mot · H8023942 · 2021-04-07 00:00:00 — med anledning av skr. 2020/21:105 Ungdomspolitisk skrivelse ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ungdomspolitiken inte ska utnyttjas som ett instrument för att premiera och styra ungdomars engagemang mot subjektivt utvalda politiska frågor, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen ska agera för en bredare representation av ungdomsorganisationer när ska representeras i ungdomspolitiska sammanhang, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen ska vidta åtgärder för att öka kunskapen i samhället om och motverka den svenskfientlighet som drabbar barn och unga, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om likvärdighetsbidraget och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att införa en strategi för att öka andelen högpresterande elever och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att införa en strategi för hur genomsnittsåldern för påbörjade högskolestudier ska sänkas och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att även förskolan ska utgöra en målgrupp för och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utreda möjligheten för fastighetsägare att motverka trångboddhet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utreda fler möjligheter för finansiering av bostadsköp och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utreda en bolånemodell för unga och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utreda fler möjligheter till boende för unga och personer och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utreda hur kommuner där det finns universitet eller högskolor, tillsammans med lärosätena ska planera för att studentbostäder finns tillgängliga, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör redovisa och adressera problemet med den förda migrationspolitikens påverkan på bostadsbristen hos ungdomar, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör vidta åtgärder för att öka ungdomars inflytande över gemensamma offentliga miljöer och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen ska ge i uppdrag att undersöka specifikt ungas arbetsmiljö och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att jobba aktivt i skolan kring de värderingar och normsystem som utgör grunden för hederskulturen och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att fler barn och unga ska ha möjligheter till fritidsaktiviteter och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ungdomspolitiken är en nationell angelägenhet och att ska agera för att nationell särart och prägel sett till ungdomspolitiken ska tas stor hänsyn till i EU-sammanhang och tillkännager detta för regeringen. Alla unga har rätt att själva forma sina liv och rätt till delaktighet och inflytande vad gäller utvecklingen av vårt land. Regeringen redovisar i sin skrivelse hur deras arbete med det ungdomspolitiska målet genomförts och vilka ambitionerna är framgent. I det ungdomspolitiska handlingsprogrammet i proposition 2013/2014:191 presenterades tre särskilt prioriterade områden, varav psykisk hälsa var ett. Detta till trots har den psykiska ohälsan bland barn och unga stadigt ökat . är en del av svensk lag. I konventionens fyra grundprinciper går att finna att alla barn har rätt till liv, överlevnad och utveckling. Hälsa och däribland psykisk hälsa är en grundpelare för att uppfylla den principen i konventionen. Diskriminering och polarisering i civilsamhället Regeringens ungdomspolitik präglas av att man subjektivt försöker rikta ungdomars politiska engagemang mot vissa utvalda politiska frågor som klimatfrågan, trots att undersökningar från bl.a. MUCF visar att flera andra frågor är viktigare för svenska ungdomar. Attityd- och värderingsstudien som genomfördes av MUCF visar exempelvis att sjukvårds-, skol- samt migrations- och integrationsfrågan var viktigare för ungdomar än klimatfrågan. Detta reflekteras allt för illa i vad regeringen väljer att betona i sin ungdomspolitik och vidta åtgärder kring. Att regeringen agerar så är inte bara tydligt i ljuset av den ungdomspolitiska skrivelsen, men också i hur regeringen agerat tidigare när man har intagit ståndpunkter i EU-ärenden. På en rad håll i skrivelsen refererar regeringen till, och framhåller hur man nyttjar sig av, för ungdomsorganisationer (LSU). Det är inte lämpligt av olika skäl att luta sig tungt mot LSU, exempelvis vad gäller att organisationen ensamt ska vara part i att nominera ungdomsrepresentanter för internationella samtal och plattformar för ungdomspolitiken, eftersom organisationen inte enkelt kan sägas representera ens en majoritet av alla ungdomars intressen. Här skulle