mot · H8023910 · 2021-03-31 00:00:00 — bryter därigenom mot den fjärde i artikel 56 om en ockupationsmakts plikt att garantera hälsovård och medicin till den civila befolkningen inom det ockuperade området, i detta fall . bör verka för att EU kräver ansvar för vaccin mot covid-19 bland civilbefolkningen på . Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. politik när det gäller ockupation av utvecklas i motion 2019/20:135. Det är en ockupation som strider mot internationell rätt och som FN har antagit flera tydliga resolutioner mot. Ockupationen har även dömts som illegal av den i . slöts ett avtal om ett vapenstillestånd, och parterna kom överens om att hålla en folkomröstning om självständighet övervakad av den . har dock gjort sitt yttersta för att sabotera och förhala processen. Situationen har förändrats dramatiskt . är en fredlig lösning ännu längre bort på den långa konflikten, i och med att vapenvilan är bruten. Vapenvilan kom till stånd efter att parterna kommit överens om att hålla en folkomröstning om självständighet , men bröts i samband med marockanska militära operationer i buffertzonen mellan territorierna. har ingen folkomröstning ägt rum. och EU måste öka trycket för att folkomröstningen ska komma till stånd. Västsaharier utsätts för hot, våld och fängslanden i den ockuperade delen av landet. Situationen i det ockuperade liknar i praktiken ett undantagstillstånd. har total kontroll över området och försvårar för journalister, observatörer och civilsamhällesorganisationer att över huvud taget släppas in i landet. Det är hög tid att omvärlden agerar med kraft för att skydda den västsahariska befolkningen. Regeringen bör verka för att EU kräver att den utlovade folkomröstningen om självständighet hålls. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. är rikt på naturtillgångar i form av fisk och fosfat – något som inte kommer det befriade eller de västsahariska flyktingarna till del. av världens fosfattillgångar beräknas finnas just i och . Trots att inget land erkänner rätt till förutom , har relativt fritt kunnat utnyttja naturresurser. Ekonomiska intressen och handelsförbindelser är anledningar bakom och starka relationer med , som gör dem ovilliga att kritisera landet. beslutade att handels- och jordbruksavtalet mellan och inte gäller västsahariska produkter eftersom inte tillhör . beslutade dessutom att fiskeavtalet mellan och EU inte gäller . Domarna gör klart att det enda sättet att förhandla om avtal som omfattar är med det västsahariska folket. I stället för att följa de entydiga domsluten valde kommissionen att kringgå domstolens beslut och inledde en omförhandling av avtalen för att inkludera . Kommissionen påstår att den har fört dialog med lokalbefolkningen i , men i stället tillfrågade den de marockanska ockupanterna. Cirka 83 västsahariska civilsamhällesorganisationer skrev dessutom till och fördömde avtalet. Man hänvisade till Polisario, som av FN är utsett till västsahariernas enda legitima representant. Trots det fanns de västsahariska organisatorerna med på den lista som kommissionen presenterade för ministerrådet och över organisationer som gett sitt medgivande till avtalet. Polisario har över huvud taget inte hörts, varför avtalet strider mot beslut och mot folkrätten. Den lade ned sin röst i förhandlingarna om handelsavtalet och röstade nej till fiskeavtalet. Självklart borde regeringen ha röstat nej till båda och därmed tydligt stått upp för folkrätten. röstades handelsavtalet igenom i och röstades även fiskeavtalet igenom. Att avtalen gick igenom bidrog till att förlänga konflikten. Naturtillgångarna är själva grundorsaken till illegala ockupation av . En del i att vapenvilan bröts var även den väg byggde för att transportera råvaror ut från . Det är genom de stora inkomsterna från fosfat, ett rikt fiske och andra västsahariska tillgångar som kan finansiera sin ockupation och fortsätta sitt systematiska förtryck av den västsahariska befolkningen. Regeringen ska verka för att EU säkerställer att handelsavtal och fiskeavtal mellan och , i enlighet med beslut, inte innefattar territorium så länge som folk, via deras legitima representant , inte har gett sitt samtycke. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 11 EU:s bilaterala och regionala förbindelser När vägen mellan och stängdes blev det främsta avreselandet för människor på flykt från och delar av till . Det beror till stor del på det rådande kaoset och bristen på kontroll över landets gränser. EU har fokuserat sitt engagemang i på att stoppa flyktingar från att ta sig in i , trots att det innebär att de fastnar i det krigshärjade landet. Situationen för de flyktingar som befinner sig i är fruktansvärd. Flera rapporter, bl.a. från FN och Human Rights Watch, vittnar om flyktingar som säljs som slavar, trafficking, sexuella övergrepp och tortyr. betalar EU den libyska för att stoppa båtar med flyktingar trots att FN-rapporter beskriver hur denna vid upprepade tillfällen har skjutit mot, skjutit sönder och sänkt flyktingbåtar. Flyktingar