mot · H9023776 · 2021-10-05 00:00:00 — Den översynskonferens av som skulle ha genomförts har skjutits upp på grund av covidpandemin och ska hållas senast . Det är angeläget att regeringen arbetar aktivt med att bygga upp koalitioner med andra länder för att tillgodo se att förhandlingarna renderar starka och genomförbara slutsatser från översynskonferensen. Även ett antal andra rustningskontrollregimer som berör konventionella stridskrafter är satta ur spel eller befinner sig under stark press så som , och . Det är angeläget att det görs regelbundna analyser av dom säkerhetspolitiska konsekvenserna kring utvecklingen av dessa rustningskontrollregimer samt att det vidmakthålls stark kompetens på detta område i . Även den olagliga spridningen av små och lätta vapen måste bekämpas, då sådana vapen skördar hundratusentals dödsoffer . Slutligen vi vill lyfta det problematiska i att vissa länder inte respekterar existerande konventioner. Trots att flertalet av världens länder, däribland , har ratificerat konventionen om förbud mot kemiska vapen har nervgiftet Novitjok använts mot politiska motståndare på ett mycket flagrant sätt. Att införa nya konventioner, som den föreslagna konventionen mot kärnvapen, och skapa efterlevnad av dessa hos auktoritära stater utgör en än större utmaning än att upprätthålla existerande. står inför ett antal utmaningar i de internationella insatserna. Det handlar om var, i vilken kontext och med vem som ska göra internationella insatser, men även om hur vi blir bättre på samverkan mellan civila och militära delar för att skapa långsiktighet och hållbarhet. Händelserna i blixtbelyser de svårigheter som finns inbyggda i internationella insatser när det gäller att skapa hållbar säkerhet och utveckling. Trots av massivt internationellt engagemang i föll landet för talibanerna på . Erfarenheterna från måste tas vidare för att framtida insatser ska bli bättre. Inte minst måste det finnas en ordnad process för hur säkerheten för tolkar och lokalanställda som har bistått svenska internationella insatser kan hanteras. Det haveri som den rödgröna regeringen stått för när det gäller de afghanska tolkarna får inte upprepas. Det är såväl en anständighets- som trovärdighetsfråga. är största insats i där vi bidrar till den FN-ledda operationen Minusma med ca 220 personer. Minusma syftar till att skapa säkerhet, stabilitet och långsiktig utveckling i en region som drabbats hårt av våld och terror. bidrar med ett förband med hög kompetens vilket höjer kvaliteten i hela insatsen. bidrar dessutom med en styrka till den fransk-ledda insatsen Task Force Takuba i samt en mindre kontingent till den EU-ledda utbildningsinsatsen EUTM. Den svenska insatsen i har, jämte de i och Kosovo, varit en av de största och svåraste som det svenska försvaret genomfört. Det illustreras inte minst av de två statskupper i och och de implikationer de kan få för insatsen. Ett resultat var att deltagandet i Task Force Takuba sköts istället för den ursprungliga inriktningen vilken var . har dessutom varit den första större FN-ledda insatsen deltagit i på . Erfarenheterna från visar på att FN-systemets förmåga att hantera fredsfrämjande insatser brister på flera punkter. bör noga överväga i vilken kontext vi kan göra störst nytta med vårt deltagande. har gjort, och kommer att göra, omfattande och kvalitativa insatser i och det börjar bli dags att lämna över till andra länder att ta vid. Det är så de internationella militära insatserna fungerar. Länder går in och gör insatser och lämnar sedan över till andra länder. vill därför att regeringen tillsammans med Försvarsmakten och andra relevanta myndigheter tar fram en exitstrategi för den svenska Minusmainsatsen i . Avvecklingen av det svenska bidraget till Minusmainsatsen bör ske skyndsamt, men med hänsyn tagen till den takt som säkerhetsläget medger. Det är centralt att det svenska tillbakadragandet sker under ordnade former och med respekt för både befolkningen i och andra allierade länder i insatsen, men också så att säkerheten för de svenskar som befinner sig i i andra militära och civila insatser inte påverkas negativt. Exitstrategin ska ta ett helhetsgrepp på hur de olika delarna i helheten som är den svenska närvaron i – militära insatser, biståndsverksamhet samt de