ett bredare urval av organisationer kunna tillfrågas, exempelvis genom komplement från idrottsrörelsen. Detta är yttermera problematiskt i ljuset av att LSU gjort tydliga utspel av partipolitisk karaktär, där man bl.a. har gjort öppna och tydliga politiska ställningstaganden mot utvalda partier i riksdag och därmed också i förlängningen mot de ungdomar som sympatiserar med dessa partier. Trots detta agerar regeringen som om LSU vore partipolitiskt objektivt och självklart representativt för ungdomsrörelser och ungdomar i stort. Återkommande i den ungdomspolitiska skrivelsen är frågan om olika sorters diskriminering och rasism. Regeringen framhåller att problemet på olika sätt berör minoriteter och invandrade grupper i . Anmärkningsvärt nog undviker man dock helt att nämna det hat som svenska ungdomar drabbas av i , för att de är just svenska. Att detta är ett reellt och allvarligt problem i det svenska samhället har länge förtigits av alltför många etablerade aktörer i den offentliga debatten, även om frågan emellanåt har lyckats tränga fram ändå i det mediala flödet. tog debatten om förnedringsrån fart efter ett antal inslag i medier, där svenska ungdomar specifikt valdes ut som brottsoffer för rån med rasistiska inslag av ungdomar med utländsk bakgrund. Detta är ett flagrant exempel , men det finns otaliga ytterligare exempel på fenomenet i samhället. ser allvarligt på att regeringen förtiger och osynliggör svenskfientliga tendenser i samhället, trots att de är uppenbara och omdiskuterade i många delar av samhället. Alla former av rasism och diskriminering ska bekämpas och det måste även inkludera svenskfientlighet. Till dess att regeringen vidtar åtgärder för att öka kunskapen om och motverka den svenskfientlighet som svenska ungdomar utsätts för, så saknar man en trovärdig hållning i frågan. Vi är mycket kritiska till regeringens likvärdighetsbidrag. Enligt (SOU 2019:40) har likvärdigheten i inte försämrats i någon större utsträckning under . Riktade bidrag likt likvärdighetsbidraget är snarare ett sätt att anpassa sig till de allvarliga problem som finns i dagens skola än att lösa dem. Vi anser att det inte i första hand är pengar som behövs för en större måluppfyllelse i skolväsendet utan stramare tyglar, tydligare fokus på kunskaper, skarpare ansvarsutkrävande och ökad statlig styrning. Likvärdighetsbidraget är dessutom ett mer eller mindre projektbaserat ekonomiskt stöd, vilket leder till att skolpersonal lägger tid på ansökningsförfarande i stället för att ägna sig åt skolans kärnuppdrag. Det har också visat sig att kommuner som har rätt till bidraget inte har kunnat ta del av det i sin helhet på grund av brist på behöriga lärare. Satsning på alla elever Regeringens skrivelse nämner i korta ordalag som säger att ”andelen högpresterande elever har minskat och andelen lågpresterande elever har ökat i ”. Denna analys stärks bl.a. av den senaste . Vi anser att detta är en allvarlig utveckling och menar att rapporter och utvärderingar borde fokusera på utvecklingen på alla betygsnivåer. Det måste således införas en tydlig strategi om hur andelen högpresterande elever ska öka. I stället verkar regeringen mer intresserad av att fokusera på ”allsidiga sammansättningar” på skolor. Riktade satsningar görs uteslutande mot skolor med socioekonomiska utmaningar och satsningar på elever med goda studieförutsättningar uteblir. Införande av ämnesbetyg i gymnasieskolan är positiva till införandet av ämnesbetyg i gymnasieskolan, men ser svårigheter att kombinera dessa med en kursutformad gymnasieskola. Vi anser att den kursutformade gymnasieskolan ska ersättas med en ämnesutformad gymnasieskola med ämnesbetyg, precis som det var tidigare, eftersom en sådan struktur mer tydligt fokuserar på kunskapsprogression. Vi tror att detta skulle kunna leda till mindre stress bland eleverna som kunskapsnivåerna skulle öka. En högkvalitativ utbildningspolitik är högsta prioritet för ett litet exportberoende land som . Att erbjuda svenska elever en god utbildning genom hela utbildningskedjan är av yttersta vikt. Dessvärre ser vi att det finns ett flertal problem för att lyckas med de målsättningar som regeringen satt upp. Bland annat måste förutsättningarna för studier skärpas. Rapporten visar att alltför många elever upplever att de är mobbade i skolan och i flera undersökningar lyfts stöket i klassrummen fram som en starkt negativ faktor. Det är bra att regeringen vill ta fram ett förslag till en nationell plan för skolans arbete med trygghet och studiero, men måste även lärarna få alla nödvändiga verktyg som krävs för att upprätthålla ordning och reda i klassrum och på skolgårdar. har