mot · H9023364 · 2021-10-04 00:00:00 — En långsiktigt hållbar personlig assistans ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ta fram och genomföra en reformagenda för långsiktigt hållbar personlig assistans och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om en rättssäker individuell prövning och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att barnets bästa ska tydliggöras och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att genomföra en utredning gällande ett statligt enhetligt huvudmannaskap inom personlig assistans och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att säkerställa kvalitet och kontinuitet inom personlig assistans och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att säkerställa valfrihet och mångfald inom personlig assistans och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om effektivitet och kostnadskontroll inom personlig assistans och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att motverka organiserad brottslighet, fusk och överutnyttjande av personlig assistans och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om regelverk kring återbetalningskrav och utbetalningsstopp och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att göra en översyn av befintlig lagstiftning i syfte att ta fram nationella riktlinjer gällande rehabilitering, habilitering och hjälpmedel och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att göra en nationell kartläggning av kompetensförsörjningen och tillkännager detta för regeringen. utgångspunkt när vi utformar vår politik är människan. När det handlar om LSS-lagstiftning och personlig assistans innebär det att lagar och regelverk ska utformas så att de människor som behöver samhällets stöd allra mest ska få det. Vi värnar om assistansreformens långsiktiga hållbarhet och legitimitet. Det är politikens uppgift att säkerställa att lagar, finansiering och regelverk lever upp till detta. Regleringen av rätten till personlig assistans är i grunden att en första förutsättning för att kunna vara berättigad till personlig assistans är att tillhöra någon av LSS så kallade personkretsar. Det är emellertid inte tillräckligt att enbart uppfylla kravet på att tillhöra någon av LSS personkretsar. En ytterligare förutsättning är att den enskilde ska ha stora och varaktiga funktionsnedsättningar som medför behov av hjälp med sina så kallade grundläggande behov. Det finns stora möjligheter att kunna utveckla den viktiga frihetsreformen som personlig assistans är. Det kommer kräva ett helhetstänkande där alla delar för att få ihop ett långsiktigt stabilt och hållbart regelverk och organisering kring insatsen personlig assistens är lika viktiga att få på plats. Det rör såväl lagar som finansiering. Därutöver rättssäkerhet och ett enhetligt huvudmannaskap, stärkt kvalitet och kontinuitet, säkerställd mångfald och valfrihet, regelbunden tillsyn och uppföljning. Därtill den så viktiga myndighetsutövningen. Allt ska fungera och hänga ihop. prioriteringar och inriktning gällande en nationell reformagenda i syfte att stärka en långsiktigt hållbar personlig assistans är bland annat följande: Alla individer ska ha rätt till en individuell rättssäker prövning av sin förfrågan om rätt till personlig assistans och bibehållen assistansersättning. Vi anser att det som är allra viktigast att få på plats är ett långsiktigt hållbart och rättssäkert system för personlig assistans. Det är viktigt att strävar efter att tydliggöra barnets bästa. Det delade huvudmannaskapet för personlig assistans möjliggör övervältring av kostnader, skapar otydliga ansvarsgränser, och skapar inte några reella incitament att utveckla andra stödformer samt leder till brister i insyn och uppföljning. Vi föreslår bland annat att regeringen ska fullfölja tillkännagivande om att skyndsamt genomföra en utredning som har ett statligt helhetsansvar för personlig assistans som målsättning. Det regelverk som styr insatsen personlig assistans behöver bli tydligare och visa mer respekt för personlig integritet när det gäller uppföljning, tillsyn och kontroll. Det ska finnas tydliga lagar och regelverk för vad som gäller om man driver och sköter LSS-verksamhet, oavsett driftsform. Detta är viktigt för att kunna motverka organiserad brottslighet, fusk och överutnyttjande inom personlig assistans. Vi föreslår bland annat att regeringen ska ge i uppdrag att det tas fram ett standardiserat arbetsgivarintyg. Behovet av ett sådant intyg är stort eftersom omfattande organiserad brottslighet är kopplad till fiktiva anställningar. Det finns behov av att säkerställa en långsiktig och hållbar ekonomisk finansiering och rimlig kostnadsutveckling rörande personlig assistans. När