mot · H8024019 · 2021-04-28 00:00:00 — med anledning av prop. 2020/21:100 ekonomiska vårproposition Coronapandemin har inneburit en drastisk och omvälvande förändring av tillvaron för de allra flesta människor. Hur länge coronaviruset kommer att fortsätta att utgöra ett hot mot liv och hälsa är svårt att veta. pågår dock vaccinationer mot covid-19, vilket gör att det ändå går att skönja ljuset i tunneln. Coronakrisen har visat hur skör samhällets motståndskraft är på många områden. År av skattesänkningar har dränerat välfärden på resurser. Krisen har visat att när vi gör saker tillsammans står vi starkare än när vi gör saker var och en för sig. Besparingar och privatiseringar har lett till en underdimensionerad sjukvård och äldreomsorg, med brist på såväl personal som utrustning och skyddskläder. Inom har privatiseringarna resulterat i låg bemanning, många timvikarier och hög personalomsättning – en kombination som under coronakrisen fått förödande effekter. Vi ser också hur krisen har blottlagt det svenska klassamhället. Många tjänstemän och akademiker kan skydda sig från smittan genom att jobba hemma, vilket sällan personer med arbetaryrken kan. Smittan har också drabbat vissa socialt utsatta områden särskilt hårt. Arbetslösheten ligger på ; det är en lika hög arbetslöshet som när arbetslösheten toppade efter finanskrisen. Prognosen är också dyster. beräknas arbetslösheten falla till för att sedan ligga på . Med en arbetslöshet som planar ut på vid prognosperiodens slut förväntar man sig en ekonomisk vårproposition som stakar ut riktlinjer för ett massivt åtgärdsprogram för att få fart på ekonomin och pressa ned arbetslösheten. Den ekonomiska vårpropositionen och vårändringsbudgeten är dock tunna såväl på konkreta förslag som på större aviseringar . Det enda regeringen kommer med är ett jobbprogram på . Det är långt ifrån tillräckligt i ett läge där den höga arbetslösheten förväntas bestå . Regeringen borde ta tillfället i akt och sjösätta ett massivt investeringsprogram för klimatomställning, energieffektivisering, digitalisering, breda kunskapslyft, välfärdssatsningar och utbyggd infrastruktur. behöver en nystart. Målet för är tydligt: Full sysselsättning och jämlikhet ska nås med en lönedriven och långsiktigt hållbar tillväxt. Den kommer från starka och trygga löntagare samt ett samhälle som är villigt att göra betydande och nödvändiga investeringar. Det är hög tid att lämna gårdagens ekonomi bakom oss. I den här motionen presenterar vi också en lång rad förslag för att hantera effekterna av pandemin, utöver det som regeringen har gjort. står i huvudsak bakom de insatser regeringen har presenterat och har även varit delaktigt i att förbättra dem. Regeringens åtgärder med anledning av coronakrisen har syftat till att dels hantera smittspridningen och hälsoeffekterna av viruset, dels motverka de ekonomiska effekterna när stora delar av ekonomin stängs ned. Totalt sett efterfrågar dock ett mer balanserat svar på den ekonomiska krisen. Företagen har fått stora omfattande stöd, och mer förväntas komma som sjukvården, äldreomsorgen och Arbetsförmedlingen går på knäna på grund av otillräckliga resurser. Krispolitiken får inte bidra till ökade klyftor utan bör utformas så att den bidrar till ett mer robust och starkare samhälle. Coronakrisen har synliggjort bristerna i hälso- och sjukvården samt äldreomsorgen. menar att det krävs en omfattande upprustning, och som ett första steg föreslår vi i denna motion satsningar motsvarande . Vi vill bl.a. få bort de ofrivilligt delade turerna i äldreomsorgen och öka bemanningen inom såväl hälso- och sjukvården som äldreomsorgen. De som slitit hårt under pandemin inom dessa sektorer bör också belönas med extra semesterlön. Krisen har även blottlagt brister i våra trygghetssystem. menar att det behövs långsiktiga reformer för att åtgärda dessa brister. Bland annat måste karensavdraget slopas på riktigt. För att möta pandemins mer akuta konsekvenser för de som har minst marginaler