ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · H9021745 · 2021-09-30 00:00:00 — Ny normgivningsprincip för att minska regelkrånglet för företag ställer sig bakom det som anförs i motionen om en ny ordning för utfärdande av myndighetsföreskrifter som innebär ökade kostnader för att driva näringsverksamhet och tillkännager detta för regeringen. Regeringar av olika sammansättning, såväl som lagstiftaren, har inte sällan framställt ambitionen att minska näringslivets administrativa bördor och kostnader. Det är en ambition värd att ta på stort allvar. Emellanåt har framsteg gjorts på området, men inte sällan tycks ambitionen om regelförenklingar omintetgöras av nya krav som framställs från såväl lagstiftaren som de statliga förvaltningsmyndigheterna själva. Ett uppenbart problem i denna del är att många kostsamma och administrativt tungrodda regelverk som beslutas aldrig passerar de folkvalda församlingarna för synpunkter och översyn. En stor del av all tillkommande regelbörda i beslutas som myndighetsföreskrifter i form av regler och kravställande för att få bedriva eller som ett sätt att kontrollera viss verksamhet. Många av dessa regler tillkommer med vällovliga ambitioner om säkerhet och miljömässighet. Problemet är dock att helhetsperspektivet ofta saknas. Det är svårt att utkräva politiskt ansvar för en mängd olika regler som beslutats i form av myndighetsföreskrifter av den anledningen att de inte passerat den politiska beslutsnivån. I grunden är detta naturligtvis rimligt, eftersom och regeringen annars skulle behöva ägna mycket stora resurser åt små detaljfrågor. Om man på allvar vill minska regelkrånglet bör dock en ny modell för myndigheters normgivning på detta område övervägas. Det bör ställas ett krav på att varje myndighet som utfärdar föreskrifter och regler som riktar sig mot företag ska tvingas redogöra för de beräknade kostnadsökningar som en föreskriven regel eller föreskrift väntas föra med sig i ökad administration eller faktiska avgifter för de berörda företagen. I varje enskilt fall där en förvaltningsmyndighet föreslår en sådan regel eller föreskrift som kan väntas medföra en ej ringa kostnadsökning för att bedriva näringsverksamhet, generellt eller inom en viss bransch, ska utfärdandet av denna regel underställas en politisk prövning. Denna ordning skulle alltså införas som ett undantag till befintlig normgivningskompetens som delegerats i lag eller förordning. Ordningen skulle innebära att en förvaltningsmyndighet aldrig skulle ha ett självständigt mandat att på egen hand utöka administrativa regelbördor eller fördyrande föreskrifter med mindre än att regeringen eller givits möjlighet att ta ställning till frågan.
mot · H9021746 · 2021-09-30 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör ansöka om medlemskap i , och detta tillkännager för regeringen. Fred och säkerhet byggs inte genom isolation. Fred och säkerhet byggs tillsammans med andra, genom både militärt och civilt samarbete över gränser. Säkerhets- och försvarspolitiken möter otroligt komplicerade hinder, hot och utmaningar som ställer höga krav på koordination och expertis på många olika områden, som mindre länder inte kommer att ha råd att upprätthålla på egen hand. Globala kriser är mer mångfacetterade. Naturkatastrofer, cyberhot, krig och väpnade konflikter innebär nya och större utmaningar som vi behöver möta tillsammans. lever i en värld med gemensamma problem och där vi i allt högre utsträckning är beroende av varandra. Denna värld kräver nya lösningar för , där vi måste vara redo att agera, både på hemmaplan och långt borta, tillsammans med andra och inte längre själva. Samarbete med andra är en grundbult, och Nato borde vara det naturliga samarbetet för oss. De senaste årens utveckling i och världen förändrar inte den analysen, utan förstärker bara argumenten för behovet av att bygga gemensam säkerhet. Säkerheten i norra och är tydligt kopplat till Nato, och Natos ställning i regionen skulle kraftigt stärkas av både ett svenskt och ett finskt medlemskap i . deltar redan i gemensamma militärövningar tillsammans med Natomedlemmarna och vi borde ta steget till fullvärdigt medlemskap.