diplomatiska och politiska resurserna på plats i regionen – påverkas. Slutligen ska även påverkan på säkerhetspolitiska relationer med andra länder, särskilt , genomlysas. Försvarsmakten har indikerat att allt för omfattande och komplexa internationella insatser har en negativ inverkan på försvarets möjligheter att bygga nationell förmåga, särskilt när insatsen pågår . Försvarsmakten har också indikerat att man helst ser att prioriteringsordningen för svenskt deltagande i internationella insatser bör vara under ledning av främst Nato, sedan EU och sist FN. Det krävs ett helhetsgrepp kring frågan om svenska internationella insatser. Det handlar både om hur vi kan göra störst nytta med de resurser besitter, men även om hur internationella insatser på gott och ont påverkar det svenska försvaret och dess förmåga samt hur nationella intressen kan gynnas av deltagande i en insats. Vidare behöver vi bli bättre på att formulera tydliga och mätbara mål som också följs upp kontinuerligt. Därför bör det göras en bred analys av frågan. Vi ska stödja frihetslängtande människors kamp mot förtryck var än i världen de befinner sig. I många länder urholkas demokrati, rättsstat och respekt för mänskliga rättigheter allt mer. Staten, vars huvuduppgift är att skydda dess medborgare, har i många fall kommit att bli medborgarnas största fiende. Övergreppen i , och är några exempel. Den negativa utvecklingen i sedan valfusk har präglats av ett kraftigt inhemskt förtryck. I ett sådant läge är det viktigt att har en officiell hållning och handlar därefter. Svenska myndigheter som exempelvis beviljar lån till verksamheter i auktoritära stater som ska antingen göra en säkerhetspolitisk bedömning själva eller inhämta bedömningar från andra myndigheter. Detta är särskilt viktigt om det handlar om närområde eller är kopplat till viktiga sektorer som exempelvis energisektorn. Som regionens enda demokrati utgör en nära och viktig partner för . Normaliseringen i relationerna mellan och respektive är av stor betydelse för regionen och förhoppningsvis inledningen på en process i fler länder. band till bör stärkas, särskilt inom forskning och innovation, där landet redan ligger i framkant. relation till har alltsedan det ensidiga och oförberedda erkännandet av kraftigt försvagats. Till detta bör även läggas agerande mot i ett antal internationella forum som FN, och andra. bör göra en översyn av detta arbete för att återetablera goda relationer med . På områden där visst samarbete redan finns, som forskning och innovation, bör verka för närmare kontakter och utbyten. ska sträva efter att spela en konstruktiv roll i , med lyhördhet och ödmjukhet inför konfliktens komplexitet såväl som säkerhetsläget i regionen. står fast vid att fredsprocessens mål bör vara en tvåstatslösning där båda parter kan leva med säkra och erkända gränser, och som framtida huvudstad för två stater, frågor som givetvis måste lösas genom förhandlingar mellan parterna. har stått i centrum för utmaningar. Utöver den prägel man sätter på utvecklingen i , och bär landets regim också ansvaret för nedskjutningen av passagerarplanet , där samtliga ombord omkom varav flera svenskar. Sedan återinförde sanktioner mot har EU och saknat ett gemensamt förhållningssätt i Iranpolitiken. Det är beklagligt då det ligger i den fria världens gemensamma intresse att avhålla den islamistiska regimen från att anrika uran – och att ytterligare destabilisera regionen. Avsaknaden av ett gemensamt förhållningssätt till sanktionsregimen försvagar avtalet. Det är av stor vikt att inse allvaret av framflyttade positioner. Även hotfulla agerande gentemot personer med dubbla eller avslutade medborgarskap är problematiskt då landet inte erkänner dem som legitima. Det gäller såväl om dessa individer befinner sig inom eller utanför . ”Joint Comprehensive Plan of Action (JCPOA)”, mellan och en grupp länder bestående av fyra av de fem permanenta medlemmarna i och (P5+1) samt EU undertecknades i och syftar till att öka insynen i kärnenergiprogram och förhindra landet att utveckla kärnvapen. Utöver att begränsa kärnenergiprogram och öppna upp landets kärnenergianläggningar för handlar avtalet även om att olika internationella sanktioner mot ska hävas. under Trumpadminstrationen lämnade ensidigt avtalet