mot · H9024168 · 2021-10-05 00:00:00 — Exempelvis gäller det PCOS, PMS/PMDS, Lipödem, IBS, fibromyalgi, sköldskörtelproblem, benskörhet, vestibulit, endometrios, myom, menopaus/klimakteriebesvär, migrän, lupus/SLE, ME/CFS, utbrändhet samt utmattning. Listan kan göras lång på sjukdomar och hälsoproblem där kvinnor är överrepresenterade. Detta leder till en sämre livskvalitet men även ett ekonomiskt bortfall för kvinnor som inte får adekvat vård. Det innebär även höga samhällskostnader. Därför behövs mer forskning, kunskap och riktlinjer. vill inrätta ett nationellt forskningsprogram som ska stimulera forskning om sjukdomar, skador och besvär som främst drabbar kvinnor. Dessutom ska forskningsprogrammet stimulera forskning kring infertilitetsproblematik, förlossningsskador, missfall och dödfödda barn. Och kvinnors hälsa under en graviditet, förlossning samt eftervård. Vi avsätter medel för inrättande av ett nationellt forskningsprogram under utgiftsområde 16. Förbättra vården för endometriospatienter En av tio kvinnor i fertil ålder antas ha endometrios. Det är en östrogenberoende sjukdom som innebär att vävnad som liknar livmoderslemhinna växer utanför livmoderhålan. Det mest påtagliga symptomet är smärta. uppskattar att 100 000 personer i har endometriosrelaterade besvär som i någon mån påverkar deras liv. Långt ifrån alla får diagnos. Bristande kunskap är en anledning. Studier har visat att det i genomsnitt tog från det att en person började få symptom, tills att diagnosen fastställdes. Trots nationella riktlinjer 2018, som har drivit igenom, finns det således mycket kvar att göra. Enligt saknar mer än hälften av kvinnoklinikerna ett grundbemannat multiprofessionellt team, det vill säga ett team bestående av åtminstone gynekolog, sjuksköterska eller barnmorska, smärtläkare, kurator och fysioterapeut. Vi föreslår att sådana inrättas på alla kvinnokliniker. Bättre vård vid klimakteriebesvär Klimakteriet är när östrogennivåerna gradvis sjunker i kroppen och till slut når en låg nivå för resten av livet. av kvinnor i åldern har klimakteriebesvär. Av dessa beräknas en tredjedel drabbas av besvär exempelvis i form av ångest eller sömnsvårigheter. av kvinnorna har fått utskrivet medelpotenta hormonläkemedel, för att lindra dessa besvär. Enligt kartläggning finns det stora geografiska och socioekonomiska skillnader gällande antalet vårdbesök och läkemedelsuttag vid klimakteriebesvär. Rapporten visade också att det är oklart vilka insatser som ges för klimakteriebesvär inom primärvården, i vilken omfattning samt vilken kunskap vårdpersonalen har inom området. ska därför fördjupa kartläggningen för att återkomma om det finns ett behov av förbättringar gällande vård, stöd och behandling till kvinnor i klimakteriet. I rapporten konstaterades dessutom att det saknas undersökningar avseende kvinnors upplevelser av och uppfattningar om klimakteriebesvär samt hur hälso- och sjukvården fungerar. En sådan studie behöver genomföras av . Tidiga och förebyggande insatser mot cancer En utbyggnad av primärvården är nödvändig av många skäl, inte minst för att tidigt upptäcka cancer. Det arbete som bland annat bedrivs i Region med cancercertifierade vårdcentraler är mycket lovvärt och ett sätt att stärka primärvårdens möjligheter till tidig upptäckt. Utrota livmoderhalscancer – fler bör vaccineras och screening utökas dör 150 kvinnor av livmoderhalscancer i . Det är den tredje vanligaste cancerformen hos kvinnor mellan efter bröstcancer och hudcancer. Många av de 550 kvinnor som diagnostiseras är unga. Det handlar om barn som förlorar sin mamma, unga människor som aldrig kommer att kunna bli gravida, föräldrar som förlorar en dotter. Så behöver det inte vara. Vi kan utrota det virus som ligger bakom livmoderhalscancer . WHO har utlyst ett globalt mål om total eliminering av livmoderhalscancer. kan bidra i detta arbete. De viktigaste åtgärderna som har identifierats är vaccination mot HPV och screening med gynekologisk