mot · H9024217 · 2021-10-05 00:00:00 — Det tar alltför att introducera, använda och utvärdera nya behandlingar och tekniker i vården, och vi lyckas inte dra tillräcklig nytta av medicinska framsteg. Skillnader i vården beror alltså i hög grad på hur olika sjukvårdshuvudmän, regioner, styr sin vård. Detta gäller kanske i synnerhet på läkemedelsområdet där patienter på flera områden, till exempel inom vården av multipel skleros, behandlas med läkemedel som inte är godkända, s.k. off-label-användning. Det kan vara rimligt att tillåta behandling utanför vetenskaplig indikation i de fall där det saknas vetenskapligt godkänd behandling. Inom barnsjukvården som exempel, är det naturligt att använda behandlingar utifrån praxis. I de fall där det emellertid finns läkemedel som godkänts kan det inte accepteras att det mer än möjligen i undantagsfall förekommer behandling utan vetenskaplig grund. För att trygga patientsäkerheten bör regeringen därför ge sina myndigheter i uppdrag att alltid prioritera läkemedel som har av myndighet godkänd indikation. Det är alltså en avvägning för både patient och läkare mellan att få en behandling eller inte. Läkemedel finns som används i klinisk praxis men området beräknas växa kraftigt inom det närmaste decenniet. Det handlar om innovationer som kommer att öka långtidsöverlevnaden och hjälpa tusentals svårt sjuka patienter . Men vad är vitsen med nya innovativa läkemedel om handläggningstiden är eller läkemedlen bara erbjuds i ett fåtal av regioner? Och om vissa landsting har råd att köpa in den medicintekniska apparatur som behövs för att upptäcka en svår sjukdom, men vissa inte? Att ställa krav inom ramen för innovationsupphandling är ett sätt som vissa landsting arbetar med, men det måste utvecklas en nationell gemensam syn på hur universitetssjukhusen och andra vårdgivare ska få större möjlighet att forska fram, prova och utveckla nya produkter. En myndighetsprövning på nationell nivå av alla slags produkter inom Life Science måste rimligtvis också gälla i alla regioner, annars har vi bara lyckats lägga till en nivå och förlängt handläggningstiden, tvärtom mot arbetets ambitioner. Det behövs mindre krångel och mer samarbete för att lyfta svensk Life Science-industri. Då kan vi nå bättre vårdresultat, komma bort från ojämlikheter i vården och skapa fler jobb till introduktionsprocessen. Det måste bli tydligare hur regionerna ska agera för mer jämlik vård av svenska patienter genom införande av nya produkter inom vård och behandling. Till att börja med behövs ett nationellt åtagande för att komma till rätta med den ojämlika introduktionsprocessen. Information om skyddade geografiska beteckningar Varumärkeslagen har blivit uppdaterad och ett antal förändringar till det bättre trädde i kraft. Men mer behöver göras när det gäller geografiska beteckningar och ursprungsbeteckningar. Det är inte en självklarhet att ett företag kan lotsa sig fram till vilka beteckningar som är skyddade utan en bra vägledning och lätthanterliga system. Regelkrångel, byråkrati och onödig administration ska undvikas i största möjligaste mån för att underlätta för företag att göra rätt. I detta fall menar vi att det är tydligt att ytterligare åtgärder bör vidtas. Regeringen bör därför återkomma till med förslag som säkerställer att företag kan informera sig på ett snabbt och effektivt sätt om vilka beteckningar som skyddas. Systemet för företagsstöd har mött kritik bland annat från statliga genomlysningar och forskning. Flera rapporter, till exempel från forskningsinstitutet , pekar på att utväxlingen är låg eller oklar. Systemet är diversifierat och svårt att överskåda. Då omfattande medel läggs på olika typer av företagsstöd krävs en högre ambitionsnivå avseende uppföljning och säkerställande av kvalitet. I ökad omfattning måste stöd utvärderas utifrån effekt och systemet måste bli mer överskådligt, för att på så vis effektivisera resursanvändandet och åstadkomma träffsäkerhet. tillför till Myndigheten