mot · H9024297 · 2021-11-18 00:00:00 — med anledning av prop. 2021/22:41 En ny riksbankslag 1 Förslag till riksdagsbeslut ställer sig bakom det som anförs i motionen om att riksbankslagen behöver kompletteras med ett sysselsättningsmål och att detta inte ska vara underordnat inflationsmålet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ska ha initiativrätt och bestämma de mer precisa målen för penningpolitiken, inklusive det realekonomiska målet, och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör tillsätta en utredning i syfte att strama upp regelverket kring ledande ledamöters och tjänstemäns innehav av värdepapper m.m. och tillkännager detta för regeringen. 2 Målen för penningpolitiken I fråga om målen för penningpolitiken föreskriver den nuvarande riksbankslagen endast att har till uppgift att upprätthålla ett fast penningvärde. har sedan på egen hand bestämt att penningpolitiken ska styras av ett inflationsmål, att detta ska vara , samt att KPIF ska utgöra det mått som inflationsmålet baseras på. [1] började kalla sin politik för ”flexibel inflationsmålspolitik”. Med detta menade att penningpolitiken också skulle ta hänsyn till realekonomiska faktorer som produktion och sysselsättning. De var dock tydliga med att inflationsmålet var det överordnade målet. Det ska också sägas att redan innan man började använda termen ”flexibel inflationsmålspolitik” hade talat om att ta hänsyn till faktorer som tillväxt, sysselsättning, arbetslöshet etc. I förarbetena till den nuvarande riksbankslagen anfördes också: ”Såsom myndighet under bör därutöver, utan att åsidosätta prisstabilitetsmålet, stödja målen för den allmänna ekonomiska politiken i syfte att uppnå hållbar tillväxt och hög sysselsättning.”[2] I propositionen till ny riksbankslag föreslår regeringen att det överordnade målet för ska vara att upprätthålla varaktigt låg och stabil inflation (prisstabilitetsmålet). Regeringen anför vidare: ”Utan att åsidosätta prisstabilitetsmålet ska dessutom bidra till en balanserad utveckling av produktion och sysselsättning (realekonomiska hänsyn).”[3] De nya målformuleringarna är delvis en kodifiering av hur den faktiska penningpolitiken utformas. Språket är också en anpassning till de penningpolitiska formuleringarna i unionsrätten. Inflationsmålet infördes och började gälla 1995. Den ”flexibla inflationsmålspolitiken” har inte varit framgångsrik. Såväl KPI som den underliggande inflationen har trendmässigt klart understigit målet om . En penningpolitik som trendmässigt understiger inflationsmålet får negativa konsekvenser på produktion och sysselsättning eftersom realräntorna blir högre än vad som motiveras av konjunkturläget. Utvecklingen på arbetsmarknaden sedan inflationsmålet infördes stöder denna bild. har arbetslösheten i genomsnitt legat på . Sammantaget visar detta att riksbankslagen behöver kompletteras med en explicit målvariabel för den reala ekonomin. menar att ett mål för sysselsättningen är det mest lämpliga målet för den reala ekonomin. Detta mål ska inte vara underordnat målet om prisstabilitet. Vad som ovan anförs om att riksbankslagen behöver kompletteras med ett sysselsättningsmål och att detta inte ska vara underordnat inflationsmålet bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Det som här föreslås är alltså ett s.k. dualt mål för penningpolitiken, vilket innebär att målen för prisstabilitet och för den reala ekonomin ges lika vikt. Även LO, i sitt remissvar på , och reservation på kommitténs slutbetänkande menar att ett dualt mål är att föredra. [4] Som svar på LO:s synpunkt anför regeringen att unionsrätten förhindrar detta, då den reglerar att prisstabilitetsmålet är överordnat. I reservation konstateras att kommissionen nu har låtit ha kvar vår gamla lagstiftning som enligt dem strider mot EUF-fördraget. I reservationen anförs vidare att eftersom det inte tycks finnas en majoritet i för att vi ens på ska gå med fullt ut i EMU, och därigenom införa euron som valuta, görs bedömningen att inte heller måste anpassa sig till det mål för penningpolitiken och den beslutsordning för