ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · H9022859 · 2021-10-04 00:00:00 — Biståndsarbete ska grundas på vetenskap och evidens ställer sig bakom det som anförs i motionen om att Sidas strategiska partnerorganisationer ska förbinda sig att i sin verksamhet förmedla fakta som vilar på vetenskap och evidens och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör ålägga Sida att systematiskt utvärdera att vetenskap och evidens är bärande kriterier i partnerorganisationernas biståndsverksamhet och tillkännager detta för regeringen. sponsrade organisationen en konferens i riktad till afrikanska bönder. Konferensen blev i främst uppmärksammad för sitt ovetenskapliga innehåll (se bland annat UNT den 18/7-19 och 27/7-19). Enligt svenska forskare fanns det till exempel inbjudna talare som vid konferensen framförde budskapet att växter kunde drabbas av aids. Likaså ska en talare ha framfört att bekämpningsmedlet glyfosat skulle göra hälften av alla amerikanska barn autistiska. Detta är förstås orimliga och högst ovetenskapliga information. Att dessutom svenska skattepengar får användas för att föra fram den här typen av ovetenskapliga påståenden, utan att någon reagerar det är allvarligt. Det är inte att förmedla seriöst bistånd och det leder definitivt inte till utveckling för ett bättre liv i utvecklingsländerna. Denna typ av villfarelser kan istället få negativa återverkningar på kvaliteten i biståndsarbetet, något som i sin tur sänker kvaliteten på forskning och på den förväntansbild som mottagarna har. En nedåtgående spiral blir följden. I en skriftlig fråga till biståndsministern, 2018/19:865, som refererar till ovanstående konferens, framhåller ministern förvisso ”vikten av att den kunskap som förmedlas genom det svenska utvecklingssamarbetet ska hålla god kvalité” men hänvisar i övrigt till att ansvaret åvilar varje enskild partnerorganisation. Det är inte att ta frågan på allvar. Dessutom har regeringen ett tungt ansvar med tanke på innehållet i den strategi som de beslutar om ”Strategi för stöd genom svenska organisationer i det civila samhället”. Regeringen bör istället se till att Sida systematiskt utvärderar att evidens och vetenskap är bärande kriterier i partnerorganisationernas biståndsverksamhet. Enligt en , 2019:910, erhåller ideella miljöorganisationer sammanlagt från Sida. Det är ett ansenligt belopp varför innehållet i deras kunskapsförmedling måste säkerställas. Det gäller förstås även andra än miljöorganisationer. Totalt uppgick stödet genom svenska organisationer till hela . Vikten av att evidensbaserade metoder används av partnerskapsorganisationer i biståndsarbetet kan inte nog understrykas. Strategiska partnerorganisationer bör därför förbinda sig till att i sin verksamhet förmedla fakta som vilar på vetenskap och evidens. Syftet med ett effektivt biståndsarbete är att det ska leda till utveckling och ett bättre liv i utvecklingsländerna. För det krävs evidensbaserad metodik. Med tanke på att det är skattebetalarnas pengar som används är det oerhört centralt att dessa används på ett sätt som verkligen går till demokrati- och biståndsutveckling och klarar en seriös granskning. Detta måtte ge regeringen tillkänna.
