mot · H902919 · 2021-09-29 00:00:00 — Stärkt statligt ansvar för nyanländas etablering 4.1En arbetsmarknad för alla 5.1Låt kommunerna ta samordnande ansvar för nyanlända 2 Förslag till riksdagsbeslut ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med förslag om att möjliggöra för kommuner att ta ett samordnande ansvar för etableringsinsatserna och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att etableringsersättningen bör höjas till per dag och prisindexeras och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med förslag om att korta ned tiderna mellan uppehållstillstånd och folkbokföring i kommun och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör undersöka möjligheten att låta betala dagersättningen enligt LMA för den som väntar på att bli folkbokförd efter beviljat uppehållstillstånd efter asylansökan, som kvotflykting eller anhöriginvandrare och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör genomföra en översyn av de statliga systemen för ersättning till kommuner för mottagande av nyanlända och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör undersöka möjligheten att individualisera etableringstillägget och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör se över nivån på etableringstilläggen för den som har flera barn i syfte att harmonisera med nivån i försörjningsstödet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med förslag om att harmonisera regelverket för avräkning av etableringstillägg mot underhållsbidrag och underhållsstöd och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen ska återkomma med förslag om att förlänga etableringstiden från dagens till den tid som den nyanlände behöver, enligt individuell bedömning, och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen, efter samråd med landets kommuner, bör återkomma med förslag om att förlänga de etableringsrelaterade ersättningar som staten betalar till landets kommuner utifrån den verkliga kostnad kommunerna har för etablering och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med förslag på sanktioner för de kommuner som inte tar emot de nyanlända som hänvisas till dem, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med förslag om att kommunernas ansvar för nyanländas boende sträcker sig längre än och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen, i samråd med landets kommuner, bör ta fram en strategi för att säkerställa ett långsiktigt boende för asylsökande och nyanlända och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör se över bosättningslagen i syfte att göra den mer flexibel samt inkludera de som bott i eget boende , och detta tillkännager för regeringen. vill se en mänsklig och välkomnande flyktingpolitik i och . En sådan politik tar sin utgångspunkt i ett rättighetsperspektiv och bygger på en stark och generell välfärd. I då rätten till skydd undan krig, förföljelse och terror är under attack, i och internationellt, står upp för rätten till skydd och ett värdigt, rättssäkert och tryggt mottagande. Alla ska ha möjlighet att söka skydd undan krig, förtryck och förföljelse och kunna få sina asylskäl prövade på ett rättssäkert sätt. EU-länderna måste ta ett betydligt större ansvar för mottagandet av människor på flykt. Lagliga vägar måste ersätta dagens livsfarliga resor över . Det svenska mottagandet av människor på flykt behöver utvecklas. Handläggningstiderna för asylärenden måste kortas ned. Etableringen av nyanlända måste gå snabbare och de nyanländas kompetenser måste bättre tas till vara. Utbildning och språkundervisning måste utvecklas och stärkas. vill att staten ska ha det övergripande ansvaret för att ta emot flyktingar och migranter i . Flyktingmottagandet ska därför ha en tydlig nationell styrning och tillräcklig statlig finansiering. Flyktingpolitiken handlar om att kunna ge människor både skydd och ett nytt hem där de ska kunna känna sig välkomna och delaktiga i samhället. Varje människa måste kunna få skydd och sina rättigheter tillgodosedda utifrån sina egna förutsättningar. Genom ett välfungerande mottagande kan de människor som söker sig hit få den trygghet och de verktyg de behöver för att etablera sig i samhället och bidra till det gemensamma fullt ut. Det är också endast så – genom att visa vägen – vi kan övertyga andra stater om att välkomna människor i nöd och att ta sitt fulla ansvar. I denna motion presenterar våra förslag om hur etableringen av nyanlända kan utvecklas och förbättras. Övriga delar av vår politik för ett bättre mottagande av människor på flykt redovisas i motionen Rättighetsbaserat flyktingmottagande byggt på välfärd (2019/20:220). Ett solidariskt, välkomnande och värdigt