mot · H9023972 · 2021-10-05 00:00:00 — Regeringen bör tills att en lämplig myndighet får i uppdrag att planera och utföra en kampanj i enlighet med vad som beskrivs ovan. Stärkt straffrättsligt skydd mot misshandel och annat våld mot barn Barn är särskilt skyddslösa individer och har rätt till ett särskilt straffrättsligt skydd mot olika former av våld och utnyttjande. Det synsättet ligger bakom att lagstiftaren har gjort en total översyn av sexualbrottslagstiftningen för att tydliggöra allvaret i att utsätta barn för övergrepp. Någon motsvarande översyn har inte gjorts av de delar av som handlar om misshandel och andra våldsbrott samt brott mot frihet och frid. I tjugonionde kapitel finns allmänna bestämmelser om straffskärpning för brott där någon utnyttjat offrets skyddslösa ställning eller om brottet varit ägnat att skada tryggheten hos ett barn i dess förhållande till en närstående person, såsom en förälder. Däremot saknas generella brottsrubriceringar gällande våldsbrott mot barn. Det bör övervägas för- och nackdelar med att revidera kapitel gällande våldsbrott och brott mot frihet och frid enligt ovan. Där så är motiverat skulle det då, i linje med det synsätt som ligger bakom revisionen av sexualbrottskapitel, kunna tillskapas särskilda brottsrubriceringar med högre straffskala då brottet begås mot ett barn. Förslag i denna riktning har också tidigare lagts fram av t.ex. (SOU 2016:19). Våld mot barn med funktionsnedsättning Barn med funktionsnedsättningar är extra utsatta för våld, hot och sexuella övergrepp. Dessa barn har ett särskilt behov av stöd, och det offentliga har ett stort ansvar för att förhindra övergrepp genom förebyggande insatser. Barn med funktionsnedsättningar löper större risk att bli mobbade än andra. De blir oftare slagna av sina föräldrar och utsätts oftare för hot och kränkningar. Enligt en undersökning om mäns våld mot kvinnor med funktionsnedsättning uppgav var femte att de hade tvingats till sex . Unga flickor med intellektuell funktionsnedsättning löper ännu större risk att bli utsatta för sexuella övergrepp, hot, miss-handel och äktenskapstvång. De vuxna som finns runt barn med funktionsnedsättningar behöver vara extra upp-märksamma. De som möter barnen och deras familjer inom vård, habilitering, psykiatri och skola behöver ha kunskap om den ökade risken för misshandel och övergrepp. Barn som upplever våld är brottsoffer Tack vare att Liberalerna har drivit frågan hårt har ett barnfridsbrott nu införts. Det är bra att det nu finns lagstiftning på plats men regeringen måste våga gå längre. Regeringen har dock inte hörsammat Liberalernas krav på att det nu krävs förändringar i lagstiftningen för att garantera att barn som ses som brottsoffer fullt ut i juridisk mening inte ska tvingas bo med en vårdnadshavare som är en dömd gärningsperson i relation till det utsatta barnet. Gemensam vårdnad, boende och umgänge leder till att våldet kan fortsätta. får kritik i där det tydligt framkommer att måste förbättra arbetet när det rör vårdnad och umgänge. Likaså bör det klargöras att barnfridsbrottet omfattar inte bara det barn som konkret bevittnar den brottsliga gärningen, utan också den som upplever den, till exempel genom att sitta i ett annat rum i bostaden och genom väggen höra den ena förälderns misshandel av den andra. dömer domstolar som regel till gemensam vårdnad. Det är rimligt och bra, men inte när det handlar om en vårdnadshavare, oftast en pappa, som utövat våld mot den andra vårdnadshavare – oftast en mamma. Våldsutsatta barn och kvinnor tvingas “samarbeta” med sina förövare, till och med under den sårbara tid då kvinnan och barnen är skyddsplacerade. Forskning visar att det är just under separationen det föreligger högst risk för att utsättas för ökat våld. Gemensam vårdnad, boende och umgänge blir kanaler som våldsutövaren använder för att fortsätta utöva våld mot kvinnan och barnet, ibland med dödlig utgång. När det nu finns ett barnfridsbrott måste regeringen skyndsamt se