för tillväxtanalys för bättre utvärdering. I forskningslitteraturen förekommer begreppet bidragsentreprenörer som syftar på företag med svag livskraft som sätter i system att söka bidrag från flera håll. Det är företag som istället för att utveckla produkter och tjänster drar nytta av ett stödsystem där samordningen mellan stödgivare brister. Man skiljer ut sig genom högre löner och lägre produktivitet. Det finns exempel på företag som erhållit medel från närmare 40 stödformer. till stödens syfte blir resultatet i fallen med bidragsentreprenörerna direkt kontraproduktivt och i värsta fall riskerar man att tränga ut andra företag. En av slutsatserna inom forskningen är att bidragsentreprenörer uppstår till följd av att det inte finns någon god samordning av statliga stöd och ingen kontrollmekanism för att fånga upp företag och entreprenörer som satt bidragssökande i system. Problembilden är naturligtvis allvarlig. Det samlade systemet omfattar mångmiljardbelopp. Regeringen bör verka för att ansökan och utbetalning av statliga företagsstöd samordnas så att förekomsten av så kallade bidragsentreprenörer minskar och effektiviteten i stöden ökar. Offentlig upphandling regleras av tre lagar som i huvudsak bygger på EU-direktiv: Lagen om offentlig upphandling () gällande varor, tjänster, byggentreprenader, lagen om upphandling inom områdena vatten, energi, transporter och posttjänster (LUF) samt lagen om valfrihetssystem (LOV) vid konkurrensutsättning av verksamhet inom vård och omsorg. anser att upphandling är ett viktigt verktyg för offentliga verksamheter att på ett tydligt sätt visa hur medel används och konkurrensneutralitet kan upprätthållas. Däremot har de senaste årens utredningar och nya EU-direktiv gjort det möjligt att ytterligare kriterier kan ställas upp som krav vid upphandlingar, som ska tas i beaktande och användas med sunt förnuft. Flera nya utredningar om upphandling har presenterats och åtgärder diskuteras utifrån det. Innovationsvänlig upphandling kan användas i större utsträckning av myndigheter, kommuner och regioner. Det bidrar till teknikutveckling, nya affärsmöjligheter för företagen och ökad efterfrågan på produkter och tjänster som inte funnits tidigare, och därmed ökad tillväxt och arbetstillfällen i . Offentliga bolags och myndigheters konkurrens med privata verksamheter anser det vara viktigt att alltid se över offentlig verksamhet och hur den motiveras . Svenska staten äger 46 företag och förvaltar två verksamhetsstiftelser. Det sammanlagda värdet på bolagsportföljen uppgår till . Företagslistan borde hos varje riksdagsledamot och skattebetalare väcka frågan om alla dessa driver verksamheter som är lämpliga för staten att äga. principiella utgångspunkt är att konkurrensutsatta marknader i allt väsentligt ska reserveras för privata företag medan offentlig affärsverksamhet ska minimeras eftersom det ofta inverkar negativt på marknadens funktionssätt. Regeringen bör se över vilka företag i den statliga bolagsportföljen som bör avyttras. Hänsyn i en sådan översyn bör tas till strategiska och säkerhetspolitiska överväganden samt till samhällsuppdrag som inte kan genomföras på annat sätt. De statliga företagens närvaro på flera marknader riskerar att ge osund konkurrens. Trots den lagstiftning som ska förbjuda statliga företag att snedvrida konkurrensen och nyttja sin ställning, har vi kunnat se en trend med breddning av verksamheter som riskerar att ta marknadsandelar på bekostnad av privata aktörer. De statliga företagens agerande riskerar därmed att bryta mot Konkurrenslagen, som det ökar statens inflytande på kommersiella marknader. Detta är en utveckling i strid med vad vill se för statligt ägande. Ett fall som väcker frågor om statliga företags agerande är Svevia som bygger och underhåller vägar och infrastruktur. var bolaget en del av men deltar nu som statligt bolag i upphandlingar som verket utlyser. har en granskning presenterats som för fram att bolaget vinner marknadsandelar