mot · H9023802 · 2021-10-05 00:00:00 — Trots det drabbas omkring 550 kvinnor av livmoderhalscancer och drygt 150 kvinnor avlider av det . Om fler kvinnor valde att delta i screeningprogrammet och fler vaccinerades skulle det innebära färre fall av livmoderhalscancer. Livmoderhalscancer är också den första cancersjukdomen som () har satt målsättningen om att utrota. Med anledning av detta har flera länder startat ambitiösa utrotningsprogram. beslutade om det befintliga screeningprogrammet 2015. är det fortfarande 8 av 21 regioner som inte har genomfört programmet. har nya kunskaper tillkommit och utvecklingen har gått framåt. Det finns därför skäl att revidera programmet och dess utformning. föreslår att ett nationellt program för att göra fritt från livmoderhalscancer 2025 ska startas. Programmet beräknas inte kosta mer än , varav av utgiften består av inköp av 300 000 doser av HPV-vaccin. Det ska ställas mot att 2014 uppskattade att livmoderhalscancer kostar samhället . Den största förtjänsten är dock att vi sparar lidande och död. kvinnor har deltagit i cellprovtagning inom ramen för screeningprogrammet. Risken för att få cancer är störst för kvinnor som passerat programmets övre åldersgräns och antingen haft obehandlade cellförändringar och/eller inte deltagit i screening på länge, samt även kvinnor som haft cellförändringar i körtelepitel (körtelcellatypier). Dessa kvinnor har hög risk för invasiv cancer, men som det ser ut är behandlingen av drabbade kvinnor inte tillräcklig. I samband med den första screeningen som äger rum vid 23 eller menar vi att kvinnor ska erbjudas HPV-vaccination och HPV-screening. erbjuds denna åldersgrupp bara en analys med cytologi. För att få stopp på spridningen av HPV-viruset behöver kvinnor som riskerar att få livmoderhalscancer få vaccinationen . Kvinnor som får HPV-vaccin skyddas mot livmoderhalscancer . Det föreslagna vaccinationsprogrammet kan alltså dramatiskt minska förekomsten av livmoderhalscancer. Av dessa anledningar föreslår vi att ett nationellt program, med målsättningen att göra fritt från livmoderhalscancer, ska bli verklighet i . får 700 kvinnor i diagnosen äggstockscancer och 550 kvinnor dör till följd av cancersjukdomen. Äggstockscancer är den dödligaste gynekologiska cancersjukdomen och femårsöverlevnaden är . Prognosen för överlevnad försämras ju senare sjukdomen upptäcks. av äggstockscancerpatienterna har fått sin diagnos när cancern är spridd, i många fall till andra organ i stadie III eller IV. används två metoder vid misstanke av äggstockscancer i , det är blodprov och ultraljud. Det finns inga screeningmetoder för att upptäcka äggstockscancer, som det exempelvis gör för bröst- och livmoderhalscancer. Enligt en amerikansk rapport, som presenterats av expertpanelen The U.S. Preventive Task Force (USPSTF), rekommenderas inte screening av äggstockscancer med anledning av de faktiska skador som kan uppkomma. Det handlar om skador på mage, tarmar och urinledare. I vissa fall kan de operationer som krävs även leda till omfattande skador. I rapporten har expertpanelen granskat fördelarna med screening och skador som medföljer för de kvinnor som inte ligger i riskzonen, vilket innebär kvinnor som inte upplever symptom samt kvinnor som inte har cancer i släkten. Patienter med äggstockscancer har ofta diffusa symptom, vilket kan fördröja tiden till diagnos. Kunskaperna om äggstockscancer måste därför stärkas inom primärvården, för att kunna uppmärksamma symptom i ett tidigt skede och snabbt remittera patienter till specialistvården när behov finns. anser att det finns behov av att förfina befintliga diagnosmetoder för äggstockscancer. Det är likaså ytterst angeläget att utrymme för forskning och utbildning inom området kan säkerställas, inte minst för att ta fram en screeningmetod som både är säker och effektiv. Bröstcancer är den cancerform som är vanligast hos kvinnor i . drabbas omkring 8 000 kvinnor av bröstcancer och det är den cancersjukdom som orsakar näst flest antal dödsfall bland kvinnor nationellt. Det finns en påtalad brist på radiologer och röntgensjuksköterskor inom mammografin. Landets mammografienheter kunde i en undersökning som gjordes 2016 också påvisa att av samtliga mammografienheter hade personalbrist. Enligt har ingen förändring skett . senaste rapport visar att av regionerna måste använda sig av hyrläkare. Undersökningen visar även att av personalstyrkan har varit tvungna att jobba övertid . Personalbristen inom mammografin kan således innebära en betydligt längre svarstid än den