till att även fatta avgörande beslut när det gäller vårdnad, boende och umgänge för att barnfridsbrottet ska få den effekt och tydliggörandet som var tänkt. Liberalerna kräver dessutom att det måste bli tydligare att när en vårdnadshavare döms för mord på den andra vårdnadshavaren ska den som döms för mord automatiskt förlorar rätten till vårdnaden. Det är inte tillräckligt tydligt i dagens lagstiftning. Liberalerna kan aldrig acceptera att barn blir tvingade att träffa vårdnadshavare de är rädda för och den andra vårdnadshavaren tvingas samarbeta med sina förövare för att inte riskera att förlora vårdnaden till den som är dömd. Detta påverkar även mammors möjligheter att anmäla det våld de utsätts för. Kan vi inte garantera trygghet för barnet kommer de inte våga riskera att lämna en våldsutövande partner (oftast man). Begränsa umgängesrätten vid utredning av våld mot barn är det inte ovanligt att domstol till exempel dömer till umgänge under pågående förundersökning om brott mot barnet eller den andre föräldern. Det är inte heller ovanligt att domstol dömer till umgänge under tid som barnet bor på skyddat boende eller då barnet lever med sekretessmarkering. Det förekommer också att domstol beslutar att hämtning och lämning av barnet vid umgänge ska ske vis skola/förskola i fall då barn lever med sekretessmarkering till följd av förälderns våld. Detta är motsägelsefullt då samhället å ena sidan har valt att skydda barnet/den andre föräldern från att uppleva/utsättas för våld och å andra sidan riskerar att försvaga det skydd som samhället erbjudit. Utöver detta läggs ett stort ansvar på barnet att inte röja vistelsen vid umgänge. När det i ett mål om vårdnad, boende och umgänge kommer fram uppgifter som visar att det kan ha förekommit våld, exempelvis en polisanmälan, sekretessmarkering eller placering på skyddat boende bör domstolen i större utsträckning avvakta med umgänge tills dessa frågor utretts grundligare. Nationell strategi mot våld mot barn – med tydligt hedersperspektiv Liberalerna anser att det krävs en samlad strategi för att motverka våld mot barn, vilket även anser vara nödvändigt. Denna strategi blir nu verklighet, tack vare Liberalernas arbete för detta, och en utredning har tillsatts för att ta fram den. Fördelen med en nationell strategi är att den ger möjlighet att anlägga ett helhetsperspektiv och en sammanhållen politik. Frågorna berör många olika myndigheter, liksom kommuner, landsting och civilsamhället. Det handlar om det enskilda barnets möjligheter att göra sin röst hörd och det handlar om förutsättningarna för omvärlden att agera när ett barn far illa. Lagstiftningen behöver ses över brett, och den transnationella dimension som innebär att barn kan föras ut ur måste finnas med. Genom en samlad nationell strategi kan vi förebygga att barn bedöms med olika mått-stockar. händer det alltför ofta att barn bemöts på olika sätt beroende på utländsk bakgrund, bostadsort, funktionsnedsättning, status som ensamkommande, föräldrar med psykisk ohälsa eller missbruk. Alla barn har rätt till en uppväxt fri från förtryck och våld. På grund av hedersför-tryckets särskilda aspekter behöver den också ha ett tydligt fokus på barn som utsätts för hedersrelaterat våld och förtryck i alla dess uttrycksformer. Från Liberalernas sida är vi av ståndpunkten att den nationella strategin mot våld mot barn behöver omfatta allt våld som barn riskerar att utsättas för såsom i hemmet, på skolan, på institutioner, i bostadsområdet och på allmänna platser. Det är ett politiskt ansvar att skydda alla barn från alla former av våld. Staten ska se till att skydda varje barn genom tydliga satsningar på utbildning om barns villkor, sociala åtgärder och tydlig lagstiftning. Relevanta myndigheter har en skyldighet att ge våldsutsatta barn det stöd och skydd som de har rätt till och behov av. Genom en tydlig struktur för roll och ansvarsfördelning mellan myndigheter ökar förutsättningarna för den samverkan som är nödvändig för att på