föreslår vi tillfälliga extra utbetalningar till flera grupper samt en statlig hyresfond för att ingen ska behöva vräkas till följd av pandemin. Vi vill också öka satsningarna på arbetsmarknadspolitiska program för att fler ska kunna komma i arbete när arbetsmarknaden tar fart igen. föreslår också satsningar på studenter och doktorander , bl.a. på en skuldavskrivning för de inom högre studier som fått en sämre utbildning till följd av pandemin. Vi föreslår också flera satsningar inom kultur- och fritidsområdet. Bland annat vill vi avsätta för att stärka möjligheterna till fritidsaktiviteter för barn och unga. De omfattande ekonomiska satsningar som gjorts för att möta pandemins konsekvenser har utgjort en möjlighet till omställning i en mer klimat- och miljövänlig riktning. Tyvärr har regeringen inte tagit vara på den möjligheten. föreslår i denna motion omfattande satsningar på järnväg, kollektivtrafik och annan infrastruktur som snabbar på omställningen till mer klimatvänliga transporter. I motionen presenterar också förslag för ökat stöd till lanthandel och gränshandel, till det lokala näringslivet och för att skapa fler arbetstillfällen genom stöd till vidareförädlingsprocesser. 3 Förslag till riksdagsbeslut 5 Det ekonomiska läget 5.2 Utvecklingen på arbetsmarknaden 6 syn på regeringens ekonomiska politik 7 riktlinjer för den ekonomiska politiken 7.1 Ett pågående paradigmskifte 7.4 Medelfristiga mål för arbetsmarknaden 7.5 Politik för ökad jämlikhet 7.6 Omställning och utbildning 7.7 Klimatplan/grön omställning 7.8 En välfärd utan vinstintresse 7.9 Ett mer robust samhälle 7.10 Bort från marknadsskolan 7.11 Stärkta sociala försäkringar 7.11.1 Ekonomisk trygghet vid sjukdom 7.11.2 Pensioner som går att leva på 7.11.3 Ekonomisk trygghet för barnfamiljer 8 förslag på budgetåtgärder 8.1 Äldreomsorg och hälso- och sjukvård 8.1.1 Börja rusta upp äldreomsorgen 8.1.2 Frivilligt med delade turer – betalt 8.1.3 Bättre arbetsvillkor i hälso- och sjukvården 8.1.4 Extra semesterlön för anställda inom vården och äldreomsorgen 8.2.2 Öka närvaro i skolan 8.2.3 Fritid för barn och unga 8.2.4 Extra utbetalning till pensionärer, sjuka och arbetslösa 8.2.5 Extra utbetalning av flerbarnstillägg 8.3 Studenter och doktorander 8.3.1 Skuldavskrivning för studenter som drabbats av pandemin 8.3.2 Tillägg till studentkårerna 8.3.3 Stärk doktorandernas arbetsmiljö 8.4 Skärpta villkor för krisstöden 8.5 Investeringsstöd för samhällsfastigheter 8.6 Coronakrisen och internationell solidaritet 8.7 Coronakrisens påverkan på migrationspolitiken 8.9.1 Höj bostadstillägget i sjuk- och aktivitetsersättningen 8.9.2 Pausade bedömningar i sjukförsäkringen 8.9.4 Starkare skydd för behovsanställda 8.11 Krisstöd till kultur, idrott och fritid 8.12 Bostäder och byggande 8.12.2 Stimulans för fler hyresrätter nu 8.13 Omställning för klimat och miljö 8.13.1 Öka takten för utbyggnad av laddinfrastruktur för elbilar 8.13.2 Verkställ planer för ett fossilfritt 8.13.3 Tidigarelägg investeringar i 8.13.6 Slopad banavgift för tågföretagen 8.13.7 Stöd till kollektivtrafiken 8.13.10 Flexibel investeringspott för hållbara godstransportlösningar 8.13.11 Statlig finansiering av ERTMS-ombordutrustning 8.13.12 Öka investeringarna i nattågsfordon 8.13.14 Coronastöd till taxi 8.13.15 Skydd av de fjällnära skogarna 8.14 Satsningar på landsbygden 8.14.1 Stöd för bredband till landsbygden och bredbandsutbyggnad 8.14.2 Ge personalen chans att rädda nedläggningshotade företag 8.14.3 Fler arbetstillfällen genom stöd till vidareförädlingsprocessen 8.14.4 Stöd för lanthandeln/gränshandeln 8.14.5 Stöd till lokalt näringsliv 3 Förslag till riksdagsbeslut godkänner förslaget till riktlinjer för den ekonomiska politiken och budgetpolitiken (avsnitt 7–8 i motionen). Coronapandemin har inneburit en drastisk och omvälvande förändring av tillvaron för de allra flesta människor. Runt om i världen har olika insatser gjorts för att förhindra och stoppa virusets framfart och spridning, som