mot · H9024221 · 2021-10-05 00:00:00 — Från tillkomsten av LSS 1994, ökade antalet personer som beviljats assistansersättning upptill omkring 16000 mottagare 2015, men 2016 minskade antalet. var antalet personer med statlig assistansersättning cirka 13 700 personer. Trendbrottet i utveckling av antalet assistansberättigade skedde efter S/MP-regeringens regleringsbrev till med uppmaningen att bryta utvecklingen av antalet timmar inom assistansersättningen. Konsekvenserna av direktivet till har varit förödande eftersom myndigheten började tolka gamla domar ifrån () mycket mer restriktivt . Rättspraxis har bland annat förskjutits så att endast den del av det grundläggande behovet som anses vara av mycket personlig eller integritetskänslig karaktär anses vara assistansgrundande. Detta medför exempelvis är att det endast är den tid det tar att ta av och på kläderna närmast kroppen som räknas som grundläggande behov. Att ta på en ytterjacka även om det är utomhus räknas inte. Bara den tid som är beröring av naken hud under ett toalettbesök räknas. Inte det faktiskt tar att uträtta ett behov. Situationen är orimlig och akut. Människors liv och familjer trasas sönder när de inte får den assistans de behöver för att klara sin vardag. Och värre kommer det blir. införde en striktare bedömning som innebär att personer med funktionsnedsättning inte får assistansersättning utifrån begreppet grundläggande behov för det som de flesta av oss skulle räkna till våra rutiner för personlig hygien. Det handlar exempelvis om att använda deodorant, raka benen eller armhålorna, smörja in kroppen med hudkräm efter duschen, fila naglarna, trimma skägget, sminka sig och att använda balsam samt reda ut och torka håret. blev det en lagfäst rättighet att få stöd med andning och sondmatning. Det är livsviktigt och efterlängtat och något vi kristdemokrater har kämpat för . Men det är ofattbart att nedskärningarna inom assistansen har gått så långt att det har krävts en lagändring för något så självklart. Vi välkomnar också att regeringen i den aktuella budgetpropositionen aviserar att de kommer genomföra förslagen i utredningen ”Stärkt assistans” som adresserar de problem som har funnits kopplat till föräldraansvar, tillsyn och egenvård. Även detta är förslag som vi har kämpat länge för. krävs mer för att rädda assistansen. Vi måste stå upp för mänskliga rättigheter, inte minst för de som saknar en egen stark röst. Det handlar om vilket samhälle vi vill ha. Samtliga grundläggande behov måste vara assistansgrundande i sin helhet Att säkerställa att samtliga grundläggande behov ska anses vara av integritetsnära karaktär i sin helhet är ett avgörande steg för att återupprätta intentionen med LSS. Det saknas fortsatt och samtliga förslag angående detta röstades ned i av de dåvarande januaripartierna. föreslår därför nödvändig lagändring och avsätter resurser i syfte att finansiera en rättssäker tillämpning av LSS till följd av lagförtydligandet. Vi bedömer att sådana lagstiftningsförändringar kan vara på plats . Den exakta kostnadsökningen är dock svår att uppskatta och ytterligare medel kan behövas. Då anslaget 4:4 kostnader för statlig assistansersättning (utgiftsområde 9) även omfattar schablonen för timersättningen för assistans-ersättningen redovisas dessa poster tillsammans nedan. Uppräkning av schablonersättning i nivå med avtalsenlig löneuppräkning Assistansberättigade och anhöriga berättar att det blir allt svårare att rekrytera assistenter. Seriösa assistansanordnare med kollektivavtalad löneutveckling och goda arbetsvillkor vittnar om att de har svårt att få ekonomin att gå ihop. Den gemensamma nämnaren är att uppräkningen av timersättningen har varit lägre än de kollektivavtalade löneökningarna. Assistenternas kompetensutveckling blir lidande. Seriösa assistansanordnare riskerar att gå i konkurs. Kvaliteten inom assistansen urholkas. Effekterna är förödande. Det var därför positivt att regeringen höjde nivån med 3,. Dessvärre väljer regeringen nu att återgå till en uppräkning på 1,. Något som återigen riskerar att urholka kvaliteten inom assistansen. För att värna möjliggöra kompetensutveckling, goda arbetsvillkor och avtalsenliga löneökningar för ett kvalificerat arbete höjer nivån med 2,- 2024. Vi avsätter 2022, 2023, och 2024 för detta ändamål. Vi välkomnar den anslagsökning som görs utifrån förslagen i utredningen ”Stärkt assistans”. Därutöver avsätter sammantaget för att möjliggöra för att fler människor ska ha rätt till assistans när vår föreslagna lagändring kring att samtliga grundläggande behov ska vara assistansgrundande i sin helhet träder ikraft. Det är dock värt att notera att vi utifrån den tid det tar att genomföra den nödvändiga lagstiftningsprocessen beräknar att lagen kan träda i kraft tidigast . Den exakta kostnadsökningen utifrån lagändringen är dock svår att uppskatta och ytterligare medel kan behövas. Låt staten vara ensam huvudman för den personliga assistansen För oss kristdemokrater är det en självklarhet att du ska ha rätt att få den assistans du behöver för att leva ett liv som andra oavsett var i landet du bor. Så är det inte . Stat och kommun har ett delat ansvar. Alltför ofta ser vi, inte minst i mindre kommuner, att det blir kommunens budget – inte personen behov – som avgör assistansens omfattning, vilket leder till att människor med funktionsnedsättning och deras familjer far illa. Så kan vi inte ha det. Vi menar att staten måste var ensam huvudman för assistansen. KD har därför tagit initiativ i tillsammans med M och V till den utredning som krävs för att detta ska bli verklighet. ställde en majoritet i sig bakom förslaget. Det var bara de dåvarande januaripartierna (S, MP, C och L) som röstade nej. Socialdemokraterna har varit tydliga med i debatten att de inte har bestämt sig för om det ska var stat eller kommun som har ett samlat huvudmannaskap. tillsatte regeringen en utredning med titeln ”Statligt huvudmannaskap för personlig assistans”. Titeln låter lovande, men enligt direktiven ska utredaren analysera för- och nackdelar med ett förändrat huvudmannaskap samt överväga förslag till alternativa lösningar till ett statligt huvudmannaskap. ser en uppenbar risk för att dessa brasklappar i direktiven öppnar för möjligheten till en kommunalisering av assistansen. Det vore mycket skadlig och emot intentioner. föreslår därför att riktar ett tillkännagivande till regeringen som tydliggör att fokus för utredningen måste vara att ta fram detaljerna kring hur ett statligt huvudmannaskap ska vara utformat för att det ska vara riktigt bra för alla personer med omfattande funktionsnedsättning som har behov av assistans. Ekonomiska förstärkningar för sjuk- och aktivitetsersatta Personer med sjuk- och aktivitetsersättning är en ekonomiskt utsatt grupp. Därför var det viktigt med de förbättringar som genomfördes med höjd garantiersättning, höjt bostadstillägg samt sänkningen av skatten för personer med sjuk- och aktivitetsersättning. Vi ser att detta fortsatt är en utsatt grupp som riskerar att halka efter ekonomiskt och hamna i ytterligare utsatthet. har därför länge föreslagit och budgeterat för att höja garantinivån ytterligare. Vi välkomnar därför regeringens förslag om höjd garantinivå kompletterat med höjt tak i bostadstillägg och sänkt skatt för personer med sjuk- och aktivitetsersättning. Det kommer skapa en tryggare vardag för några av de mest utsatta i vårt samhälle. Att åldras i trygghet och värdighet Ett samhälle där alla kan åldras i trygghet och värdighet är ett angeläget mål för . Äldre personer är en tillgång för hela samhället. Ett välfärdssamhälle kan i hög grad bedömas utifrån kriterier som respekt, tillvaratagande och omsorg om den äldre generationen. Äldre ska kunna leva ett aktivt liv och ha inflytande i samhället och över sin vardag, kunna åldras i trygghet och med bibehållet oberoende, bemötas med respekt och ha tillgång till god vård och omsorg. Var och en ska ses som en person med eget och unikt värde