mot · H9021747 · 2021-09-30 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om skärpta påföljder och bättre kontroller av aktörer som systematiskt bryter mot regler för godstransport, och detta tillkännager för regeringen. Maxvikten för en lätt lastbil får med dagens regelverk uppgå till . Förare hos transportföretag som nyttjar dessa typer av bilar behöver endast ha körkortsbehörighet B. Det ställs ej krav på YKB för den aktuella föraren. Kraven på yrkeskompetensbevis tillämpas för persontransporter med buss och för godstransporter med tung lastbil. Lagen bygger på ett direktiv som är antaget av EU och den gäller förare som utför gods- eller persontransporter med fordon som kräver körkortsbehörigheterna C1, C1E, C, CE, D1, D1E, D eller DE. Krav på yrkesförarkompetens gäller i alla länder inom EU samt i , och , det vill säga alla EES-stater. I de fall polis gjort insatser och kontrollerat vikten på lätta lastbilar i trafik finner man allt som oftast att merparten av de lätta lastbilarna är kraftigt överlastade. Inte sällan med flera hundra procents överlast. Detta i sig är naturligt då ett fordon med 20 kubikmeters lastmöjlighet ofta inte har mer än 500 kilos maximal lastvikt. I de fall man lastar med gods torde det vara otroligt svårt att komma under den tillåtna maxlasten. Påföljden för den som framfört fordonet blir böter och indraget körkort. Transportföretaget klarar sig utan påföljd och fortsätter bedriva samma verksamhet. Det här fusket är utbrett och vida känt av de som är verksamma inom branschen. Fusket med systematisk överlast av lätta lastbilar innebär en kraftig snedvridning av konkurrensen. De aktörer som sköter sig behöver för att transportera samma godsmängder som de överlastade lätta lastbilarna ha anställda med C-kort och YKB samt tunga fordon som är dyrare i både inköp, drift och underhåll. Vidare vilar ansvarsfrågan alltför stort på den enskilde som kan känna sig tvingad att köra med överlast för att behålla sitt arbete, medan arbetsgivaren har en mycket låg risk att få någon påföljd överhuvudtaget. Detta i kombination med allt för lite kontroller skapar gynnsamma förutsättningar för de oseriösa och kriminella aktörer som kalkylerar med den låga risk det innebär att bryta mot regelverket. Säkerheten på våra vägar drabbas också i negativ bemärkelse då mängder av förare framför lätta lastbilar med kraftig överlast som de ej har adekvat utbildning för samt att de hanterar ett fordon som egentligen ej klarar av den aktuella lasten. Mot bakgrund av detta bör en total översyn av de samlade påföljdsnivåer för de aktörer som ägnar sig åt denna typ av regelöverträdelser ses över. Detta bör förenas med skärpta kontroller av samtliga berörda myndigheter.
mot · H9021748 · 2021-09-30 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om hastighetssänkningar på större vägar utan mitträckesseparering och tillkännager detta för regeringen. lanserade åtgärder för hastighetsanpassningar i länsvisa rapporter. Där framgår tydligt att framförallt landsbygdslän får sänkta hastigheter på en lång rad viktiga riksvägar där det inte finns mitträcken. På många av dessa platser finns ingen plan för att bygga mitträcken. Således handlar det om permanenta hastighetssänkningar /h. Många storstadslän påverkas knappt av hastighetsrevisionen eftersom man har ett vägnät som i stor utsträckning redan byggts om till mitträckesvägar. En generell hastighetssänkning likt den som föreslås vore kraftigt skadlig för länen utanför storstadsregionerna. Besöksnäring såväl som arbetspendling skulle drabbas hårt om hastigheterna sänktes. Det påverkar i grunden attraktiviteten i att leva och bo utanför storstäderna. Med anledning av detta bör ge regeringen tillkänna att se över möjligheterna att /h även fortsättningsvis ska bibehållas på vägar utan mitträcke där denna hastighetsgräns råder.
mot · H902175 · 2021-09-22 00:00:00 — Specifika krav för skydd av natur ställer sig bakom det som anförs i motionen om att stärka den försvagade svenska äganderätten genom krav på tydligt definierade och specifika motiv för skydd av natur i allmänhet och privat ägd mark i synnerhet och tillkännager detta för regeringen. Äganderätten är grunden i demokratin, och grunden för äganderätten i sin tur är möjligheten att äga och bruka mark och fastigheter. ifrågasätts såväl som prejas den privata äganderätten direkt, indirekt och kontinuerligt både från politiskt håll och från offentlig förvaltning. Detta är ytterst ett hot mot demokratin och rättssamhället. Vid alla de tillfällen beslut ska fattas om skydd av natur som inskränker markägares rådighet över sin mark bör det specifika beslutet motiveras specifikt för den mark, fastighet eller vattenområde det avser. Det ska inte längre kunna hänvisas till övergripande och allmänt hållna generella riktlinjer eller principer.
mot · H9021750 · 2021-09-30 00:00:00 — Jämlik vård för klimakteriebesvär ställer sig bakom det som anförs i motionen om att överväga att se över förutsättningarna att bedriva en mer jämlik och stärkt vård för klimakteriebesvär i hela landet och tillkännager detta för regeringen. Klimakteriet är en naturlig del av kvinnors åldrande och inträffar vanligtvis mellan 44–, medelåldern är . En ålder då många kvinnor vill och kan leva sitt liv fullt ut men då många begränsas av de varierande symtomen så som svettningar, vallningar, hormonsvängningar, hjärndimma, sömnsvårigheter, torra slemhinnor och en hel mängd andra mer eller mindre besvärande symtom. Några märker det inte medan andra upplever en stor skillnad mot tidigare. av alla kvinnor upplever dock någon förändring eller besvär. I vissa fall har klimakteriet symtom som i stor utsträckning påminner om utmattning och utbrändhet. hänvisas kvinnor med frågor och besvär oftast till en allmänläkare på vårdcentralen och skickas inte vidare till en gynekolog. Det innebär en risk att kvinnor blir feldiagnostiserade och i stället för diagnosen klimakteriet får diagnosen utmattning eller utbrändhet. De markanta skillnader vad gäller den vård som erbjuds kvinnor i klimakteriet gäller både utifrån var i landet du bor och klassbakgrund, det leder till onödigt lidande och försämrad livskvalité. Dessutom är kunskapen hos behandlande läkare ofta både bristfällig och föråldrad. Kvinnor i, eller på väg in i klimakteriet behöver tillgång till en vård av hög kvalitet oavsett var i landet du bor och oavsett förkunskaper. Det är inte alltid läkemedelsbehandling som behövs, utan även information och rådgivning kring klimakteriet, vilka levnadsvanor som kan behöva förändras och vad kvinnan själv kan göra för att lindra besvär. Mycket mer kan och behöver göras för att förebygga de besvär som kan uppstå vid klimakteriet samt orsaka stort fysiskt och psykiskt lidande. Det är därför viktigt att ser över hur vi kan stärka möjligheterna för alla de berörda vårdprofessionerna att upptäcka, informera om och behandla klimakteriebesvär jämlikt i hela landet.