sjukvården kämpar med att vårda patienter som blivit svårt sjuka i covid-19. Hur länge coronaviruset kommer att fortsätta att utgöra ett hot mot liv och hälsa är svårt att veta. pågår dock utrullningen av coronavaccinerna, vilket gör att det ändå går att skönja ljuset i tunneln. Distributionen av de olika vaccinerna är dock mycket ojämn. har utvecklingsländerna endast fått en bråkdel av de distribuerade vaccinerna. En låg vaccinationsgrad i den fattiga delen av världen ökar riskerna för att nya mutationer av viruset ska utvecklas, med svåra konsekvenser som följd. Även i har vaccinationstakten varierat både regionalt och lokalt till följd av bristande organisation. Oförmågan att kompensera för ojämlika strukturer har lett till att vaccinationsgraden är lägre bland de grupper som drabbats hårdast av pandemin. Olika samhällsmodeller möter kriser på olika sätt. Ett robust samhälle med en stark välfärd som garanterar ekonomisk trygghet vid sjukdom och arbetslöshet, med en välfungerande och välfinansierad sjukvård och äldreomsorg, är bättre rustat att möta såväl de direkta som de indirekta konsekvenserna av coronavirusets spridning. är bättre rustat än många andra länder. De senaste årtiondenas privatiseringar och nedskärningar i välfärden samt nedmonteringen av trygghetssystemen har dock avsevärt försämrat våra förutsättningar att hantera kriser och förändringar som pandemier, klimatpåverkan eller större flyktingmottagande på ett bra och robust sätt. De ekonomiskt utsatta har blivit fler; har den ekonomiska eliten fått det allt bättre i . Vi måste få en politik som omfördelar och utjämnar inkomstskillnader. Vi vill bygga ett starkare samhälle som klarar av att ta hand om sina invånare oavsett om krisen är global och drabbar oss alla eller om den är personlig och bara drabbar dig. 5 Det ekonomiska läget När ekonomierna stängde ned i samband med utbrotten av pandemin tvärstannade tillväxten. I föll BNP med . minskade smittspridningen i snabb takt och ekonomin studsade tillbaka. En andra våg av smittspridningen fick tillväxten att sakta in . Smittspridningen har varit fortsatt hög under inledningen av året men väntas minska när vädret blir varmare och allt fler blir vaccinerade. Figur 1 Svensk BNP-tillväxt, 2010–2021 (Q2) Procentuell förändring, säsongsrensade kvartalsvärden Källa: (Konjunkturläget ). Konjunkturbarometern, som mäter stämningsläget i den svenska ekonomin, tyder dock på att tillväxten håller på att ta fart igen. Men stämningsläget är tudelat. Det är i tillverkningsindustrin som optimismen är stor. Där ligger konfidensindikatorn[1] en bra bit över det historiska genomsnittet. Stämningsläget i övriga sektorer i näringslivet ligger något under det historiska genomsnittet, se tabell 1 nedan. hålls industriproduktionen dock tillbaka något på grund av den globala bristen på halvledare och containerfrakt, vilket hämmar BNP-tillväxten något under de två första kvartalen. Tabell 1 Indikatorer i Konjunkturbarometern Index medelvärde = 100 Källa: (Konjunkturbarometern ). Den ekonomiska utvecklingen i omvärlden liknar den svenska och följer i mångt och mycket hur smittspridningen utvecklas. Som svar på de ekonomiska effekterna av pandemin har bedrivit en mycket expansiv finanspolitik. beslutades om ytterligare finanspolitiska stimulanser, som motsvarar av BNP. Till det ska läggas att det i skrivande stund pågår arbete och förhandlingar om ett större infrastrukturpaket. Förväntningar om hög tillväxt och minskad arbetslöshet har bidragit till att driva upp de långa marknadsräntorna. har den starka industrikonjunkturen pressat upp råvarupriserna, vilket i ett senare led kommer att slå på konsumentpriserna. Detta har sammantaget lett till en diskussion om inflationen är på väg tillbaka. De flesta centralbanker tar än så länge de stigande inflationsimpulserna med ro och har inga planer på att strama åt penningpolitiken i närtid. Den amerikanska har därtill antagit en ny policy som innebär att de siktar på att inflationen i genomsnitt ska vara kring , och eftersom inflationen legat en bra bit siktar de nu på att låta inflationen överstiga innan de påbörjar någon större åtstramning av penningpolitiken. 