mot · H9024166 · 2021-10-05 00:00:00 — Hur viktiga dessa målsättningar än är – och de är mycket viktiga – så bör politiken utgå från en helhetssyn på människan och alltid ta hänsyn till behovet av familj och nära relationer. Hemmiljö och familjeliv påverkar vår hälsa och livskvalitet. I ett bredare perspektiv blir de mänskliga resurserna en alltmer avgörande faktor för ett lands konkurrenskraft och ekonomiska utveckling. Människor som har balans i tillvaron och mår bra lär sig mer och presterar bättre. Familjernas situation och förutsättningar får också långsiktiga effekter eftersom det är där nästa generations medborgare formas. Det handlar inte bara om familjepolitiken. Familjernas förutsättningar påverkas av beslut inom en rad olika politikområden: skattepolitik, socialförsäkringarnas utformning, skolpolitik, arbetsmarknadspolitik, integrations- och migrationspolitik, bostadspolitik. Listan kan göras lång. Vi anser därför att alla politiska beslut ska analyseras utifrån vilka konsekvenser de får för familjer och nära relationer på samma sätt som man beaktar bland annat miljöaspekter. Det kan exempelvis handla om att identifiera hur ett förslag påverkar familjernas ekonomiska situation, hur balansen mellan arbete och fritid upprätthålls och hur det påverkar förutsättningarna att värna och vårda positiva familjerelationer. Vi vill helt enkelt familjesäkra politiken. Flera andra länder har utformat modeller för familjekonsekvensanalyser. och är två exempel. 1 Möjlighet till mer tid för barnen Familjer ser olika ut och har olika förutsättningar. Barn har olika behov och föräldrar har olika önskemål och gör olika prioriteringar. Det är föräldrarna som har det primära ansvaret att avgöra vad som är bäst för deras barn och deras familj – inte staten eller kommunen. Att utveckla en trygg anknytning mellan förälder och barn tar tid, och måste få ta tid. med småbarn måste därför omsorgen om dem få vara den primära uppgiften. Under barnets första är behovet av föräldrarna som allra störst. vill ge fler valmöjligheter för familjer att välja den livsstil i allmänhet och den barnomsorgsform i synnerhet som passar dem och deras barn bäst. Det finns inget folkligt stöd för att begränsa vilka former av barnomsorg som familjer ska kunna välja eller att politiker i större utsträckning ska bestämma vem som ska vara föräldraledig och hur . Däremot finns undersökningar som visar det motsatta förhållandet. Enligt en undersökning från svarar en överväldigande majoritet – – av de tillfrågade att ”föräldrarna ska få bestämma själva” på frågan om det är föräldrarna eller som ska besluta om hur föräldraförsäkringen ska tas ut. Bland LO:s medlemmar var andelen så hög som . Trots föräldrarnas uppenbara vilja och önskan om att själv få bestämma över föräldradagarna driver socialdemokraterna och flera andra partier på för att införa tvångskvotering av föräldraförsäkringen. Kristdemokratisk familjepolitik däremot syftar bland annat till att möjliggöra för föräldrar att tillbringa med sina barn och till att öka familjers handlingsutrymme. Därför behöver barnfamiljernas möjligheter till flexibla val öka, inte begränsas ytterligare. Föräldraskapet ska uppvärderas. Därför är det viktigt med en generös men flexibel föräldraförsäkring. Ökad flexibilitet i föräldraförsäkringen – fritt uttag Dagens regelverk medger en relativt flexibel användning av föräldraförsäkringen under barnets första levnadsår. Vid barnets ettårsdag inträder dock ett antal begränsande regler och villkor som starkt styr såväl hur uttaget av föräldrapenningen sker samt planeringen av eventuella syskon. vill att makten över föräldraförsäkringen i större utsträckning ska flyttas till föräldrarna. Föräldraförsäkringen är individualiserad. Föräldrarna har rätt till hälften av dagarna vardera. På så sätt poängteras föräldrarnas betydelse för barnet och båda föräldrarna ges möjlighet till en nära kontakt med sitt barn. Detta är vi mycket positiva till. Men föräldraskapet är ett gemensamt