mot · H9021751 · 2021-09-30 00:00:00 — Vräkningsförebyggande åtgärder för att bryta hemlösheten ställer sig bakom det som anförs i motionen om behovet av en vräkningsbestämmelse i socialtjänstlagen med krav på förebyggande åtgärder för att bryta hemlösheten och tillkännager detta för regeringen. När en barnfamilj eller medborgare vräks från sitt hem så har det gått för långt. En del kommuner i landet har ett bra förebyggande arbete mot vräkningar men det saknas i många. Stödet måste komma tidigare, när man väl vräker en människa från dennes bostad så är det . Rätten till ett eget hem och en trygg bostad är avgörande för mångas välmående. Socialtjänstlagen ska ställa krav på att arbeta uppsökande och förebyggande när en barnfamilj eller person med psykisk ohälsa riskerar att vräkas. ska alltid följa upp vad som händer efter vräkningen. Det behövs ofta ett individanpassat stöd för att klara av att sköta sig och sin bostad, för att betala räkningar och inte störa. Istället för att skicka ut personer i hemlöshet behöver det tidiga stödet och förebyggande arbetet förbättras. Bostad och tidig samverkan mellan fastighetsägare och socialtjänst är två beprövade metoder för att förhindra vräkning. Det ska vara en nolltolerans av vräkning av barn. är tyvärr vräkningar oundvikliga men inget barn ska vräkas till hemlöshet. ska därför, så långt det är möjligt, garantera akut hemlösa familjer ett långsiktigt boende som är tryggt. Uppbrott från barnens skola, förskola och vänner ska motverkas. För att förebygga vräkningar måste också ha möjlighet att säkerställa att hyran betalas direkt till hyresvärden när en medborgare får ekonomiskt bistånd. Detta bör tydliggöras i socialtjänstlagen.
mot · H9021752 · 2021-09-30 00:00:00 — Översyn av regelverken för epatraktorer ställer sig bakom det som anförs i motionen om att överväga att se över möjligheterna för en samlad översyn av regelverken gällande epatraktorer och tillkännager detta för regeringen. A-traktorerna eller epatraktorerna har länge inneburit en frihet och en möjlighet för framförallt ungdomar på landsbygden att ta sig dit man vill när man vill. Att kunna ta sig till sina fritidsaktiviteter, till sina vänner och till skolan utan att vara beroende av sina föräldrar eller andra vuxna som skjutsar. Det finns en hel kultur kring dessa fordon och för många unga är det kring dessa fordon de lär sig att meka och skruva tillsammans med sina vänner. Epa- och A-traktorer är ombyggda bilar och är begränsade till en hastighet av högst /h, de har en mycket bättre säkerhet än både mopeder och mopedbilar som får framföras i högre hastighet. Detta gör att reglerna är både orättvisa och inkonsekventa. Tyvärr har vi sett många olyckor med epatraktorer där ungdomar skadat sig allvarligt och även avlidit. Regelverket kring epatraktor har länge varit omdiskuterat och även vad som faktiskt gäller. Exempelvis är det inte bälteskrav, antalet passagerare får vara hur många som helst bara föraren har fri sikt och konsekvenserna för ungdom och vårdnadshavare vid överträdelser är försumbara vilket gör att man ofta struntar i dagens regelverk. Efter regelförändringen 2020 har det blivit enklare att bygga om vanliga bilar, stora och tunga fordon, samt enkelt att manipulera hastigheten på a-traktorer. Detta gör att de kan gå lika fort som en vanlig bil och som i sin tur kan skapa mycket farliga trafiksituationer eftersom föraren varken har mognad eller utbildning för att köra en personbil. Utifrån säkerhetsaspekten, att det är olika regler för mopedbilar och epatraktorer och att man enkelt bygger om vanliga fordon till epatraktorer är det att regelverken nu ses över och görs om. Exempel på regelverk och lagstiftning som behöver ses över och moderniseras är: Höj den högst tillåtna hastigheten för A-traktorer till samma som för mopedbilarna i klassen ”Moped klass I” som är och inför ett körkort eller förarbevis för båda fordonstyperna. Inför bältestvång för A-traktorer. På så vis ökas säkerheten som antalet passagerare begränsas. Se över påföljderna för förare och vårdnadshavare vid brott och förseelser, framförallt vid exempelvis grova hastighetsöverträdelser och rattfylleri.