genom underprissättning som privata konkurrenter, inte minst mindre företag, svårligen kan matcha. Regeringen bör i sitt övergripande ansvar för de statliga bolagen vidta åtgärder som säkerställer att statliga bolag på konkurrensutsatta marknader inte snedvrider konkurrensen. Bland de statliga företagen återfinns flera som verkar på konkurrensutsatta marknader och som svårligen kan motiveras vara en del av statens kärnuppgifter. som jobbar med anläggningsarbete är ett exempel, ett ryskt bolag som ägs tillsammans med staden är ett annat. Debatten om den svenska statens ägande är mycket viktig. Det handlar om att staten som ansvarsfull ägare lever upp till rådande lagstiftning. Det finns bolag som staten äger med särskilda samhällsuppdrag, liksom verksamheter inom bolag där det borde finnas ett säkerhetspolitiskt tänkande för att upprätthålla landets infrastruktur, oavsett digitalt eller fysiskt. Det är vidare angeläget att statliga bolag inte ägnar sig intern verksamhetsutveckling som sträcker sig utåt mot, och i konkurrens med, andra aktörer. vill se en kartläggning av statens affärsmässiga verksamhet som sker i konkurrens med det privata näringslivet. Där ska myndigheter också inkluderas. Ett tydligt exempel är KrimProd vars verksamhet kan motiveras med att sysselsättning ges till intagna i Kriminalvården – men där särskilt tvätteritjänsterna som erbjuds på öppna marknaden genom deltagande i upphandlingar, inte går att konkurrera med från andra företag med högre kostnader för utfört arbete. Detta slår tyvärr även igenom i kommuner och landstings/regioners egna verksamheter eller dess bolags upphandlingar, som konkurrerar på den kommersiella marknaden; oavsett om det handlar om tvätteritjänster, agande och drift av konferensanläggningar, campingar, SPA, tryckerier eller annat och bör på motsvarande sätt kartläggas. Det offentliga ska inte konkurrera med det privata såvida det inte krävs en särskild insats på ett väl definierat område för att främja tillväxt och utveckling Regeringen har överlämnat årets skrivelse där man redogör för det statliga ägandet (2020/21:140). har i en följdmotion på denna skrivelse hemställt om att processen med att sälja statliga bolag bör inledas och att de fem första kandidaterna är Svevia, , , och Jernhusen. Denna principiella inställning står vi fast vid. Uppföljning och utökning av beslutanderätt är den första instansen för beslut i ärenden om konkurrensskadeavgift. Besluten ska kunna överklagas till Patent- och . Syftet är bl.a. att harmonisera ordningen för beslutsfattandet i med vad som gäller i övriga medlemsstater i EU. Detta är en ny instansordning som förhoppningsvis kommer att leda till ökade möjligheter för att bedriva en effektiv konkurrenstillsyn. vill vi vara tydliga med att reglerna inte får leda till längre handläggningstider och mindre effektiva processer när det gäller beslut om konkurrensskadeavgifter. Vi ser det därför som nödvändigt att reglerna löpande följs upp och utvärderas. Flera näringslivsorganisationer har framhållit att det finns skäl att se över möjligheterna att ge beslutanderätt även i ärenden som rör konkurrensbegränsande offentlig säljverksamhet. framgår det av olika rapporter att det finns konkurrensproblem när privata företag möter konkurrens från en offentlig aktör och att många företag ser detta som ett stort problem. Vi menar att det därför är av stor vikt att konkurrenslagens regler som avser att skapa sund konkurrens mellan offentliga och privata aktörer bör utvecklas så att på ett effektivare sätt kan motverka en osund konkurrens i dessa situationer. Regeringen bör således löpande följa upp och utvärdera den nya instansordningen när det gäller konkurrensskadeavgift och återrapportera resultaten. Vidare bör regeringen återkomma till med ett förslag som medför att ges beslutanderätt även i ärenden som rör konkurrensbegränsande offentlig säljverksamhet. Företag i kriminellas händer Den organiserade brottsligheten använder sig av företag