mot · H902444 · 2021-09-27 00:00:00 — Det visade sig att i de fall då den unge hade sagt till socialsekreteraren att han eller hon inte trivdes i familjehemmet eller då familjehemsföräldrarna uttryckt sig negativt om den unge eller att placeringen varit krävande, slutade av placeringarna i sammanbrott. Enligt de slutsatser som undersökningen gav är det därmed viktigt att ta dessa uttryck på stort allvar, t.ex. vantrivsel och kritik mot barnet, och fördjupa förståelsen i det enskilda fallet och erbjuda insatser. För att kunna göra detta krävs att har resurser att följa upp familjehemsvården regelbundet och få möjlighet att skapa goda relationer med både familjehem och det placerade barnet eller ungdomen. Att hålla tät och regelbunden kontakt med barnet är viktigt för att minska risken för sammanbrott, liksom att barnet görs så långt det är möjligt delaktigt i beslut och planering. Enligt [13] ska ett familjehem vara tillförsäkrat det stöd och den handledning som uppdraget kräver. Behovet av stöd kan såklart variera både ifråga om intensitet och om innehåll men nämnden i den ansvariga kommunen bör se till att familjehemsföräldrarna får sådan handledning och fortbildning som är anpassad till uppdragets karaktär. har tidigare lyft förslaget att genomföra ett s.k. familjehemslyft i hela landet med kompetensutveckling för familjehemsföräldrar och stöd till biologiska föräldrar vars barn är placerade, och vi står fast vid att detta behov fortfarande föreligger. Det är viktigt för att öka tryggheten och omsorgen samt ge stabila förutsättningar för placerade barn och unga. Regeringen bör ta initiativ för att förtydliga kommunernas uppdrag att ge ökat stöd och insatser till biologiska föräldrar och familjehem. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Ett förslag om att införa ett familjehemsregister finns med i ett tillkännagivande från socialutskottet. reserverade sig vid det tillfället men anser att det är nödvändigt att frågan utreds vidare. Om uppgifter om familjehem skulle bli offentliga kan det få en avskräckande effekt för vissa personer som annars skulle utgöra lämpliga familjehem. Ett register får inte bli till hinder för de som vill anmäla sig som familjehem. Regeringen bör utreda förutsättningarna för att införa ett familjehemsregister. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 8 Placerade barns och ungas skolgång Skolan har en avgörande betydelse för alla barns framtid, och det gäller i högsta grad även placerade barn. Låg utbildningsnivå ökar risken för ohälsa och t.ex. självmord, missbruk, kriminalitet och tonårsföräldraskap, och barn som är placerade löper mycket hög risk att drabbas av hälsorelaterade och psykosociala problem. Inom forskningen är det välkänt att många placerade barn går ut i livet med mycket dålig skolunderbyggnad, enligt rapporten i familjehem (2016). I förslag på åtgärder som skulle kunna göra skillnad för samhällets mest utsatta, framgår att barn i familjehem presterar sämre i skolan. Enligt Skollagen (2010:800) kap. 1, 8‑9 §§ ska ”alla, oberoende av geografisk hemvist och sociala och ekonomiska förhållanden, ha lika tillgång till utbildning i skolväsendet om inte annat följer av särskilda bestämmelser i denna lag. Utbildningen inom skolväsendet ska vara likvärdig inom varje skolform och inom fritidshemmet oavsett var i landet den anordnas”. öppna jämförelser visar att av flickorna och av pojkarna som varit i heldygnsvård under hela årskurs nio har avslutat gymnasiet som 20-åringar. Motsvarande siffror för barn som inte varit i heldygnsvård är för flickor respektive för pojkar. Enligt ska inget barn lämna skolan utan att vara rustat för de utmaningar som hen kan förvänta sig att möta i livet, men skillnaderna är stora och särskilt betydande