mot · H9021754 · 2021-09-30 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om att i infrastrukturplaneringen studera förutsättningarna för gränsöverskridande järnvägstrafik och tillkännager detta för regeringen. som färdmedel har fått en allt större efterfrågan från turister och besöksnäringen – inte minst i de norra länen där vi har långa avstånd. Även övriga näringar och medborgarna behöver framtidssäkra, fossilfria, persontransporter för att möta framtidens behov och krav. Om besöksnäringen får tillgång till en infrastruktur av fossilfria persontransporter kan koldioxidutsläpp sänkas betydligt. nattågstrafik kan förbättras avsevärt och omfatta fler destinationer. Med en liten merkostnad kan nattågen delas och samlas i och spridas likt en solfjäder söderut till – norrut till och samt österut till /och . Det behövs en tydlig politisk signal att östra ska införlivas i nattågstrafiken samt att en koppling till därmed ska uppnås. saknas en länk mellan godsjärnvägarna i , och . Den nordiska triangeln, som knyter samman , och , är inte sammanbunden med den norra axeln, som går från i norra , genom och , och vidare genom mot . Den botniska korridoren är tänkt att binda samman dessa delar, och är utpekad av EU som ett viktigt järnvägsstråk. Vidare utgör /Tornio den enda järnvägsförbindelsen över gränsen –. Haparandabanan, byggd på beslut av regeringen som en del i Norrbotniabanan, invigdes och utgör en av modernaste järnvägssträckningar. Den används i begränsad utsträckning och står redo att binda samman med och . Haparandabanan utgör en viktig länk för inte bara utan hela . startade den regionala persontågstrafiken på sträckan –. Förbättringar för persontågstrafiken som ger en stabil järnvägstrafik ökar också förutsättningarna för fungerande järnvägsgodstransporter till/från import- och exportmarknader i //. Trots regeringens ambitioner att koppla ihop järnvägsnäten i , har inte prioriterat frågan. Därför behövs en tydligare signal från regeringen om den gränsöverskridande järnvägstrafiken, och att ges i uppdrag att bedriva dagtågtrafik och nattågstrafik i öst-västlig riktning. Vi har haft en coronakris och där gränsregioner lidit särskilt stor skada. För att hämta upp gränsregionernas livskraft som arbetsmarknader, utbildningsmarknader och för besöksnäringen krävs insatser och då kan goda kommunikationer till gränsregionerna och över gränserna hjälpa.
mot · H9021757 · 2021-09-30 00:00:00 — Högre växel i minoritetspolitiken, dags att utreda sanktioner ställer sig bakom det som anförs i motionen om att överväga att se över möjligheten att införa olika former av sanktioner mot kommuner och regioner som inte följer den nya minoritetslagstiftningen, och detta tillkännager för regeringen. Den nationella minoritetspolitiken fyller och ska säkerställa efterlevnaden av de nationella minoriteternas rättigheter, som bland annat följer av internationella åtaganden om mänskliga rättigheter. Regeringen har tagit emot utredningen växel i minoritetspolitiken – Stärkt samordning och upp-följning. Den är ute på remiss. Den nya minoritetslagstiftningen gäller fr.o.m. . Samiska, finska och meänkieli uppfyller kraven på historisk geografisk anknytning i enlighet med språkstadgan. är 84 kommuner och 15 regioner förvaltningsområden för dessa språk. Kommuner som är anslutna till något förvaltningsområde har ett ansvar för att medborgare ska kunna använda samiska, finska eller meänkieli i kontakter med myndigheter och erbjuda förskoleverksamhet och äldreomsorg helt eller delvis på dessa språk. I enlighet med tidigare studier av minoritetslagens genomslag konstaterar att kunskapen om de nationella minoriteterna och minoritetslagen är fortsatt bristfällig i många av kommuner och regioner. Kartläggningen tyder på att beredskapen för de