åtagande och därför är det också föräldrarna själva som gemensamt ska få avgöra om och hur dagarna sedan ska överlåtas och användas. Ju mer fyrkantiga system som skapas, desto sämre passar de olika familjer. Det är också därför som vi motsätter oss kvotering av föräldraförsäkringen. De tre kvoterade månaderna innebär nämligen i praktiken ett förbud för föräldrarna att överlåta dagar till varandra för dessa månader. Eftersom vi ser föräldraskapet som ett gemensamt åtagande, och föräldrar vet bäst vad som passar den egna familjen och det egna barnet, vill vi därför ta bort kvoteringen helt. Det finns dessvärre flera starkt begränsande och styrande regler i föräldraförsäkringen. En sådan regel är att den sjukpenninggrundande inkomsten (SGI) påverkas om man går ner i arbetstid utan att fylla ut med lika många föräldrapenningdagar. Det innebär att många föräldrar känner sig pressade att ta ut sina dagar så fort som möjligt, även om de hellre vill ta ut färre dagar för att på så sätt kunna förlänga den tid de är hemma med barnet. Dessa regler missgynnar inte minst pappor eftersom de oftast – av naturliga, biologiska skäl – är föräldralediga när barnet är lite äldre. En större flexibilitet gällande SGI-reglerna skulle därför kunna underlätta för pappor att vara föräldralediga i högre utsträckning när barnet är lite äldre. Vi föreslår att den sjukpenninggrundande inkomsten för föräldralediga skyddas . Det finns också en begränsande regel som innebär att man måste bli gravid och från det första barnets födelse för att kunna behålla sin ursprungliga föräldrapenningnivå, något som ibland kallas för ”snabbhetspremien”. Ursprungstanken med reformen var att kvinnors inkomst skulle skyddas, men det har fått andra oönskade effekter som att kvinnor föder barn alltför tätt. Det finns vissa risker med för täta födelseintervall. Vi vill därför förlänga inkomstskyddet ytterligare. Vi vill att både SGI:n och den föräldrapenninggrundande inkomsten (FGI) för föräldrar skyddas . Även rätten till föräldraledighet inskränker möjligheten att nyttja föräldraförsäkringen flexibelt. Varje förälder har möjlighet att vara tjänstledig på heltid så länge barnet är under , eller då föräldradagar tas ut. Vi vill utöka den möjligheten så att varje förälder utöver att vara tjänstledig då föräldradagar tas ut ges möjlighet att vara tjänstledig på heltid . Med våra förändringar skulle det bli möjligt för fler av de föräldrar som så vill att vänta tills barnet är innan det börjar förskola. Det skulle också underlätta för de föräldrar som vill gå ned i arbetstid för att barnets dagar i barnomsorgen inte ska behöva bli så långa, att kunna göra så utan att föräldrarnas långsiktiga ekonomiska skydd eller förankring på arbetsmarknaden skulle riskeras. Möjlighet att överlåta föräldrapenningdagar till närstående Föräldrapenningdagarna gör det möjligt att under barnets första tid vara hemma som det både finns en ekonomisk trygghet och det ekonomiska skyddet och kontakten med arbetsmarknaden upprätthålls på lång sikt. För barnet innebär det att det ges möjlighet att bli omvårdat av en person som barnet kan bygga en trygg anknytning till. Vanligast är att den personen den är mamman och pappan. För alla barn ser inte familjen eller situationen ut så att detta är möjligt. Vi kristdemokrater vill se en ökad flexibilitet i föräldraförsäkringen genom att föräldrar fritt ska kunna överlåta dagar till varandra. Men vi vill även möjliggöra för föräldrar att överlåta föräldrapenningen till andra närstående. tillbaka är det möjligt för föräldrar att överlåta sina föräldrapenningdagar till en sambo, även om de inte har gemensamma barn. Det är något har förespråkat länge och det är välkommet att det nu är verklighet. Det underlättar inte minst för olika familjekonstellationer såsom samkönade familjer och ombildade familjer. Men vi vill gå ett steg längre. Föräldrar ska även kunna överlåta föräldrapenningdagar till andra närstående som inte i direkt mening lever i samma hushåll. Det