flyktingmottagande är ett nationellt åtagande. Det är något vi som land bestämt att vi ska göra och som vi tar oss an tillsammans i . vill att staten ska ha det övergripande ansvaret för mottagandet av skyddsbehövande i . Även om det är kommunerna som i praktiken genomför en stor del av de insatser som krävs för ett bra mottagande och en fungerande etablering i samhället, har staten det övergripande ansvaret för att det fungerar. Staten måste därmed säkerställa att kommunerna har rätt förutsättningar för att kunna genomföra sina uppdrag, både ekonomiskt och praktiskt. Mottagandet ska därför ha en tydlig nationell styrning och tillräcklig statlig finansiering. En stor del av de brister i mottagandet som kommunerna påtalat är kopplade till svagheter i den etableringsreform som genomfördes , etableringsprogrammet och lagen (2016:38) om mottagande av vissa nyanlända invandrare för bosättning (bosättningslagen), samt hur de samverkar med varandra. Flera av dessa brister adresseras i denna motion. En del av den kritik som framförts mot mottagandet av nyanlända från vissa kommuner bottnar dock i andra förhållanden. Högerstyrda kommuner har kommit att skylla alla sina problem på de som bosatt sig där. På så vis görs de nyanlända till syndabockar för kommunernas egna misslyckanden, som de spär på rasism och motsättningar i samhället. Såväl socialdemokratiskt ledda som borgerligt styrda regeringar har monterat ned välfärden till förmån för skattesänkningar och subventioner för de som har allra mest. Det har skapat den ojämlikhet och segregation som präglar . Bristen på bostäder till rimliga kostnader och en underdimensionerad välfärd är de verkliga orsakerna bakom utmaningarna kring etablering och inkludering av nyanlända. Men det vill varken regeringen eller högerstyrda kommuner erkänna. 4.1 En arbetsmarknad för alla Arbete är en viktig del i att komma in i samhället, men inte vilket arbete som helst och aldrig till varje pris. Skäliga löner, goda arbetsvillkor och fungerande kollektivavtal måste vara centrala delar i alla jobbskapande insatser. Den mediala bilden av nyanländas etablering på arbetsmarknaden är ofta överdrivet pessimistisk, vilket delvis beror på orimliga förväntningar och en bristande förståelse för utmaningarna med att komma in i ett nytt samhälle efter att ha flytt sitt hemland. Men det beror också på att det finns en politisk agenda bakom att överdriva problemen och utmaningarna. Vid jämförelser med andra länder klarar sig bra. Till exempel kommer flyktingkvinnor snabbare in på arbetsmarknaden i än i jämförbara länder, enligt en studie från och utveckling (). siffror visar att sysselsättningen bland utrikes födda kvinnor 2018 dessutom var högre i än i exempelvis , , och . Diskrimineringen av utrikes födda, som framför allt drabbar de som fötts utanför och slår särskilt hårt mot afrosvenskar och personer med bakgrund i , är väl kartlagd. Denna diskriminering förekommer i alla delar av samhället, däribland på arbets- och bostadsmarknaden, och utgör ett av de största hindren för nyanländas etablering. Utöver att bekämpa diskrimineringen är det avgörande för nyanländas möjligheter att etablera sig på arbetsmarknaden att det finns jobb att söka samt att de som är nya i landet får goda förutsättningar att komplettera sina tidigare kunskaper och erfarenheter med de kunskaper som krävs på den svenska arbetsmarknaden. Det handlar om individuellt anpassade insatser i form av validering, kompetensutveckling och språkstudier, som vi beskriver närmare i andra motioner. Det handlar också om att ha starka myndigheter med goda förutsättningar att erbjuda de samhällstjänster som behövs, där Arbetsförmedlingen hör till en av de viktigaste. Den dramatiska nedskärningen av Arbetsförmedlingens resurser och den fortsatt oklara framtiden för myndigheten skapar ökad osäkerhet kring förutsättningarna för nyanländas etablering på arbetsmarknaden. trädde lagen (2017:584) om ansvar för etableringsinsatser för vissa nyanlända invandrare (etableringslagen) i kraft. Därmed började ett nytt regelverk gälla för etableringsuppdraget, med syftet att göra Arbetsförmedlingens arbete mer effektivt och öka harmoniseringen mellan regelverken för nyanlända och andra arbetssökande. Lagändringen innebär bl.a. att etableringsuppdraget styrs mindre genom lag och mer genom förordning, att ett nytt arbetsmarknadspolitiskt program (etableringsprogrammet) införs, att etableringsplaner ersätts av individuella handlingsplaner och att tar över hela hanteringen av etableringsersättningen. Dessutom gäller numera samma sanktionsregler för nyanlända som för övriga arbetssökande och en utbildningsplikt för nyanlända har