cellprovskontroll. ingår HPV, humant papillomavirus-vaccinet i det allmänna vaccinationsprogrammet. Screening för HPV och livmoderhalscancer görs med olika intervall för kvinnor mellan . För att få stopp på spridningen av HPV-viruset behöver kvinnor som riskerar att få livmoderhalscancer få vaccinationen. Kvinnor som får HPV-vaccin skyddas mot livmoderhalscancer till , vilket är ett gott skydd mot framtida livmoderhalscancer. Vaccinationen skulle innebära att HPV-viruset skulle utrotas i . föreslår därför att i samband med sin första screening vid 23 eller bör kvinnor erbjudas HPV-vaccination om de ej tagit vaccinet tidigare. Viruset skulle på så sätt kunna elimineras . ställde sig en enig riksdag bakom vårt och förslag om att satsa på att utrota livmoderhalscancer. Det är därför högst anmärkningsvärt att regeringen inte gör denna prioritering i sin budgetproposition. avsätter för detta ändamål under utgiftsområde 9. Dessutom föreslår vi att kvinnor ska erbjudas screening med cellprov och för HPV för att kunna upptäcka livmoderhalscancer . Att nå kvinnor som inte går på mammografi drabbas nästan 9000 kvinnor av bröstcancer. överlever 8 av 10 som drabbas. Ju tidigare upptäckten görs desto större möjlighet att överleva. Därför är det av största vikt att få så många kvinnor som möjligt att delta i mammografi. I går av de kvinnor som kallas på mammografi. Men det har länge varit känt att kvinnor i utsatta områden går på mammografibesök i mindre utsträckning än andra kvinnor. En stor grupp kvinnor som väljer bort mammografi är utlandsfödda. Här handlar det om språksvårigheter men också att de generellt inte alltid vill gå på läkarundersökningar särskilt när det gäller bröst eller underliv. Därför behövs det fler riktade åtgärder för att nå dessa kvinnor. Vi föreslår därför ett pilotprojekt med ambulerande mammografibussar med flerspråkig personal för att nå framförallt kvinnor i utsatta områden. Frågan bör utredas vidare. anser även att dagens åldersgräns för mammografin tas bort så att även kvinnor erbjuds mammografi. Till följd av pandemin har screening för mammografi minskat. Den utvecklingen måste nu vändas snabbt och kraftfullt. Genom mammografi kan vi rädda liv. föreslår därför en satsning för att öka informationsinsatserna i hela landet och särskilt i de områden där viljan att göra mammografi varit låg. Vi anslår för detta ändamål. Förskrivning av antidepressiva läkemedel till seniora kvinnor De vanligaste psykiska diagnoserna bland kvinnor är depressioner och ångestsjukdomar. Enligt statistik från har omkring var fjärde kvinna och en tredjedel av alla kvinnor i åldern eller äldre fått ett antidepressivt läkemedel förskrivet minst en gång. Trots att äldre kvinnor tenderar att övermedicineras och löper större risk att drabbas av biverkningar och andra läkemedelsrelaterade problem finns det även risk för underbehandling av vissa diagnoser. Symptombilden vid depression i hög ålder präglas av hopplöshetskänslor, ångest och oro, samt sömnproblem och viktnedgång. Detta kan möjligen vara en anledning till att seniora kvinnor får avsevärt mer psykofarmaka utskrivet än andra befolkningsgrupper. visar studier att seniora personer inte alltid i tillräcklig utsträckning får del av andra insatser utöver läkemedel, exempelvis psykologisk behandling. Kännedomen om andra behandlingsstrategier för de äldre patienterna med depression eller ångestsyndrom är bristfällig, men är en kombination av farmakologiska, pedagogiska, psykoterapeutiska och anhörigstödjande åtgärder nödvändigt. Ska livskvaliteten och hälsan öka hos äldre kvinnor är det ett angeläget område att utvärdera och följa upp i vården. Vi vill därför att orsakerna till den höga förskrivningen och användningen av läkemedel vid depression och ångest till seniora kvinnor utreds och att åtgärder vidtas för att säkerställa att behandlingsmålet för patienten uppnås med rätt behandlingsstrategi. Sen 2011 har sjukfrånvaron ökat, förutom . Ökningen har kunnat ses inom alla