mot · H9022860 · 2021-10-04 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om att Brå ska utarbeta evidensbaserade metoder för att förebygga brott och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att Brå bör definiera och redovisa vilka brott som räknas som vardagsbrottslighet och tillkännager detta för regeringen. Det finns få begrepp i samhällsdebatten som irriterar mig så mycket som ordet vardagsbrottslighet. Jag kan inte och vill inte förlika mig med termen som andas att cykeln som blir stulen, klottret på fasaden där jag bor eller barnbarn som blir bestulna på sin mobil är något som vi måste acceptera. Att det hör vardagen till. Men bakom de anmälda brotten finns det trots allt många brottsoffer inblandade. Lägg därtill mörkertalen. Att få klarhet i hur många brott som enligt BRÅ klassas som ”vardagsbrott” eller ”mängdbrott” är inte helt lätt att läsa ut. Brottskategorin saknar brottskod och det lämnar över till betraktaren att kalkylera och väga vilka typer av brott som bör inräknas. Men som exempel på brottsanmälningar 2020 kan nämnas[1]: 14 700 bostadsinbrott, 20 200 källarinbrott och 4 300 inbrott i fritidshus. Personuppklarningsprocenten för dessa var . 10 100 bilstölder och 77 200 cykelstölder. Personuppklarningsprocent för dessa var . 421 000 stölder och tillgreppsbrott. Personuppklarningsprocent för dessa var . Detta är fullkomligt häpnadsväckande siffror. Det hade därför varit värdefullt om BRÅ klassificerade alla de brottstyper som räknas till vardagsbrott i en kategori, så att det enkelt går att följa utvecklingen. Som nämndes ovan finns det många brottsoffer bakom de anmälda brotten. Av egen erfarenhet vet jag att det stora flertalet som anmäler får nöja sig med ett brev från polisen senare där det framgår att förundersökningen har lagts ned. Något som känns som ett dubbelt svek som åter straffar brottsoffret då samhället inte ens bryr sig i vad som hänt. För att åstadkomma förändring och öka livskvaliteten måste det förebyggande arbetet intensifieras. Den så kallade har i en rapport[2] presenterat flera intressanta förslag för att göra våra livsmiljöer tryggare. Den tar upp frågor som: lokala trygghetsmätningar, ökad lokal polisiär närvaro och mer evidensbaserade kunskap. Rapporten är tänkvärd och ser framtiden an med ökad samverkan mellan företag samt lokal- och civilsamhälle. Intressant att notera är att BRÅ på sin hemsida[3] istället menar att man ska arbeta kunskapsbaserat eftersom det finns begränsat med forskning om effekten av olika brottsförebyggande metoder. Det är ett märkligt konstaterande. Ska vi komma tillrätta med dagens situation måste vi få fram fler evidensbaserade metoder. Då borde delar av BRÅ:s tilldelade forskningsmedel också användas till det. Detta måste ge regeringen tillkänna. BRÅ, rån, , (Internetkälla: hämtat ) [2], Aktivera samhället mot livskvalitetsbrott - ny rapport från
mot · H9022861 · 2021-10-04 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om att en strategi med mål för telefonitjänster bör utarbetas och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att fjärrtåg och kollektivtrafik ska erbjuda såväl uppkoppling till internet som god yttäckning och kvalitet för röstsamtal, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att larmnumret 112 ska vara funktionsdugligt via samtliga teleoperatörers nät och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om vikten av att en handlingsplan för ökad yttäckning av stabila mobila tjänster av hög kvalitet ska utarbetas och tillkännager detta för regeringen. Enligt Post- och , , rapport[1],[2] uppgick yttäckningen för taltjänster till av yta. Det finns alltså mer att göra och en handlingsplan för hur detta ska ske bör läggas fast. Detta är inte minst viktigt då PTS i rapporten använder en ny metod för att räkna ut status på yttäckningen och att den i sin tur härrör från en ny metod som framräknats av leverantörernas täckningskartor. Att detta inte påverkar statistiken kan förstås vara fallet men för oss som bor i glesbygd och som fortfarande lider av åtskilliga ”vita fläckar” där mobiltäckningen är usel, känns det föga troligt att yttäckningen för taltjänster kan ha förbättrats utan att ”väsentlig utbyggnad skett för att öka täckningsytan i landet” som PTS skriver i rapporten. Detta bör bekräftas. Att politiken lägger fast mål om bredband och telefoni åt alla är en viktig signal för att motverka den