mot · H9024199 · 2021-10-05 00:00:00 — Kunskapsläget kring när tröskeleffekter i klimatsystemet kommer att uppträda är än så länge otillräcklig. Men att det finns icke-linjära effekter i systemet är ett starkt argument för kraftfulla åtgärder för att stoppa temperaturökningen, särskilt då vi inte vet när dessa icke-linjära effekter inträffar. Mål och verktyg i klimatarbetet För att hejda klimatförändringarna behöver vi fatta beslut som gör skillnad på kort sikt. Det behövs ordentliga minskningar av utsläppen nu och . Mjukstarten i klimatarbetet har pågått . måste utsläppen minska på allvar. kommer en del nödvändiga förändringar att ta . Inom de områden där klimatarbetet är svårt kommer resultaten att dröja, det gör det desto viktigare att arbetet bedrivs aktivt. För varje aktivitet som släpper ut klimatgaser behövs en plan för hur utsläppen från just den aktiviteten ska upphöra. Koldioxidutsläppen ska elimineras. Utsläppen av metan och lustgas – framför allt från jordbruket – ska minskas så långt det går. Återstoden behöver kompenseras av negativa utsläpp. När målet är att eliminera utsläpp snarare än att minska dem blir handlingsplanen en helt annan. Det kräver att planen når hela vägen i mål. Stegvisa förbättringar i form av energieffektivisering vid användning av fossilbränslen eller utbyte av kol mot fossilgas kommer visserligen att minska skadorna på klimatet men de leder inte hela vägen till noll. Vi liberaler vänder oss emot synsättet enskilda individers, eller till och med , bidrag till klimatgasutsläppen skulle sakna betydelse. Tvärtom räknas alla utsläpp. Då problemet är globalt har utsläppen också samma påverkan var de än sker. bör ligga i framkant i och vara ett föredöme i klimatarbetet. Det är viktigt för klimatets skull, och för svensk konkurrenskraft. För att dela upp klimatarbetet och för att åstadkomma kraftfulla åtgärder på kort sikt är klimatmålen viktiga. Politiken måste ta dem på största allvar. Förutsättningarna för klimatarbetet behöver beslutas i innevarande mandatperiod och i de två kommande. Klimatarbetet kräver ett globalt samarbete. Det organiseras genom FN-systemet och de klimatavtal som där sluts mellan länderna. och EU ska vara pådrivande både genom att gå före, visa på goda exempel och genom att ställa krav. EU måste väldigt tydligt markera, i konkret handling och genom tydliga resultat, att ska nås. och övriga EU-länder har också ett stort ansvar att bidra till den internationella klimatforskningen och till den internationella klimatpanelens, IPCC, arbete. Svenska mål och EU-mål mål är att växthusgasutsläppen ska vara nettonoll . Bortom 2045 ska ha växande negativa utsläpp. Tre etappmål finns längs vägen. skulle utsläppen från verksamhet som inte ingår i EU-ETS vara lägre än 1990[4]. Till 2030 ska minskningen vara och till 2040, . har också ett specifikt mål om att minska utsläppen från inrikes transporter (exklusive inrikesflyg som ingår i EU-ETS) . EU som helhet ska vara klimatneutralt . Till 2030 ska utsläppen inom unionen ha minskat i förhållande till nivå. En rad andra länder har också satt upp måldatum för när klimatgasutsläppen ska vara nettonegativa. Verktyg i det europeiska klimatarbetet EU är världens viktigaste miljösamarbete. Liberalerna har konsekvent framhållit betydelsen av EU-samarbetet för att klimatarbetet ska kunna bli kraftfullt och vi har fått rätt. Klimatomställningen står i centrum av den europeiska politiken. Det skärpta klimatmålet till 2030 och EU:s gröna giv markerar tydligt hur viktig klimatpolitiken har blivit för unionen. EU är lokomotivet i det globala klimatarbetet. EU är mycket betydelsefullt för utvecklingen i medlemsstaterna. EU:s roll för möjligheten att nå framgång kan inte överskattas. Unionen besitter en rad verktyg som har kraftigt styrande effekter för klimatarbetet. Lagstiftningsarbetet är det mest kraftfulla av dem. Handelspolitiken har stor klimatpåverkan globalt genom hur handelsavtal har