kan exempelvis var far- och morföräldrar eller vuxna syskon. Det skulle underlätta för exempelvis ensamstående föräldrar. För barnet är det viktigt att det i livet får en trygg anknytning, och vem som står barnet så nära att den lämpar sig att bli ytterligare en anknytningsperson kan föräldern/föräldrarna själva bäst avgöra. Överlåtelsemöjligheten ska dock inte gälla barnflickor eller andra liknande lösningar. Inkomstbortfallsprincipen ska tillämpas för den som tar ut föräldrapenningen. var drivande för att det skulle införas en möjlighet för föräldrar att vara hemma tillsammans med föräldrapenning för samma barn. har varje förälder därför 30 stycken så kallade dubbeldagar. Syftet med dubbeldagarna är att ge föräldrar möjlighet att hitta nya rutiner, grundlägga det gemensamma nya ansvaret och hitta formerna för sin familj. använde drygt 64 000 föräldrar dubbeldagarna. Det är en stor ökning sedan införandet. Dubbeldagarna har visat sig ha många positiva effekter. En studie vid visar att i de familjer som utnyttjat dubbeldagarna minskade risken att mamman skulle behöva uppsöka sjukhus eller specialist för vård av förlossningskomplikationer . Även uttaget av ångestdämpande läkemedel och antibiotika minskade med 26 respektive jämfört med familjer som inte hade nyttjat dubbeldagarna. Dubbeldagarna lyckas även nå pappor som annars sällan tar ut föräldrapenning. Det visar en granskning från Inspektionen för socialförsäkringen, ISF. De grupper av pappor som är mest benägna att ta ut dubbeldagar är pappor med lägre inkomster, pappor i par med lägre utbildning, pappor som står för större delen av hushållsinkomsten och pappor i par där den ena eller båda föräldrarna är utrikesfödda. Granskningen visar också att pappor generellt har börjat ta ut föräldrapenning ungefär en månad tidigare efter att dubbeldagarna införts. Då många föräldrar upplever att dubbeldagarna är en positiv reform av föräldraförsäkringen vill vi att begränsningen för dubbeldagarna till max tas bort. Vi vill i stället införa en möjlighet att använda ett valfritt antal av de befintliga föräldrapenningdagarna som dubbeldagar. På så sätt ökar möjligheterna för varje familj att utifrån sina egna förutsättningar, inte minst under sårbara perioder, skapa en god vardag med sitt barn. Föräldraförsäkringen omfattar totalt , varav är så kallade lägstanivådagar. Ersättningen ligger på per dag före skatt. För de barn som föddes fanns föräldrapenningdagar kvar för av barnen. Dagarna brann helt enkelt inne. Av var dagar på lägstanivå. En statlig utredning har föreslagit att helt slopa eftersom de ändå är på en sådan låg nivå och därför i stor mån brinner inne. Men dagarna på lägstanivå är viktigare för föräldrar än man kan tro. De används exempelvis för att kunna ha rätt till föräldraledighet eller för att skydda sin SGI genom utfyllnad. De kan också användas som kontaktdagar vid besök i förskola eller skola eller vid lov. Istället för att skapa nya system, såsom familjeveckan, är det bättre att använda det som redan finns och som alla föräldrar får. Det är viktigt och bra om dagarna på lägstanivå kan nyttjas eftersom det är en relativt stor del av föräldraförsäkringen. Att dagar inte nyttjas är troligen på grund av den låga ersättningen per dag. När lägstanivådagarna höjdes så ökade också uttaget. För att lägstanivådagarna ska kunna nyttjas som tänkt anser att ersättningsnivån bör höjas till per dag. Vi avsätter för detta ändamål under utgiftsområde 12. Stärkt pensionsrätt för barnår Dagens kvinnliga ålderspensionärer har i regel lägre pension än manliga ålderspensionärer. Det beror på att kvinnor har en lägre pensionsgrundande inkomst än män, vilket i sin tur huvudsakligen grundar sig på att kvinnor historiskt i genomsnitt har arbetat färre år än män samt på ojämlikheter i lönestrukturen. Vad gäller det senare är, enligt SCB, den enskilt största förklaringen till löneskillnaderna mellan män och kvinnor att de finns i olika yrken och att män i genomsnitt har högre lön än