka att barn utsätts för brott, försummelse, vanvård eller andra former av övergrepp. Ändå går utvecklingen åt Exempelvis ökar antalet barn som utsätts för sexuella övergrepp på internet kraftigt. Barn är allt oftare inblandade både som offer och förövare i gängrelaterad brottslighet. Personrån mot barn har blivit vanligare och antalet anmälda misshandelsbrott mot barn har ökat mellan och . Kraftfulla åtgärder behöver därför vidtas för att motverka brottslighet mot barn. Barn som bevittnar våld mot närstående Det är med stor tillfredsställelse vi kan konstatera att det är straffbart att utsatta barn för att bevittna våld mellan närstående. har sedan ett tiotal år tillbaka drivit frågan om att barn som bevittnar våld i nära relation ska anses som brottsoffer i straffrättslig mening. Barn som utsätts för att bevittna den här typen av våld tillerkänns genom den nya lagen straffrättslig status som brottsoffer och målsägande. En diskussion som fördes i samband med införandet av det nya brottet var möjligheterna att utöka särskilda företrädares uppdrag att även omfatta beslut om sociala insatser. I en situation där ett barn utsätts för att bevittna våld, eller utsätts för andra brott av närstående, kan en utomstående behöva träda in i vårdnadshavarnas ställe och besluta om vissa vård- och omsorgsfrågor. Barnets ska exempelvis inte behöva vänta på att få stödbehandling och rehabilitering för att gärningspersonen förhindrar detta. Även om lagstiftningen ger möjligheter att bestämma om insatser för ett barn när bara en av vårdnadshavarna samtycker till det, så täcker detta inte upp för alla situationer som kan uppstå. En vårdnadshavare som själv utsatts för våld kan exempelvis ha svårt att medverka till att barnet får vård. Särskilda företrädare bör därför ges ökade befogenheter att fatta beslut om sådana insatser. Systematiska kränkningar mot ett närstående barn är också av uppfattningen att benämningen barnfridskränkning borde vara förbehållen en sådan situation där någon upprepat begår vålds- och fridskränkningar mot ett närstående barn. Sådana former av upprepad brottslighet mot barn är inte straffbelagd . Även om det i många fall framgår att den misstänkte vid upprepade tillfällen exempelvis misshandlat eller ofredat barnet så tar dagens lagstiftning inte hänsyn till den särskilda utsatthet som systematiska kränkningar för med sig. anser att detta är en brist och vill därför införa ett särskilt brott för återkommande och systematiska vålds- eller fridskränkningar av ett närstående barn. Påföljden för ett sådant brott bör också vara hårdare än för andra fridskränkningsbrott eftersom barn är än mer utlämnade till en närstående förövare än vad en vuxen person som utsätts för fridskränkningsbrott är. Psykiskt våld, försummelse och vanvård anser att det generellt finns behov av att utöka det straffrättsliga området till att även omfatta psykisk misshandel, vilket beskrivs i vår rättspolitiska motion och vår motion om våld i nära relation. Behovet gör sig också gällande i fråga om barn som brottsoffer. () definition av våld omfattar även försummelse och psykiskt våld. Ändå är försummelse, vanvård och psykisk misshandel av ett barn i sig inte straffbelagt enligt svensk lagstiftning. Leder handlingen eller frånvaron av handling till död, kroppsskada eller funktionsnedsättning kan förfarandet anses brottslig, men i brist på sådana allvarliga konsekvenser råder straffrihet. Många skulle nog klassa psykisk misshandel, vanvård eller försummelse av ett barn som lika allvarligt som fysisk misshandel. Studier visar också att barn som utsatts för försummelse ofta har större kognitiva och sociala svårigheter jämfört med barn som blivit fysiskt misshandlade. Det finns därmed starkt stöd för att definitionen för misshandel av ett barn även bör kunna omfatta psykiskt våld, försummelse och omsorgsbrister. Inte minst är det viktigt att kunna åtala för sådana gärningar i de fall de utövats mot ett barn under det att barnet varit föremål för ett omhändertagande från samhällets sida, exempelvis varit jour- eller familjehemsplacerat. för ingen statistik eller informationsinsamling om orsakerna som ligger till grund för anmälningar till eller till att barn omhändertas. Detta måste åtgärdas för att bättre kunna följa upp och göra jämförelser av vilken form av utsatthet eller riskfaktorer som ligger till grund för orosanmälningar och omhändertaganden. Statisk måste även föras över hur många av de orosanmälningar som kommer in till som leder till åtgärd. Vidare bör kriminalstatistiken särskilja brott mot barn som sker inom familjen, samt om gärningspersonen är en förälder eller annan omsorgsperson. Det är angeläget med fungerande system för datainsamling, att statistiken ger en noggrann och korrekt bild