utifrån att all forskning entydigt visar på hur stor betydelse skolgången är för barns och ungas fortsatta utveckling och inträde i vuxenvärlden. socialutskott anför att regeringen bör vidta åtgärder för att förbättra placerade barns skolgång i form av en handlingsplan[14]. För är barns och ungas rätt till sammanhållen skolgång en fråga om jämlikhet, och alla bör, trots olika förutsättningar, ges samma möjlighet att klara av sin skolgång i enlighet med artikel 28 som anger att ska uppmuntra regelbunden närvaro i skolan och minska antalet studieavbrott samt även utifrån andra bestämmelser gällande barns skolgång. Därför vill särskilt lyfta frågan om placerade barns och ungas skolgång. 8.1 Familjehemsplacerade barns och ungas skolgång Skolsatsning inom familjehemsvård (Skolfam) är en arbetsmodell för stöd till familjehemsplacerade barn som utgör komplement till familjehemsvård och till den ordinarie elevhälsan i skolan. Uppdrag till Skolfam utgår från socialnämndens ansvar för de barn som familjehemsplacerats enligt LVU eller SoL. Skolfam finns med 38 team i 20 av kommuner. I de kommuner som har avvecklat modellen har ingen angivit bristande resultat eller vetenskapligt underlag som skäl utan det tycks ha föregåtts av ekonomiska skäl eller svag förankring i kommunerna. Detta trots att modellen enligt utvärderingar visat sig vara framgångsrik för familjehemsplacerade barn. Enligt stiftelsen barnahusets sammanställning av Skolfams resultat- och kvalitetsenkät för /2020 uppnådde av barnen behörighet till gymnasiet 2016, och komplettering nådde gruppen samma nivå som riksgenomsnittet. För vissa team har kunnat påvisats ännu bättre resultat. Nio län saknar någon kommun med Skolfam, och det har varit svårt att utveckla samverkan över kommungränserna. De barn i familjehem som omhändertagits av mindre kommuner bör ha samma rätt till utbildning som barn från större kommuner. Regeringen bör ge lämplig myndighet i uppdrag att utreda möjligheten att erbjuda Skolfam eller liknande modeller till alla familjehemsplacerade barn och unga. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 8.2 Skolgång vid placering på HVB och Sis Flera myndigheter har tidigare riktat kritik mot såväl utbildning som skolgång för barn placerade på institution. I en rapport från framgår det att ansvarsfördelningen mellan socialtjänst och skola är oklar. Både HVB-verksamheten och den placerade kommunen har ansvar för att barn och unga tillförsäkras rätt till utbildning. Skolinspektionen har dock noterat att det fanns allvarliga brister i detta ansvarstagande då kommuner och HVB har svårt att samverka, vilket riskerar att påverka rätten till utbildning negativt. Enligt [15] har barn och unga på HVB varit mer kritiska till skolan än barnen i familjehem och på särskilda ungdomshem. Barnen beskriver skolan på HVB som kaotisk, präglad av låga förväntningar och att de hade relativt få ämnen. Barn och unga på HVB har berättat att de inte behöver närvara i skolan, trots att de har skolplikt, och att de vid frånvaro bara straffas med ett pengaavdrag. Unga som vårdas inom SiS har fått minskad schemalagd undervisningstid. Elever i som vårdas inom SiS har endast haft i genomsnitt ca 17 timmars schemalagd undervisningstid under /2020. För gymnasieskolan visade utfallet i genomsnitt 12 timmars schemalagd undervisningstid under läsåret. Sis förklarar att den normerade omfattningen 23 timmars erbjuden undervisningstid inte nåtts p.g.a. bl.a. brist på ändamålsenliga skollokaler och svårigheter att planera och organisera undervisningen med beaktande av säkerhetsaspekter (Sis årsredovisning 2020). Att barn och unga vårdas inom en verksamhet som inte hittar organisatoriska lösningar för att tillförsäkra deras rätt till skolgång är allvarligt. Det