bästa sätt bekämpa våld mot barn och ge de redan utsatta barnen rätt vård, stöd och skydd. Liberalerna kommer att noga följa arbetet med den nationella strategin och kommer att ha höga förväntningar på att den blir så heltäckande som den måste vara för att fylla sin funktion. Barn som utsätts för hedersrelaterat våld och förtryck Barn är maktlösa och dessutom helt beroende av sina föräldrar. Det gör att deras utsatthet i det hedersrelaterade förtrycket är desto större. Det får inte ligga på det unga barnet att själv kämpa för sina rättigheter, utan ansvaret är vuxenvärldens att försvara barnets rättigheter. Barn som lever i en hederskontext är utsatta för särskilda riskfaktorer jämfört med andra barn. Det hedersrelaterade förtrycket är oftast kollektivt utövat, vilket skiljer det från flertalet andra typer av våld och förtryck. Förtrycket motiveras också med ett värdesystem där hela familjens heder och anseende görs beroende av att barnen underordnar sig. är en och samma person både själv utsatt för och utövare av hedersrelaterat våld och förtryck – detta gäller inte minst pojkar och unga män. Det är viktigt att hålla i minnet att det hedersrelaterade förtrycket rör sig över hela skalan. Förtryckets uttrycksformer löper från kontroll, förbud och frihetsinskränkningar i vardagen till hot, misshandel, tvångsäktenskap, barnäktenskap, bortförande utomlands, könsstympning, påtvingade självmord och mord. Debatten om hedersrelaterat förtryck har i stor utsträckning handlat om unga vålds-utsatta kvinnor och i viss mån unga våldsutsatta män. Detta är viktigt, men barnrätts-perspektivet har inte synliggjorts tillräckligt tydligt. Synen på våldsutsatta barn måste förändras och barns utsatta belägenhet i förhållande till de vuxna måste sättas i fokus. Barns skydd mot informella barnäktenskap Efter långvarigt arbete, där Liberalerna varit pådrivande, fattade beslut om att helt stänga möjligheten för att erkänna utomlands ingångna barnäktenskap. Därmed har äntligen infört ett totalt förbud mot att svenska myndigheter i något sammanhang erkänner barn som gifta. Detta är en viktig seger för barns rättigheter. Icke desto mindre finns det behov av att fortsätta se över hur barns skydd mot att hamna i situationer där omgivningen behandlar dem som bortgifta med vuxna. Även om det inte längre kommer att finnas möjlighet att få ett sådant äktenskap juridiskt erkänt är det ett faktum att många av de barn och unga som lever under ett tryck från omgivningens hedersnormer kommer att försättas i ett läge där de i praktiken kommer leva i ett äktenskapsliknande förhållande. Svenska myndigheter får aldrig agera på ett sätt som legitimerar detta. Till exempel är det oacceptabelt att det och framåt förekom att barn av svenska myndigheter placerades hos den vuxna man de blivit bortgifta med. Det vilar ett stort ansvar på , överförmyndare och domstolar att säkerställa att barn som förmåtts till formella eller informella barnäktenskap inte familjehemsplaceras hos vare sig den vuxna partnern eller andra släktingar till den vuxna partnern. Inte heller ska den vuxna partnern eller dennes släktingar i något sammanhang kunna vara särskilt förordnad vårdnadshavare eller god man för barnet. I de fall barnet har fött barn i barnäktenskapet är det viktigt att båda barnen får tillgång till stöd utifrån båda barnens individuella behov. Liberalerna vill även vidta andra åtgärder i de fall barn förts ut ur landet, en sådan är att strypa bidrag till förövarna. När barn förs ut ur landet måste och strypa alla bidrag till vårdnadshavarna som lagligt är möjliga att dra in. ska också driva in viten från vårdnadshavare som bryr sig mer om släktens heder än barnets skolgång. Finns förutsättningar ska förövarna självklart dessutom frihetsberövas. Ekonomiska sanktioner och frihetsberövande är reella och de mest kännbara åtgärderna mot de som för ut barn ur landet. finns lagstiftning som möjliggör den här typen av reaktioner, men kunskapen om den är låg vilket resulterar i att