den borgerliga regeringen införde lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) och lagen (1993:389) om assistansersättning () förändrades livet för personer med omfattande och varaktiga funktionsnedsättningar. Människor som behöver samhällets stöd allra mest fick ökade möjligheter att leva sitt liv efter sina egna förutsättningar med mer inflytande över sin egen vardag. Assistansreformen är en omfattande och viktig frihetsreform som vill värna och utveckla så att den förblir långsiktigt hållbar. Det är många personer och deras familjer som är beroende av assistansreformen och som ska kunna lita på att stödet finns där när man behöver det som allra mest. Detta ska vara ett långsiktigt åtagande från samhällets sida som kräver förutsägbara regelverk och ett ekonomiskt hållbart finansierat system. Personlig assistans är en av de tio insatser som regleras i LSS. Med personlig assistans avses ett personligt utformat stöd som ges av ett begränsat antal personer. I lagens förarbetena tydliggörs att den enskilde individen kan ges goda möjligheter till självbestämmande och inflytande över sin egen livssituation när stöd och hjälp kan lämnas i form av personlig assistans och anordnas på det sätt som den enskilde finner bäst. Sedan reformen om LSS och personlig assistans genomfördes har systemet varit föremål för åtskilliga statliga utredningar. [2] Skälen är flera och viktiga för att förstå utvecklingen av LSS-reformen, lagstiftningen och framväxande praxis . Det är alltid lätt att vara efterklok och döma reformers ursprungliga utformning i efterhand. Vår intention är att ta vara på bland annat den kunskap som de genomförda statliga utredningarna erbjuder och analysera den praxis som växt fram . Vi känner oss trygga med att peka på åtminstone sju viktiga skäl att LSS-reformen med fokus på personlig assistans fortsatt är i behov av utveckling och reformering. För det första finns det behov av att säkerställa att dem som har behov av personlig assistans för att kunna ta del av de livsvillkor och vardagsmönster som gäller för människor i allmänhet tryggas långsiktigt. Den grundläggande utgångspunkten är att samhället ska sträva efter normalisering och integrering av personer med funktionsnedsättningar som de viktigaste funktionshinderspolitiska målsättningarna. För det andra finns det behov av att stärka rättssäkerheten när det gäller vem som ska ha rätt till personlig assistans och vilka villkor som behöver vara uppfyllda. Det handlar till exempel om situationer gällande rätten till personlig assistans för stöd vid egenvårdsinsatser och av föräldraansvaret vid bedömning av barns rätt till personlig assistans. För det tredje finns det behov av en utredning med fokus om ett enhetligt huvudmannaskap rörande personlig assistans. Stat och kommun gör ibland helt olika bedömningar när det gäller en persons rätt till personlig assistans respektive assistansersättning. Dessa varierande bedömningar har i vissa fall framstått som rättsosäkra och de olika utfallen har skapat oro hos de sökande. Människor har känt sig tvingade att bo kvar istället för att kunna flytta till annan kommun på grund av risken att deras behov av personlig assistans kan bedömas annorlunda i den nya kommunen av exempelvis budgetmässiga skäl. Det delade huvudmannaskapet leder till ojämlika bedömningar och inbyggda incitament att övervältra kostnader mellan stat och kommun. Det begränsar friheten för människor som är i behov av personlig assistans och urholkar därmed den frihetsreform som assistans utgör. För det fjärde finns det behov av att säkerställa en långsiktig och hållbar ekonomisk finansiering och rimlig kostnadsutveckling rörande personlig assistans. Det är tre faktorer som framförallt avgör utvecklingen av kostnaderna gällande personlig assistans. Det handlar om antal människor som beviljas assistansersättning. Därutöver antalet assistanstimmar som beviljas per person, samt vilken ekonomisk ersättning som lämnas till de aktörer som utför insatserna. Därutöver de administrativa kostnader som uppstår i samband med prövning, omprövning och överprövning av ansökningar (domstolarnas prövning av överklaganden) samt för tillståndsgivning, tillsyn och uppföljning. För det femte finns det behov av att få bukt på och helt stoppa den organiserade brottsligheten kring assistansersättning, samt fusk och överutnyttjande som missbrukar avsikten med assistansreformen. Nationellt underrättelsecentrum visar till exempel i en rapport att det förekommer systematisk organiserad brottslighet i syfte att ta hand om skattebetalarnas pengar som är avsedda för personlig assistans. [5] Det handlar om allvarliga systemfel och det finns ett stort behov av att förändra lagstiftning