mot · H9022602 · 2021-10-04 00:00:00 — Rätten till ett anständigt liv; mat, husrum, hälsovård. Har du ingen hemadress dit ditt röstkort kan skickas begränsas du i din demokratiska rätt att rösta. Har du barn är det lätt att du tappar kontakten med barnet. Och risken att du förlorar även andra sociala kontakter är stor. Hemlösheten drabbar helt enkelt hela livet och för barn som blir hemlösa är konsekvenserna självklart än värre. Det finns ingenting som kan rättfärdiga att barn tillåts falla igenom samhällets skyddsnät och hamna i hemlöshet. är ett rikt land och vi har råd att ta hand om alla som lever i vårt land, inte minst alla barn. Det handlar bara om vilja. Jämlikhet såväl som ojämlikhet skapas av politiker, genom politiska beslut. mål är att utrota fattigdom och hemlöshet genom att ständigt arbeta för ett jämlikt och rättvist samhälle. I dagens fortsätter dock antalet personer som förlorar sina hem genom vräkning att öka. Även under pandemin har vräkningarna fortsatt, något som bl.a. lyft fram i en skrivelse till FN:s särskilda rapportör för rätten till bostad (). Att barn blir hemlösa är helt oacceptabelt. Samhället har ett ansvar att säkerställa att barn växer upp under trygga förhållanden och i det ligger ett långtgående ansvar för att förhindra att barn blir hemlösa. Barnens bästa ska alltid vara i fokus. Det är regeringens uppgift att se till att det inte är möjligt att vräka barnfamiljer enbart beroende på uteblivna hyresinbetalningar, samt att det aldrig ska vara möjligt att vräka en barnfamilj innan familjen har ett fullvärdigt alternativt boende att flytta till. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 9.1 Allmännyttan, en nyckelroll i kampen mot hemlöshet Allmännyttan är ett av de främsta verktyg en kommun har för att stävja hemlöshet. Som ett viktigt led i kampen mot hemlösheten måste det därför först och främst bli ett stopp för utförsäljningar av allmännyttan. Dessa försäljningar har varit förödande för bostadssituationen och hemlöshetsproblematiken i . I motion Hyresrätt och allmännytta, lägger vi fram flera förslag som skulle hindra fortsatta vidlyftiga utförsäljningar av allmännyttiga bostadsbolag. Bland annat vill vi införa ett tioårigt moratorium för ombildningar av allmännyttiga hyresrätter till bostadsrätter och vi vill att det åter ska krävas tillstånd från vid försäljning av bostäder ägda av kommunala bolag. Med tanke på hur det sett ut , med återkommande borgerliga lagändringar enkom för att gynna utförsäljningar av bl.a. allmännyttan och därmed rasera sådant som tagit decennier att bygga upp, anser att det bör införas ett grundlagsskydd för det vi äger tillsammans (se mot. 2019/20:125). I väntan på att en sådan lagstiftning införs bör regeringen skyndsamt utreda hur man kan säkerställa ett långsiktigt förbud mot utförsäljningar inom allmännyttiga bostadsbolag. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Att komma tillrätta med hemlöshetsproblematiken kräver insatser på flera plan. I dagens ojämlika samhälle förväntas vi alla köpa bostäder, alternativt betala orimligt höga hyror, vilket stänger ute alla som saknar hög inkomst eller kapitaltillgångar. För många är inte ens de billigaste boendealternativen, i det befintliga hyresbeståndet, möjliga att efterfråga. Detta eftersom hyresvärdar effektivt sållar bort människor genom så högt ställda krav att det saknar all rim och reson. Dessa orimliga krav – som exempelvis krav på annan inkomst än försörjningsstöd eller omotiverat höga inkomstkrav – för att få teckna ett hyreskontrakt måste bort. anser att det ska räcka med att ha existensminimum kvar när hyran är betald för att bli godkänd som hyresgäst, samt att inkomster från exempelvis a-kassa eller försörjningsstöd alltid ska accepteras. I vår motion Hyresrätt och allmännytta (2021/22:V541), föreslår vi att privata såväl som allmännyttiga hyresvärdar inte ska kunna ställa orimligt höga inkomstkrav som exkluderar stora grupper av människor vid uthyrning av bostäder. För att ytterligare förbättra möjligheterna för bostadslösa att få en egen bostad anser vi att regeringen också bör undersöka hur andra orimliga krav på sökande kan tas bort. Till exempel så ska a‑kassa, försörjningsstöd m.m. accepteras som inkomst hos såväl privata som allmännyttiga hyresvärdar. Regeringen bör utreda vad som kan göras för att hindra såväl allmännyttiga och privata bostadsbolag från att ställa orimliga krav vid tecknade av hyreskontrakt. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. , knappt 6 000 personer, lever i det som kallas akut hemlöshet (). I denna grupp är de allra flesta män, de flesta är födda i och relativt få är föräldrar. En hög andel av personerna har behov av stöd, insatser och behandling för psykisk ohälsa och för beroende. Inom gruppen behövs specifika insatser såsom mindre enheter med daglig sysselsättning. Metoden ”Bostad ” vänder sig främst till långvarigt hemlösa personer med komplexa stödbehov och/eller samsjuklighet till följd av psykisk ohälsa och/eller missbruk. ”Bostad ” är en evidensbaserad metod som kort och gott går ut på att en egen bostad är vad hemlösa behöver för att kunna ta itu med sina problem. Metoden bygger på FN:s konvention om att alla har rätt till en bostad. I stället för att en person först på egen hand förväntas övervinna missbruk, psykisk ohälsa och/eller fattigdom för att visa sig kvalificerad som hyresgäst, börjar man med att erbjuda det alla behöver och längtar efter mest, nämligen ett hem. Därefter får personen stöd, behandling och hjälp utifrån vad individen behöver och önskar. ”Bostad ” har haft framgång i flera länder, men används fortfarande bara i ett 20-tal av 290 kommuner. Detta trots att såväl och Kommuner och Regioner (SKR) rekommenderar metoden och att bor kvar i sitt boende permanent via ”Bostad ”, jämfört med den traditionella boendetrappan där klarar sig hela vägen till en egen bostad (Dagens samhälle 02-09-2021). För att stödja kommuner som väljer att satsa på ”Bostad ”-metoden avsätter i vår budgetmotion för ändamålet (se mot. 2021/22:V700). Även den förra regeringens hemlöshetssamordnare drog slutsatsen att ”Bostad ” med fördel skulle kunna användas av betydligt fler av landets kommuner. Vi anser därför att regeringen omgående bör ta initiativ till att metoden ska få betydligt större spridning och användning än vad som är fallet . Vad som ovan anförs om metoden ”Bostad ” bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 9.3 Nationell handlingsplan mot hemlöshet Enligt senaste nationella mätning av hemlösheten (2017) var sammanlagt 32 400 hemlösa i . Hälften bodde i en träningslägenhet, socialt kontrakt eller motsvarande. Både dessa och personerna i kategorin akut hemlösa har ökat i antal jämfört med mätningen som gjordes 2011. Till skillnad mot antalet personer i de övriga två kategorierna, som i stället har minskat sedan förra mätningen (dvs. människor som bor tillfälligt hos vänner samt personer som blivit utskrivna från fängelse m.fl.). I finns dock betydligt fler hemlösa än de som räknas i kartläggning. Det saknas en enhetlig definition av hemlöshet, vilket bl.a. innebär att alla inte ingår i hemlöshetsstatistiken, t.ex. papperslösa och EU-medborgare. Men oavsett vilken metod man använder för att mäta och definiera hemlöshet så är det inte värdigt att låta någon människa stå utan eget boende där hen känner sig trygg. För att förhindra att människor hamnar där krävs verktyg för kommuner och stat för att dels förebygga hemlöshet, dels bekämpa den som redan är ett faktum. Som redan nämnts är det avgörande att det byggs bostäder som människor har råd att bo i och att vi har en stark allmännyttan även . Likaså måste bostadsbidragen fungera på ett sådant sätt att de grupper som av ekonomiska skäl inte kan söka eller behålla bostäder får en rimlig möjlighet att göra det. Därutöver krävs regleringar så att bostadsförsörjningen fungerar och bostäder kan fördelas under ordnade och icke-diskriminerande former. Fler förslag kring dessa frågor finns i motioner Hyresrätt och allmännytta (2021/22:V541) och Familjepolitik (2021/22:V252). Problemet med hemlöshet är nationellt och regeringen bör därför ta ett nationellt ansvar. Det var också en av de slutsatser som presenterades av den tidigare regeringens hemlöshetssamordnare, eftersom det saknas en nationellt antagen plan för hur arbetet mot hemlöshet ska bedrivas och samordnas. Regeringen bör få i uppdrag att ta fram en nationell handlingsplan med en nollvision för hemlösheten. I en sådan bör bl.a. ingå hur vi genomför rätt till bostad i praktiken samt en strategi för att följa upp kommunens skyldighet att tillförsäkra allas rätt till bostad. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Nooshi Dadgostar (V) Momodou (V)