den inte används. Att sprida sådan kunskap måste därför vara ett tydligt mål i arbetet mot informella barnäktenskap. Rättsväsendet måste även få bättre verktyg att använda kommunikation mellan familjemedlemmar som stödbevisning i fall där barn har tagits ur landet. Det är utmärkande för hedersbrott att de planeras och sanktioneras av ett kollektiv som kan utgöras av en familj, släkt eller klan. Rättsväsendet måste ges rätt förutsättningar att utreda denna hedersrelaterade brottslighet. Ytterligare en åtgärd är att även agera genom de länder barn fört bort till, mot sin vilja. Liberalerna vill utreda förutsättningar för att agera proaktivt och nyttja alla diplomatiska möjligheter att få hem barn som förts ut ur landet. Sambolagen i förhållande till informella barnäktenskap Till skillnad från finns det i sambolagen inte någon formell åldersgräns. Detta gör att även vuxnas förhållanden med omyndiga räknas som samboförhållanden i lagens mening. Den enda undre åldersgräns som torde kunna tillämpas är 15-årsgränsen för sexuellt umgänge, eftersom det i lagens förarbeten framgår att sambolagen tar sikte på parförhållanden, och att det med parförhållande i lagens mening avses att personerna ska bo tillsammans i ett förhållande vari normalt ingår sexuellt samliv. Det finns naturligtvis ett stort antal samboförhållanden mellan en vuxen och en omyndig som ingås fullt frivilligt och utan tvång eller påtryckningar. Det kan handla om en sjuttonåring som blir kär i en nittonåring och flyttar in i hens studentlägenhet. Men det finns också situationer där det som räknas som samboförhållanden i praktiken kan handla om informella barnäktenskap. Att detta är ett reellt problem visas av registerbaserade hushållsstatistik. Av statistik , som är det senast tillgängliga året, framgår att 45 personer hade barn tillsammans med en vuxen person som de levde i ett samboförhållande med. Av dessa 45 personer var 44 flickor. Det är samma patriarkala maktmönster som återspeglas i statistiken över utomlands bortgifta barn som kommer till : vuxna män som bor ihop med minderåriga flickor. När den som är minderårig flyttar samman med en myndig person uppkommer frågor om makt. Den som är har inte samma rättsliga självbestämmande som en myndig person och kan inte själv göra sina intressen gällande på samma sätt. Maktdimensionen blir särskilt påtaglig när den vuxna personen är väsentligt äldre. Barn som blir föräldrar är typiskt sett i en utsatt situation och frågorna kring barnets utsatthet blir än mer brännande när det handlar om ett barn som blir förälder som barnet är beroende av en väsentligt äldre person för bostad och vardagsekonomi. har i dessa lägen en central roll att bevaka barnets intressen, oavsett om det görs orosanmälningar eller inte. Det finns också skäl att problematisera det faktum att avsaknaden av åldersgräns innebär att sambolagen blir fullt ut tillämplig trots att barn har begränsad rättslig handlingsförmåga i ekonomiska frågor. En analys bör göras så att inte sambolagen i något sammanhang kan användas för att ge legitimitet och erkännande åt samma förtryckande traditioner som ligger bakom barnäktenskap i juridisk mening. har i en mycket alarmerade rapport (Felaktiga utbetalningar till barnfamiljer som inte bor i , PM 2021:1) beskrivit hur cirka 10 000 barn i är försvunna. Dessa barn är i regel folkbokförda och förefaller existera så långt det offentliga kan utröna men vid skolstarter, vid rutinbesök hos tandvård eller vid (utebliven) kontakt med andra myndigheter upptäcks att barnen helt enkelt inte står att finnas. Många myndigheter gör då, på rutin, orosanmälningar. Nationella Kompetensteamet genomförda en enkät via SCB som dock visade på att det var ett fåtal av kommunerna som hade rutiner när det gällde barn som fördes ut ur landet med risk för att tvingas in i äktenskap eller utsättas för könsstympning. Detta visar på att det krävs stora satsningar för att förebygga och förhindra att barn förs ut ur landet likväl som satsningar