och regelverk, samt att förbättra uppföljning och tillsyn av assistansverksamheten. Allt oupptäckt fusk är förlorade skattekronor. Resurser som istället kunde ha använts till att utveckla välfärden för alla med behov av assistans, vård och omsorg. För det sjätte finns det omfattande behov av förbättrad uppföljning, tillsyn och utvärdering i syfte att stärka kvalitet, kostnadskontroll och valfrihet inom personlig assistans. Syftet med personlig assistans är att människor ska kunna leva självständiga liv – det värnar vi om och vill utveckla. För det sjunde finns det behov av att utforma lagar, ramar och regelverk som förmår åstadkomma välbalanserade prioriteringar och avvägningar med utgångspunkt i de totala samhällsekonomiska effekterna av LSS-reformen med fokus på personlig assistans och vad denna reform bidrar med gällande bland annat förbättrad livskvalitet, individuell frihet och stärkt arbetslinje. Det är också att notera att den borgerliga regeringens ursprungliga LSS-proposition var otydlig. Och som i grunden har kommit att handla om fördelning av kostnader mellan två huvudmän, stat och kommun. Det är djupt olyckligt. Det medför bland annat integritetskränkande utredningar så som klockning av toalettbesök och av andra liknande nödvändiga behov för att avgöra om de grundläggande behoven uppgår till . Det blir ett system som varken respekterar individens integritet eller är långsiktigt effektivt. utgångspunkt är att alla människor är olika men lika mycket värda. ska sträva efter att leva upp till FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning. Det var den förra borgerliga regeringen som efter godkännande ratificerade konventionen. [6] Det innebär ett viktigt ansvar att personer med funktionsnedsättningar eller funktionsvariationer, beroende på vilket uttryck man önskar använda, ska ha samma mänskliga rättigheter som alla övriga människor. Varken mer eller mindre. Det är ett långsiktigt förpliktigande. Stora möjligheter, problem och utmaningar inom personlig assistans Antalet personer som har beviljats minst en LSS-insats ökade från 50 per 10 000 invånare till 2017, en ökning . Det genomsnittliga antalet LSS-insatser som beviljats personer som har sådana, har däremot sjunkit . Från 1,8 insatser 1999 till 1,6 insatser . De som har beviljats assistansersättning har erhållit fler assistanstimmar , men det har även de personer som beviljats personlig assistans av sin kommun. Ersättningen till assistansmottagare har däremot inte blivit högre , utan schablonersättningen har snarare utvecklats något långsammare jämfört med till exempel löneökningen för personliga assistenter. Det finns tre huvudsakliga förklaringar till den ökning av antalet personer med assistansersättning som skett sedan reformens införande som låter sig kvantifieras. Den första är befolkningsutvecklingen som, allt annat lika, motsvarar en ökning av antalet personer. Befolkningsutvecklingen påverkar därtill utvecklingen av antalet personer som får insatser och det gäller inte bara assistansersättningen. Den andra är införandet av det femte grundläggande behovet, som förklarar av ökningen i antal personer som beviljats assistansersättning. Den tredje handlar om den utvidgade rättigheten för personer som fyllt att behålla sina insatser, vilket förklarar av den totala ökningen. Dessa tre förklaringsvariabler utgör av den totala ökningen av antalet personer med assistansersättning sedan reformens start. Denna ovanstående beskrivna utveckling påverkar i sin tur assistansreformens växande kostnader. anger i huvudsak följande förklaringar till kostnadsutvecklingen inom personlig assistans. Ökningen inom assistansersättningen beror till största delen på att antalet beviljade timmar per person ökat kraftigt, men även ökningen av antalet personer som beviljats assistansersättning har spelat en betydande roll. Det handlar vidare om att andelen av befolkningen med behov av insatser har ökat och därutöver medicinska framsteg och ökad medellivslängd. Ökningen av den dubbla assistansen och invandringen har också bidragit till kostnadsutvecklingen. Arbetslösheten i är en av allra högsta. Hälften av alla vuxna invandrare är beroende av bidrag för sin försörjning - 675 000 personer. Det är innebär att även långsiktigt centrala frihetsreformer som vi vill värna och utveckla måste anpassa sig till den samhällsekonomiska verkligheten. Det är viktigt att komma ihåg att den socialdemokratiskt ledda regeringens regleringsbrev till , direktiven till och den framväxande rättspraxisen på grund av viktiga domar i medfört att drygt 2 200 färre människor är beviljade rätt till personlig assistans än innan maktskiftet . Och att regeringens prognoser i den senaste