5.2 Utvecklingen på arbetsmarknaden Antalet arbetade timmar rasade när pandemin slog till och många företag tvingades begränsa sin verksamhet. Sysselsättningen hölls uppe, bl.a. på grund av att företagen hade möjlighet att korttidspermittera sina anställda. Som ett resultat av detta ökade antalet timmar mer än sysselsättningen när ekonomin sedan tog fart (se figur 2 nedan). Antalet arbetade timmar väntas öka även , som sysselsättningen beräknas falla rejält. Anledningen till att sysselsättningen beräknas falla beror dock inte på den underliggande utvecklingen utan på att SCB med start har bytt metod för arbetsmarknadsundersökningarna. Metodbytet innebär att färre personer räknas som sysselsatta och i arbetskraften (den uppmätta arbetslösheten bedöms dock inte påverkas i någon större utsträckning av metodbytet). Figur 2 Sysselsatta och arbetade timmar Index 2001=100, säsongsrensade kvartalsvärden Källa: (Konjunkturläget ). Sammantaget har pandemin slagit hårt mot arbetsmarknaden. Den säsongsrensade arbetslösheten ligger på , vilket är i paritet med nivåerna under finanskrisen –2009. Särskilt allvarligt är det att antalet långtidsarbetslösa har ökat . En långsiktig trend på arbetsmarknaden är att en ökande andel av de arbetslösa tillhör någon av de grupper som Arbetsförmedlingen kallar för ”utsatta” (se figur 3 nedan). Med utsatta grupper avses grupper som har en lägre genomsnittlig chans att få arbete. [3] När arbetslösheten steg snabbt vid pandemins utbrott sjönk arbetslösheten för dessa grupper, mätt som andel av den totala arbetslösheten. Den ökade arbetslösheten under pandemin drabbade alltså grupper med en förhållandevis stark ställning på arbetsmarknaden i relativt stor omfattning. När nu arbetsmarknaden stärks går jobben i första hand till de som har en ganska stark ställning på arbetsmarknaden, vilket leder till att de utsatta gruppernas andel av den totala arbetslösheten ökar igen. Detta är ett mönster som också gällde –2011 i samband med finanskrisen. Figur 3 Inskrivna arbetslösa vid Arbetsförmedlingen Tusental respektive procent, säsongsrensade månadsvärden Källa: (Konjunkturläget ). Den ekonomiska ojämlikheten har ökat i de flesta västländer under de senaste 30–40 åren. är inget undantag, tvärtom. Faktum är att är det OECD-land, jämte , där den ekonomiska ojämlikheten ökat mest . En viktig orsak till de ökade klyftorna är hur det svenska skattesystemet utvecklats. har gått från att vara ett av de länder vars skattesystem omfördelar mest till att ha det minst omfördelande skattesystemet inom EU:s kärnländer. [4] är ett av få som varken har en förmögenhetsskatt, arvs- och gåvoskatt eller en fastighetsskatt som är kopplad till bostadens (fulla) värde. Skattekvoten har sänkts från 2020, vilket motsvarar ca i minskade skatteinkomster . En annan central faktor bakom den växande ojämlikheten är kapitalinkomsternas utveckling och fördelning. Inkomsterna från kapital har ökat markant och uppgick till , och eftersom fördelningen av kapitalinkomsterna är mycket ojämn har det lett till ökade klyftor. [5] I figuren nedan visas kapitalinkomsterna per percentil som andel av hushållens totala inkomster av kapital. Som framgår av diagrammet är kapitalinkomsterna i starkt koncentrerade till de delar av befolkningen som har de högsta inkomsterna. Av de totala kapitalinkomsterna gick till den hundradel av befolkningen som hade de högsta inkomsterna. [6] I () rapport görs bedömningen att ungefär hälften av de ökade klyftorna kan härledas till kapitalinkomsterna. Kapitalinkomsterna är också ojämnt fördelade mellan kvinnor och män, där kvinnors andel av de totala kapitalinkomsterna uppgår till . Figur 4 Inkomst av kapital per percentil, 2018 Andel av hushållens totala inkomster från kapital, procent Källa: SCB (Inkomster och skatter). Inkomstutvecklingen