införts. Den som omfattas av etableringslagen och är anmäld som arbetssökande hos Arbetsförmedlingen får anvisas till etableringsprogrammet. Bland de insatser som ingår i etableringsprogrammet finns språkutbildning (sfi), samhällsorientering, arbetsmarknadsutbildning, arbetsträning, praktik, stöd och matchning, yrkesintroduktionsanställning och validering av kompetens och kunskap. Flera typer av subventionerade anställningar kan ingå i etableringsprogrammet, bl.a. introduktionsjobb, nystartsjobb, extratjänster och moderna beredskapsjobb. Snabbspår är ytterligare en insats inom programmet som syftar till att skapa snabbare vägar in på arbetsmarknaden för nyanlända med relevant utbildning eller yrkeserfarenhet inom ett bristyrke. Snabbspåret består av tre steg: kartläggning av personens tidigare kompetens, bedömning av personens förmåga och komplettering av kunskaper genom utbildning och praktik. En person som deltar i etableringsprogrammet får etableringsersättning med ett bestämt belopp per dag för högst . Den som deltar i etableringsprogrammet på heltid får per dag , men vid kartläggning och upprättande av en individuell handlingsplan innan programmet börjar är ersättningen per dag. Beloppet per dag minskas vid arbete eller annan ersättning från . Den som deltar i etableringsprogrammet och har barn som den bor tillsammans med kan även få etableringstillägg för högst tre barn om vissa villkor är uppfyllda. Etableringstillägget är för barn som är och för barn som har fyllt 11 men inte . Den som deltar i etableringsprogrammet och bor ensam i egen bostad kan också få bostadsersättning. Om en person som är inskriven i etableringsprogrammet inte deltar i de beslutade aktiviteterna kan hen bli varnad och sedan få sin etableringsersättning indragen. De nyanlända som inte har gått i skolan alls, bara har gått eller inte har studerat motsvarande en svensk gymnasieutbildning kan omfattas av utbildningsplikt. Den som omfattas av utbildningsplikt ska ansöka om studier på komvux eller till allmän kurs på en folkhögskola. Den genomsnittliga etableringsersättningen per deltagare i etableringsprogrammet uppgår till , inklusive tillägg. En nyanländ kan delta i etableringsprogrammet i sammanlagt 24 månader , räknat från den tidpunkt då hen fått sitt personnummer. Den som inte har fått ett arbete efter tiden i etableringsprogrammet hänvisas vanligtvis till andra arbetsmarknadspolitiska program, exempelvis jobb- och utvecklingsgarantin eller jobbgarantin för ungdomar. Etableringsprogrammet har utvärderats och av olika aktörer, som utvärdering (IFAU), Statskontoret och Arbetsförmedlingen. I samtliga utvärderingar framkommer kritik mot programmet, som delvis tar sikte på att insatserna inte är tillräckligt individuellt anpassade, att kvinnor och män behandlas olika och att en del insatser inte ger önskat resultat. 5.1 Låt kommunerna ta samordnande ansvar för nyanlända En av de stora förändringarna i den etableringsreform som genomfördes var att Arbetsförmedlingen övertog det samordnande ansvaret för etableringsinsatserna från kommunerna och att ett system med upphandlade etableringslotsar infördes. var emot denna förändring när den genomfördes. Vi menar att Arbetsförmedlingen bör fokusera på sitt kärnuppdrag och inte belastas med andra uppgifter som kommunerna är bättre lämpade att utföra. I ljuset av de nedskärningar som hotar Arbetsförmedlingen är all avlastning myndigheten kan få välkommen. Kommuner och Regioner (SKR) lyfter problemen med den nuvarande ordningen och menar att dagens verklighet är långt ifrån den ambition som låg bakom etableringsreformen. Etableringslotsarna har som väl är avskaffats efter flera rapporter som pekade på stora brister i systemet, att oseriösa aktörer skott sig på det offentliga och på rena oegentligheter som penningtvätt, finansiering av brottslighet och rekrytering till terrorism. Med dagens situation där varje handläggare ansvarar för flera hundra nyanlända är det i praktiken omöjligt att erbjuda det stöd som nyanlända behöver. Enligt SKR anser kommunerna att stödet försämrades ytterligare när Arbetsförmedlingen beslutade att ta bort de särskilda etableringshandläggare som ansvarade för samordningen av nyanländas insatser. möter nyanlända generella arbetsförmedlare och kundtjänst och har inte längre en huvudansvarig handläggare. Att sakna ett kontinuerligt stöd från handläggare som är insatt i ärendet innebär en risk att nyanlända faller mellan stolarna och att insatser blir mindre individanpassade. SKR menar vidare att bristerna i samordningen och stödet till nyanlända har förvärrats i takt med Arbetsförmedlingens omställning och minskade lokala närvaro. har