ip · H810559 · 2021-03-12 00:00:00 — Interpellation 2020/21:559 EU:s migrationspolitik av (V) till Justitie- och migrationsminister (S) De människorättsvidriga metoder som EU använder för att hindra människor från att söka asyl i har varit en återkommande följetång i medierna och i kammare . Så även den oförmåga att ta ansvar för det som händer vid EU:s gränser. Efter att EU ingått det skamliga avtalet med , som innebär att Erdoğan mot betalning agerar gränsvakt åt , öppnade och dåvarande EU-minister för att ingå liknande avtal med det krigshärjade . Dåvarande utrikesminister uteslöt en sådan lösning i en interpellationsdebatt med mig. efter det sa till TT att ”rötäggen måste bort. Resten måste vi se till att vi tränar och utbildar på rätt sätt”. Vi kan nu konstatera att det inte riktigt blev som sa. EU fortsätter att betala den libyska – som i praktiken består av olika milisgrupper och krigsherrar, några har till och med FN-sanktioner riktade mot sig till följd av människosmuggling – för att hindra människor från att söka asyl i . EU:s relation med liknar den med . Båda länderna agerar som unionens gränsvakt. avslöjade CNN att slavhandel var vanligt förkommande i libyska interneringsläger för människor på flykt. De fruktansvärda förhållandena i lägren, där sjukdomar, undernäring, våld och sexuella övergrepp var och är vardag, har beskrivits i flera rapporter av Amnesty, Human Rights Watch med flera. Eftersom den libyska delvis finansierats med biståndsmedel från EU lyfte frågan med dåvarande ansvarigt statsråd . Statsrådet svarade med att beskriva en rad biståndspolitiska principer som den står för. I vilken mån regeringen agerat utifrån dessa principer förblir oklart. Någon förändring av EU:s politik har vi dock inte sett. Inte heller några tydliga uttalanden från regeringen. har det kommit åtskilliga rapporter om hur EU-länder förhindrat människor från att söka asyl i unionen genom så kallade pushbacks där asylsökande förs ut ur landets och EU:s territorium. Människor har förts från via och ut ur EU. Den italienska regeringen har öppet erkänt att den på detta sätt nekat människor rätten att söka asyl. Greklands kustbevakning har på liknande sätt fört tillbaka människor till , och har fört människor till . EU:s gränspolis Frontex, som är under kraftig utbyggnad, har också anklagats för att ägna sig åt pushbacks. På FN:s internationella migrantdag, , publicerades boken , som samlar 900 vittnesmål om illegala och våldsamma direktavvisningar vid EU:s gränser. Boken är finansierad av vänstergrupp GUE/NGL, och EU-parlamentariker och från spanska Podemos lämnade över boken till EU:s migrationskommissionär den publicerades. I de två volymerna om 1 500 sidor berättar människor på flykt som nått EU:s gränser i , , , och om sina upplevelser. och skildrar i boken de mänskliga konsekvenserna av EU:s migrationspolitik. De beskriver den utveckling som länge kritiserat, nämligen att länder längs de afrikanska migrationsrutterna – som , , och – ska bevaka gränsen mot och ta tillbaka medborgare som nekats asyl i EU i utbyte mot bistånd och investeringar. Allt med som förlaga. De beskriver också hur EU-insatsen Operation , som bevakat vattnen utanför , syftat till att undvika direktkontakt med migranter i nöd och därmed ansvaret för att rädda liv. Författarna lägger också fram bevis för att EU:s operationer från luften på ett konkret sätt har lett till att flyktingar hamnat i tvångsarbete och rent slaveri. De konstaterar också att det som förändrats sedan CNN:s avslöjande om slaveri i interneringslägren är att slaveriet underlättats och utvidgats. Det som beskrivs ovan är delar av en tydlig ambition att flytta ansvaret för människor på flykt till länder utanför EU:s gränser och därmed neka människor deras rätt att söka asyl. Det är så världens rikaste kontinent agerar i med närmare 80 miljoner människor på flykt världen över och den akuta situationen på många håll i världen dessutom förvärras ytterligare av coronapandemin. har omkring 600 000 människor sökt asyl i EU, 2020 exkluderat. Det bor närmare 450 miljoner människor i EU. Vi kan bättre än så. Med anledning av detta vill jag fråga justitie- och migrationsminister : Står ministern och den bakom den politik som EU för när det gäller möjligheter för människor på flykt att söka skydd i EU? Vad tänker den göra för att säkerställa att asylsökandes mänskliga rättigheter inte kränks vid EU:s gränser?