som brottsverktyg. Problemet har bland annat belysts i en rapport från BRÅ (2016:10) om kriminell infiltration av företag. Där beskrivs hur gärningspersonerna agerar på två plan – den kriminella ekonomin och den legala företagssfären – där förmågan till anpassning skapar problem. Vid smuggling av narkotika kan ett transportföretag spela roll – med hjälp av en seriös plattform lyckas man vilseleda. Under coronakrisen har risken för att utländska stater ska köpa upp försvagade företag diskuterats. Polisen har varnat för att kriminella nätverk ska göra detsamma. anser att rättsväsendet måste stärkas. Svensk lagstiftning måste tydligt motverka att företag nyttjas för kriminella syften. De viktigaste åtgärderna för att komma till rätta med kriminellas inflytande inom företagande är: Brottet människosmuggling ska omfatta fall där oriktiga uppgifter har legat till grund för arbetstillstånd. ska uppta, lagra och söka biometriska data av alla utlänningar som söker sig till och alla samordningsnummer ska vilandeförklaras förutom dem som fysiskt kan inställa sig på kontor och styrka sin identitet. Information från realtidskontroller behöver kunna delas mellan myndigheter. Kontrollernas syfte och mål måste också ses över för att de ska bli mer ändamålsenliga. Ett exempel på detta är realtidskontroller vid arbetsplatser och den dithörande granskningen av personalliggare. Nuvarande lönekrav vid arbetskraftsinvandring på är orimligt lågt och måste höjas till . Det är svårt att försörja sig på före skatt och risken att fusk sker vid sidan av en så låg lön är uppenbar. får det låga lönekravet följden att lönenivåerna i många redan utsatta yrkesgrupper pressas ytterligare. Den svenska statens välfärdsutbetalningar uppgår till . Av dem uppskattas 18 miljarder vara felaktiga utbetalningar. De icke-kriminella felaktiga utbetalningar är flest, men de kriminella är störst och organiserad brottslighet beräknas stå för av de utbetalda beloppen enligt vissa beräkningar. De skulle med det som utgångspunkt kunna innebära att kriminella tillskansar sig . Det är per definition svårt att beräkna och mörkertalet kan därtill vara stort. Felaktiga utbetalningar från välfärdssamhället i allmänhet och direkt brottsliga upplägg för att tillskansa sig bidrag i synnerhet undergräver förtroendet för välfärdssystemet och dränerar det på resurser som annars skulle kunna hjälpa de som är i störst behov av dem. Detta måste mötas med en större beslutsamhet ifrån samhällets sida. redogör för våra förslag för att bekämpa välfärdsbrottslighet i en särskild motion. En förutsättning för att de stora globala klyftorna ska kunna minska är handel på rättvisa villkor över hela världen. Det är främst genom handel som de minst utvecklade länderna med egen kraft kan resa sig ur fattigdomen. Därför måste en fri och rättvis handel utvecklas där geografiska gränser har minskad betydelse. Handelshinder som tullar och exportsubventioner bör alltså motverkas. Handel binder samman länder och marknader världen över; inte minst tillkom Europeiska gemenskapen, eller EU numera, som en del i arbetet för fred och frihet. Större export gynnar företag, konsumenter och samhällsekonomin i stort då det innebär ökade intäkter och möjligheter till specialisering och storskalighetsfördelar. Också import har positiva effekter på ekonomin då det ger fler valmöjligheter, lägre priser och att varor som skulle vara dyra att producera i exempelvis kan köpas in billigare från utlandet. Detta gör i sin tur att svenska varor kan produceras till lägre kostnader och bli mer konkurrenskraftiga. av den svenska varuexporten utgörs av industriprodukter som maskiner och transportmedel. Hit räknas bland annat också export av telekomprodukter. basindustri med skogs-, stål- och gruv- samt kemiindustrin står också för en betydande del av den svenska varuexporten. Exempel på stora importvaror är olja, bilar samt el- och teleprodukter. Tjänstehandeln domineras av olika slags affärstjänster, tekniska