pågående urbaniseringen. Regeringar av olika färg har aktivt drivit frågan då det gäller bredband men gäller det att mobiltelefonins yttäckning får samma uppmärksamhet. Att vi fortfarande har flera och stora vita fläckar där vi helt tappar mobiltäckning vid röstsamtal och surf är helt oacceptabelt och kan de facto äventyra våra liv om vi råkar ut för sjukdom eller olyckor. PTS har tillsynsansvar för att ”operatörerna medverkar till att nödsamtal förmedlas och att lokaliseringsuppgifter tillhandahålls till samhällets alarmeringstjänst” står att läsa på PTS hemsida. Någon tillhörande data som beskriver läget finns dock inte. kan vi i media läsa om incidenter där detta inte har fungerat. Detta borde därför klargöras. God yttäckning och kvalitet i taltjänster är viktigt för företagande, tillgänglighet och miljö. I det uppkopplade samhället ändras våra vanor och arbetet bedrivs på andra sätt. är det till exempel vanligt att människor jobbar under resan till och från arbetet varför det är viktigt att fjärrtåg och kollektivtrafik kan erbjuda såväl uppkoppling till internet som god yttäckning och kvalitet för röstsamtal. Här måste mer åtgärder vidtas. Med hänvisning till den nationella strategin som finns på bredbandsområdet bör regeringen ge PTS i uppdrag att ta fram en motsvarande nationell strategi för yttäckning av taltjänster av hög kvalitet samt föreslå åtgärder för att mål 3 i bredbandsstrategin ska kunna nås. Detta måste ge regeringen tillkänna. [1] PTS-ER-2020:15 [2] PTS-ER-2021:2
mot · H9022863 · 2021-10-04 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över möjligheten att höja bötesbeloppet vid fortkörning förbi pågående vägarbeten och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över möjligheten att sänka gränsen för körkortsåterkallelse vid fortkörning förbi pågående vägarbeten och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att inrätta en ny databas för inrapportering av olycksstatistik och tillkännager detta för regeringen. Under /21 väcktes en liknande motion. gav i sitt ställningstagande då exempel på olika slags uppdrag som har kommit till för att förebygga svåra arbetsmiljöbrott vid vägarbeten. Men några i min mening konkreta åtgärder som kan göra skillnad för entreprenörerna och de yrkesverksamma presenterades ej. Utskottet sammanfattade som väl är sitt ställningstagande med att de ansåg det viktigt att fortsätta att följa frågan. För undertecknad är det dock ett anmärkningsvärt uttalande med tanke på de många olyckor som vi vet förekommer. Vägarbetarnas riskfyllda arbetsmiljö måste synliggöras och åtgärdas. I underlagstexten till beslut i betänkandet 2020/21:TU6, ges dessutom flera olika exempel på vägarbetares upplevelser, oro och antal olyckstillbud. De siffrorna talar för sig själv. Men till detta kommer ett stort mörkertal. Det är väl känt att inrapporteringen av olyckor haltar och att olika aktörer rapporterar till olika system. Det gör att det inte går att lita på statistiken. Det är mycket illavarslande och riskerar leda till att fel och för få åtgärder vidtas. I ett avslutat projekt har forskare vid VTI tittat närmare på hur vägarbetsplatser ska bli säkrare. De föreslår därvid att det byggs upp en gemensam databas som samlar olycksstatistik från alla aktörer som arbetar på och vid väg. Det verkar högst rimligt. presenterade fackförbundet en rapport om vägarbetarnas arbetsmiljö som visade att situationen har blivit mycket värre. Rapporten visade också att andelen vägarbetare som känner oro för att olyckstillbud kan inträffa uppgick till , vilket är en dubblering jämfört med . Detta sammantaget visar att mer konkreta åtgärder måste vidtas. Därför väcks denna motion igen. beslutade danska att fördubbla bötesbeloppen för den som kör för fort förbi pågående vägarbeten. Likaså sänkte gränsen för körkortsåterkallelse. Syftet var att skapa säkrare vägarbetsplatser. Det var ett viktigt beslut som också borde ta efter. Ett samarbete mellan myndigheter och företag har inletts för att stävja den oroande utvecklingen. Det är bra, men för att stoppa de omdömeslösa fortkörningarna förbi vägarbeten måste mer till. Undertecknad anser därför att regeringen bör se över möjligheten att dels höja bötesbeloppet, dels sänka gränsen för körkortsåterkallelse vid fortkörning förbi pågående vägarbeten samt att en ny gemensam databas för registrering av olyckor ska inrättas. Detta måtte ge regeringen tillkänna.