i den nedre delen av inkomstfördelningen förklarar också en del av den ökade ojämlikheten. I dessa inkomstskikt utgör transfereringarna en större andel av inkomsten än i de högre inkomstskikten. Tabellen nedan är från och visar förändringen av ersättningen i ett urval av transfereringssystem i relation till förändringen i dels prisindex (KPI), dels inkomstindex. Ett värde på t.ex. 0,8 i förhållande till inkomstindexet visar att ersättningen minskat i relation till den allmänna inkomstutvecklingen. Som framgår av tabellen har ersättningen i de flesta transfereringssystemen utvecklats svagare än inkomstindex. Urholkningen av ersättningssystemen har bidragit till de ökade inkomstskillnaderna. Tabell 2 Förändringen av ersättningen i ett urval av transfereringssystem Källa: , SOU 2019:65. 6 syn på regeringens ekonomiska politik De flesta bedömare är överens om att var dåligt rustat när pandemin bröt ut i början av . Det handlade dels om det uppenbara i form av brist på skyddsutrustning, ventilatorer och annan medicinteknik. Men det blev också tydligt att år av nedskärningar innebar en underbemannad äldreomsorg, sjukvård och hemtjänst med alltför små marginaler för att klara av den ökade belastning som pandemin inneburit. När man nu kan börja skönja slutet på pandemin borde det vara en självklarhet att bygga ett starkare . Det handlar dels om att rusta upp välfärden, dels om en politik för full sysselsättning och klimatomställning. För att lyckas med detta kommer det att krävas betydande insatser från statens sida i form av mer resurser till välfärden och stora investeringar i infrastruktur, energiomställning, miljöteknik, bostäder m.m. är de flesta överens om att såväl polisen som Försvarsmakten behöver förstärkas. I figuren nedan visas utgiftstaket för staten som andel av potentiell BNP . Regeringen har höjt utgiftstaken –2022 av finanspolitiska skäl, som ett resultat av pandemin. är dock utgiftstaken nere på nivåer som understiger nivåerna innan pandemin. Detta är oroande och anmärkningsvärt, för det innebär i praktiken att det blir omöjligt för regeringen att få plats med de resurstillskott till välfärden och de klimatinvesteringar som krävs för att bygga ett starkare och mer robust . Figur 5 Utgiftstaken 2018–2024, procent av potentiell BNP Källa: VP 21 och VP 20. Den säsongsrensade arbetslösheten är , och regeringens prognos för helåret ligger på . Det är en lika hög arbetslöshet som när arbetslösheten toppade efter finanskrisen. Prognosen är också dyster. beräknas arbetslösheten falla till för att sedan ligga på . Med en arbetslöshet som planar ut på vid prognosperiodens slut förväntar man sig en ekonomisk vårproposition som stakar ut riktlinjer för ett massivt åtgärdsprogram för att få fart på ekonomin och pressa ned arbetslösheten. Den ekonomiska vårpropositionen och vårändringsbudgeten är dock tunna såväl på konkreta förslag som på större aviseringar . Det enda regeringen kommer med är ett jobbprogram på . Det är långt ifrån tillräckligt i ett läge där den höga arbetslösheten förväntas bestå . Regeringen borde, likt Bidenadministrationen, ta tillfället i akt och sjösätta ett massivt investeringsprogram för klimatomställning, energieffektivisering, digitalisering, breda kunskapslyft, välfärdssatsningar och utbyggd infrastruktur. Den ekonomiska vårpropositionen innehåller en fördelningspolitisk redogörelse. Den är en utmärkt beskrivning av hur inkomstfördelningen utvecklats i . Som vi konstaterade i avsnitt 5.3 är det land inom OECD-området där de ekonomiska klyftorna ökat mest. Det finns många mått som beskriver denna utveckling. 1995 hade den översta procenten i inkomstfördelningen i genomsnitt en inkomst som motsvarade av medianinkomsten i hela befolkningen. 