på att få tillbaka barnet till . I anförs att det är ett problem att bidrag trots detta kan betalas ut på basis av att barnen verkar finnas. Detta är förvisso felaktigt och behöver åtgärdas men vad värre är att vi inte vet var de försvunna barnen faktiskt befinner sig. Liberalerna tar denna fråga på oerhört stort allvar. Det är ett misslyckande av vårt offentliga åtagande och ett stort svek mot de barn som i värsta fall kan vara bortförda, avlidna eller fångna under hemska förhållanden. I bästa fall kan försvinnanden bero på rena fumligheter i folkbokföringen men det är självklart för oss att det offentliga måste gå till botten med frågan. Liberalerna föreslår därför att regeringen får i uppdrag att skyndsamt utreda och fördjupa sig i de uppgifter som framkommit i vad det beträffar frågan om försvunna barn så som den anförts ovan. Åtgärder mot psykisk ohälsa hos barn och unga Under pandemin har barn och unga kommit att må allt sämre, både fysiskt och psykiskt. En studie från visar att orosanmälningar om barn som far illa har ökat , tusentals enskilda fall, under pandemin. I ”Första året med pandemin” visas samma bild. Samtal från barn med ångest och nedstämdhet har ökat med jämfört med föregående år. Samtal från barn som utsatts för fysiskt och psykiskt våld har ökat med . Under pandemin har en stor kunskapsskuld till de barn som undervisats på distansbyggt upp. Hur detta svek ska hanteras adresseras särskilt i Liberalerna skolpolitiska motion. För att motverka den problem med psykisk ohälsa som isoleringen har lett till presenterar vi nedan våra åtgärder. Liberalerna vill stödja frivilliga krafter som arbetar med barn och ungas psykiska hälsa. Exempelvis måste , som driver nationella stödlinjer för barn och unga ha resurser nog att möta alla som behöver hjälp. Vi vill även prioritera att nationell strategi mot självmord med särskilt fokus på barn och unga tas fram. Utöver detta ser Liberalerna också behov av en förstärkt vårdgaranti när det kommer till vård av den psykiska hälsan för unga. Både första linjens insatser och barn och ungdomspsykiatrin måste prioriteras. Bättre stöd till ensamkommande barn och unga Enligt föreskrifter och allmänna råd samt socialtjänstlagens förarbeten har ett särskilt ansvar för barn och unga i åldersgruppen 0–. Man har bedömt att om en ung person behöver stöd från bör det inte upphöra tvärt på 18-årsdagen utan fasas ut. När en ung asylsökande eller nyanländ anses vara försvinner dock ofta till stor del samhällets stöd. På nivå görs olika bedömningar av hur mycket stöd unga asylsökande och nyanlända som bedömts som är i behov av. Olika ungdomar har naturligtvis olika behov. Vi anser att det bör vara det individuella behovet, inte hur länge man har funnits i landet, som ska avgöra när stödet upphör. Regeringen bör överväga om särskilda ansvar för barn och unga i åldersgruppen 0–behöver förtydligas. I debatten om ensamkommande barn har det saknats ett tydligt fokus på ensamkommande flickors situation. I framkommer att andelen ensamkommande flickor har ökat succesivt –2019. utgjorde de av det totala antalet ensamkommande barn, var antalet . De flesta ensamkommande flickor kommer från länder där könsstympning och barnäktenskap är vanligt framkommer i rapporten. Rapporten lyfter även att en stor andel av de ensamkommande flickorna sökte asyl på anknytning. Således placerades många av de ensamkommande flickorna i nätverkshem, en form av familjehem. Det framkommer även i rapporten att finns risker när ensamkommande flickor placeras i nätverkshem som socialnämnden bör vara uppmärksamma på. De risker som anges är bland annat hedersrelaterat våld och förtryck, människohandel samt utnyttjande och exploatering i hushållsslaveri (sexuellt eller annat). Mot bakgrund av detta är det av yttersta vikt att ansvariga myndigheter såsom migrationsverket, , hälso- och sjukvården och rättsväsendet har den kompetens som krävs för att identifiera barns utsatthet. Liberalerna anser att ensamkommande flickor inte