mot · H9022865 · 2021-10-04 00:00:00 — Att engagera medborgare ger resultat ställer sig bakom det som anförs i motionen om att det ska framgå av myndigheters instruktion och/eller regleringsbrev att de ska arbeta systematiskt för att bli mer serviceinriktade och effektiva och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att genomföra en kampanj för medborgarförslag liknande den i och tillkännager detta för regeringen. Alla svenska myndigheter borde ha i uppdrag att systematiskt granska sina egna rutiner för att bli mer effektiva och användarvänliga. I en artikel i tidningen () ges exempel på hur två svenska myndigheter har arbetat framgångsrikt med detta. En är som genomförde ett projekt med just det syftet och då fick in 1 451 förbättringsförslag att granska. Den andra myndigheten är som uppfattas vara en väletablerad servicemyndighet. Attitydförändringen anses bero på myndighetens förändrade synsätt på medborgarna och deras vilja att göra rätt och att uppdraget är att försöka hjälpa medborgarna med detta, utan att göra avkall på uppdraget att kontrollera. Detta synsätt borde prägla alla myndigheters instruktion. I drivs liknande intressanta projekt som rör regelförenklingar med syfte att öka effektivitet och användarvänlighet. I en större kampanj uppmanade dåvarande regering samtliga röstberättigade medborgare, anställda i offentlig sektor, branscher, fackförbund med flera att anmäla in så kallade ”onödiga regler”. Kampanjen som pågick resulterade i nära 1 200 förslag, av vilka regeringen beslutade att gå vidare med att förenkla och avskaffa 300 stycken regler som härrör till offentlig sektor. Ovannämnda är en innovativ och enkel metod för att engagera och öka allmänhetens tillit till offentlig verksamhet, som man kan dra nytta av medborgarnas erfarenheter. Det är något som undertecknad anser vore intressant för att prova. Det är också viktigt att myndigheter i sin instruktion uppmanas att arbeta systematiskt med att bli mer serviceinriktade och effektiva. Detta måtte ge regeringen tillkänna. [1] .
mot · H9022867 · 2021-10-04 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om att överväga en ny bestämmelse i som innebär att mindre kommuner ska kunna fastställa LIS-områden i detaljplan antagen av kommunfullmäktige och tillkännager detta för regeringen. Strandskyddet har funnits och har som syfte att trygga allmänhetens friluftsliv och att bevara goda livsvillkor på land och i vatten för djur och växter. Det är förstås viktigt, men strandskyddet har också försvårat för kommuner och fastighetsägare att bygga hus eller etablera verksamhet utmed våra sjöar och vattendrag. Detta trots att har kust och stränder och är ett av mest glesbefolkade länder. Under den moderatledda regeringen ändrades regleringen med syfte att strandskyddet bättre måste anpassas till de lokala förutsättningarna. Tanken var att förbättra möjligheten för landsbygdsutveckling och att stimulera tillväxt i hela landet. Därför infördes också möjligheten att inrätta så kallade LIS-områden, med syfte att bättre tillgodose utvecklingspotentialen med ett strandnära läge. Det är bra, men mer behöver göras. Bland annat handlar det om att snabba på handläggningen av dessa ärenden men också om att mindre kommuners inflytande i utpekandet av så kallade LIS-områden behöver stärkas. En möjlig väg kan till exempel vara att mindre kommuner då den föreslagna verksamheten bedöms ha ringa inverkan på strandskyddet enligt en ny bestämmelse i skulle kunna tillåtas utse LIS-områden i detaljplan antagen av kommunfullmäktige. Detta i stället för att det måste fastställas i översiktsplan. Syftet skulle vara att vinna tid. Det vore välbehövligt med tanke på att översiktsplaner i normalfallet revideras högst en gång per mandatperiod. har antagit en sammanhållen politik för landsbygder, där det övergripande målet lyder ”En livskraftig landsbygd med likvärdiga möjligheter till företagande, arbete, boende och välfärd som leder till en långsiktigt hållbar utveckling i hela landet”. Det låter bra men det är också ett mål som förpliktar. För mindre kommuner blir till exempel revideringen av översiktsplaner extra resurskrävande. Den uppenbara risken är då att intressenter som vill starta verksamheter väljer att etablera sig i kommuner där handläggningen kan ske snabbare. Med hänvisning till ovan anser undertecknad att strandskyddet måste göras mer flexibelt och bättre anpassat till lokala förutsättningar samt att kommunernas beslutanderätt i strandskyddsärenden ska stärkas på länsstyrelsernas bekostnad.