finns en liknande samverkansmodell som Skolfam men som utarbetats av Sis tillsammans med Specialpedagogiska skolmyndigheten för att stärka rätten till oavbruten skolgång för barn placerade på särskilda ungdomshem. Den kallas samverkan för obruten skolgånd (Sisam), och vidare har i sin tur utarbetat modellen Samverkan socialtjänst skola (SAMS) som delvis bygger på Sisam. SAMS-modellens övergripande syfte är att säkerhetsställa en obruten skolgång för barnet när placering innebär att barnet tvingas byta skola. Regeringen bör ge lämplig myndighet i uppdrag att utveckla samverkansformer i syfte att barn och unga som är placerade på institution ska ges rätt till sammanhållen skolgång. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 9 Placerade barns och ungas hälsa Enligt artikel 24 har alla barn rätt till bästa uppnåeliga hälsa, och denna rättighet gäller också de som är i samhällets vård och de vars hälso- och sjukvårdsbehov tidigare försummats. Enligt är skyldigt att säkerställa att alla barn har tillgång till primärvård av god kvalitet. Detta inkluderar även förebyggande vård och hälsofrämjande åtgärder. Både svensk och internationell forskning visar att barn och unga i samhällsvård har betydligt fler hälsoproblem än andra jämnåriga. De har t.ex. hög förekomst av psykisk ohälsa, dålig tandhälsa och låg vaccinationstäckning. En rad studier visar också att barn i samhällsvård har en hög överrisk för fysisk och psykisk ohälsa i vuxen ålder. har senast i sin årsrapport påpekat att hälsan hos de placerade barnen är alarmerande dålig och att det finns brister vad gäller den hälso- och sjukvård som dessa barn får. Det har även visat sig att en del barn och unga t.o.m. tror att de saknar rätt till hälso- och sjukvård eftersom de är omhändertagna enligt LVU. betonar vikten av att alla placerade barn har rätt till en god hälso- och sjukvård på lika villkor. Regeringen har, som angavs inledningsvis, fått i uppdrag att genomföra insatser för att tillgodose placerade barns och ungas rätt till hälso- och sjukvård samt tandvård och även socialutskott har särskilt anfört vikten av kontinuerliga hälsoundersökningar[16]. Detta välkomnar men anser att det är angeläget att särskilt lyfta frågan om att berörda huvudmän ska ta det ansvar som åligger dem och att ett ökat stöd för att kunna fullgöra dessa skyldigheter bör ges. infördes bestämmelser i och hälso- och sjukvårdslagen (2017:30) om att kommuner och regioner ska ingå överenskommelser om samarbete i fråga om barn och unga som vårdas utanför det egna hemmet. infördes en ny lag (2017:209) om hälsoundersökningar av barn och unga som vårdas utanför det egna hemmet, som reglerar regionens skyldighet att på initiativ av socialnämnden erbjuda ett barn eller ung person en sådan hälsoundersökning som ska innefatta områdena fysisk, psykisk och oral hälsa. Enligt föreskrifter och allmänna råd om hälsoundersökningar av barn och unga som vårdas utanför det egna hemmet som kom 2020[17] är undersökningens syfte är att ge underlag för medicinsk bedömning av behovet av hälso- och sjukvård samt tandvård hos ett barn eller en ung person som vårdas utanför det egna hemmet, hur socialnämnden ska verka för att barnet eller den unge ska få sitt behov av hälso- och sjukvård och tandvård tillgodosett samt hälso- och sjukvårdens och tandvårdens fortsatta kontakt med barnet eller den unge. Genom hälsoundersökningen ska även tecken på förekomsten av fysisk, psykisk eller intellektuell funktionsnedsättning uppmärksammas. Enligt Kommuner och Regioner (SKR)[18] finns överenskommelser mellan kommuner i alla län utom ett, men detta utgör inte någon garanti för att barnen faktiskt blir hälsoundersökta eller får sina hälsobehov tillgodosedda. ansvarar, om det inte är obehövligt, för att