av barns utsatthet och att den utvärderas och används i det förebyggande arbetet. Utredning av brott mot barn Den stora merparten fall av våld mot barn anmäls inte och kommer inte till myndigheternas kännedom. Om brottsmisstanken trots allt kommer till de brottsutredande myndigheternas kännedom är det vanligt att förundersökningen läggs ned. De fall som drivs vidare till åtal leder också sällan till fällande dom. Även om brott mot barn innebär särskilda utmaningar är det mycket viktigt att engagemanget och förfarandet för att utreda och fälla till ansvar för de här brotten håller hög nivå. Många utsatta barn ger uttryck för en bristande tilltro till myndigheterna och tvivlar på att de kan få hjälp. Barnen känner ofta lojalitet med den som utsatt dem och oroar sig för vad utredningen kan leda till. I de fall en utredning läggs ner utan att några vidare åtgärder vidtas, kan själva utredningen i sig ibland leda till att barnets situation förvärras. De som arbetar med brottsutredningar där barn är brottsoffer måste ha kunskap om de speciella förutsättningar som präglar dessa ärenden. Att hålla barnförhör skiljer sig exempelvis markant från att hålla förhör med vuxna. De som arbetar med barnärenden måste också ha god kännedom om barns rättigheter, barns utsatthet och reaktioner vid våld och övergrepp och hur man kommunicerar med barn i olika åldrar och utvecklingsstadier. Möjligheten att säkra bevisning och omständigheterna i övrigt kräver också skyndsamhet i handläggningen. På flera håll i landet har det därför byggts upp s.k. barnahus för att bättre tillgodose brottsutsatta barns behov och samla de myndigheter under ett tak som ska samarbeta när ett barn misstänks ha utsatts för brott. Syftet med barnahus är att i en trygg, barnvänlig miljö låta barn som misstänks vara utsatta för brott vara i centrum i utredningsprocessen. Genom att alla aktörer finns på plats på ett ställe slipper barnet slussas runt mellan olika myndigheter och upprepa sin historia. Barnahus fyller en mycket viktig funktion i utredningen av brott mot barn, men saknas fortfarande på många håll i . Tillgången till barnahus ska givetvis omfatta unga brottsoffer i hela landet. Vid en anmälan om ett allvarligt brott mot ett barn ska förundersökningen genomföras skyndsamt och ett beslut om ett eventuellt åtal fattas . Detta utgör en lagstadgad tidsfrist som bara får överskridas när det är påkallat av tydliga utredningsskäl, exempelvis när ärendet är komplext. Ändå överskrids tidsfristen i många ärenden utan att det kan motiveras av ärendets beskaffenhet. Detta måste ändras. Regeringen bör därför noga övervaka att tidsfristen hålls och att det är motiverat i de fall tidsfristen överskrids, samt att antalet fall där detta sker hålls nere. Det är också angeläget att säkerställa att utredningstiderna inte skiljer sig mellan olika polisregioner så att rätten till skyndsam handläggning inte skiljer sig åt beroende på var i landet man bor. De långa handläggningstiderna kan, vid sidan av den allmänna påfrestning det medför att vara föremål för en brottsutredning och särskilda påfrestning detta medför för barn, också resultera i ett klart sämre bevisläge. Barn får vänta på att få olika former av insatser till efter att en förundersökning avslutats. Detta brukar motiveras med att insatserna inte ska störa en pågående brottsutredning eller att barnets situation inte anses vara tillräckligt stabil under pågående utredning eller brottmålsprocess. Konsekvenserna av långa handläggningstider riskerar därmed både att förvärra barnets hälsa samt möjligheter till skydd, stöd och behandling. har tidigare uttryckt en oro för att allt fler barn i utsätts för våld och att dessa barn inte erbjuds tillräckligt med stöd och hjälp. rekommenderades att skapa ett samordnat skyddssystem för barn och arbeta för att öka kunskapen kring våld mot barn. Kritik har också riktats emot för att barn som utsätts för övergrepp ofta har svårt att få tillgång till rehabilitering och psykiatrisk vård. Utöver en utbyggnad av barnahus bör regeringen säkerställa att tillgången till rehabilitering och psykiatrisk vård för brottsutsatta barn följs upp och svarar upp mot det behov som finns. Barn ska också kunna få stöd- och rehabiliteringsinsatser även för brottsutredning och process. En översyn behöver också göras av den sammanlagda tiden för utredning och brottmålsprocess i barnärenden. Mellan ökade antalet anmälningar av rån mot unga enligt Brå. Det finns även mycket som tyder på att inslagen av förnedring och grövre våld har blivit vanligare i samband med rån av unga. I takt med att antalet ungdomsrån har ökat har också otryggheten bland unga ökat. undviker nästan hälften av alla elever i årskurs nio platser, aktiviteter eller personer av oro för