mot · H9022868 · 2021-10-04 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om att uppdra åt regeringen att inleda ett arbete för att svensk lagstiftning ska vara anpassad till reglering av småskalig kärnkraft och tillkännager detta för regeringen. Små modulära reaktorer (SMR) kan generellt beskrivas som kärnkraftverk i miniformat. Verk som många betraktar som en viktig framtida energikälla vid omställning till fossilfri energi. Intresset är stort världen över och enligt uppgift (SVT 20.04.07) pågår arbete med mer än 50 reaktorer, varav ett i . Ett projekt som stöttas av både Fortum och . Det stora intresset för SMR jämfört med stora kärnkraftverk bottnar framför allt i den ökade flexibiliteten, lägre kostnader för framställning men också ökad säkerhet. Tekniskt sett väntas flera av reaktorerna kunna tas i drift redan under innevarande decennium. Ett hinder för utvecklingen är dock att det saknas adekvat lagstiftning som reglerar och är tillämpbar på SMR. Men vissa länder går före. I har en reaktortyp redan fått godkännande av sin motsvarighet till . Likaså har inlett ett arbete för att anpassa sin lagstiftning till småskalig kärnkraft. Det är att vara förutseende. Undertecknad anser att även svensk lagstiftning ska göras anpassad till reglering av småskalig kärnkraft. På så sätt är vi förberedda för att kunna uppföra SMR i vårt land. Detta bör ge regeringen tillkänna.
mot · H9022869 · 2021-10-04 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om behovet av en översyn av reglerna om efterarvsrätt och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att (ÄB 3:8) bör tydliggöras till ledning för rättstillämpningen, varvid krav inte ska ställas på ”konkret efterarvsrätt”, och tillkännager detta för regeringen. 3 kap. 8 § stadgar: ”Finns det vid den efterlevande makens död arvsberättigade efter endast en av makarna, skall dessa arvingar ärva allt.” Förarbetena ger inte något klart svar på frågan om bestämmelsen förutsätter efterarv för att vara tillämplig. Regeln har gett upphov till en omfattande rättsvetenskaplig diskussion såväl rörande dess rättsliga natur som den krets av arvsberättigade släktingar som ärver i stället för Allmänna arvsfonden. Enligt den praxis som har etablerats genom ett avgörande av (NJA 2005 s. 400) uppställs krav på ”konkret efterarvsrätt” för att bröstarvingar ska ärva före arvsfonden. och professorn tillkännagav 2005 en avvikande mening och anförde att krav på konkret efterarvsrätt rimligen inte borde upprätthållas. Hon framförde liksom departementschefen i förarbetena, att det inte är godtagbart att den slumpmässiga ordningsföljd i vilken makar avlider ska avgöra om särkullbarn får ärva även den efterlevande. Utfallet blir exempelvis helt olika beroende på vem av makarna som avlider först efter en trafikolycka där båda omkommer. Syskon till den först avlidne ärver den efterlevande utan att konkret efterarvsrätt behöver föreligga, vilket den först avlidnes barn inte gör, annat än om de gjort ett arvsavstående då de tagit emot arvet efter sin förälder. Kravet på konkret efterarvsrätt kan dessutom mycket lätt kringgås genom att den först avlidnes särkullbarn avstår en symbolisk summa till efterlevande för att säkerställa att det på pappret uppkommer en sådan arvsrätt. Advokat har i en debattartikel i (26/11 2018) gett