kvinnor i de flesta yrkena, även i många kvinnodominerade sådana. En annan faktor är att kvinnor tar ut en större del av föräldraledigheten och att de oftare går ner i deltid när barnen är små. finns i pensionssystemet, tack vare ett kristdemokratiskt initiativ, en rätt att tillgodoräkna sig pensionsrätt för så kallade barnår. Det innebär att upp till kan räknas som pensionsgrundande för den av föräldrarna som har haft en lägre inkomst, bland annat på grund av längre föräldraledighet och deltidsarbete. Denna reform har varit viktig eftersom den dels stärker framför allt kvinnors pensioner men även för att den signalerar att det är en viktig samhällsinsats att ta hand om sina barn. arbetar många kvinnor deltid även efter barnets fyraårsdag. För att ytterligare kompensera de föräldrar som går ner i arbetstid, eller är hemma med sjuka barn i större utsträckning – vilket fortfarande oftast är kvinnor, vill utöka antalet barnrättsår från fyra till fem. Dessutom föreslås att den generella jämförelseinkomsten i barnrättsåren höjs från till , så att de som har lägst inkomst får en högre pensionsrätt. Detta är förslag som också har fört fram. Enligt myndigheten uppskattas dessa förändringar minska gapet mellan mäns och kvinnors intjänande till den allmänna pensionen med . Införandet av ytterligare ett barnrättsår samt höjning av jämförelseinkomsten i barnrättsåren beräknas kosta . Förändringen föreslås finansieras genom att pensionsrätten för studieår avskaffas, vilket är något som också har föreslagit. Automatiskt delad premiepension för föräldrar Alltför få känner till möjligheten att överföra den så kallade premiepensionen mellan makar eller registrerad partner, så att pensionen utjämnas något mellan den som tjänar mer och den som tjänar mindre. anser att det av jämställdhetsskäl ska vara så att den intjänade premiepensionen automatiskt delas lika mellan makar så länge de har gemensamma barn som inte har fyllt . De som vill frångå denna regel aktivt får begära detta. Vi vill också utreda om samma förutsättningar kan gälla sammanboende med gemensamma barn. Möjligheten att överföra hela premiepensionen ska fortsatt vara möjlig. En delning av premiepensionen innebär att överföringen minskas , så att mottagaren får av beloppet medan resten av pengarna fördelas till samtliga pensionssparare som så kallad arvsvinst. Vi föreslår att detta avdrag slopas helt, eftersom överföring av premiepensionsrätt inte ska bestraffas utan uppmuntras. Generell graviditetspenning – trygghet i väntans tider saknas ett generellt system som möjliggör för gravida att i slutet av graviditeten trappa ned eller helt avstå från arbete. är behovet av ett sådant samhällsstöd stort. En mycket stor del av alla gravida uppbär någon form av ersättning från socialförsäkringen i graviditeten. De flesta hänvisas till att ta ut sin föräldrapenning . En del får graviditetspenning för att arbetet är fysiskt ansträngande. –2018 har ungefär var femte födsel föregåtts av graviditetspenning. Andra sjukskrivs, något som har varit omdebatterat , då bedömningarna av läkare och har varierat. Rättsosäkerheten har varit hög, har påpekat att hanteringen av tre olika förmåner och gränsdragningen mellan dessa orsakar problem, och därutöver riskerar dagens system att upplevas som oförutsägbart och orättvist. och flera utredningar har därför föreslagit införandet av ett generellt ersättningssystem för gravida. vill stärka tryggheten för kvinnor i slutet av graviditeten och föreslår därför att dagens graviditetspenning utvidgas till att vara generell under i graviditeten. Det ska ses som en möjlighet för den kvinna som vill utnyttja den. Utformningen bör vara precis som dagens graviditetspenning men generell och antalet ersatta dagar bör därmed uppgå till 20–, beroende av månadens längd. Dagarna ska inte kunna sparas. Det nya systemet blir enklare, bättre och mer rättssäkert. Begränsningar av föräldrapenningen för nyanlända föräldrar stödjer den begränsning av rätten till föräldrapenning