arbetsmarknadens sektorer. Den främsta orsaken tros vara ökad psykisk ohälsa, vilken till stor del kan kopplas till stress. Enligt uppgår de samhällsekonomiska kostnaderna för ohälsa och Det är en uppskattning som innehåller direkta kostnader för t ex hälso- och sjukvård, ersättning från och sjuklön från arbetsgivaren, men även indirekta kostnader för produktionsbortfall. Uppskattningar utifrån en modell som används av visar att enbart kostnaderna för den psykiska ohälsan uppgick till ca och förväntas uppgå till . Vi föreslår därför att en integrering sker av budgetansvar för sjukförsäkring och hälso- och sjukvården. Vi vill vidare införa en ny sjukskrivningsmiljard i väntan på en sådan förändring och utreda ett bredare ekonomiskt incitament för fysisk aktivitet än Friskvårdsbidraget samt inkludera fysisk aktivitet på recept (FaR) i högkostnadsskyddet. Det är billigare att förebygga än att behandla. Det gäller inte minst psykisk ohälsa, men även diagnoser som hjärtsvikt är exempel på när preventiva insatser kan spara samhället stora resurser. Ändå satsas bara en liten del, , av regionernas vårdbudgetar på preventiva åtgärder. Enligt beror det på att återbetalningstiden på förebyggande åtgärder är lång, och att det ofta inte är samma aktör som investerar i det förebyggande arbetet och som sen ser lägre kostnader tack vare det. Åtgärder för att i viss mån koppla samman kostnaderna för sjukfrånvaron och sjukvården har prövats. Sjukskrivningsmiljarden (även kallad sjukvårdsmiljarden) infördes i samråd mellan staten och SKL för att ge sjukskrivningsfrågorna högre prioritet i hälso- och sjukvården. Den bestod av en rörlig del, baserad på utvecklingen av sjukfrånvaron, och en villkorad del, baserad på uppfyllelsen av vissa specifika villkor. Reformen fick kritik för att den – eftersom den utgjorde så pass liten del av regionernas budget – ansågs få begränsad effekt. Landstingen ansågs inte heller kunna påverka alla faktorer som spelar roll för sjukfrånvaron, såsom arbetsmarknadssituationen. Därmed togs den rörliga delen bort, och hela ersättningen betalas enligt nuvarande avtal mellan staten och SKR ut efter kvalitativa villkor. Avtalet är dock det sista, därefter avvecklas sjukskrivningsmiljarden. Det har även gjorts andra försök till att koppla samman kostnader för sjukfrånvaro och vård, bland annat inom samordningsförbunden (Finsam) och ett pilotprojekt med fem landsting som visade goda resultat men aldrig skalades upp. 2018 presenterades en utredning om Samspel för hälsa – Finansiell samordning mellan hälso- och sjukvård och sjukförsäkring, som ännu inte utmynnat i någon proposition. Utredningen föreslår i princip en variant av sjukskrivningsmiljarden, men med vissa begränsningar kring vilken typ av sjukfrånvaro som regionerna antas kunna påverka och med viss anpassning till olikheter mellan regionerna. föreslår att ett nytt statsbidrag till regionerna införs. bör ta tillvara lärdomarna från hur sjukskrivningsmiljarden fungerat, och utformas med inspiration från förslag i utredningen för hälsa. Statsbidraget bör vara prestationsbaserat, så att fokus läggs på att minska sjukfrånvaron. I enlighet med utredningen för hälsa bör dock endast sjukfrånvaron utgöra grund för beräkning av statsbidraget. regionerna ska ha en rimlig chans att påverka den. dagar) utgör runt en tredjedel av all sjukfrånvaro. Statsbidraget bör vara större än den tidigare sjukskrivningsmiljarden. Enligt utredningen för hälsa är en variation i sjuktalen i storleksordningen fyra miljarder på nationell nivå rimlig. Bidraget bör uppgå till mellan av minskningen i kostnader för sjukskrivning totalt sett, dvs till . Statsbidraget kommer alltså till stor del finansieras av minskade kostnader för sjukfrånvaro. För att nationella trender i sjuktalen inte ska påverka regionernas möjligheter att få del av stödet bör utvecklingen av regionernas sjuktal sättas i relation till Fördelningen bör utgå från respektive regions förändring i sjuktal i relation till