målet som gäller i ECBS och EMU. [5] LO instämmer i reservation och menar att det bör prövas om måste anpassa regelverket fullt ut till det som gäller inom EMU. 3 Styrning och demokratisk förankring Den nuvarande riksbankslagen vilar på förutsättningen att det är som ska precisera prisstabilitetsmålet, t.ex. fastställa inflationstakt med ett visst mått. har länge varit kritiskt till denna ordning. För precis som regeringen konstaterar i propositionen har preciseringen av prisstabilitetsmålet avgörande betydelse för den ekonomiska politiken i och har stor betydelse för samhällsekonomin. har därför länge krävt att ska formulera de mer precisa målen för penningpolitiken medan utför det operativa arbetet. Förslaget till ny riksbankslag går i denna del i rätt riktning. I propositionen anges nämligen att preciseringen av prisstabilitetsmålet i fortsättningen bör förankras i demokratisk ordning. Det finns dock ett stort förbehåll i ambitionen att demokratisera penningpolitiken. I förslaget ges nämligen exklusiv initiativrätt till att precisera prisstabilitetsmålet. Förslaget innebär alltså att först i efterhand ska godkänna preciseringen av prisstabilitetsmålet. Denna ordning undergräver därmed i stor utsträckning de folkvaldas möjligheter att bestämma de mer precisa målen för penningpolitiken. ska ha initiativrätt och bestämma de mer precisa målen för penningpolitiken, inklusive det realekonomiska målet. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 4 Direktionens innehav av värdepapper I den nuvarande lagen är regleringen av direktionens innehav av värdepapper m.m. mycket knapphändig. Den föreskriver endast en anmälningsplikt för ordföranden och vice ordföranden i riksbanksfullmäktige samt ledamöterna i direktion som innebär att dessa personer ska anmäla större förändringar av sitt innehav av värdepapper m.m. till . Det är alltså fritt fram för ledamöterna i direktionen att när som helst köpa eller sälja värdepapper. Detta är en anmärkningsvärt bristfällig reglering då de beslut som fattar har en mycket stor påverkan på de finansiella marknaderna. har olika massmedier rapporterat om direktionens innehav och handel med värdepapper och fonder. En direktionsledamot agerade exempelvis coronakrisen bröt ut på allvar genom att sälja nästan alla sina fonder som hade legat orörda . Enligt handlade det om en sammanlagd försäljning på ca . Tajmningen var god då börsen rasade . svarade snabbt genom att sjösätta ett historiskt stort stimulanspaket för att bl.a. stabilisera de finansiella marknaderna. passade direktionsledamoten på att köpa tillbaka andelar i samma fonder som sålts före krisen. [6] Exemplet visar med all önskvärd tydlighet bristerna i dagens mycket knapphändiga reglering. Även om agerandet skulle vara frikopplat från direktionens beslut är det mycket viktigt att sådana situationer inte kan uppkomma, då enbart misstanken riskerar att skada trovärdighet. En oberoende och självständig myndighet med så stor påverkan på svensk ekonomi måste ha ett högt förtroende. Regeringen bör tillsätta en utredning för att strama upp regelverket kring ledande ledamöters och tjänstemäns innehav av värdepapper m.m. Utredningen bör omfatta ledamöterna i direktion, ledamöterna i riksbanksfullmäktige och andra ledande tjänstemän inom . Huvudprincipen bör vara att dessa personer inte förvaltar sitt eget innehav, dvs. deras innehav ska förvaltas diskretionärt. Vad som ovan anförs om att regeringen bör tillsätta en utredning i syfte att strama upp regelverket kring ledande ledamöters och tjänstemäns innehav av värdepapper m.m. bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. [1] Ursprungligen baserades inflationsmålet på konsumentprisindex (KPI). använder Riksbanken konsumentprisindex med fast ränta (KPIF) som målvariabel för inflationsmålet. KPIF beräknas med samma data och på samma sätt som KPI, men effekten av ändrade bostadsräntor räknas bort. [2] Prop. 1997/98:40 s. 51. [3] Prop. 2021/22:41 s. 85. [4] SOU 2019:46 En ny riksbankslag – Slutbetänkande av , och . [5] SOU 2019:46 En ny riksbankslag – Slutbetänkande av . [6] .