för föräldrar som bosätter sig i med barn som är eller äldre, i enlighet med den migrationspolitiska överenskommelse som slöts . Detta innebär att föräldrar till barn som är äldre än när familjen bosätter sig i inte får lika många dagar med föräldrapenning som föräldrar till barn som är . Föräldraförsäkringen är i första hand tänkt att användas under barns första levnadsår, och det är också så som försäkringen används. Under ett barns två första levnadsår använder föräldrar i genomsnitt 348 av de totalt . Därför är det varken rimligt eller rättvist att föräldrar som bosätter sig i med äldre barn får lika många dagar med föräldrapenning som föräldrar med nyfödda barn. Det är rimligt att denna överkompensation nu har reglerats. Däremot har motsatt sig den införda begränsningen av föräldrapenningen för föräldrar som kommer till med barn som är endast gamla. Partiets uppfattning är att barn som är upp till är att betrakta som mycket små och därmed i stort behov av sina föräldrar för omsorg och anknytning, varför det också bör finnas en hög grad av flexibilitet. Vad gäller detta har bland andra , och Myndigheten för familjerätt och föräldraskapsstöd anfört liknande uppfattningar. bedömning är därutöver att den införda begränsningen av antalet föräldrapenningdagar för föräldrar som bosätter sig i med så små barn som ettåringar endast kommer att ha begränsad inverkan på framför allt nyanlända kvinnors etablering. Snarare riskerar den att leda till att främst kvinnor ändå är hemma med barnet, fast utan någon ersättning och därmed utanför socialförsäkringssystemet. Det vore i sådana fall en sämre situation. För att möjliggöra en snabbare etablering på arbetsmarknaden för nyanlända behöver i stället ett flertal andra åtgärder vidtas, vilka redogörs för i partiets motion om Integration. Till följd av att inte vill begränsa antalet föräldrapenningdagar för nyanlända föräldrar med barn utökas anslag 1:2 inom utgiftsområde 12 med 2022–2024. 2 Mer valfrihet och stärkt kvalitet i barnomsorgen Förskolan har byggts ut i mycket snabb takt. En stor andel barn i tillbringar nu den största delen av sin vakna tid i förskolan. var strax av alla 1–5-åringar inskrivna i förskolan, vilket motsvarar 517 000 barn. Det är därför angeläget att förskolan håller högsta klass. Barnomsorgspolitiken har dock i stor utsträckning fokuserat på tillgången till förskolan snarare än kvaliteten på verksamheten. Resultatet har bland annat blivit allt större barngrupper. För att alla föräldrar ska hitta ett alternativ som passar just dem och deras barn måste det finnas en väl utbyggd barnomsorg med olika alternativ. Vi vill att det ska finnas en mångfald av barnomsorgsformer med olika inriktning och huvudmän: förskolor, familjedaghem, öppna förskolor och fritidshem. Det ställer krav på att kommunerna kan erbjuda likvärdiga villkor för alla godkända barnomsorgs- och förskoleverksamheter. Vi vill förbättra kvaliteten i barnomsorgen, där barnens behov och rättigheter utgör grunden. Målet för förskolan och annan barnomsorg bör vara att möta varje barns behov av trygg omsorg, stimulans, lek, gemenskap och utveckling. Målet för oss är att föräldrarna ska kunna välja den omsorg som är bäst för deras barn, att det finns olika barnomsorgsformer samt att all barnomsorg håller hög kvalitet. Minskade barngrupper och bättre förutsättningar för familjedaghem är prioriterade delar i detta arbete. Valfriheten i sig och konkurrensen mellan olika barnomsorgsformer gynnar kvaliteten. och utveckla barnomsorgspengen – även för egna barn Syftet med denna är att öka föräldrarnas valfrihet och möjlighet att välja bland olika former av pedagogisk verksamhet för sina barn. beslutade om ändringar i skollagen som ger enskilda förskolor och fritidshem etableringsfrihet. Barnomsorgspengen innebär att kommunerna också är skyldiga att godkänna andra pedagogiska omsorgsformer i enskild regi, inte bara förskolor och fritidshem. I praktiken innebär det alltså en utökning av etableringsfriheten