budgetpropositionen pekar på att denna trend kommer att hålla i sig. Det är lätt att förstå den oro många familjer känner i sin vardag när de upplever att deras rätt till personlig assistans hotas. värnar om att lagstiftningen gällande LSS och personlig assistans ska utformas så att de människor som behöver samhällets stöd allra mest ska få det. Det är viktigt att stärka rättssäkerheten, ta bort möjligheterna till övervältring av ansvar och kostnader och förbättra den långsiktiga ekonomiska hållbarheten och legitimiteten för assistansreformen med hänsyn tagen till de totala samhällsekonomiska kostnaderna. I detta sammanhang är det helt centralt att lyckas täppa till de luckor som finns i assistansreformens system som gör att den organiserade brottsligheten växer gällande personlig assistans. Fusk och överutnyttjande drabbar de allra svagaste som har behov av samhällets gemensamma stöd. Den utvecklingen ska stoppas. Det handlar om allvarliga systemfel som måste åtgärdas skyndsamt. Det är ovärdigt att skrupelfria människor stjäl resurser som ska komma dem till del med rätt till personlig assistans. som blev ett stort misslyckande Den socialdemokratiskt ledda regeringen beslutade att tillsätta . Direktiven var tydliga på ett helt avgörande område: ”Förstärkt kvalitet, träffsäkerhet, helhetssyn och mångfald i de stödinsatser som LSS omfattar ska finansieras med besparingar inom assistansersättningen.”[10] Prioriteringen från regeringens sida var därmed klart uttalad redan från början. För säkerhetsskull kompletterade regeringen direktiven med följande: ”Med hänsyn till kraftiga kostnadsökningar inom assistansersättningen behöver även ytterligare besparingar göras.”[11] Ovanstående tydliga besparingsdirektiv fortsatte att gälla de kommande två åren. Regeringens reträtt inträffade . I ett tilläggsdirektiv beslutade regeringen följande: ”Förslagen ska sammantaget inte leda till att behovet av anslagna medel ökar jämfört med dagens nivå. Om några förslag bedöms öka kostnaderna för insatser enligt LSS som en följd av ökad kvalitet och träffsäkerhet ska kostnadsökningen finansieras. Utredaren behöver inte föreslå besparingar inom assistansersättningen så som det framgår av det ursprungliga direktivet. Förslagen ska bidra till en långsiktigt hållbar och kostnadsmässigt effektiv lagstiftning.”[12] Det är mot denna bakgrund och med tanke på komplexiteten i systemen som rör LSS och personlig assistans inte konstigt att utredningen hamnade snett. Ansvaret för detta bär regeringen. Det är ett faktum att kostnaderna för assistansersättning och insatser enligt LSS har ökat. Mätt i kronor ökade kostnaderna perioden –2017 i fasta priser gällande såväl assistansersättning som LSS-insatser. [13] Regeringen saknade emellertid en långsiktig grundtanke om hur man skulle kunna utveckla reformen rörande personlig assistans så att kvalitet och rättssäkerhet kunde stärkas och skapa en grundläggande stabilitet och hållbarhet rörande ekonomisk utveckling och finansiering. Det var en helt avgörande brist på tydlig riktning som tvingades anpassa sig till alldeles oavsett om den skulle föreslå konkreta besparingar eller lämna förslag inom ramar för dagens nivåer av anslagna resurser. Vad avser principiella förhållningssätt kring ansvarsfördelning mellan stat och kommun kontra en del av de konkreta utredningsförslagen lämnas motstridiga signaler. Vilket naturligtvis minskar trovärdigheten i utredningens analys och konkreta förslag. Utredningens principiella utgångspunkt var att dagens delade huvudmannaskap rörande LSS och personlig assistans medför problem och att dessa välfärdsområden borde utgöra en ansvarsuppgift. Trots denna ingång föreslog utredningen att staten ska ansvara för den personliga assistansen. Med ett viktigt grundläggande undantag att barn istället föreslås få en ny insats kallad personligt stöd till barn och att denna insats ska handhas av kommunen. uppfattning är att , undantaget faktadelar och analys av utvecklingen kring antalet personer som beviljats assistansersättning och kostnadsutvecklingen av personlig assistans, inte är särskilt användbar. Tvärtom så behöver en nystart genomföras med bland annat en utredning som ska ha till syfte att åstadkomma ett enhetligt huvudmannaskap där staten ges ansvar för hela insatsen kring personlig assistans. Utredningen om stärkt assistans Utredningen om stärkt assistans ska ses i ljuset av misslyckandet med . Utredningen fick i uppdrag att se över möjligheten att stärka rätten till personlig assistans för stöd vid egenvårdsinsatser. Vidare skulle utredaren analysera och ge förslag på hur rätten till personlig assistans gällande behov av hjälp med tillsyn kan stärkas. Utredaren gavs även i uppdrag