2019 hade denna andel vuxit till 1 . Det som framför allt drivit på utvecklingen är stigande kapitalvinster och utdelningar från fåmansbolag i de översta inkomstskikten. av kapitalvinsterna erhålls av den hundradelen som har de högsta inkomsterna. Hur ojämlikheten ser ut och vad som driver den är med andra ord ingen okänd materia för regeringen. Regeringen pratar också gärna om att den vill minska de ekonomiska klyftorna. Finansministern brukar ha ett årligt utspel i om att kapitalskatterna borde höjas. Dessvärre stannar det hela vid prat och utspel. har en stor del av mandatperioden förlupit, och den i januariavtalet utlovade skattereformen som ”ska utjämna dagens växande ekonomiska klyftor” lyser fortfarande med sin frånvaro. I stället för en skattereform som minskar klyftorna har regeringen med sin politik aktivt bidragit till att ojämlikheten ökat ytterligare, bl.a. genom att sänka skatten för höginkomsttagare. behöver en radikal omläggning av den ekonomiska politiken – en politik som prioriterar full sysselsättning, klimatomställning och ökad jämlikhet framför orättfärdiga och ineffektiva skattesänkningar. 7 riktlinjer för den ekonomiska politiken 7.1 Ett pågående paradigmskifte Den ekonomiska nyliberala doktrinen som växte sig stark byggde, mycket förenklat, på tre huvudsakliga föreställningar. Den första är att när ersättningen i arbetslöshets- och sjukförsäkringen faller så ska viljan att arbeta öka, vilket ska leda till att arbetslösheten minskar. Den andra är att när de med högst inkomster får en större del av kakan genom skattesänkningar så ska det leda till innovationer, ökade investeringar och hög produktivitet. Den tredje är att staten bör agera och reglera så lite som möjligt på olika marknader. Efter finanskrisen –2009 började många av dess tidigare tillskyndare, som t.ex. IMF och , att kritisera den nyliberala politiken. I en rapport , utgiven av , konstaterade författarna inte bara att jämlikhet inte var skadligt för den ekonomiska tillväxten utan tvärtom: Jämlikhet gynnar den ekonomiska tillväxten. [8] Den förda ekonomiska politiken –2010 innebar också en renässans för keynesiansk finanspolitik, dvs. att staten bör stimulera efterfrågan i ekonomiska kriser. IMF:s dåvarande chefsekonom konstaterade bl.a. att man grovt hade underskattat effekterna av finanspolitiska stimulanser. [9] Innebörden av detta var bl.a. insikten att åtstramningar som görs i syfte att minska skuldsättningen ibland kan vara kontraproduktiva. I en omtalad och publicerad studie från har forskarna analyserat effekterna av sänkta skatter på höga inkomster. [11] Studien kommer, föga förvånande, fram till att skattesänkningar för de rika ökar den ekonomiska ojämlikheten utan att nämnvärt påverka arbetslösheten eller den ekonomiska tillväxten. Klimatförändringarna har drivit på paradigmskiftet bort från de nyliberala dogmerna. Klimatkrisen är ett gigantiskt marknadsmisslyckande som hotar förutsättningarna för mänskligt liv på jorden. Den enorma utmaning klimatkrisen innebär kräver att staten måste ta ett större ansvar i form av regleringar och investeringar. På samma sätt har den pågående pandemin visat hur skör samhällets motståndskraft är på många områden. År av skattesänkningar har dränerat välfärden på resurser. Krisen har visat att när vi gör saker tillsammans står vi starkare än när vi gör saker var och en för sig. Nedskärningar och privatiseringar har lett till en underdimensionerad sjukvård och äldreomsorg, med brist på såväl personal som utrustning och skyddskläder. Den nuvarande chefen för konstaterar att pandemin har gjort att vi alla vill gå tillbaka till hur ekonomin fungerade före pandemin, men ”vi kan inte – vi borde inte – gå tillbaka till gårdagens ekonomi med långsam produktivitetstillväxt, stor ojämlikhet och en förvärrad klimatkris.”[12] behöver en nystart. Målet för är tydligt: Full sysselsättning och jämlikhet ska nås med en lönedriven och långsiktigt hållbar tillväxt. Den kommer från starka och trygga löntagare samt ett samhälle som är villigt att göra betydande och nödvändiga investeringar. Det är hög tid att lämna gårdagens ekonomi bakom oss. De ekonomiska konsekvenserna av coronapandemin är stora. Mest oroande är utvecklingen på arbetsmarknaden.