tjänster samt resor, transporter och övriga affärstjänster. I den sistnämnda gruppen ingår bland annat tjänster relaterade till forskning och utveckling. Sedan gick med i EU 1995 har vi inga egna frihandelsavtal. De frihandelsavtal som gäller för EU gäller också för . EU har frihandelsavtal med ett stort antal länder och håller dessutom på att förhandla ytterligare avtal. mellan och , CETA, beslutades av , och antogs av . Ett omfattande avtal med – näst största handelspart i – ingicks och öppnar för exportmöjligheter genom välkomna tariffsänkningar och regelförenklingar. För är det centralt att agerar som en konstruktiv part och ger arbetet med nya frihandelsavtal fortsatt hög prioritet. Efter utträde från EU-gemenskapen har det skapats en ny situation som vi är tvungna att förhålla oss till på ett sätt som måste syfta till ett fortsatt gott samarbetsklimat med en mycket viktig partner. Vi är många som hade hoppats att folkomröstningen i hade landat på ett annat sätt än vad den gjorde men självklart måste resultatet respekteras fullt ut. För framtiden är det oerhört viktigt för alla parter att hitta nya lösningar som möjliggör en fortsatt god samverkan där de fyra friheterna kan vårdas i ett nytt ramverk. Det finns politiker som ifrågasätter EU:s exklusiva handelskompetens och vill undergräva frihandeln. Vi såg under förhandlingarna om handelsavtalet med hur ett regionparlament i praktiken kunde kidnappa en hel avtalsprocess. anser att EU:s kompetens på handelsområdet ska värnas och förtydligas. Handeln mellan och har stor betydelse för tillväxt och framväxten av nya jobb i vårt land. TTIP syftade till att lyfta handeln ytterligare och ge EU:s medlemsländer en puff framåt i ekonomin. TTIP hade potential att möjliggöra ökad export till , vilket behövs av lägre siffror. av företagen i som handlar med är små och medelstora företag. Det kan gynna deras verksamheter att minska problemen med olika standarder för produkter, certifieringar eller utformning av tariffer som gör det dyrt och svårt. Därför är det av stor vikt att även behoven hos små och medelstora företag täcks upp i handelsförhandlingar likt denna. Det är av yttersta vikt för som litet exportberoende land att handelskonflikter undviks och att avtal kan nås som för en utveckling bort från rådande protektionistiska riktning och mot ytterligare frihandel, såsom syftet med TTIP var. Om inte TTIP-förhandlingar kan återupptas där de slutade, bör ändock parterna sträva efter nå fram till delavtal eller mindre avtal för att undanröja hinder och främja handel. bör agera för detta. Handelsavtal måste ratificeras för att kunna träda i kraft. Processen tar ofta tar och möter många hinder längs vägen. Vissa handelsavtal är delad kompetens mellan EU och medlemsländerna, och kräver därför en längre process. Andra avtal är konstruerade på ett sätt som gör dem till exklusiv EU-kompetens. Det är viktigt att fördjupa handelsrelationerna med grannskaps- och utvidgningsländerna samt en utökad samverkan mellan . Vidare är uppbyggandet av en rättvis och regelbaserad relation med prioriterat. EU bör sträva efter avtal som underlättar handeln och marknadstillgången samt lika konkurrensvillkor. Det är också viktigt att EU engagerar i reformeringen av WTO, även om vi menar att det i efterhand går att konstatera att det var ett misstag att släppa in i WTO. WTO är till sin konstruktion rätt organisation för att hantera de globala handelsstrukturerna, men det baseras på att medlemsländerna respekterar och följer de överenskomna riktlinjerna. Tyvärr brister denna följsamhet eftersom vissa länder, inte minst , på olika sätt agerar i strid med . Det är därför angeläget med en efterlevnadskodex inom WTO. innebär ett tillfälle till förbättrade handelsrelationer. Det innebär också ett tillfälle till samarbete för att reformera WTO. EU bör prioritera arbetet med att stärka sitt partnerskap med . När det gäller kommer det att gynna båda regioners ekonomiska utveckling, tillväxt och