därför föreslagit inrättande av jourklasser, ett avskaffande av elevombudsmannen samt att lärarnas befogenheter stärks i skollagen. Utbyggnad av högskolor och universitet Det är viktigt att en utbyggnad av högskolor och universitet sker på ett sådant sätt att utbildningskvaliteten värnas. Högskolepolitiken får inte lov att förvandlas till en arbetsmarknadspolitisk åtgärd eller bli ett instrument att snygga till sysselsättningsgraden. menar att utbyggnaden av högskolan i första hand ska ske med inriktning mot bristyrken och i samklang med samhällets behov och välkomnar därför särskilda satsningar mot t.ex. ingenjörsutbildningar, lärarutbildningar och vårdrelaterade utbildningar. Svenska högskolestudenter är dock bland de äldsta i världen. Vi efterlyser en tydligare strategi för hur högskolestudier företrädesvis ska påbörjas tidigare än , inte minst då detta skulle gynna landets BNP och även stärka studenternas framtida pensioner. Satsningen Skapande skola syftar till att stärka samverkan mellan skolan och det professionella kulturlivet och på så sätt främja alla barns och ungdomars rätt till kultur och eget skapande. Anslaget till har höjts men dock saknas fortfarande förskolan som målgrupp. vill att även förskolan ska utgöra en målgrupp för . fattade beslut om att friluftsliv skulle utövas under minst . Antalet obligatoriska friluftsdagar har sedan varierat mellan då friluftsdagarna blev frivilliga. , men även innan, har de minskat. Det finns skilda uppfattningar om vad som kan räknas som friluftsliv och friluftsverksamhet och vad som inte gör det. Enligt t.ex. Friluftsgruppens definition kan en skola ha mycket friluftsverksamhet men vara i total avsaknad av friluftsliv. Det kan med andra ord konstateras att mycket av det skolorna runt om i landet gör under sina friluftsdagar inte definieras som friluftsliv enligt Friluftsgruppen. Så länge en verksamhet inte är definierad är det omöjligt att bedöma omfattningen av verksamheten. Friluftslivet skulle kunna vara en viktig länk i klyftan mellan teori och praktik. Upplevelsebaserat lärande är ett starkt skäl för att bedriva friluftsverksamhet. För att ett fungerande friluftsliv i skolan ska möjliggöras är ledarfrågan betydande, för även om ett välfungerande lärarkollegium är av stor vikt, är det inte hela lösningen. Därför bör skolledningens styrmedel utformas tydligare för att minska variationerna i friluftsverksamheten i skolorna. De problem som finns för friluftslivet i skolan löses dock inte alltid genom fler friluftsdagar utan kanske genom en förändring av den traditionella schemabilden. Det kan vara av stor vikt att inom skolans ramar skapa möjligheter till många friluftsinslag där friluftslivet ibland kan användas och ses som en metod för inlärning men också ibland bara för sitt egenvärde dit man kan koppla många av skolans övergripande syften. Ökad kunskap om allemansrätten i skolan Allemansrätten har stor betydelse och fyller en viktig funktion, dels för den enskilde individen, dels för turismen samt många föreningar och organisationer. Den frihet och de möjligheter allemansrätten bjuder medför även ansvar och respekt för djur och natur. Den är även viktig för friluftslivets förutsättningar, folkhälsan och vårt kulturarv. Det görs många insatser för kunskap om allemansrätten. Många organisationer arbetar för att sprida kunskaper och information om ämnet, t.ex. Svenskt Friluftsliv med dess underorganisationer. och Håll Rent gör också viktiga arbeten. Organisationer och föreningar kan söka bidrag av för insatser och initiativ till ökad kunskap om allemansrätten. Syftet är bl.a. att fler människor ska känna sig hemma i skog och mark och välja att vara ute i naturen. var det 13 organisationer som fick pengar för detta, bl.a. och . Trots alla insatser som görs och den kunskap som skolan förmedlar finns det dock en okunskap hos allmänheten om allt som allemansrätten innebär. Med anledning av ovanstående bör regeringen se över hur skolan kan bidra för att ytterligare öka kunskaperna om allemansrätten. För att minska bostadsbristen och utöka byggandet av bostäder bör regeringen utreda möjligheten för fastighetsägare att motverka trångboddhet och utreda möjligheter för finansiering av bostadsköp. Vidare behövs en bolånemodell för unga och en utredning av fler möjligheter till boende för unga och personer . En utökad planering för att studentbostäder finns tillgängliga är också av största vikt. Gällande hemlöshet för barn ska en nollvision uppnås och en skärpning av lagstiftningen i förebyggande och uppsökande arbete. I skrivelsen framhålls bostadsbristen och de problem som den medför för dagens ungdomar i . Regeringen