ip · H810539 · 2021-03-09 00:00:00 — Interpellation 2020/21:539 tillsyn över de noterade tillväxtföretagen av i (M) till Statsrådet (MP) () har, på uppdrag av mig, redovisat tillsyn över de noterade tillväxtföretagen. Bakgrunden till mitt uppdrag till var en oro över att alltför nitiska tillsyn i onödan hämmar tillväxtbolagens möjlighet att få tillgång till nödvändigt kapital. Tillgången till kapital är en förutsättning för att ett företag ska kunna växa. I de allra tidigaste skedena av ett företags utveckling kan offentligt finansierade investeringsaktörer gå in med ägarkapital i företag (direkt genom och indirekt via Saminvest). I ett senare skede finns denna möjlighet genom Industrifonden. För tillväxtbolag finns i även en infrastruktur för kapitalförsörjning via de tre marknadsplatserna: Nordic SME, Spotlight Stock Market och First North. I slutet av hade dessa marknadsplatser cirka 537 bolag listade i . Dessa hade tillsammans ett börsvärde på totalt , en omsättning på och cirka 25 000 anställda. Om man därtill lägger indirekta effekter på sysselsättning och tillväxt i form av forskning och inköp av olika kringtjänster blir tillväxtföretagens betydelse ännu större. Enligt en rapport från finns alla branscher representerade på dessa marknadsplatser, men med en tydlig övervikt för innovationsintensiva industrier som hälsoteknologi, industri och it – alla viktiga framtidsbranscher. Enligt forskning på området är denna infrastruktur för tillväxtfinansiering en viktig anledning till att har lyckats få fram en så stor mängd växande uppskalningsföretag inom flera branscher. Denna forskning visar också att företag som gör en exit, det vill säga noterar sig på börsen i stället för att sälja till ett större företag, i högre grad fortsätter att växa i än vad som annars hade varit fallet och på så sätt bidrar till fler arbetstillfällen och ökade skatteintäkter. Många innovationsföretag, bland annat inom life science, cleantech och energi, finansierar sin tillväxt genom nyemissioner på marknadsplatsen, som till stor del består av svenska investerare. Av ett underlag framtaget av den europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten (), som hänvisar till i sin rapport, framgår det att har den största tillväxtmarknaden för små och medelstora företag i , följt av , och . Det råder alltså inget tvivel om hur viktiga dessa företag är för framtida tillväxt och sysselsättning i vårt land. Det finns all anledning att vara stolt över våra tillväxtföretag och deras bidrag till tillväxt och sysselsättning. Men tyvärr finns det problem. Vår infrastruktur har brister. Det handlar om hur den ansvariga myndigheten, , agerar. Enligt den nämnda rapporten från skiljer nämligen ut sig i en internationell jämförelse. De länder som ingår i den europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten () ska rapportera in vilka sanktioner som har utdömts i respektive land, för samtliga bolag under marknadsmissbruksförordningen (). Enligt står den svenska för av de inrapporterade administrativa sanktioner som utfärdades i medlemsländerna. Beloppsmässigt uppgick sanktioner beloppsmässigt till av de totala administrativa sanktionerna i Esmaländerna. De svenska siffrorna sticker alltså ut. Det tyder på att den svenska är överdrivet nitisk. Det är allvarligt om så är fallet. Det skulle nämligen få en rad mycket negativa konsekvenser: Det blir svårare att attrahera riskkapital till en rimlig kostnad, vilket begränsar potentialen för utvecklingsföretag. Kostnaderna för regelefterlevnad blir större i än på jämförbara marknader. Det blir svårare att rekrytera styrelseledamöter när ansvaret för en enskild ledamot riskerar att bli orimligt stort. Antalet noterade bolag blir mindre, och redan noterade bolag överväger avnotering. I grunden är systemet med en tillsynsmyndighet naturligtvis bra. Det råder konsensus bland marknadens aktörer om att relevant vägledning och förutsebarhet är centrala faktorer för att kunna göra rätt, så att förtroendet för marknaden vidmakthålls. En sådan ordning gynnar samtliga marknadens aktörer, vilket innefattar investerare (konsumentskydd), de noterade bolagen, men också marknadsplatsernas övervaknings- och tillsynsfunktioner. Här har en väldigt viktig roll. På grund av förhållningssätt går dock utvecklingen nu till viss del mot en motsatt ordning som är reaktiv och inriktad på sanktioner. Som framgår av bilagorna i RUT:s rapport upplever marknaden att i alltför hög utsträckning undviker vägledning och dialog och föredrar en roll där aktörerna först får göra fel (till men för förtroendet för marknaden) för att sedan fokusera på sin sanktionsuppgift. ökar riskerna när på flera områden valt att ändra rådande praxis utan en tydlig motivering. I synnerhet drabbar detta mindre tillväxtbolag eftersom i sin tillämpning inte tar hänsyn till bolagets storlek. Det gör att tillväxtbolag drabbas oproportionerligt hårt medan konsekvenserna för större bolag inte är lika stora. Att en sådan nitiskhet inte är nödvändig framgår tydligt vid en läsning av RUT:s rapport. har nämligen i arbetet med sin rapport varit i kontakt med en rad andra länder och har konstaterat att man i dessa länder upplever att tillsynen fungerar bra och inte negativt påverkar tillväxtföretagens tillgång till kapital. Detta trots att antalet administrativa sanktioner är försvinnande få, jämfört med . Med anledning av detta vill jag fråga statsrådet : Vilka åtgärder avser statsrådet att vidta för att mer än ska arbeta med vägledning till och dialog med marknadens aktörer? Hur avser statsrådet att agera för att ska verka för att upprätthålla ett gott konsumentskydd, utan att i onödan, genom ett överdrivet utfärdande av sanktioner, göra det svårt för tillväxtbolagen att få tillgång till det kapital som de behöver för att bidra till tillväxt och sysselsättning?