till att innefatta all form av förskole- och skolbarnsomsorg. Barnomsorgspengen är en välkommen och efterlängtad reform. Reglerna innebär att makten över barnomsorgen flyttas närmare föräldrarna, där den rätteligen bör ligga. Dessvärre ger regelverket stort utrymme för kommunerna att på olika sätt förhindra verksamhet som föräldrarna egentligen efterfrågar. Reformen har inte heller marknadsförts, vilket gör att det är få föräldrar som känner till vilka möjligheter som finns. Det behövs bättre information till föräldrarna om barnomsorgspengen och hur den kan användas. Kommunernas skyldighet att informera om barnomsorgspengen behöver därför skärpas ytterligare. I skollagen finns det en bestämmelse om att en kommun får neka att betala barnomsorgspeng till en enskild som vill bedriva familjedaghem eller annan pedagogisk omsorg med hänvisning till ”påtagliga negativa följder för kommunens motsvarande verksamhet”. anser denna bestämmelsen ska tas bort. Etableringsfriheten är för viktig för att begränsas av detta. Barnomsorgspeng för egna barn vill också att det ska finnas möjlighet för föräldrar att få barnomsorgspeng för omsorg om enbart egna barn och anhörigas barn i hemmet. För att få del av barnomsorgspeng för egna barn och anhörigas barn bör kraven på pedagogiskt innehåll inte vara lika högt ställda. Barnomsorgspengen ska uppgå till per barn och månad och betraktas som inkomst och vara skattepliktig. Barnomsorgspengen kan inte tas ut som föräldraförsäkring eller ersättningar från andra transfereringssystem. Barnomsorgspeng för egna barn gäller barn som fyllt men inte . Vi avsätter 2023 och 2024 under utgiftsområde 16 för att införa en barnomsorgspeng för egna barn. Mindre barngrupper och ökad personaltäthet i förskolan föräldraundersökning visar att föräldrar överlag är nöjda med personalens arbete och pedagogiken. Mindre nöjda är de däremot med barngruppernas storlek. Enligt visar både myndighetens egna rapporter och Skolinspektionens kvalitetsgranskning att såväl personal som föräldrar anser att barngrupperna i förskolan är för stora. Forskning visar också att personalen anser att det är för många barn i flera av dagens förskolegrupper. Som riktmärke anger följande antal barn per barngrupp på förskolan: 6–12 barn för barn i åldern 1–och 9–15 barn för barn i åldern 4–. Om det vore så att riktmärket om barngrupper följdes i praktiken så skulle vi ha skäl att vara förhållandevis nöjda. Men konstaterar i stället att det är en ”svår situation med stora barngrupper på många håll runt om i landet”. av de allra minsta barnen vistas i barngrupper som ligger långt över riktvärde om maximalt antal barn! enkät bland 1 525 förskollärare 2020 visar att få förskollärare arbetar med en barngrupp där riktmärke följs. Enligt undersökningen arbetar av förskollärarna i en småbarnsgrupp (1–) som var större än det rekommenderade riktmärket. arbetade i en barngrupp med 16 barn eller fler[1]. Pedagoger som jobbar i förskolan vittnar om en ohållbar situation. har samlat berättelser från personalen som visar glappet mellan ambition och verklighet. Professor , som forskar om barnhjärnans utveckling på KI, menar att för stora barngrupper kan utsätta barn för en stress som kan få allvarliga konsekvenser för barnens utveckling. Utöver försämrad anknytning riskerar stressen att leda till bland annat koncentrationssvårigheter och försämrad inlärningsförmåga. I genomgång av forskning relaterad till barngruppers storlek står det: Om en barngrupp blir för stor riskerar de positiva effekterna av att vistas i en grupp att bytas till sin motsats. Relationer kan bli svåra att överblicka för barnen vilket kan skapa en känsla av anonymitet och otrygghet, något som i sin tur kan leda till ett aggressivt beteende eller andra yttringar såsom trötthet, nedstämdhet och håglöshet. Den allvarliga utvecklingen med stora barngrupper i förskolan måste brytas. Föräldrar ska kunna känna sig trygga med att det finns tid och en famn att krypa upp i för deras tvååring.