är på vissa punkter relevanta i sina resonemang kring frågan, men undviker dock helt att adressera den omfattande och oansvariga migrationspolitikens påverkan på den bostadsbrist som ungdomar och andra samhällsgrupper drabbas hårt av. I stället framläggs en bild av att det endast är utbudet av bostäder som måste öka, snarare än att den onaturligt stora efterfrågan till följd av migrationspolitiken diskuteras och redovisas. Det är en missvisande och felaktig bild. Att ungdomar, som i första hand har hyresrätter att vända sig till för att få en bostad, drabbas av migrationspolitikens effekter på bostadsmarknaden, finns det klara och tydliga belägg för. har det förekommit att kommunalt ägda bostadsbolag öronmärker och kvoterar bort bostäder ur sina bestånd åt just nyanlända invandrare, vilket givetvis försvårar för ungdomar som står i det ordinarie kösystemet i hopp om att få en bostad. Det förekommer dessutom i vissa studentstäder att kommunala bolag med specifik inriktning mot studentbostäder, till och med öronmärker denna typ av bostäder till nyanlända migranter. Detta sker också i studentstäder där det har varit svårt att erhålla en studentbostad för ungdomar. delar regeringens påståenden i skrivelsen, om vikten av arkitektur, form och konst för olika platsers historiska betydelse. Även hur regeringen framhåller ett levande kulturarv och dess betydelse för att skapa förankring och hemhörighet, instämmer vi i. Detta är viktigt för befolkningen i sin helhet, inklusive ungdomar. Regeringen framhåller och resonerar också kring vikten av ungdomars delaktighet i utvecklingen av sin närmiljö i delar av skrivelsen. Vi menar dock att de aktuella formuleringarna i dessa delar totalt sett reflekteras alltför illa i regeringens förda politik. Runt om i så finns det en uppsjö av allvarliga fall där det vid ny- och ombyggnation kring olika känsliga platser, inte alls tas hänsyn till att harmonisera med historia och kulturarv. På närmast daglig basis kan man ta del av hur det byggs på ett sätt som snarare sätter kulturarv och historia kopplat till de aktuella platserna, på undantag. Debatten kopplad till förslaget till utbyggnad kring , är ett sådant flagrant exempel. Stora protestgrupper och rörelser, både långvariga sådana, och mer kortvariga initiativ kopplade till specifika fall, har intensivt framhållit detta i debatten om offentlig gestaltning och kulturarv. Förvisso ligger mycket av ansvaret i de aktuella frågorna hos andra aktörer än staten, inte minst har kommunerna ett centralt ansvar, men regeringen borde agera på ett annat sätt för att leva upp till sina egna ord. Exempelvis borde regeringen agera för att bistå kommunerna i att nå en ökad kulturmiljökompetens, och man borde även ta ytterligare initiativ för att öka allmänhetens inflytande över gemensamma offentliga miljöer totalt sett, vilket skulle innebära en ökning av även ungdomars inflytande över dessa miljöer. Diskrepansen mellan den homogent modernistiska smaknorm som i hög grad råder hos arkitektkåren, och det slags byggande som människor generellt föredrar, är något som på så sätt skulle kunna överbryggas. Detta skulle gynna även ungdomar. Regeringen lämnar i skrivelsen en redovisning av utvecklingen mot det ungdomspolitiska målet att alla ungdomar ska ha goda levnadsvillkor, makt att forma sina liv och inflytande över samhällsutvecklingen. Ett tillhörande handlingsprogram med över 100 insatser för att främja utvecklingen mot det ungdomspolitiska målet ingår i skrivelsen. Insatserna gäller för perioden –2024. På det arbetsmarknadspolitiska området är det knapert med förslag och inom arbetsmiljöområdet presenteras inga förslag alls, vilket är märkligt med tanke på målet för arbetslivspolitiken och de uppgifter som framkommit i ett tidigare skede. Målet för arbetslivspolitiken är goda arbetsvillkor och möjlighet till utveckling i arbetet för både kvinnor och män. Det omfattar bl.a. en arbetsmiljö som förebygger ohälsa och olycksfall. anmäldes ca 22 700 arbetsolyckor som ledde till sjukfrånvaro bland unga i åldern och yngre. Vidare anmäldes 2 300 arbetssjukdomar och 15 unga människor miste sitt liv på jobbet. Yngre kvinnor i åldern 16–upplever att de har blivit utsatta för sexuella trakasserier i arbetslivet. Av dessa uppger att de blivit utsatta för sexuella trakasserier från chefer, arbetskamrater eller andra personer på arbetsplatsen (2018:2). Detta är mycket allvarliga uppgifter och det är förvånande att regeringen inte återkommer med riktade insatser för att komma till rätta med detta. God arbetsmiljö är en förutsättning för ett långt arbetsliv. vill se att regeringen ger i uppdrag att kartlägga