utformats och genom att det europeiska regelverket används även på andra håll. Men verktygen behöver vässas och mer behöver göras. Utsläppshandelssystemet behöver skärpas och det behövs en genomförbar politik för hur EU:s stora användning av fossila bränslen ska försvinna och ersättas med fossilfri energi. Med de höga ambitioner EU har på klimatområdet är det orimligt att medlemsstaterna subventionerar fossila bränslen och infrastruktur för dessa. Det är hög tid att vi i ställer om vår ekonomi till fossilfria alternativ. ska vara pådrivande för att avskaffa subventionerna. Liberalerna ställer höga krav på agerande i EU:s lagstiftningsarbete. ska ta plats i klimatfrågan och i hållbarhetsfrågor. Det svenska klimatarbetet behöver försvaras och de goda exemplen behöver spridas. EU har utöver klimatmålen mål både för energieffektivisering och för andelen förnybar energi. Båda dessa har bäring på klimatmålet, men de gör klimatarbetet mindre effektivt genom att de föreskriver just energieffektivisering och förnybar energi som verktyg för att nå klimatmålen. Det råder ingen tvekan om att förnybar energi och en effektiv användning av energin är viktiga för att få ner utsläppen. Det hade dock varit mer effektivt att låta marknaden välja det mest effektiva sättet att nå klimatmålen. Allt fokus måste läggas på just att få ner utsläppen. Valet av verktyg kan då inte skrivas in i målen. Att det finns mål för energieffektivisering och för andelen förnybar energi gör klimatarbetet mindre effektivt. EU:s klimatpolitik ska ha ett tydligt överordnat mål, att nå nettonegativa utsläpp . Energieffektivisering och förnybar energi är viktiga verktyg för att nå detta mål men de ska inte vara klimatpolitiska mål i sig. Den mest effektiva åtgärden för att minska klimatutsläppen inom EU vore att införa en europeisk koldioxidskatt. Genom en sådan skatt kan EU även med trovärdighet trycka på för att få fler länder i världen att följa efter. Ett första steg mot detta är att skärpa systemet för handel med utsläppsrätter inom EU. EU:s system för handel med utsläppsrätter (ETS) är en mycket viktig del av unionens nuvarande arbete med att minska utsläppen av växthusgaser i . Systemet behöver vidareutvecklas, så att flera av de sektorer som står utanför ETS införlivas i systemet. Ett gemensamt golv för priserna i det europeiska handelssystemet för utsläppsrätter kan bli ett viktigt steg på vägen mot en gemensam europeisk koldioxidbeskattning. Mängden tillgängliga utsläppsrätter behöver kontinuerligt ses över och minskas eftersom priset på utsläppsrätter historiskt varit allt för lågt. Antalet utsläppsrätter är för högt för att EU ska kunna nå nettonollutsläpp. Kurvan nedåt i EU-ETS behöver omförhandlas och få en brantare lutning. Den fria tilldelningen av utsläppsrätter behöver upphöra. För att bibehålla trovärdigheten i och acceptansen för EU-ETS är det viktigt att alla medlemsstater bedriver ett ambitiöst arbete för att sänka sina utsläpp. Verksamheter där det är svårt att eliminera utsläppen kan tack vare EU-ETS fortsätta släppa ut , men den respit man på så sätt får måste användas för att förbereda de nödvändiga åtgärderna. Ett effektivt sätt att säkerställa att medlemsstaternas klimatarbete rör sig i rätt riktning är att se till att koldioxidintensiteten i den energi som används i respektive medlemsstat sjunker. Syftet med EU-ETS är att klimatarbetet inom EU ska bli kostnadseffektivt. Det är inte meningen att medlemsstater ska kunna försumma sitt klimatarbete med handelssystemet som ursäkt. Alla utsläpp ska bort och alla måste ta sitt ansvar. Ansvaret för målen inom LULUCF-sektorn är i kommissionens förslag ojämnt fördelat mellan medlemsstaterna, vilket till stor del beror på de olika förutsättningarna mellan medlemsstaterna. får i kommissionens förslag [COM(2021) 554] det största ansvaret av alla medlemsstater. Målet för del är så pass ambitiöst att det kommer att krävas en omfattande infångning av biogen koldioxid genom bio-CCS för att det ska kunna nås. [SOU 2020:4] beskriver potentialen för upptag i skog och mark som betydligt mindre än det ökade upptag kommissionen föreslår. Det är rationellt att genomföra omfattande nettoupptag av koldioxid i , men det kommer att kräva medfinansiering över EU:s budget. Medel från EU-ETS bör avsättas för detta. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att minskningstakten i EU-ETS-systemet behöver skärpas tillräckligt för att klimatmålen ska nås och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringens ska verka för att EU:s medlemsstater ska åläggas att kontinuerligt minska koldioxidavtrycket per använd energienhet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen ska driva linjen att intäkterna från EU-ETS ska kunna användas till att betala för infångning och lagring av biogen koldioxid som en del av medlemsstaternas åtaganden inom LULUCF-sektorn och tillkännager detta för regeringen. EU:s taxonomi för hållbara ekonomiska aktiviteter utvecklas för att utgöra ett regelverk för gröna obligationer. Taxonomin ställer upp kriterier för när en aktivitet kan anses hållbar. Allt talar för att taxonomin kommer att användas långt bredare än som regelverk för finansmarknaden. När det finns en definition av hållbarhet på plats kommer det att vara den som gäller. Eftersom EU ska bli en klimatneutral och hållbar ekonomi sätter taxonomin i förlängningen ramarna för vad som kommer att vara tillåtet och för hur olika verksamheter ska bedrivas. Liberalerna är i grunden positiva till att det skapas en tydlighet i vad som definierar en hållbar ekonomi. Vissa delar av taxonomin behöver dock justeras för att den ska kunna bli det kraftfulla verktyg den är tänkt att vara. Förordningen om taxonomin gör tydligt att regelverket ska vara teknikneutralt. Kommissionen har inte uppfyllt den principen i de förslag till delegerade akter, med detaljerade regler, som tagits fram. Tydligast blir det genom att kommissionen valt att inte utarbeta några kriterier för när kärnkraften kan anses hållbar. När den inte gick att utesluta utifrån objektiva kriterier valde man att helt sonika lägga den åt sidan. Skälet är politiskt då ett antal medlemsstater inte accepterar att den inkluderas, oavsett de objektiva kriterierna. Liberalerna fortsätter hävda att regelverket måste vara teknikneutralt. Liberalerna har också haft starka synpunkter på kommissionens hantering taxonomiregelverket. Vattenkraft och skogsbruk som uppfyller miljökraven måste kunna klassas som hållbart. Kärnkraften behöver utvärderas. Att definiera den som ohållbar på grund av att den inte har analyserats är oacceptabelt. Inom EU pågår ett arbete för att införa ett nytt verktyg i klimatpolitiken som kallas Carbon Border Adjustment (CBA). Syftet är att göra det möjligt att prissätta koldioxidutsläpp från produktion av varor som importeras till EU. Systemet blir ett viktigt verktyg i EU:s klimatarbete då det ger förutsättningar att inom EU kraftfullt motverka utsläppen utan att riskera att utsläppen flyttar någon annanstans. Förslaget ligger väl i linje med den klimatpolitik som Liberalerna sökte väljarnas förtroende för i valet till 2019, där de viktigaste budskapen var att klimatarbetet måste intensifieras och att förorenaren måste betala. Systemet måste utformas i enlighet med världshandelsorganisationens regler. Förslaget balanserar flera viktiga liberala principer. Gränsjusteringarna är ett sätt att säkerställa att förorenare betalar för sina utsläpp även när varor importeras. De skapar incitament att välja varor med mindre klimatpåverkan och för andra länder att ställa om sin produktion. En stor del av intäkterna från gränsjusteringarna behöver styras till klimatåtgärder utanför EU:s inre marknad. Det minskar frestelsen för EU att höja avgifterna över den klimatmässigt mest effektiva nivån. Det minskar också risken att andra länder inför strafftullar mot EU med CBA som