riktlinje som finns. Det kan också resultera i att screeningintervallet på vissa håll blir längre. I 4-5 regioner, av totalt 21, påverkar personalbristen i vilken omfattning mammografi kan erbjudas. Det nationella mammografiprogrammet infördes och var då banbrytande. Med hjälp av mammografi kan två av tre fall av bröstcancer För att kunna upptäcka cancern tidigt och för att utveckla dagens screeningprogram, är kompetensförsörjning och vidareutbildning inom professionen helt avgörande. Bristsituationen förhindrar inte bara en uppgradering av mammografiprogrammet, utan leder till att hela screeningprogrammet inte kan fungera. menar att bristen på radiologer inom mammografin måste tas på allvar. Vi vill därför tillsätta en utredning för att kartlägga aktuella behov av riktade åtgärder för att säkra den framtida kompetensförsörjningen. Vi behöver likaså utreda hur sjukvården kan bli bättre på att individanpassa mammografiprogrammet och säkerställa att kvinnor med svårupptäckta tumörer alltid erbjuds en fullgod undersökningsmetod. Artificiell intelligens (AI) har visat sig vara mycket effektivt för att bedöma mammografibilder och det finns även förhoppningar om att AI ska kunna bidra till en bättre riktad screening . AI kan komma att bli en avgörande komponent för den fortsatta utvecklingen och kan väntas bli en viktig resurs för att frigöra tid för radiologer. Av den anledningen menar vi att riktade insatser för att stärka utvecklingen av AI bör utredas närmare. Neonatal herpes simplexencefalit är en allvarlig infektion i hjärnan som orsakas av ett virus som oftast överförs mellan mor och barn under förlossningen. Det finns också risk för att barnet smittas under fosterstadiet, eller efter att barnet har blivit fött. Infektionen orsakas av ett virus som kallas för herpes simplexvirus, och som kan leda till lokal infektion i ögonen, munnen eller huden. Infektionen kan även sprida sig till inre organ såsom hjärnan, levern eller lungorna. Ett barn som smittats av neonatal herpes simplexencefalit efter födseln blir oftast smittat under sin andra, alternativt tredje, levnadsvecka. Det är helt avgörande att behandling sätts in då neonatal herpes simplexencefalit kan leda till spasticitet, epilepsi, intellektuell funktionsnedsättning, språkstörning, autism, synnedsättning och hörselnedsättning. En gravid kvinna med symptom på herpesinfektion kan behandlas med läkemedel som hjälper till att minska tillväxten av virus. Om kvinnan har en pågående infektion vid förlossningen brukar oftast kejsarsnitt göras för att undvika risken för att barnet ska smittas. Om barnet blir smittat och föds med en herpesinfektion sätts läkemedelsbehandling in. Det är mycket vanligt med herpesinfektioner, dock är det ovanligt med tydliga symptom. Andelen nyfödda som smittas varierar mellan länder. Drygt 30 barn smittas per 100 000 i . I är siffran ett smittat barn per 100 000. I är det mellan sex till sju barn per 100 000 nyfödda som får en herpesinfektion. Det är omkring tio barn . Av de smittade barnen får mellan tre till fem hjärninflammation, vilket kan innebära mycket svåra konsekvenser. pågår forskning för att kunna förebygga att herpesvirus överförs mellan mor och barn vid förlossningen. Det finns en förhoppning om att kunna utveckla ett vaccin som kan verka skyddande. Dock finns det ännu inte något vaccin som visat önskat resultat. Det faktum att många kvinnor har en vilande herpesinfektion, och därmed också utsöndrar virus under förlossningen utan några tydliga symptom, gör det svårt att skapa effektiva åtgärder för att förhindra en överföring av viruset mellan mor och barn. Det har genomförts omfattande studier där kvinnor har följts noga med virusodlingar under själva graviditeten. Trots det har kvinnor med herpesinfektion inte fångats upp och infektionen har kunnat överföras till barnet. Det är också endast en femtedel av kvinnorna som föder barn med neonatal herpes simplexinfektion som känner till att de har genital herpes. Kunskapen om neonatal herpes simplexinfektion måste stärkas. Gravida kvinnor ska därför alltid informeras om genital herpes och vilka behandlingsmetoder som kan erbjudas. Det är något som behöver säkerställas inom svensk förlossningsvård. Med ökad kunskap kan symptom snabbare fångas upp och behandling med antivirala läkemedel kan sättas in . Information, kunskap och uppföljning är av stor vikt för att kunna motverka herpesencefalit hos nyfödda barn. Det är också viktigt att forskningen har de resurser som krävs för att hitta ett skyddande vaccin. Per Ramhorn (SD)