genomsnittliga förändringen hos de tre regioner som uppvisat minst förbättring/störst försämring av sjuktalen. region och detta jämförelsetal, samt regionens andel av befolkningen, Dock kan stödet inte uppgå till av regionens minskning i sjukskrivningskostnad. En upprätthållen låg nivå i sjukskrivningstal bör också berättiga till stöd. Viss variation i sjuktal bör alltså kunna tillåtas utan att regionen helt förlorar statsbidraget. Även försämringar i sjuktal kommer kunna belönas, givet att de är relativt sett bättre än hos den region som uppvisat störst försämring. Tryggare förlossningsvård och eftervård Det behövs ett nationellt ledarskap som pekar ut riktningen för förlossningsvården och eftervården. Det föds över hundratusen barn i och svensk mödra- och förlossningsvård är på många sätt helt fantastisk. finns det mycket som behöver göras för att gravida kvinnor ska kunna känna trygghet i väntans tider. Skillnaderna i vård och vårdresultat skiljer sig åt i olika delar av landet, bland annat i antalet förlossningsskador. Tiden från förlossning till hemgång är på många håll kort som bara ett av tre sjukhus alltid erbjuder en uppföljning efter förlossningen. Bristningar, komplikationer, psykisk ohälsa eller amningsproblem riskerar därmed att inte upptäckas . Enligt en rapport från råder det stor brist på barnmorskor i 19 av landets 21 regioner. [4] Antalet pensionsavgångar bland barnmorskor är stort och det är svårt att rekrytera och att behålla barnmorskor. Regeringen har slutit överenskommelse med SKR om förlossningsvården. Bara drygt hälften av pengarna har använts till bemanning som var syftet med överenskommelsen Vårdanalys utvärdering visar att det fortfarande finns många allvarliga brister i förlossningsvården. Enligt och Kvinnolobby är den ökade förlossningsrädslan bland omföderskor ett tecken på att förlossningsvården inte håller tillräckligt hög kvalitet. vill rikta om –2023 till tydliga satsningar och prioriteringar inom förlossnings- och eftervården. upphör dessutom regeringens satsningar på förlossningsvården helt. avsätter därför till förlossnings- och eftervården. Varje kvinna ska kunna känna trygghet under sin graviditet samt inför, under och efter förlossningen. föreslår därför följande förändringar för att stärka förlossnings- och eftervården: Nationellt ansvarstagande för förlossningsvården – mål och För att få en mer jämlik vård behöver sjukvården, inklusive förlossningsvården, bli statlig. I avvaktan på denna organisationsförändring behövs det nationella mål som slår fast vad kvinnor kan förvänta sig av förlossningsvården. Vi vill också inrätta ett runt förlossningsvården och eftervården. De frågor som kompetenscentrumet bör arbeta med är förebyggande av förlossningsskador, psykisk ohälsa och amning. Vi avsätter för detta ändamål. Ökad bemanning inom förlossningsvården En uppföljning av regionernas insatser när det gäller bemanning visar att kompetensförsörjning är ett problem[5]. Bristen på barnmorskor är stor[6]. Vi vill ha tydliga satsningar på att både behålla personal inom förlossningsvården och att öka antalet anställda. För att uppnå detta mål behöver bland annat åtgärder vidtas för att förbättra arbetsmiljön. Vi avsätter på att öka bemanningen inom förlossnings- och neonatalvården. Vi avsätter också för att ge sjuksköterskor möjlighet att vidareutbilda sig till barnmorskor med bibehållen lön. Vi ökar även antalet utbildningsplatser för barnmorskor inom utgiftsområde 16. Ett barnmorsketeam genom hela vårdkedjan Det behövs bättre kontinuitet i vårdkedjan före, under och efter förlossning. möter kvinnor ofta olika personer för varje del i vårdkedjan. vill att kvinnor ska mötas av ett barnmorsketeam genom hela graviditeten, förlossning och eftervården – en form av fast kontakt. Det ger också barnmorskor större möjlighet att variera sitt arbete mellan förlossningsvård, som är ett tungt fysiskt arbete, mödravård och eftervård. Hur ett system med barnmorsketeam ska utformas bör utredas