svepskäl. Liberalerna värnar en öppen, teknikoptimistisk och marknadsdriven klimatpolitik med ändamålsenliga styrmedel. CBA kan enbart motiveras utifrån klimatarbetet. Kommissionen driver, med stöd av ett antal starka medlemsstater i rådet, en tydlig energipolitisk linje. Politiken bygger på en mycket omfattande satsning på energiproduktion till havs. Framförallt vindkraft, men också tidvatten- och vågkraft ska tillsammans med skörd av alger förse EU med stora mängder energi. Vattenkraft, vindkraft och solenergi på land är också en viktig del, men dessa kan inte expanderas i den omfattning som krävs för att ersätta de fossila bränslena inom unionen. Då en mycket stor del av primärenergiproduktionen i ett sådant här system skulle bli väderberoende behövs ett sätt att lagra energi. Kommissionen föreslår i sin vätgasstrategi att ett system för att producera, lagra och distribuera vätgas över ska byggas upp för att komplettera den väderberoende primärenergiproduktionen. Kommissionen ser framför sig en betydande roll för vätgasen som energibärare i både industrin och i transportsektorn. Kommissionens energipolitiska linje är ett tydligt avsteg från de slutsatser den förra kommissionen (Juncker) nådde om möjligheten att samhällsekonomiskt effektivt göra EU:s ekonomi fossilfri. I långtidsstrategin ”En ren jord åt alla” konstaterade kommissionen att en kombination av förnybar energi och kärnkraft är den framkomliga vägen för att nå nollutsläpp. Andelen kärnkraft var liten i de scenarier som togs fram, men det bedömdes ändå att den är nödvändig för att hålla nere kostnaderna för omställningen [COM(2018) 773]. Liberalerna ser tydliga behov av förändringar i EU:s energipolitik. Dels gör den nuvarande politiken att klimatmålen blir svårare – om ens möjliga – att nå. Dels innebär den en risk för betydligt högre kostnader för det framtida energisystemet än vad som hade gått att åstadkomma om strategin utgått från teknikneutralitet och samhällsekonomisk effektivitet. Framförallt behöver kommissionen sluta motarbeta kärnkraften och ge den teknikneutrala förutsättningar i förhållande till de övriga fossilfria energislagen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen ska verka för att kommissionen ska lägga fram en tidsatt plan som beskriver hur produktionen av vätgas från fossila bränslen inom EU snabbt ska fasas ut och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen ska verka för att kommissionen ska lägga fram en tidsatt plan som beskriver hur kol- och fossilgasanvändningen inom unionen ska fasas ut och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen ska verka för att EU:s energipolitik ska vara utformad så att klimatmålen nås samhällsekonomiskt effektivt och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen ska verka för att EU:s energiunion fortsätter utvecklas med fokus på fossilfrihet och minskat beroende av import från och tillkännager detta för regeringen. EU ska fortsätta investera i miljövänlig teknik i länder utanför unionen. Klimatbiståndet ska inriktas på insatser som ger stor effekt per satsad euro och som ger bestående förbättringar. Klimatfrågan är också en fråga om solidaritet. Genom klimatbistånd och tekniköverföring kan göra stora insatser för en hållbar utveckling i utvecklingsländer med växande ekonomier. Medlen som samlas in genom Carbon Border Adjustments ska även den huvudsakligen användas på det här sättet. De får dock inte bli en ursäkt för att minska det rena biståndet. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen ska verka för att EU:s bistånd till klimatåtgärder behöver öka i omfattning och tillkännager detta för regeringen. Åtgärder för att eliminera växthusgasutsläpp Koldioxidutsläppen från fossila bränslen ska upphöra. Det innebär att fossila bränslen behöver sluta användas. I en del sektorer kommer det att vara svårt att hitta alternativ till de fossila bränslena så att de kan fasas ut i den takt som krävs. Där är negativa utsläpp som kompenserar för utsläppen ett sätt att vinna tid. Andra utsläpp, till exempel från jordbruket, är svårare att eliminera. Det behövs negativa utsläpp i fortvarighet för att kompensera för den typen av utsläpp. Det är också mycket sannolikt att människan kommer att släppa ut för mycket klimatgaser för att mål ska nås. Det innebär att negativa utsläpp kommer att behövas för att långsamt sänka koldioxidkoncentrationen i atmosfären. Ett svenskt förbud mot nyexploatering av kol, olja och gas förbereds av regeringen. Det är ett slag i luften då det enda fossila bränsle som utvinns i någon omfattning i – torven – har utelämnats. När frilagd torv på dikade marker bryts påskyndas koldioxidavgången markant. Utsläpp som om torven fått ligga skulle ha skett under uppemot sker istället direkt. Brytningen av torv behöver fasas ut både för energiändamål och andra ändamål. Helst ska de dikade torvmarkerna också återvätas. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att negativa utsläpp behöver byggas upp i stor skala medan de fossila utsläppen ännu minskar och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att aktörer som inte uppfyller takten i de utsläppsminskningar de är ålagda genom olika styrmedel ska - medan utfasningen pågår - kunna kompensera sina överskjutande utsläpp genom upptag och permanent lagring av koldioxid och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att fasa ut brytningen av torv i och tillkännager det för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att fossilt bränsle ska beskattas likvärdigt oavsett användningsområde och tillkännager detta för regeringen. Inrikes transporter står för en knapp tredjedel av de svenska klimatgasutsläppen, koldioxid . Vägtransporterna står för och dominerar fullständigt. Utsläppen från transporter måste sänkas radikalt, det svenska nationella målet är att de ska minska till 2030 jämfört med [5]. Till utsläppen från transportsektorn kommer också drygt koldioxid från landets arbetsmaskiner. Utrikes transporter räknas inte in i de svenska klimatmålen, men är likväl viktiga. Här är det viktiga för svensk del framför allt att driva på klimatarbetet inom EU och att påverka de internationella samarbetsorganisationerna, främst inom flyg och sjöfart. Ambitionen att införliva sjöfarten till och från EU är positiv. Flyget inom ingår redan i EU-ETS. De svenska insatserna i det internationella klimatarbetet ska ha som utgångspunkt att ge konkurrensneutrala förutsättningar för svenskt näringsliv. Transportsektorns mycket omfattande användning av fossila bränslen kommer att behöva ersättas med hjälp av en palett av olika verktyg. Det finns ingen universallösning för alla delar av sektorn. Direkt elektrifiering via batterier och elektrifierade vägar, indirekt elektrifiering via vätgas och bränsleceller, samt fossilfria energibärare för förbränningsmotorer har alla olika roller i sektorns omställning. De fungerar olika väl för olika nischer. Paletten av lösningar för transportsektorn är ett utmärkt exempel på varför de styrmedel som används måste göras teknikneutrala. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att införliva sjöfarten i EU-ETS och tillkännager detta för regeringen. Fordonens bränsle är helt avgörande för deras klimatpåverkan. Utsläppen i de övriga delarna av fordonens livscykel, så som tillverkning av fordon och batterier, transporter och skrotning beror av andra sektorers klimatarbete och de kommer att gå mot noll varefter fossila bränslen fasas ut där. Bränslets klimatpåverkan däremot är direkt kopplad till fordonet. Liberalerna initierade med uppdrag att bland annat påskynda elektrifieringen av vägtransporterna. I centrum står den framtida utvecklingen av fast laddinfrastruktur, elvägar samt vätgasinfrastruktur. Då primärenergin i det framtida integrerade energisystemet till största delen kommer att komma från el (se avsnittet Energisystemet) är det rationellt att elektrifiera