att göra en översyn av hur föräldraansvaret vid bedömningen av barns rätt till personlig assistans kan smalnas av. Syftet med utredningen om stärkt assistans var att öka och stärka kontinuitet och förutsägbarhet inom personlig assistans och assistansersättning samt att den ska präglas av hög kvalitet och rättssäkerhet. En av utredningens stora förtjänster är att den tydliggör för hur sjukvårdande insatser ges till målgruppen och att det finns potential till förbättringar vad gäller trygghet och säkerhet. Ofta utförs de sjukvårdande insatserna genom så kallad egenvård av den enskildes personliga assistenter. [17] Det innebär att det inte är utbildad hälso- och sjukvårdspersonal som utför åtgärderna. Det finns mycket starka incitament för såväl den enskilde som för vården att hälso- och sjukvårdsåtgärder utförs som egenvård bland annat eftersom stödbehovet då kan ligga till grund för personlig assistans och assistansersättning. Personlig assistans gör det möjligt för den enskilde att få ett sammanhållet stöd för de behov som hon eller han har i sin vardag. Det ger den enskilde ökade möjligheter till inflytandet över vem som ska ge stöd. För hälso- och sjukvården innebär egenvård att det finansiella ansvaret för utförandet lämnar den regionala hälso- och sjukvården och övergår till staten eller kommunen. ser utredningen att det finns brister när det gäller egenvården som den assistansberoende behöver få hjälp att utföra av någon som gör detta inom ramen för sin yrkesutövning. Bristerna rör den enskildes medverkan i bedömningen om egenvård, men även andra delar som är av stor betydelse för att insatsen ska vara trygg och säker. Särskilt allvarligt är detta där ett fel i utförandet kan få allvarliga konsekvenser för den enskildes liv eller hälsa. Ju mer komplex och riskfylld åtgärd, desto större risker innebär bristerna. En av utredningens viktigaste slutsatser är att det är oförenligt med ett modernt hälso- och sjukvårdssystem och de åtaganden som har genom internationella konventioner att patienter med omfattande funktionsnedsättningar ges sjukvårdande insatser med lägre patientsäkerhet (som egenvård) för att inte riskera att förlora sin möjlighet att leva sitt liv och delta i samhällslivet på samma villkor som andra. Utredningens förslag är att förstärka tryggheten för den enskilde när hjälp med egenvård ges av någon som gör detta inom ramen för sin yrkesutövning. Det sker genom att tydliggör hälso- och sjukvårdens roll och uppgifter, men även genom att tydliggöra det ansvar som anordnare av personlig assistans har för egenvård som utförs inom verksamheten. Utredningen föreslår att en egenvårdslag införs som reglerar hälso- och sjukvårdens ansvar för exempelvis samverkan, planering och uppföljning. Utredningen föreslår vidare att det ska vara ett krav att den som ansöker om tillstånd att bedriva enskild verksamhet enligt LSS redovisar rutiner för hur egenvård ska hanteras i verksamheten. Utredningen föreslår även att hälso- och sjukvården ska ta större hänsyn till livsvillkor när vård ska ges till personer med stora och varaktiga funktionsnedsättningar. Detta ska ske genom införande av en bestämmelse i hälso- och sjukvårdslagen (2017:30) om att när hälso- och sjukvård ska ges till personer med stora och varaktiga funktionsnedsättningar, särskilt ska övervägas om vård- och behandlingsinsatserna kan ges på ett sätt som i högre utsträckning möjliggör för den enskilde att leva och delta i samhällslivet på samma villkor som andra. Slutligen föreslår utredningen att personer med behov av assistans som har behov av sjukvårdande insatser enligt hälso- och sjukvårdslagen ska kunna få ett sammanhållet stöd för det som hon eller han behöver hjälp med i sin vardag. Utredningens förslag är därför att det ska bli möjligt att beakta behov av sjukvårdande insatser enligt hälso- och sjukvårdslagen vid bedömningen av om rätt till personlig assistans eller assistansersättning föreligger. [23] Det är viktigt att utredningens analys och förslag gås igenom noggrant och tas tillvara på ett konstruktivt och långsiktigt hållbart sätt. Därtill att undvika förslag som innebär särlösningar eller undantagsregler. En långsiktigt hållbar personlig assistans av hög kvalitet – en reformagenda Regleringen av rätten till personlig assistans är i grunden följande att en första förutsättning för att kunna vara berättigad till personlig assistans är att tillhöra någon av LSS så kallade personkretsar som framgår av 1 § LSS: 1. personer med utvecklingsstörning, autism eller autismliknande tillstånd, 2. personer med betydande och bestående begåvningsmässigt funktionshinder efter hjärnskada i vuxen ålder föranledd av yttre våld eller kroppslig sjukdom, eller