informera regionen om att undersökningen behövs och regionen ansvarar för att erbjuda undersökningen. Endast om socialnämnden bedömer att det är obehövligt kan nämnden underlåta att underrätta regionen om att ett barn eller en ung person ska kallas till hälsoundersökning. Exempel på när en hälsoundersökning kan bedömas som obehövlig är om barnet eller den unge genomgått en sådan . Kartläggningen visar, enligt SKR, att det fortfarande finns omfattande brister gällande placerade barns och ungas tillgång till hälsorelaterade undersökningar, att utvecklingen går oacceptabelt långsamt och attdet är en mycket stor andel placerade barn som riskerar att inte få sina behov tillgodosedda. Till exempel är det mycket få, , som fått sin tandhälsa undersökt, och hos av de barn och unga vars tandhälsa faktiskt undersöktes, upptäcktes behov av vidare insats inom tandvården. har ett stort ansvar för de mest utsatta barnen som är i dess vård och har ett precis lika stort ansvar som föräldrar att se till att barnens hälsobehov blir tillgodosedda. SKR menar att det behöver ske krafttag från flera olika håll i denna fråga. Regeringen bör tillse att ett ökat implementeringsstöd ges till socialtjänst och hälso- och sjukvård i syfte att hälsoundersökningar ska erbjudas till placerade barn och unga. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Det råder brist på vård- och behandlingsmöjligheter för barn och unga med stora psykosociala problem och psykiatriska diagnoser. Ett alternativ till institutionsvård som brukar användas för unga med kriminella eller drogrelaterade problem är behandlingsfamilj med ett förstärkt stöd, där familjehemsföräldrarna har genomgått specialutbildning. Behandlingsfamiljen tar bara emot ett barn eller en ungdom i taget och kontakten med andra unga som har liknande problem blir alltså mer begränsad än vid vård på institution. Forskning visar att jämfört med placering på institution leder placering i en sådan behandlingsfamilj till mindre kriminalitet och färre intag på låst avdelning. De unga som bott i behandlingsfamilj verkar också i mindre grad ha psykisk ohälsa och använda mindre narkotika än de som placerats på institution med specifika insatser. anser att placerade barn och unga ska få det bästa samhället har att erbjuda och anser att alternativa placeringsformer bör utvecklas, särskilt för målgruppen unga flickor med psykisk ohälsa. Vi har tidigare lyft frågan om vikten av att utreda hur nya boendeformer med hög personaltäthet och utbildad personal kan utvecklas i stället för institutionsvård på HVB eller Sis. Det finns stora behov av särskilt anpassade placeringsformer för barn och ungdomar med psykosociala problem och behov av nära och utökat vuxenstöd. Nya alternativa placeringsformer för barn och unga med beroende och psykisk ohälsa bör tas fram och behandlingsfamiljer med förstärkt stöd bör prioriteras framför institutionsvård. Regeringen bör ge lämplig myndighet i uppdrag att utreda möjligheten till fler alternativa placeringsformer. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Momodou (V) [1] Vad har sett 2020? (2021). [2] Myndighetsanalys av (2020:7). [3] SiS årsredovisning (2020). [4] Myndighetsanalys av (2020:7). [5] Sis Årsredovisning (2020). [6] Traumatisering bland ungdomar med antisocial problematik. : Sis (2012). [7] Sis Årsredovisning (2020). [8] , professorerna (2019). [9] Rapport från , Dnr 2021:695 (). [10] (2020b). [11] barn (2020). [12] , Sallnäs & (2017). [13] (2020). [14] betänkande 2020/21:SoU24 Socialtjänst- och barnfrågor. [15] Vem bryr sig – när samhället blir förälder, (2019). [16] 2020/21:SoU24. [17] Dnr 4.1–640/2019. [18] SKR:s nationella kartläggning om hälsoundersökningar för placerade barn Hälsoundersökningar för placerade barn (2020).