sysselsättning och är av strategisk-politisk betydelse eftersom det knyter EU:s och länder närmare varandra. måste säkerställa att inte sätts permanent ur spel. har öppnat för att revidera de regelverk som säger att medlemsländer inte får subventionera den egna industrin. Inte minst driver på för en ordning där reglerna tillåter subventioner av några få europeiska storföretag. Syftet man för fram är att det blir enklare att möta global konkurrens. Trots det vällovliga syftet skulle konsekvensen snarare bli att små- och medelstora företag i hamnar i kläm som EU-länderna genom sådana subventioner skulle riskera elda på ett redan spänt läge i världshandeln. bör slå vakt om de regelverk som finns och agera motpol till dem som vill öppna för subventioner till storföretag. EU har inlett förhandlingar för att reformera EU ETS (). Det är en viktig med svår förhandling som ska av där uppdraget är dubbelt: Dels arbeta för att minska utsläppen av klimatpåverkande växthusgaser, dels att undvika så kallad ”carbon leakage”, det vill säga att näringsliv inom EU inte ska bli utkonkurrerade av aktörer som finns utanför EU och därför inte behöver betala för sina koldioxidutsläpp. Den fria tilldelningen har historiskt värnat sektorer som exempelvis stål och kemi men trots detta har branscherna inte kommit så långt som förhoppningarna har varit i sitt arbete för att minska utsläppen. EU:s långsiktiga mål om att bli koldioxidneutralt har lett att det finns ett förslag om att ersätta den fria tilldelningen med en importskatt på varor som orsakat större utsläpp vid produktionen – CBA (Carbon Border Adjustment). Man kan betrakta den som ett tullsystem för koldioxid. arbetar för att såväl som EU-gemenskapen ska vara både frihandelsförsvarare och ha högt ställda klimatambitioner. Det är en utmanande balansgång men man måste kunna hålla två tankar i huvudet . Vi vet att många aktörer och länder kan frestas att använda CBA för att skydda den inhemska industrin från konkurrens utifrån, snarare än som klimatåtgärd. Därför är det av stor vikt att för talan med både frihandel och klimat som styrande ingångsvärden och arbetar för en utformning av systemet som inte kortsluter något av målen. Enligt måste det vara en grundläggande förutsättning för tullar av detta slag att de går att förena med (General on Tariffs and Trade) som reglerar varuhandel mellan länder i . Tullfrihet för klimatviktiga komponenter Tullar på olika komponenter som behövs för att bygga ett klimatneutralt samhälle innebär att omställningen blir dyrare och försinkas. Alla importtullar på varor som behövs i den klimatneutrala ekonomin måste tas bort, exempelvis på biobränslen, solceller och vindkrafts- och kärnkraftskomponenter. Vi har sett hur solenergimarknaden vuxit sedan EU lättade på tullar 2018. Lägre priser på solceller öppnar en möjlighet för tillkomsten av solcellsprojekt som projekteras utan statliga stöd, vilket redan kommit i gång på den europeiska kontinenten. Många svenska företag ligger långt fram i den miljötekniska utvecklingen och skulle vid friare handel kunna bidra mer till global omställning. Mikroplast från textila syntetfibrer som avges vid tvätt har identifierats som den största utsläppskällan uppströms till kommunala reningsverk i . Vid tvätt av textil avges mikroplast främst genom slitage, men även genom nedbrytning. EU:s ekodesigndirektiv ställer bland annat krav på teknisk livslängd, återvinning, reparerbarhet, vattenanvändning, utsläpp till miljön samt information om farliga ämnen. Direktivet reglerar bland annat standarden för tvättmaskiner. Vi anser att regeringen ska verka för att EU:s ekodesigndirektiv ses över i syfte att bland annat införa gemensamma kriterier för att minska utsläppen av mikroplaster från både textiltvätt i hushåll och storskaliga tvätterier i privat och offentlig regi. Vi d en översyn av direktivet bör även de mest energi- och resurskrävande produkterna fasas ut. Det finns goda hälsoskäl till att avstå från att använda snus.