specifikt unga människors arbetsmiljö. Ungas brottsutövande och utsatthet för brott Brottsligheten kryper allt längre ner i åldrarna. Allt grövre brott begås av ungdomar och barn. Hälften av dem som någonsin kommer att begå brott inleder brottskarriären innan de har fyllt . Innan de har lämnat tonåren bakom sig kommer de att ha avverkat hälften av alla brott som de kommer att begå under sin livstid. Alltför ofta hörs rop om fritidsgårdar och brister i skolor när unga lagöverträdare diskuteras. Att möjligheten till ett fruktsamt och skötsamt liv finns för alla som växer upp i måste naturligtvis garanteras. Likaså måste vi våga ta tag i den brottslighet som befäster sig i allt yngre åldrar och våga möta den med konsekvenser som både avskräcker kriminella gärningar och möjliggör insatser i syfte att vända utvecklingen för de barn och ungdomar som hamnar på fel bana. Allt yngre barn begår brott. Inom den organiserade kriminaliteten finns en medvetenhet om den ansvarsfrihet som finns för dem under . De utnyttjas för en rad olika kriminella gärningar just på grund av detta, exempelvis narkotikahandel. Personer som inte är straffmyndiga begår dock fler typer av brott än endast sådana de utnyttjas för av kriminella gäng; våldtäkter och rån förekommer med bekymmersam frekvens. Det torde stå klart att personer som är kapabla att begå sådana gärningar även är kapabla att möta den rättmätiga konsekvens ett straff för en sådan gärning innebär. Straffet bör naturligtvis anpassas utifrån gärningsmannens ålder, men i vissa fall är gärningen så pass grov att detta vore otänkbart ur ett brottsofferperspektiv. Med anledning av vad som har anförts bör en utredning tillsättas där en sänkning av straffmyndighetsåldern föreslås. Den svenska myndighetsåldern är . När en person når denna ålder är han eller hon vuxen och fullt ansvarig för sina handlingar. Detta gäller dock inte kriminella gärningar, där personer åtnjuter en straffreduktion på grund av deras ålder. Det torde anses som stötande att personer anses vuxna och mogna nog att ta ansvar för sina handlingar förutom när det gäller brott. Straffrabatten för unga myndiga, de , bör därför avskaffas. Straff-reduktionen för de mellan straffmyndighetsåldern, 15 och , bör som följd revideras och reduceras. Möjlighet att döma unga lagöverträdare som vuxna I den bästa av alla världar är barn just barn och ungdomar är ungdomar. I den världen kan inte barn tillmätas någon skuld och ungdomar som har hamnat snett behöver främst en hjälpande skjuts i rätt riktning. Det är en sådan värld dagens lagstiftning är utformad för; det är dock en sådan värld vi inte längre lever i. När allt grövre kriminalitet begås av personer allt längre ner i åldrarna försvinner effekten av de förlåtande påföljder som föreskrivs för yngre lagöverträdare. Repressalierna saknar reell effekt. Även med en bibehållen ungdomsreduktion för omyndiga bör det finnas brott som anses så pass allvarliga att gärningsmannen bör dömas som vuxen. Detta gäller exempelvis mord, grov misshandel, våldtäkt och rån med förnedringsinslag. Hänsynslösa, utdragna och sadistiska brott kan inte ursäktas med personens ålder. Vid sådan allvarlig och hänsynslös brottslighet bör personer som är men kunna prövas som om de vore vuxna och således utan den straffreduktion som även framgent tillämpas för omyndiga personer. Fler brott som har begåtts av icke straffmyndiga personer ska utredas Förutsättningarna att förhindra ett liv i brottslighet är bättre ju tidigare de första insatserna sker. Ofta uteblir konsekvenserna för icke straffmyndiga som har begått brott. Detta beror ofta på att brotten, även grövre sådana, inte blir utredda. En riktad insats för att förbättra kunskapen hos socialsekreterarna och förtydliga den rådande lagstiftningen så att fler brott där den misstänkte gärningsmannen är minderårig utreds, är önskvärt. Ökat hedersrelaterat våld och förtryck Det behövs ett intensifierat arbete inom förskola, skola och fritidsverksamhet med fokus på att upptäcka, ifrågasätta och förändra de värderingar och normsystem som utgör grunden för hederskulturen. Ett steg i detta arbete är att regelbundet arbeta med frågorna kring elevers attityder och erfarenheter gällande svenska demokratiska fri- och rättigheter likväl som skyldigheter. Det aktiva arbetet med frågorna kan kompletteras med exempelvis enkätundersökningar. De resultat som dessa visar ska därefter ligga till grund för fördjupade utbildningar inom dessa områden, anpassade efter elevunderlaget. Det är viktigt att det aktiva värdegrundsarbetet påbörjas i tidig ålder för att förhindra att barn i växer upp i en verklighet utanför majoritetssamhället.