som omhändertas av den libyska förs tillbaka till migrationshäkten där de intagna utsätts för tortyr, svält och våldtäkter samt säljs som slavar. införde FN individuella sanktioner mot sex libyska smugglare. Bland dem finns minst en tidigare milisledare som leder en regional kustbevakningsenhet i det krigshärjade landet – samma kustbevakning som alltså får stöd av EU. Två av dem har varit direkt inblandade i avtalen som slutits med om att stoppa människor från att ta sig över . Trots situationen i och vetskapen om de övergrepp som sker fortsätter EU:s stöd till landets s.k. kustbevakning. Det är uppenbart att mänskliga rättigheter väger lätt mot ambitionerna att stoppa flyktingar från att komma till . Det är dessutom uppenbart att den förda politiken leder till att landet destabiliseras ytterligare. bör verka för att EU slutar finansiera den libyska och att relationer med bygger på full respekt för asylrätten och mänskliga rättigheter. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. menar att de flyktingar som är fast i måste evakueras därifrån. bör genom EU och () agera för en snabb evakuering och vidarebosättning av flyktingar och asylsökande från . Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. När EU tecknade återtagandeavtal med var det med hot om att dra tillbaka biståndet på motsvarande . är ett av världens fattigaste länder och är därmed så pass beroende av utländskt bistånd att dess regering hade svårt att stå emot pressen från EU. kan på inget sätt beskrivas som ett säkert land, och utvecklingsutmaningarna är enorma. Den afghanska flyktingministern har vädjat till EU att inte deportera människor till landet. Att genom EU:s avtal har tecknat ett bilateralt återtagandeavtal med är direkt skamligt. Kommissionen har även föreslagit en blandning av främjande och tvingande åtgärder för att få andra stater, framför allt i , att hindra migranter från att ta sig till . Det är uppenbart att EU använder sin politiska och ekonomiska makt för att begränsa asylrätten och människors rätt att röra sig. Genom att samarbeta med stater där människorättskränkningar är vanligt förekommande, t.ex. , och , för att stoppa människor på flykt finns uppenbara risker för att EU bidrar till grova kränkningar av mänskliga rättigheter. bör inom EU motverka alla beslut som innebär att asylrätten och flyktingars mänskliga rättigheter kränks. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Att stoppa eventuella asylsökande är olagligt enligt internationell rätt. Trots det har EU:s gränsmyndighet grova anklagelser mot sig för att ha gjort just det. Båtar från till har stoppats på vad som kan vara olagliga sätt. Myndigheten har fått kritik från bl.a. för att ha undanhållit eventuellt våld till havs i sin årsrapport. Det behövs oberoende utredningar sett till att Frontex egna internutredningar kommit fram till att inga brott mot rättigheter skett. bör verka för att EU ska tillsätta oberoende utredningar av huruvida Frontex har brutit mot internationell rätt. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 12 Öppenhet och transparens Vilka beslut som fattas ska avgöras av hur människor röstar, inte av EU-byråkrater och storföretagens lobbyister. När folkstyret urholkas innebär det inte bara sämre beslut – det gröper också ur tilltron till demokratin. Det pågår en politisk kris i och tilltron till regeringar, institutioner och medier sjunker. Allt färre upplever att samhället är byggt för dem. Under ett stort antal år har makt och beslutsfattande medvetet förts bort från folkligt inflytande och demokratiska organ till opåverkbara EU-institutioner. EU har använts som ett instrument för att sprida idén om att politik bör styras av experter och byråkrater, som inte ska kunna påverkas av folkliga opinioner. vill demokratisera EU genom att ge mindre makt till EU:s byråkrater, kommissionärer och domare och mer makt till de nationella parlamenten. Vi vill begränsa lobbyisternas närvaro i EU samt verka för ökad insyn och transparens i EU:s institutioner. Regeringen bör verka för att lobbyism begränsas i EU till förmån för nationella parlaments inflytande. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. motverkar EU:s utveckling i federal, överstatlig riktning och arbetar för att föra tillbaka makt till folket. Det borde också vara enklare att lämna EU och EMU om man som medlemsland vill det. anser att de folkvaldas roll i demokratin är central. Det är viktigt att vi alla kan lita på de folkvalda. Ändå är det få EU-parlamentariker som vill redogöra för hur de utnyttjar de förmåner de har som parlamentariker. Bara har varit öppet från start med att pengarna går dit de ska. Regeringen ska verka för ett regelverk som innebär öppna böcker, minskade förmåner och sänkta politikerarvoden för alla EU-parlamentariker. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Den absurda flytten av folkvalda och tjänstemän mellan och en gång måste upphöra. Regeringen bör verka för att endast sammanträder i . Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna.