mot · H902734 · 2021-09-28 00:00:00 — Många lider av en historia av allt från psykisk ohälsa till skolproblematik eller att de upplevt våld i sina hem. När barn placeras inom Statens institutionsstyrelses ungdomshem kan uppdraget för huvudmannen bli komplext. I mångt och mycket måste en sådan placering innebära att vård står i fokus för att ge dessa barn och unga en möjlighet att snabbt återgå till sina vanliga liv. Tvångsvården behöver i högre utsträckning än vad som sker baseras på mindre tvång och mer delaktighet. Det är givetvis en utmaning att skapa omsorgsfulla och omhändertagande miljöer som hög säkerhet behöver tillgodoses. Ett problem är att barn och unga placeras på SiS-boenden men i stället skulle vara i behov av vård inom psykiatrin eller BUP. Det är problematiskt att barn som inte begått några brott placeras på låsta ungdomshem och riskerar att behandlas som kriminella. Det finns alldeles för vaga och otydliga direktiv på politisk nivå om hur barns rättigheter och barns bästa hamnar i fokus vid tvångsvård. arbetar för att barn och ungdomspsykiatrin ska uppvärderas och resurssättas för att alla barn och unga ska få en adekvat vård. Tidiga insatser och låga trösklar för att söka och få hjälp är viktiga komponenter i en stärkt psykisk hälsa bland den unga befolkningen. Tack vare framsteg i forskningen inom psykiatrin vet vi att tidiga stödåtgärder och psykosociala åtgärder kan förbättra den psykiska hälsan även senare i livet. framhärdar därför i tanken om en barn- och ungdomspsykiatri som möjliggör en god hälsa. Regeringen bör tillse en nationell genomlysning av utvecklingen av antalet diagnoser som barn och unga fått. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 5 Suicidprevention och utredning Samhällets insatser för att förebygga suicid behöver stärkas avsevärt. vet vi att flera psykiatriska diagnoser har en potentiellt dödlig utgång och behöver hanteras därefter. Långt ifrån alla med depression, ångest eller andra psykiatriska besvär är suicidala, men risken ökar avsevärt om den psykiska ohälsan förblir obehandlad eller inte adekvat behandlad. Suicid är ett mycket komplext men förebyggbart folkhälsoproblem. Enligt data avled totalt 1 264 personer i åldern eller äldre till följd av suicid i . Antalet suicid per 100 000 invånare, suicidtalet, var 15 . Av de avlidna var män. Skillnaden mellan olika samhällsgrupper är stor. Personer som saknar eftergymnasial utbildning är överrepresenterade bland suiciddödsfall, likaså män och personer som är födda i eller övriga . Suicidtalen bland medelålders och äldre män är högre än bland befolkningen i stort och av samtliga dödsfall i gruppen 15–var orsakade av suicid. Tillsammans målar dessa data en bild av ett utbrett folkhälsoproblem i . Även om suicidtalen har gått ned ser vi en avmattning i nedgången i . Bland unga personer är utvecklingen rent av motsatt med ökande suicidtal, en utveckling som dessvärre delas av flera EU-länder. Suicid är ett folkhälsoproblem som drabbar många – dog fler än 1 500 personer av suicid i . Av dödsorsaksregistret framgår också att 40 till 50 ungdomar tar sina liv . I har suicid ökat mest bland unga individer. I andra EU-länder finns tecken på sjunkande självmordstal bland tonåringar 15–och ytterst få länder visar en tendens som liknar den i . En gedigen analys av hur suicid ser olika ut mellan grupper är nödvändig för att de förebyggande insatserna på adekvat sätt ska kunna sättas in. Tack vare de data som finns samlade på området vet vi alltså att män är kraftigt överrepresenterade bland suiciddödsfallen, likaså vet vi att unga hbtq-personer är överrepresenterade bland suicidförsök. Här kan samhället sannolikt göra mer för att inkorporera perspektiv på kön och sexuell identitet i det förebyggande arbetet inom hela folkhälso- och psykiatriområdet. Mot bakgrund av dessa data är det viktigt att alla berörda aktörer, däribland regioner och nationella myndigheter, arbetar fram nationella riktlinjer och hur det förebyggande arbetet kan stärkas runt riskgrupper. bör ställa sig bakom det som anförs i motionen om att det behöver utarbetas tydliga nationella riktlinjer för hur ett regionalt arbete mot självmord kan stärkas runt riskgrupper. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. För att veta hur arbetet med suicidprevention verkligen fortskrider krävs en kontinuerlig uppföljning. Dessvärre tyder en hel del på att regeringens nollvision för suicid i praktiken har mycket liten effekt. I motsats till nollvisionen för trafikrelaterade dödsfall så har de stora satsningarna på suicidprevention uteblivit. I relation till trafiksäkerhetsforskningen är suicidpreventionsforskningen i det närmaste kroniskt underfinansierad. Detta behöver ändras. Regeringen bör följa upp nollvisionen gällande självmord nationellt samt utvärdera nollvisionen. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Det är viktigt att göra en händelseanalys av ett självmord eller misstänkt självmord. Det är viktigt för anhöriga men även för forskning som ligger till grund för preventiva åtgärder. Viktiga insatser görs onekligen av . De har bl.a. i uppdrag att svara för en långsiktig nationell samverkansstruktur som kan bidra till kunskapsbaserad prevention. Statens och Region centrala expertenhet inom självmordsforskning och prevention av psykisk ohälsa, Nationellt Prevention (NASP), spelar en mycket viktig roll. De samlar in kunskap och initierar samt bedriver forskning och arbetar med information och utbildning. NASP pekar på att frågor som rör självmord ännu ofta omgärdas av ett tabu, vilket gör att det förebyggande arbetet försvåras förutom direkta livräddande insatser. anser att varje enskilt suicid behöver betraktas som ett haveri varpå en , en särskild utredning, bör tillsättas för att utreda vad som skett. På så sätt kan hela vårdkedjan och andra insatser från samhällets sida synas i syfte att förbättra hanteringen, vården och bemötandet. Lämplig myndighet bör ges i uppdrag att analysera hur varje enskilt självmord kan utredas samt leda till ett förbättrat förebyggande arbete. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. För att verkligen accelerera det förebyggande arbetet krävs en palett av åtgärder. Allt från första linjens vård, elevhälsan och den specialiserade psykiatrin samt socialtjänst och andra delar av samhället behöver ökad information och redskap för att effektivt förebygga suicid. arbetar för att bryta stigmat kring suicid och på så sätt öppna upp diskussionen kring hur samhället i stort kan arbeta förebyggande. Regeringen bör uppdra åt lämplig myndighet att nationellt ta fram informationspaket kring psykisk ohälsa och suicidprevention speciellt riktade till vissa mottagare som exempelvis hälso- och sjukvård, utbildningsväsendet, föräldrar m.fl. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Momodou (V) [1] , Statistik om läkemedel 2020, Art.nr. [2] , DNR 2021:1097. [3] .