ska placeras i nätverkshem om det finns minsta tvivel kring den ensamkommande flickans situation. Det gäller likväl för ensamkommande pojkar. Lagstiftningen om psykiatrisk vård saknar skrivningar om barns behov och rättig-heter. Barn vittnar om att de inte alltid får information om vad deras psykiatriska vård går ut på och om att de känner sig negligerade och tappar hoppet om att få hjälp. Barnens rätt till självbestämmande och integritet ska stärkas. Det måste tydliggöras att barn har rätt till information, delaktighet och inflytande. Det händer att föräldrar hindrar sitt barn från att söka vård och fördröjer hjälp. Vi liberaler vill därför att barn ska kunna söka vård utan föräldrarnas vetskap. Lagstiftningen måste helt enkelt ändras från dagens föräldraperspektiv till att ha barns behov i fokus. Det behövs på många håll ett närmare samarbete mellan sjukvård, elevhälsa och socialtjänst. Dessutom behöver vårdgarantin värna barn med psykisk ohälsa. Inte mer än en månad ska ett barn behöva vänta på specialistvård eller psykologhjälp. Denna garanti måste givetvis även omfatta återbesök – en kroniskt sjuk människa måste få den vård hon behöver, så länge hon behöver den. Vidare behöver barn- och ungdomspsykiatrin hjälpa fler barn . Det finns rapporter på unga som får vänta på att få och det förekommer fall där BUP:s psykologer endast möter 1.5 barn . Det är förstås ett enormt problem. I höstens budget anslår regeringen öronmärkta medel till BUP, det är bra men inte tillräckligt. Ökade medel räcker inte för att åtgärda de strukturella problem som BUP står inför. Vi liberaler tycker att situationen bör tas på större allvar och föreslår därför regeringen att snabbutreda hur verksamheten kan förbättras. Rättsväsendets arbete mot människohandel med barn Det är mycket viktigt att barnperspektivet alltid finns närvarande i arbetet mot människohandel och kommersiell handel med sex. Offrens utsatthet vid denna form av brottslighet är än större när det handlar om barn. Det behöver finnas god kunskap kring kommersiell sexuell exploatering av barn i hela rättskedjan, från poliser och åklagare till domstolsväsendet. För att upptäcka och förebygga sexualbrott mot barn behöver även andra som arbetar med barn, exempelvis de inom och skolhälsovården, höjd kunskap. Det är viktigt att kunskapen om deras rättigheter och utsatthet för kommersiell sexuell exploatering förmedlas till alla som arbetar med barn, också till dem som i sin framtida profession kommer att möta och arbeta med barn. Stärk Europasamarbetet mot människohandel med barn Enligt Europol finns det 3 600 olika nätverk av organiserad brottslighet som är aktiva i EU. Deras verksamhet är ofta diversifierad, med många olika kriminella verksamheter samlade i koncernliknande strukturer. I den organiserade brottslighetens alltmer diversifierade portfölj är människohandel med barn för sexuella ändamål ett mycket lönsamt affärsområde. Barn förs dit efterfrågan finns. har varit pådrivande i kampen mot människohandel, bland annat genom det så kallade traffickingdirektivet 2011 (2011/36/EU). Traffickingdirektivet inne-håller minimiregler om brottsrekvisit, det vill säga förutsättningarna för att en gärning ska vara straffbar, och om påföljder för människohandel. EU har även regler som ger tredjelandsmedborgare som har fallit offer för människohandel rätt till uppehållstillstånd om de samarbetar med polisen för att motverka människohandel och olaglig invandring. Rätten gäller även för personer som själva har invandrat olagligt till EU. Att rätten att stanna i EU har begränsats gör dock att många offer inte anser det värt priset att ta den risk det innebär att träda fram. För att offer för människohandel ska våga ge sig till känna och vittna bör deras möjlighet att få uppehållstill-stånd i EU stärkas. Liberalerna anser att EU ska utöka sitt arbete för att skapa varningssystem och sam-arbeta tätt med myndigheter i ursprungsländer för människohandel och i länder där barn utsätts för övergrepp.