i samråd med och patientorganisationer. Vi vill också verka för att öka möjligheten till barnmorskeledda enheter med ansvar för hela vårdkedjan – graviditet, förlossning och eftervård – i anslutning till akutsjukhusen. Vi avsätter för detta ändamål. Alltför många kvinnor lever med skador och svåra smärtor efter sin förlossning. De får ofta höra att det är normalt. Att det inte finns något man kan göra. Att det är kosmetiskt. Att det hör till när man föder barn. Komplikationer som drabbar många mammor efter en förlossning uppmärksammas därför inte trots att det är relativt vanligt. Det leder till att kvinnor med fysiska och psykiska besvär inte får vård, och inte heller vet vart de ska vända sig för att få hjälp. Arbetet med att minska antalet förlossningsskador och förbättra eftervården måste intensifieras. Enligt en ligger relativt högt gällande allvarliga bristningar vid förlossning. Trots att antalet allvarliga brister i bäckenbotten har minskat har ändå de näst högsta andelarna av de allvarligaste bristningar i bäckenbotten av grad 3 och 4 i , efter . och ligger långt före i arbetet med att undvika förlossningsskador. Enligt behöver sjukvården bli bättre på att förebygga, följa upp och behandla förlossningsskador och andra vanliga problem efter förlossningen. anser att särskilda nationella riktlinjer för att förebygga just förlossningsskador behöver tas fram. I samband med detta bör även en kompetensutveckling ske för personal inom förlossningsvården om hur förlossningsskador kan förebyggas. Vi avsätter för detta ändamål. Det finns stora brister i eftervårdens kvalitet beroende på var man bor. Enligt följer en stor del av sjukhusen inte upp förlossningen alls, en del erbjuder telefonsamtal eller återbesök, ett fåtal hembesök av en barnmorska. Det kan ta innan förlossningsskador och andra komplikationer efter en förlossning upptäcks. Denna brist bekräftas också av en undersökning där nyförlösta kvinnor själva berättar hur de har upplevt vården. De flesta efterfrågade bättre uppföljning, bättre tillgång till vård och stöd efter förlossningen. En möjlighet att vända sig till barnmorska eller mödravården efter hemkomst. Många angav att de inte visste vart de skulle vända sig om de inte mådde bra fysiskt eller psykiskt och att inte heller sjukvården hade tydliga svar. Flera gav uttryck för att fokuset efter förlossningen helt skiftade från deras egen hälsa till att enbart handla om barnets hälsa. vill att mödravården får ett särskilt ansvar att följa upp kvinnans hälsa inom en efter förlossning. Varje kvinna ska också erbjudas hembesök av en barnmorska som kan ge stöd efter förlossningen. Det kan exempelvis vara samtal för att upptäcka förlossningsdepression eller amningsstöd. En graviditet och förlossning är en stor påfrestning för kvinnan. I vissa fall behövs vårdinsatser för att åtgärda till exempel förlossningsskador. I andra fall behövs fysisk rehabilitering. Vi vill att alla nyblivna mammor ska erbjudas en ”mamma-rehab-check” som kan användas hos fysioterapeuter med särskilt fokus på graviditet och förlossning. Detta är även något som nyförlösta kvinnor efterfrågar i den undersökning som har gjort. De vill bli erbjudna möjlighet att vända sig till en fysioterapeut efter förlossningen. Vi avsätter för detta ändamål. Patienthotell inför stundande förlossning I de delar av landet där det är långa avstånd mellan hemmet och förlossningskliniken finns det en stor oro över att inte hinna fram . Det förekommer också att kvinnor som har möjlighet tillfälligt byter bostadsort inför förlossningen för att vara nära sjukhuset. Tryggheten inför den stundande förlossningen måste öka. Vi anser därför att de som istället för att bege sig till sjukhuset med bil när förlossningen har satt igång, bör få möjlighet att bo på ett patienthotell i nära anslutning till sjukhuset tillsammans med sin man eller partner inför stundande förlossning. Vi avsätter 30 miljoner för att kunna upphandla hotellrum i anslutning till