med skilda intressen och bakgrunder. God vård, ett behovsanpassat boende och självbestämmande över sin vardag är en självklarhet – hela livet. gör därför satsningar på de äldre. lyckades tillsammans med och driva igenom en extrabudget med såväl kraftfulla resurser som reformer för att stärka personalkontinuitet, medicinsk kompetens och tillgång till anpassat boende för att på så sätt bidra till att skapa en trygg och värdig äldreomsorg där också personalen har goda villkor. Men det krävs fler reformer för att stärka äldreomsorgen. Därtill behöver pensionärernas ekonomi förbättras och äldres möjligheter till gemenskap stärkas. Alla ska känna sig trygga med att det kommer finnas en god vård och omsorg den dag man behöver det. Men Coronapandemin satte i blixtbelysning att vi inte har en jämlik vård och omsorg. av dem som avlidit var , var . pekar på ett antal strukturella brister, som även vi kristdemokrater pekat på tidigare, inom äldreomsorgen som bidragit till de höga dödstalen bland äldre. De handlar bl.a. om den låga personalkontinuiteten med många timanställda och otillräcklig medicinsk kompetens. Vi ser nu en växande grupp äldre personer som ofta är multisjuka och behöver alltmer kvalificerade hälso- och sjukvårdsinsatser. Samma grupp är extra sårbar för covid-19. av alla riskindikationer som rapporterades in till inom äldreomsorgen med anledning av bedöms av myndigheten som allvarliga. gjorde därför en tillsyn som visade att av de 40 värst drabbade kommunerna hade förutsättningar till bedömning och behandling kopplat till covid-19 på äldreboenden. De fann allvarliga brister hos var tionde verksamhet och genomför därför nu en fördjupad tillsyn. En viktig delförklaring till problembilden är att det finns för få sjuksköterskor inom äldreomsorgen. Sjuksköterskan är nödvändig för den medicinska kompetensen. Under pandemin har de brister som uppstår när det finns för få sjuksköterskor särskilt uppmärksammats. Att kunna sätta dropp eller ge syrgas är exempel på insatser som kräver en tillräcklig tillgång till sjuksköterskor. Enligt statistik har antalet sjuksköterskor i äldreomsorgen sjunkit och ligger på cirka 14 000, varav knappt hälften jobbar på de särskilda boendena. Även om siffrorna inte är helt jämförbara kan det noteras att i är var femte medarbetare på äldreboenden en sjuksköterska, medan det bara är cirka var tjugonde i . Även i övrigt brister den medicinska kompentensen när det gäller äldre. fanns 37 specialistläkare i geriatrik inom hälso- och sjukvården per 100 000 invånare som var , att jämföra med 47 specialistläkare i geriatrik 2006. Kommuner har inte stöd i lag för att anställa egna praktiserande läkare, då de i samband med att Ädelreformen genomfördes fick rätt att anställa medicinsk kompetens upp till och med sjuksköterskor. Forskning visar att kvalitativ äldreomsorg förutsätter ett personcentrerat bemötande där personalen kan skapa en trygg miljö och en personlig relation med den äldre. För att det ska vara möjligt behöver äldreomsorgens personal ges goda förutsättningar att göra ett bra jobb. Förutom att den som arbetar med viktig välfärdsverksamhet inom eller på ett vård- och omsorgsboende behöver goda arbetsvillkor för att kunna ge kvalitativ omsorg, är det viktigt för att de ska trivas i sitt arbete och inte slita ut sig . Det är också viktigt för att omsorgsyrken ska vara attraktiva så att personalförsörjningen kan fungera – en nyckel för att möta välfärdens behov . råder arbetskraftsbrist inom äldreomsorgen – av personalen uppger att bemanningen är otillräcklig minst någon dag . Dessutom kommer gruppen äldre att öka . Enligt SKL behöver därför antalet anställda inom äldreomsorgen öka med 67 000 personer () . Men tyvärr är arbetsvillkoren på många håll inte tillräckligt bra – var tredje person som arbetar inom äldreomsorgen vill sluta. Löneläget är ofta lågt, och det finns små möjligheter att byta arbetsgivare när det inte finns valfrihetssystem och därmed konkurrens om medarbetare. Dåligt utformade upphandlingar kan dessutom leda till att viss personal får sämre villkor. Därtill finns det på många håll orimligheter i arbetstid, bl.a. på grund av s.k. delade turer, som ofta kraftigt drar ned medarbetares livskvalitet och möjligheter till familjeliv. Delade turer innebär två arbetspass som är uppdelade med en längre rast än en lunchrast emellan. Ofta handlar det om ett förmiddagspass och ett kvällspass med ett par eller några timmars obetald rast emellan. Systemet är omvittnat tröttande och beskrivs av många anställda i mycket negativa ordalag och med negativ inverkan på både familjeliv och socialt liv. Dåliga scheman bidrar till stress och sjukskrivningar. av personalen inom äldreomsorgen upplever psykisk ansträngning och jäkt i arbetet minst en gång , och över hälften upplever detta i stort sett . Vi vet att risken att bli sjuk av stress är högre inom kvinnodominerade yrken, och äldreomsorgen är inget undantag. Antalet startade sjukfall uppgick till 170 per 1 000 sysselsatta 2017 – högst av alla branscher. Resultatet är hög personalomsättning – 2017 var personalrörligheten inom vård och omsorg. Med många sjukskrivningar och hög personalomsättning blir det ännu svårare att lägga bra scheman och upprätthålla personalkontinuiteten. För många av de äldre som lever ensamma utgör hemtjänstpersonalen en stor del av deras sociala liv. Kontinuitet och tillräckligt med tid för att bygga goda relationer med hemtjänstpersonal ger möjlighet att bygga upp förtroende och tillit, vilket bidrar till trygghet hos de äldre. En trygghet som kan främja en god livskvalitet och livsglädje som förebygger psykisk ohälsa. Men personalen vittnar om att de inte har tid för att skapa en relation med de äldre som de möter i arbetet. mötte en hemtjänsttagare i snitt 15 olika personal , i vissa fall var det så många som 24. Förutom att detta skapar otrygghet för den äldre innebär det också sämre möjligheter för personalen att göra ett bra jobb med god kvalitet när de arbetar i en organisation som inte fungerar utan får möta väldigt många vårdtagare – spegelbilden av att den äldre får möta en stor mängd hemtjänstpersonal . som ovan beskrivna brister i arbetsvillkoren inom äldreomsorgen finns har äldreomsorgens chefer inte förutsättningar att göra ett så bra jobb som de skulle vilja. Chefer inom vård och omsorg och sociala tjänster har de största arbetsgrupperna på hela arbetsmarknaden – inom just äldreomsorgen har varje chef i snitt direkt personalansvar för ca 50 personer. har visat att chefer inom vård och omsorg arbetar under tidspress, har hög arbetsbelastning med stora ansvarsområden och många medarbetare. Resultatet är att en av fem i personalen upplever att de har små eller mycket små möjligheter att vid behov få stöd av chef. Cheferna har en viktig roll i fråga om att skapa goda villkor för personalen, men det är bara möjligt om enhetscheferna har ansvar för ett rimligt antal medarbetare. Dessutom måste en större flexibilitet medges av kommunerna så att enhetscheferna kan göra de prioriteringar som leder till bättre arbetsvillkor och en god bemanning med hög kontinuitet. Alltför ofta kringskärs enheternas chefer genom kommunövergripande regler som minskar tilliten och därmed gör ansvarsutkrävandet sämre. En annan nyckelgrupp vad gäller att skapa goda arbetsvillkor inom äldreomsorgen – och som ofta glöms bort – är schemaläggare. De bär ett tungt ansvar för att få viktiga välfärdsverksamheter att rulla och för att lägga en planering som säkerställer att övriga yrkesgrupper inom vård och omsorg inte bränner ut sig. anser att det nu behövs krafttag för att förbättra arbetsvillkoren för personalen inom äldreomsorgen. Det handlar om att värna medarbetare, deras familjeliv och hälsa, men också om att stärka möjligheten att rekrytera mer personal. Med rätt reformer kan resultatet också bli att timmarna för social aktivering hos den äldre blir fler, gemenskap främjas och kvaliteten höjs. För att tiden med de äldre ska bli en tydligt värderad del av arbetet bör även sociala behov införas i socialtjänstlagen som grund i biståndsbedömningen för äldreomsorg. Äldre som upplever att de har behov av anpassat boende blir allt för ofta nekade plats på ett så kallat särskilt boende. Biståndsbedömningarna har blivit snävare och då anses de för friska. I vissa kommuner finns det helt enkelt inte tillräckligt många platser i särskilt boende. Istället erbjuds mer omfattande hemtjänst i det egna hemmet. rapporterades 5 411 ej verkställda beslut in till gällande äldre som blivit lovade en plats i särskilt boende men fått vänta . Det är en ökning med ytterligare 900 personer som inte får en plats på ett boende . Enligt uppföljning 2020 anger 109 av kommunerna att de har underskott på särskilda boenden. Under pandemin har platser istället stått tomma på särskilt boende eftersom det uppfattats som riskfyllt att flytta dit. Det får inte tas som intäkt för att behovet av boendeplatser har minskat. är övertygade om att det är få, om ens någon, som väljer att flytta till ett anpassat boende om de inte behöver det. Den dag man upplever att det inte fungerar med det egna boendet så ska man ha rätt till ett anpassat boende. vill därför införa en äldreboendegaranti - den som fyllt ska ha en lagstadgad rätt att få flytta till ett anpassat boende som till exempel särskilt boende eller trygghetsboende när personen själv bedömer att behovet finns. En äldreboendegaranti utan äldreboenden är inte värd något. För att klara löftet om en äldreboendegaranti behövs fler och olika typer av äldreboenden. Stimulansmedel för att bygga fler, och olika typer av, äldreboenden är därför nödvändiga. För att börja åtgärda samtliga dessa akuta och strukturella brister lade , tillsammans med och , fram ett förslag till ändring i statens budget , som hela finansutskottet till slut ställde sig bakom. Tack vare detta påbörjas nu arbetet med att utöka den medicinska kompetensen, förbättra personalkontinuiteten och minska andelen timanställningar i äldreomsorgen. Dessutom skapas fler möjligheter till tryggt boende för äldre. Vi kommer noggrant följa utvecklingen så att de kommuner som får del av medlen verkligen redovisar ökad medicinsk kompetens, bättre arbetsvillkor och fler anpassade boenden. Regeringen fullföljer i budgetpropositionen aviserade medel för prestationsbaserade stöd till äldreomsorgen 2022 och 2023, men flyttar över medlen till uo25, anslaget för generella medel till kommunerna. Regeringen redovisar dock inte huruvida medlen fortsatt kommer att delas ut som prestationsbaserade stöd i och med denna flytt. Vi motsätter oss att medlen delas ut utan att kommunerna påvisat förbättringar inom de angivna områdena. Det skulle innebära att långsiktigheten i satsningen går förlorad och att nödvändiga reformer inom äldreomsorgen inte nödvändigtvis sker. Vi flyttar därför i vårt budgetalternativ tillbaka medlen till uo9 för fortsatt satsning i enlighet med beslut. Vi ser också att det finns behov av att göra mer och därför lämnar vi nya förslag som innebär bättre arbetsvillkor för personalen. förslår att staten tecknar ett avtal med SKR om ett prestationsbundet stöd till förbättrade villkor för personalen inom äldreomsorgen. Kraven i det prestationsbaserade stödet ska gälla all kommunfinansierad verksamhet, även privat driven men offentligt finanseriad omsorg. Satsningen ska följas upp årsvis med målsättningen att alla kommuner ska nå bättre resultat. Stödet uppgår till och fördelas till kommunerna baserat på tre parametrar som alla väger lika: Aktivt arbete för att minska förekomsten av delade turer: Kommunen ska kunna visa att det skett en tydlig minskning i användandet av delade turer alternativt att delade turer är på en låg nivå eller inte används alls. Ett system för hur detta ska mätas och följas upp bör utarbetas i samverkan med SKR. Tiden som frigörs när de delade turerna försvinner bör användas till mer tid med de äldre. God medarbetarnöjdhet och delaktighet: Kommunen ska kunna visa ett bättre resultat än föregående år för SKR:s totalindex för Hållbart medarbetarengagemang (HME) vad gäller äldreomsorgen. Som minst ska kommunen ha ett HME på 50 (av 100), och överstiger det 75 får kommunen ersättning oavsett om det skett en förbättring från föregående år eller ej. Avlastning för cheferna: ska kunna visa att snittantalet som äldreomsorgscheferna i kommunen har direkt rapporteringsansvar för tydligt minskar. De som inte överstiger 25 får alltid del av stödet. Gemenskap främjar äldres hälsa har satt ensamhetsproblematiken i blixtbelysning, i synnerhet bland äldre. Ofrivillig ensamhet, isolering och självisolering har påverkat äldres tillvaro på ett mycket kraftigt sätt. Vi vet att ofrivillig ensamhet och isolering leder till för tidig död. Ofrivillig ensamhet ökar risken att drabbas av hjärt/kärlsjukdom, demens och depression och leder till mer fysisk smärta. Förutom mänskligt lidande orsakar det ökade kostnader i form av ökat behov av sjukvård och omsorg motsvarande kostnader för över 13 miljarder. Vi vet också att många, inte minst äldre över 85, var ensamma före pandemin, med stora konsekvenser. För dem har tillvaron i många fall nu blivit värre, och många ytterligare har kommit att drabbas av ensamhet i samband med besöksförbud på äldreboenden och uppmaningarna till självisolering för personer . vill annorlunda och föreslår en rad åtgärder och förstärkningar i vårt alternativ: Säkra att ensamhet kan brytas med digitala hjälpmedel I samband med besöksförbudet på äldreboenden blev det tydligt att många boenden inte ens erbjuder tillgång till internet. Bara tre av fyra boendeplatser erbjöd då möjlighet till internetuppkoppling i det egna rummet eller lägenheten, enligt Kommuner och Regioner, SKR. Men variationerna mellan kommunerna var stora och i vissa kommuner fanns möjligheter till uppkoppling enbart för av boendeplatserna medan det i andra kommuner erbjöds för , det vill säga för alla, enligt SKR:s webbtjänst Kolada. Flera kommuner har genomfört förbättringar under pandemin, men det finns fortsatt behov av att säkra möjligheten till videosamtal för personer inom äldreomsorgen. Vi satsar därför i en tillfällig satsning 2022 på teknisk utrustning och utbildningsinsatser riktade till äldre i särskilt boende eller med hemtjänst, så att de kan använda videosamtal och andra ensamhetsbrytande hjälpmedel. Alla lägenheter på särskilda boenden ska vara uppkopplade med snabbt och stabilt internet för videosamtal. Anslaget ska också kunna användas för utbildningsinsatser där inte minst unga kan använda sitt kunnande för att ge äldre, som inte har möjligheten via anhöriga, utbildning i att använda digitala verktyg. Äldresamtal i alla kommuner Vissa kommuner bjuder in äldre till samtal om livssituationen. Vi anser att samtliga kommuner ska erbjuda denna typ av äldresamtal. Samtalen kan inte minst bidra till att skapa trygghet och bryta ensamhet för den äldre, något som i sig kan höja livskvaliteten och skjuta upp behovet av andra mer omfattande omvårdnadsinsatser. Samtalet kan visa på möjligheter till måltidsgemenskap eller aktiviteter och ger en kontakt till kommunen. Äldresamtalen ger också en möjlighet att upptäcka medicinska behov – så att allvarligare hälsotillstånd kan undvikas. har också påvisat att det finns behov av att utveckla rutiner för att upptäcka missbruk bland äldre då andelen personer som har alkoholproblematik ökar i förhållande till yngre åldersgrupper. Även här kan äldresamtalen spela en viktig roll. vill att äldresamtal ska erbjudas av exempelvis hemsjukvårdsteam till alla som fyllt som inte har hemtjänst eller bor i särskilt boende och på det sättet får kontakt med omsorgsinsatser. Äldresamtalen riktar sig till en grupp på drygt 320 000 personer. Vi avsätter till detta ändamål. Gemenskapsfrämjande insatser i omsorgen Det sociala innehållet i äldreomsorgen behöver utvecklas så att de äldres behov av gemenskap kan mötas. Vi anslår för att utveckla gemenskapsmöjligheter för äldre.