och reagerade med att frångå flera av avtalets förpliktelser. nuvarande president har deklarerat målet att få liv i avtalet, har meddelat att man ökar renhetsgraden i anrikning av uran. Mot denna bakgrund måste den svenska linjen visavi klargöras och tydliggöras. bör i internationella sammanhang agera för att påtala destabiliserande inflytande i regionen vilket kraftigt fortsätter påverka säkerhetsläget negativt. bör också verka för att tillsammans med andra, inte minst inom det europeiska samarbetet, sätta reell press på att avsluta stödet till terrorism. med sin starka ekonomiska tillväxt och stora hemmamarknad är en allt viktigare marknad för svenska företag och och samarbetar inom hälsa, försvar och förnybar energi för att nämna några områden. är en viktig faktor i närområde och länderna har delvis haft en konfliktfylld historia och länderna har fortfarande olösta gränstvister. , med sin ekonomi, kan bli en viktig balanserande faktor mot det kinesiska inflytandet. Ett mer effektivt bistånd Biståndspolitiken utgör en viktig del av det svenska engagemanget i världen. En betydelsefull moderat prioritering är att det svenska bidraget till internationell utveckling ska ligga i linje med vår övriga politik för internationellt samarbete och utveckling. Den svenska biståndspolitiken ska ta sin utgångspunkt i vad som är effektivt, var kan bidra med ett mervärde samt vad som ligger i linje med våra utrikespolitiska intressen. Pandemin får breda konsekvenser för hälsoarbetet i världen. Dödsfallen i flera andra sjukdomar riskerar nu att öka när sjukvården ställer om för att fokusera helt på covid-19. I många fall har vaccinationsprogram helt satts på paus vilket riskerar att många barn kan komma att drabbas av infektionssjukdomar. De ekonomiska- och sociala konsekvenserna till följd av hanteringen av pandemin i världen blir påtagliga. Turistindustrin slås ut på många håll och enligt kommer tillväxten i söder om minska med flera procentenheter . Att snabbt få igång ekonomin och ha en politik för ökad tillväxt är särskilt viktigt i spåren av covid. Biståndet får inte ses som en evig omfördelning. För att i större utsträckning präglas av resultat behövs mer långsiktighet, en tydligare resultatuppföljning och ett mer fokuserat bistånd. Det behöver också i högre grad inriktas mot områden där kan bidra med ett tydligt mervärde. Det skulle öka möjligheter till specialisering, effektivisering och påverkan och således vara ett viktigt steg för att säkerställa att de omfattande medel investerar i internationellt utvecklingssamarbete får så stort genomslag som möjligt. bör således samordna och arbetsfördela bland likasinnade, främst inom och EU, för att öka specialisering och mervärde. Utvecklingssamarbete är mycket mer än bara bistånd, den globala utvecklingen drivs av ekonomisk tillväxt och handel – en central del av Agenda 2030. Ett tydligt fokus på Agenda 2030:s genomförande i utvecklingssamarbetet är därför av stor vikt. att stärka näringslivets roll i genomförandet av Agenda 2030 och betydelsen av en politik som främjar tillväxt för att målen i agendan ska uppnås. Svenskt utvecklingssamarbete kan inte göra allt, med där det verkar ska svenska skattebetalare se resultat. utgångspunkt är att utvecklingssamarbetet bör fokusera på det som är effektivt, det som varit historiskt bra på och det som ligger i svenska utrikespolitiska intressen. Ett tematiskt område som ser som särskilt viktigt för det traditionella utvecklingssamarbetet är global hälsa så som vaccinationer. Andra tematiska områden som ser som särskilt viktiga är klimat och miljö och då projekt som reducerar klimatutsläpp exempelvis gemensam finansieringen av vattenkraft och med samarbete med svenskt näringsliv. Biståndspolitik handlar också om jämställdhet så som flickors rätt till utbildning och SRHR samt institutionsbyggande. Det traditionella utvecklingsbiståndet måste ha som mål att inte längre behövas då mottagarländerna kan stå på egna ben. Men den andra delen av biståndet, det humanitära, kommer alltid att behövas och här kan vara med och bidra. anser att det humanitära biståndet som andel av svenskt bistånd behöver öka. Humanitärt bistånd, eller katastrofbistånd som det även kallas, är biståndets kärna. Det syftar till att hindra och lindrar nöd