fordonsparken – direkt, eller indirekt via bränsleceller – i så stor utsträckning som möjligt. Alternativet är att använda fossilfria bränslen avsedda för förbränningsmotorer. Det är också i praktiken det enda rimliga sättet att sänka utsläppen från de befintliga fordonen. Elektrifieringen av personbilsflottan har kommit en bit på väg och infrastrukturen för laddning börjar växa fram. Elektrifieringen av de tunga transporterna är i startgroparna. God tillgång på laddpunkter gör att fler väljer elfordon. Fler elfordon på vägarna gör det mer intressant att investera i laddinfrastruktur. Utbyggnaden av laddinfrastruktur både för personbilar och tyngre fordon måste skyndas på för att inte bli en flaskhals för övergången till elfordon. Det gäller inte minst möjligheten att ladda hemma. Byggreglerna kring laddning behöver förtydligas, inte minst för flerbostadshus. Bilar ska kunna laddas på parkeringar där de står . Den minimiimplementering av EU:s direktiv som genomfördes räcker inte. På parkeringar som är avsedda för uppställning av fordon ska det finnas laddpunkter. Tjugo procent av platserna ska vid ny- eller ombyggnation av fastigheter förses med laddpunkter. Alla platser ska förberedas för att senare förses med laddpunkter. ska de flesta parkeringsplatserna vid bostäder och arbetsplatser ha laddpunkter, medan det inte behöver vara så vid snabbköpet eller på flygplatsens långtidsparkering. Förutom att detta ska gälla vid ny- och ombyggnation vill Liberalerna även se ett retroaktivt krav för parkeringar med mer än 20 platser där det ska finnas laddpunkter på av platserna. ställer sig bakom det som anförs i motionen om skärpta krav på att installera laddpunkter på parkeringsplatser vid ny- och ombyggnation och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att i svensk lagstiftning skärpa den retroaktiva delen av EU:s krav på laddinfrastruktur och tillkännager detta för regeringen. Laddinfrastrukturen för tyngre fordon behöver på samma sätt utvecklas. av transportarbetet för gods sker inom 30 mils radie. I ett regionalt perspektiv behöver depåstopp, omlastningscentraler samt snabbladdningsstationer längs vägarna utrustas med laddpunkter för utformningen av ett robust, tillförlitligt system som möjliggör en bred satsning på laddbara tyngre fordon. Detta ställer stora krav på kraftsystemet. Kommissionens förslag till förordning om infrastruktur för alternativa bränslen [COM(2021) 559] innehåller bra förslag. Den svenska implementeringen bör göras mer långtgående då kommissionens förslag bara rör ett fåtal svenska vägar. Elektrifieringen av fordonsflottan är en central del av klimatomställningen. Här är det, , rimligt att ge ekonomiska incitament för att påskynda omställningen av fordonsparken och utbyggnaden av laddinfrastrukturen. Teknikutvecklingen av elvägar visar stor potential för att lösa de tyngre långväga transporterna och problemet med stora effektuttag vid specifika, större laddplatser längs vägarna. Utvecklingen av vätgasteknik och infrastruktur för vätgas kan spela en stor roll för (den indirekta) elektrifieringen av de långväga transporterna. Utvecklingen i båda fallen bör följas nogsamt för att driva på för minskade klimatutsläpp från långväga tyngre fordon. Samtliga vägtransporter i EU ska bli helt fossilfria. Kommissionens förslag till utbyggnad av klimatsmart infrastruktur längs viktiga europeiska vägar som omfattar snabbladdstationer, möjlighet att tanka vätgas och en samordning av ett standardiserat potentiellt nät av elvägar över hela EU [COM(2021) 559] behöver skyndsamt implementeras. behöver ställa sig bakom förslaget. Inom kollektivttrafiken har klimatarbetet kommit långt. I städerna drivs en mycket stor del av kollektivtrafiken fossilfritt. Liberalerna anser att all kollektivtrafik på väg eller spår ska drivas av el eller fossilfria bränslen 2030. Vår principiella uppfattning är att elskatten ska vara densamma för alla kollektiva transportslag.