sjukhus som har förlossningsavdelningar. Det föds i snitt fyra döda barn per 1 000 födda i (2018). Enligt erbjuder väldigt få av landets 45 förlossningsavdelningar kontakt med psykolog efter förlossning. Drygt hälften av mammorna och av papporna blev sjukskrivna 0–6 månader efter att familjen fått ett dödfött barn. undersökning visar att mammor med en tidigare psykisk ohälsa hade i snitt högst antal sjukskrivningsdagar. Vi anser att alla förlossningsavdelningar bör erbjuda samtalsstöd med psykolog till föräldrar som fått ett dödfött barn. Vi avsätter för detta ändamål. Tillgång till digitala barnmorskor och stöd för en hälsosam graviditet kan det vara svårt att få till barnmorskemottagningen på vissa platser i landet. I Region erbjuds tillbaka tider hos barnmorska online. Det vore bra om denna möjlighet fanns i alla regioner så att det även kan gå att prata med en barnmorska och . Vi föreslår således att alla regioner erbjuder gravida möjlighet till digitala vårdbesök. De flesta mödravårdscentraler har ett basprogram som de följer. visar en rapport från att det finns behov av att stärka arbetet med en hälsosam graviditet främst för gravida med övervikt och fetma, vilket har blivit vanligare hos gravida i . hade av gravida kvinnor vid inskrivningen till mödrahälsovården, övervikt eller fetma. Av dessa hade övervikt och fetma. Det ökar risken för till exempel missfall, graviditetsdiabetes och havandeskapsförgiftning. Risken ökar också för att det nyfödda barnet har hög födelsevikt eller andningsproblem. behöver säkerställa att det finns bra och lättillgängligt informationsmaterial som stöd för mödravårdens arbete med en hälsosam graviditet. Pengarna från den föreslagna överenskommelsen med SKR ska riktas helt och hållet på ökad bemanning och andra förbättringar inom förlossnings- och BB-vården enligt vårt förslag ovan. Nationell process för nya investeringar Det finns stora investeringsbehov i såväl renovering, utbyggnad, ombyggnad och nybyggnad av sjukhus och vårdinrättningar i . Redan beslutade investeringar i sjukhus har uppskattats uppgå till omkring 100 miljarder[7]. De stora investeringsbehoven förklaras dels av att många sjukhusbyggnader uppfördes och har nått sin tekniska livslängd, dels av att sjukvårdens behov förändras. De förändrade behoven i sjukvården beror i sin tur på rad olika faktorer. Flera av dessa kan härledas till nationellt drivna förändringsprocesser. Ett exempel på detta är arbetet med att stärka primärvården inom ramen för överenskommelsen om God och nära vård[8]. Ett annat exempel rör förändringar i vårdens nivåstrukturering, framförallt vad avser ökad koncentration av den högspecialiserade vården. finns en nationell process för den högspecialiserade vården där ansvarar både för att definiera vilken vård som ska betraktas som högspecialiserad, samt vart i landet sådan vård ska bedrivas. Ytterligare en faktor som påverkar behoven av investeringar är demografiska förändringar till följd av åldrande befolkning och urbanisering. Beslut om att bygga ett nytt sjukhus innebär mycket stora ekonomiska investeringar och kräver lång planeringshorisont. Ett sjukhus ska normalt drivas . Den moderna sjukvården ställer också höga krav på att sjukhusbyggnaden är anpassas för ändamålet – alltså den typ av sjukvård som ska bedrivas. Att bedriva modern avancerad sjukvård är en mycket komplex uppgift som i allt högre grad kräver samverkan mellan olika aktörer, både inom- och mellan regionerna. Merparten av regioner har enligt uppfattning alltför få invånare för att på egen hand kunna bedriva vården rationellt – ett problem som växer i takt med att sjukvården blir än mer avancerad och specialiserad. Vilka sjukhus som byggs och för vilket ändamål de byggs påverkar därför inte bara sjukvården i den egna regionen utan även sjukvården i omkringliggande regioner – ibland sjukvården i hela landet. Planering och investeringar i sjukhusbyggnader påverkar också förutsättningarna att göra nödvändiga omställningar.