skärpta bestämmelserna är låg såväl inom som utanför förvaltningsområden för nationella minoritetsspråk. Regeringen har presenterat en historiskt stor ekonomisk satsning på att stärka minoritetsspråken, det kan bli tal om att införa bl.a. språkcentra. Regeringen har också presenterat utredningen växel i minoritetspolitiken – Stärkt samordning och uppföljning. Trots att mycket har genomförts, kvarstår de grundläggande bristerna: minoritetslagen och de nationella minoritetsfrågorna är lågt prioriterade bland såväl ledning som personal i kommuner och regioner det saknas förståelse för varför de nationella minoriteterna har särskilda rättigheter fördomar om de nationella minoriteterna förekommer bland personalen i kommuner och regioner minoritetslagens bestämmelser tolkas på skilda sätt av olika kommuner och regioner samt av olika företrädare för de nationella minoriteterna det råder brist på personal med minoritetsspråks- och minoritetskulturkompetens inom samtliga verksamhetsområden. Det finns en låg grad av enhetlighet och tydlig kvalitetssäkring för brukare/patienter som berörs av minoritetslagen i och det riskerar att skapa ojämlikhet inom landet, där vissa kommuner och regioner följer intentionerna medan andra släpar efter. Det här är en rättighetslagstiftning och sanktionerna för att göra fel eller avstå från att följa lagen för utförarna är näst intill obefintliga. Det krävs således ett omtag för att utvärdera nästa steg för att nå likvärdighet för brukare/patienter i . Därför är det angeläget att regeringen utreder möjligheterna att införa sanktioner mot kommuner och regioner som inte följer minoritetslagstiftningen i likhet med t.ex. skollagen där huvudmän riskerar vite om de inte uppfyller kraven i lagar och föreskrifter.
mot · H9021758 · 2021-09-30 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om att överväga arbetskläder inom förskolan och tillkännager detta för regeringen. På svensk arbetsmarknad är det tydligt att män utgör och kvinnor betraktas som undantag på olika områden. I många kvinnodominerade yrkesgrupper och branscher på arbetsmarknaden saknas det tillgång till arbetskläder. Det är nödvändigt att arbeta systematiskt för att uppnå jämställdhet och då även betrakta frågan om arbetskläder. Arbetskläder inom förskolan och annan pedagogisk omsorg är inte bara viktigt ur ett arbetstagarperspektiv, i och med rätten till arbetskläder utifrån behov och funktion, utan också för att stärka yrkesgruppens professionalitet. Att det syns vad personalen arbetar med är viktigt för både barnen på förskolan och vårdnadshavarna som hämtar. Förskoleverksamheten ställer stora krav på funktionsdugliga kläder för att möjliggöra aktivt pedagogiskt arbete såväl inomhus som utomhus. Kläder får ofta utstå slitage och tvättas ofta vilket gör att de förbrukas osedvanligt snabbt. tvingas många arbetstagare använda sina privata kläder och skor i sin yrkesutövning. Detta är en orimlig kostnad för den enskilde individen. Arbetskläder bör tillhandahållas av arbetsgivaren och omfattas av arbetsgivarens arbetsmiljöansvar. Det finns behov av att förändra arbetsmiljölagen för att stänga det kryphål som en del arbetsgivare utnyttjar vad det gäller ansvaret att tillhandahålla arbetskläder till de som arbetar inom förskoleverksamheten och annan pedagogisk omsorg. Detta bör innefatta arbetskläder för inomhus- och utomhusbruk – för såväl ordinarie personal som vikarier. Vilken typ av arbetskläder som personalen ska bära bör formuleras inom arbetslaget i samråd med arbetsgivare för att uppfylla lokala behov och önskemål. Arbetskläder för såväl män som kvinnor på arbetsmarknaden ska vara arbetsgivarens ansvar. Arbetskläder inom förskoleverksamheten och annan pedagogisk verksamhet ska tillhandahållas av arbetsgivaren oavsett driftsform.