Arbetsförmedlingen egna kontor i ca en tredjedel av kommunerna vilket kan jämföras med när etableringsreformen infördes då kontor fanns i nästan samtliga kommuner. Kommuner pekar på att kombinationen av för lite personalresurser hos Arbetsförmedlingen och minskad lokal närvaro har lett till sämre lokal samverkan, att Arbetsförmedlingen har för lite kontakter med lokala arbetsgivare och bristande kunskap om det lokala utbudet av insatser. Mot denna bakgrund anser SKR att kommunerna bör få möjlighet att ta över det koordinerande arbetet med nyanlända från Arbetsfördelningen. anser, precis som vi gjorde när etableringsreformen föreslogs, att kommunerna borde ha det samordnande ansvaret för etableringsinsatserna. Det kan lösas genom att kommunerna får möjlighet att ta ett sådant koordinerande och vägledande ansvar i etableringen. Det bör alltså vara valfritt för kommunerna att ta det ansvaret, med möjlighet till samarbete mellan mindre kommuner. För de kommuner som vill ta detta ansvar bör staten ersätta kostnaderna som uppstår. Utvärdering och forskning visar på betydelsen av ett nära och individanpassat handläggarstöd. anser att varje handläggare bör kunna ansvara för omkring 25–30 nyanlända, vilket var ambitionen i etableringsreformen, och att staten bör finansiera anställningar av handläggare utifrån den nivån. Regeringen bör återkomma med förslag om att möjliggöra för kommuner att ta ett samordnande ansvar för etableringsinsatserna. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. En statlig finansiering av en sådan reform skulle öka statens offentliga utgifter med strax 2022, för att sedan öka något . anslår medel för detta i vår budgetmotion. För närmare beskrivning se motionen Utgiftsområde 25 Allmänna bidrag till kommuner (2021/22:3268). Denna reform ska inte ses som en del i att nedmontera Arbetsförmedlingens lokala närvaro. Tvärtom behöver den stärkas, och Arbetsförmedlingens arbete med att förmedla arbete utvecklas. Kommunernas roll blir i vårt förslag att hjälpa till med andra delar som är centrala för att komma in i samhället, såsom tillgång till bostad, barnomsorg och skola – sådant som också är ett kommunalt ansvar. 5.2 Se över etableringsersättningen När etableringsersättningen infördes ansågs det viktigt att den skulle ligga på en sådan nivå att det endast undantagsvis skulle behöva bli aktuellt med kompletterande försörjningsstöd. Denna ambition har inte följts upp, då ersättningarna har varit oförändrade , medan priser, löner och andra ersättningar höjts. Etableringsersättningens utformning gör därmed att många nyanlända behöver kompletterande försörjningsstöd från sin kommun, i växande utsträckning. Behovet uppstår både innan etableringen kommer igång, till följd av långa ledtider innan nyanlända kommer in i systemen, och under etableringen, eftersom ersättningen är för låg. SKR har följt utvecklingen –2019 och konstaterar att utbetalningen av ekonomiskt bistånd innan etableringsersättning betalas ut har ökat kraftigt och att ekonomiskt bistånd som betalas ut under pågående etableringsinsatser fortsätter att öka. Det är orimligt att en sådan underfinansiering från statligt håll på detta sätt både fattiggör nyanlända och belastar kommunerna för vad som borde vara ett gemensamt, nationellt åtagande. Det skapar utrymme för falska konflikter mellan verksamheter ute i kommunerna, när det i verkligheten handlar om ett brustet statligt åtagande. anser att etableringsersättningen bör höjas och prisindexeras för att undvika att de som uppbär etableringsersättning behöver kompletterande försörjningsstöd. Ersättningen bör höjas till den nivå som hade gällt om den indexerats när den infördes . Det innebär att etableringsersättningen skulle höjas från 308 till per dag vid deltagande på heltid 2022. Etableringsersättningen bör höjas till per dag och prisindexeras. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. För att finansiera den höjda etableringsersättningen anslår ytterligare medel i vår budgetmotion. Läs mer i vår motion på utgiftsområde 14 Arbetsmarknad och arbetsliv (2021/22:3270). Problemet med att nyanlända behöver försörjningsstöd då de beviljats uppehållstillstånd och folkbokförts i en kommun måste också åtgärdas. Ett alternativ är att den nyanlände får rätt till dagersättning enligt LMA fram tills det att hen är folkbokförd. Ytterligare insatser borde också göras för att snabba på processen med att folkbokföras i en kommun och få rätt till etableringsersättning. Detta problem gäller även kvotflyktingar och anhöriginvandrare som tvingas vänta på folkbokföring när de anländer till , trots att inresan är planerad i förväg. Utöver att dessa väntetider försenar rätten till ersättning försenar de också etableringen och skapar en onödig väntan, ofta i sysslolöshet. Dessa väntetider måste kortas ned rejält. De leder till ett slöseri med ekonomiska och mänskliga resurser som är helt onödigt. Regeringen bör återkomma med förslag om att korta ned tiderna mellan uppehållstillstånd och folkbokföring i kommun. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. I de fall det inte går att korta ned tiderna tillräckligt bör regeringen överväga möjligheten att låta den som beviljats uppehållstillstånd som asylsökande få ersättning enligt LMA fram tills hen är folkbokförd. Regeringen bör undersöka möjligheten att låta betala dagersättningen enligt LMA för den som väntar på att bli folkbokförd efter beviljat uppehållstillstånd efter asylansökan, som kvotflykting eller anhöriginvandrare. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. anser att statens ersättning till kommuner för mottagande av nyanlända bör ses över generellt. SKR har efterfrågat en översyn och menar att kommunerna beskriver ersättningssystemen, med många olika typer av ersättningar, som komplicerade och administrativt krångliga. En sådan översyn bör syfta till att skapa ökad förutsebarhet, tydlighet och samsyn samt ske i samråd med SKR och kommunerna. Regeringen bör genomföra en översyn av de statliga systemen för ersättning till kommuner för mottagande av nyanlända. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 5.3 Se över etableringstillägget I sig arbete 2.0? En med fokus på nyanlända presenteras flera förslag på hur etableringstillägget kan reformeras, med utgångspunkt i skillnaderna mellan etableringstillägget och försörjningsstödet. Enligt rapporten gör utformningen av etableringstillägget det ekonomiska utbytet av arbete högre för den i ett sammanboende par som först börjar arbeta. Vid en jämförelse med försörjningsstödet är det ekonomiska utbytet av att arbeta sämre för den andra partnern, oftast en kvinna. Den effekten skulle kunna mildras genom att etableringstillägget individualiseras, men då blir det ekonomiska utbytet av arbete något lägre när den första börjar arbeta. Regeringen bör undersöka möjligheten att individualisera etableringstillägget. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Att uppbära kompletterande försörjningsstöd är vanligare för familjer i etablering som har flera barn, enligt . Detta beror sannolikt på att den extra ersättningen när man har många barn är högre inom försörjningsstödet än inom etableringsersättningen, där den inte räknats upp . Regeringen bör se över nivån på etableringstilläggen för den som har flera barn i syfte att harmonisera den med nivån i försörjningsstödet. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. I det fall den ena föräldern betalar underhållsbidrag till den andra föräldern minskar inte etableringstillägget för den andra föräldern, vilket det gör om man erhåller statligt underhållsstöd. Det betyder att ensamstående med barn kan ha olika stor disponibel inkomst, beroende på hur den andra föräldern tar sitt försörjningsansvar. Inom försörjningsstödet görs ingen skillnad mellan underhållsbidrag och underhållsstöd, och rimligen borde det inte heller göras inom etableringstillägget. Regeringen bör återkomma med förslag om att harmonisera regelverket för avräkning av etableringstillägg mot underhållsbidrag och underhållsstöd. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Den nuvarande etableringstiden saknar förankring i verkligheten och de förutsättningar som råder för den som sökt och fått skydd i . Den verkliga etableringstiden – mätt som tiden det tar tills hälften av de nyanlända är förvärvsarbetande, från att de mottagits av en kommun – varierar mellan åren. För de som togs emot i en kommun har etableringstiden varierat . Den har inte uppgått till för de som tagits emot , vilket är så långt bak i tiden som SCB redovisar. Den tvååriga etableringstiden skapar bristande förutsättningar för effektiva etableringsinsatser och felaktiga förväntningar på vad de ska kunna resultera i. anser att etableringstiden bör förlängas med utgångspunkt i hur etableringen i realiteten tar. skulle det innebära att etableringstiden i genomsnitt uppgick till . En ny etableringsreform bör innebära att etableringstiden anpassas utifrån individens behov. I stället för att den som inte har kommit i arbete i etableringsprogrammet övergår till andra arbetsmarknadspolitiska program bör hen få stanna kvar så länge det bedöms finnas behov av etableringsinsatser. En bedömning av behoven, avseende både innehåll och tidsåtgång, ska göras innan insatserna påbörjas, med möjlighet till uppdatering längs vägen.