ytterligare flera anmärkningsvärda exempel på hur det ekonomiska utfallet helt slump-mässigt beror på vem av makarna som avlider först. Det som beskrivs i debattartikeln synes mig högst rättsosäkert samt synes strida mot stadgandets syfte vid dess tillkomst . Jur.dr , tidigare bland annat generaldirektör i Kammarkollegiet (Arvsfonden), har i en monografi (Efterarv – Komplikationer vid slutlig fördelning av kvarlåtenskap, 2018) över efterarvsrätten förklarat att det enligt hans mening föreligger behov av en översyn av reglerna om efterarvsrätt. Som exempel på märkliga konsekvenser av nuvarande praxis, med krav på konkret efterarvsrätt, omtalar han fallet med två särkullbarn efter den först avlidne av makar. Det barn som tar emot sitt arv kommer sedan inte att ärva den efterlevande. Det barn som väntar med att ta ut arvet efter sin förälder får sedan även hela arvet efter den efterlevande. Detta blir förhållandet även om det ena barnet avvaktar med 1/10, eller mindre, av arvet från den egna föräldern. Det anförda visar att det är angeläget att stadgandet tydliggörs så att det klart framgår att krav på konkret efterarvsrätt inte ska uppställas. Detta måtte ge regeringen tillkänna.
mot · H9022870 · 2021-10-04 00:00:00 — Dyslexi och nationella prov ställer sig bakom det som anförs i motionen om att riktlinjer att neka elever med dyslexi rätten att använda sina hjälpmedel under nationella prov i årskurs 3 och 6 skyndsamt bör prövas mot och principen om barnets bästa och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att elever med dyslexi ska ha rätt att använda sina hjälpmedel under nationella prov i årskurs 3 och 6, och detta tillkännager för regeringen. Frågan om huruvida elever med dyslexi ska få använda sina hjälpmedel då de skriver nationella prov 3 och 6 har diskuterats utan att få någon lösning. Eftersom riktlinjer fortfarande inte godkänner detta. Något som från myndighetshåll ibland har förklarats med att vi då inte vet hur många elever som egentligen behärskar att läsa och skriva. Men är det hög tid att insamling av statistik får ge vika för barnens och elevernas bästa och att riktlinje prövas mot . Frågan har till och med prövats rättsligt. Det är två elever som har stämt sina respektive kommuner för att ha blivit utsatta för diskriminering av sin dyslexi i samband med att de skrev de nationella proven. I det ena fallet har tingsrätten fastslagit att eleven är berättigad till ett skadestånd på (källa: Läs & Skriv 4/2019). Medan den andra eleven inte fick gehör hos vare sig tingsrätt eller hovrätt. Kommunen hänvisade till riktlinjer som hävdar att provet inte prövar rätt förmåga om eleven får det uppläst. Men vän av ordning undrar över just det: prövar rätt förmåga för vem? Inte för den enskilde eleven i alla fall. Hovrätten skriver i sitt domslut: "Det faktum att Specialpedagogiska skolmyndigheten, och har en annan syn på vad som avses med begreppet läsning och läsförståelse saknar betydelse i detta avseende."[1]. Oavsett utgången i dessa båda fall synes det högst orimligt att den här typen av spörsmål ska behöva prövas rättsligt, då det är väl känt att elever med dyslexi uppfattar sig bli missgynnade då de skriver nationella prov. Detta måste ge regeringen tillkänna. [1] , , Hovrätten sa nej till anpassningar, (Internetkälla, hämtat )