brott. Särskilt vanligt är detta bland de elever som tidigare blivit brottsutsatta. De som har blivit utsatta för rån uppger i högre grad än andra unga brottsoffer att oron för brott påverkar deras livskvalitet. Rån är också en av de brottstyper som tydligast indikerar en fortsatt brottslighet. Studier visar att de ungdomar som begår rån generellt sett har en högre brottsbenägenhet och hög risk för en fortsatt lång och intensiv brottskarriär. Att begå ett rån är därmed liktydigt med att passera en gräns som kan ha avgörande betydelse för individens fortsatta utveckling och brottsbana. Att hindra och förebyggande rån är därför en viktig del i att skydda brottsoffer, förebygga brott generellt, samt sätta stopp för en ung människas kriminella bana. vill därför skärpa straffet för personrån. Rån bör som huvudregel leda till en frihetsberövande påföljd även i de fall den dömde är minderårig. Många unga brottsoffer utsätts för brott i skolmiljö och forskning visar att så många som av eleverna i årskurs nio uppger att de inte känner sig trygga i skolan. Ännu fler uppger att de är rädda för andra elever. vill att skolornas skyldighet skärps när det gäller att flytta elever som allvarligt stör studieron eller tryggheten för andra elever. Skolan ska heller inte utgöra en frizon för brott. Svenska skolor ska därför, i likhet med vad som gäller i exempelvis och , vara skyldiga att polisanmäla misstankar om att ett barn utsatts för sexualbrott eller brott mot liv och hälsa i skolan eller i koppling till skolmiljön. Registerkontroll av personal i skola och förskola gäller, enligt skollagen, att arbetsgivaren ska genomföra en obligatorisk registerkontroll för att få anställa, anlita eller ta emot någon i förskole- och grundskoleverksamhet. Kontrollen begränsar sig således till de situationer när någon ska starta någon form av tjänst eller uppdrag i sådan verksamhet. Den som erbjudits arbetet eller uppdraget ska då visa upp ett belastningsregisterutdrag som inte är äldre än . Inom gymnasieskolan och gymnasiesärskolan gäller frivillig registerkontroll, vilket innebär att arbetsgivaren kan välja att begära in ett registerutdrag. anser att ett registerutdrag bör begäras in på regelbunden basis av personal i förskola och skola och att det även i övrigt finns anledning att se över lagstiftningen om registerkontroll. Exempelvis kan det diskuteras om inte också gymnasieskolan och gymnasiesärskolan skulle omfattas av obligatorisk registerkontroll och om ett registerutdrag ska kunna vara så gammalt som när det lämnas in. Forskning från visar att flickor som utsatts för sexuella övergrepp söker vård 26 gånger oftare för självmordsförsök än andra flickor. Mycket talar för att sexualbrott på nätet kanske t o m kan anses värre än andra sexualbrott eftersom övergreppet finns kvar för alltid och därmed kan spelas upp på nytt om och om igen. Förövarna blir allt yngre och allt fler upptäckta förövare är kvinnor. Forskningen om kvinnor som sexualbrottsförövare är ett eftersatt område som behöver förstärkas. Sexualbrott mot barn ska aldrig vara ett bötesbrott. har länge drivit på för straffskärpningar för sexualbrott mot barn. Satsningar på information, förstärkt sex- och samlevnadsundervisning, föräldrastöd och stöd till unga med psykisk ohälsa är viktiga åtgärder för att skydda unga människor från att falla offer för sexualbrott eller dras in i s.k. sugardejting som ofta är en inkörsport till prostitution. har också varit drivande i att fattade beslut om en reviderad läroplan där sexualundervisningen gavs nytt fokus. Förövaren utnyttjar ofta barnets beroendeställning eller bristande kunskap om vad man får göra med andras kroppar, mutar eller hotar att skada barnet. Förövaren kan exempelvis påstå att barnet kommer att få skulden om det säger något eller att barnets anhöriga, husdjur eller något annat värdefullt kommer att skadas på ett eller annat sätt. Det finns stort behov av ytterligare informationsinsatser om sexualbrott mot barn på internet, både om själva företeelsen i sig men framför allt för att förebygga och förhindra sådana brott. Det behövs ytterligare information och utbildning av personal inom förskola, skola, socialtjänst och psykiatri om sexualbrott mot barn och annan utsatthet på internet. vill också ge lämplig myndighet i uppdrag att öka kunskapen och informationen hos föräldrar om hur man kan samtala med unga om sexualbrott, pornografi och annan utsatthet på internet. Vidare behövs ökat stöd till ideella organisationer som erbjuder stöd och råd om barns trygghet på internet, något drev även inom ramen för januarisamarbetet. Ett viktigt fokus i de budgetförhandlingar som haft med regeringen inom ramen för januarisamarbetet har också varit att öka resurser för utredning av sexualbrott online.