och når de mest utsatta människorna. Trots det humanitära biståndet uppenbara värde är det humanitära biståndet som andel av svenskt bistånd en mycket liten del. I spåren av covidkrisen blir det än mer tydligt att det humanitära biståndet som andel av biståndet behöver öka. Dagens modell med ett utbetalningsmål om en procent av BNI för biståndet har varit dåligt och bidragit till att debatten i stort sett enbart fokuserat på den summa pengar som spenderas, snarare än vilket resultat som uppnås. har därför föreslagit en ny budgeteringsprincip för biståndet, en fyraårig budgetram istället för dagens modell. Inriktningen och anslaget för biståndet bör föreslås till i en biståndsproposition på samma sätt som infrastruktur- eller forskningspropositionen. En nystart för det nordiska samarbetet Samarbetet mellan de nordiska länderna har inte fungerat på ett tillfredsställande sätt under pandemin. I gränsbygderna märks påfrestningarna på ett helt annat sätt än i huvudstäderna. Öppna och stängda gränser om vartannat och svårigheter för arbetspendling har medverkat till att medborgare känt sig utlämnade. Särskilt besvärligt har det varit för butiker och näringsidkare i gränsområden som tidigare levt på en relativt fri och obehindrad rörlighet mellan länderna. Valet av strategier och förhållningssätt kring hur covid-19 ska bekämpas har resulterat i olika lösningar som fått konsekvenser för utbyte och möjligheter att ta sig mellan länderna. Att de nordiska länderna hanterat den pågående pandemin olika väcker viktiga frågor om vår förmåga att möta globala utmaningar tillsammans. Efter den rådande krisen finns anledning att utvärdera hur samarbetet i vårt närområde fungerar, hur relationerna mellan våra länder påverkats och framför allt hur vi gemensamt ska möta de ekonomiska och sociala konsekvenserna av covid-19. De samhällsekonomiska och hälsorelaterade konsekvenserna av covid-19 är stora utmaningar för hela den nordiska regionen, men gränsregionerna är särskilt drabbade. Efter pandemin kommer en viktig uppgift för en svensk regering vara att stärka och fördjupa samarbetet med våra nordiska grannländer. Länderna delar snarlika intressen och värderingar. Det är dem vi handlar mest med och de flesta av dagens och morgondagens utmaningar är gränsöverskridande och drabbar hela regionen. Vi är alla relativt små, handelsberoende och innovativa länder. är således vår språngbräda ut i världen. Just därför är det så betydelsefullt med fördjupat samarbete kring ekonomi och innovationer. De nordiska länderna delar inte bara värdegrund och kulturell och geografisk närhet. Vi står också inför liknande utmaningar inom samhällssäkerhet och beredskap. presenterade en uppföljning på Stoltenbergrapporten som framför allt fokuserar på ett ökat samarbete mellan de nordiska länderna mot hybridhot och cyberangrepp. Det är angeläget att de nordiska länderna gemensamt omsätter så många som möjligt av de förslag som rapporten föreslår i praktiken för att öka det nordiska samarbetet på detta område. Som stora givare till de multilaterala organisationerna och FN-systemet finns även anledning att stärka samordningen såväl som arbetsfördelningen mellan de nordiska länderna. En ökad grad av specialisering mellan länderna i utvecklingspolitiken, och då inte minst inom det humanitära biståndet, kan utgöra en viktig grund för stärkt inflytande och bättre resultat utifrån våra intressen. Under covidkrisen har särskilt WHO:s arbete stått i fokus och behovet av att säkerställa ett förtroendefullt internationellt samarbete i hälsofrågor, präglat av tillit och transparens, är tydligt. Här ska våra länder vara en konstruktiv kraft. Vidare bör de nordiska länderna agera solidariskt när enskilda eller flera nordiska länder utsätts för cyberangrepp. En viktig inspirationskälla är den europeiska diplomatiska cyberverktygslåda som lades fram för att öka samarbetet, öka möjligheterna att begränsa cyberhot samt ge möjlighet att påverka hotfulla aktörers uppförande . En motsvarande nordisk diplomatisk verktygslåda skulle innebära ett solidariskt agerande, där de nordiska länderna öppnar upp för sanktionsmöjligheter tillsammans med en ökad tillit till de nordiska ländernas respektive underrättelsetjänster gällande attribuering vid cyberattacker. Boriana (M)