ip · H810335 · 2021-01-20 00:00:00 — Om han har gjort det undrar jag på vilka grunder man bestämde sig för att inte genomföra de förslag som fortfarande uteblivit. Jag har fortfarande inte fått höra varför. Det är förslag som och andra har framfört till regeringen. Jag förmodar att en lång kö av människor står på tur för att berätta om detta. Företagarna är människor som riskerar att förlora sina livsverk. De har belånat sina livsdrömmar, pantsatt sina hus och tömt barnens sparbössor för att kunna överleva. Det är dessa företag som levererar till vår välfärd. Dessa företag startade kanske en gång som UF-företag. Ungdomar är anställda i branschen och får sitt första jobb. Andra kan få sitt första jobb i . Arbetslösheten är hög. Den är den högsta då man började mäta den. Risken är stor för ett långt utanförskap. Därtill kommer psykologiska effekter. Rubriken är inte längre gångbar i denna del av samhällsdiskussionen. Även jag har med mig ett antal röster från landet: Hjärtklappningar och sömnproblem är nu vardag. Vi behöver hjälp. Jag ska på analys av hjärtat . Jag känner press och stress men tänker inte ge upp min dröm, för jag brinner för mitt företagande. Vårt företag förblöder. Det är akut nu i verkligheten. Vad är orsaken till saktfärdigheten? En livräddande insats är bara viktig när man lever. Detta har sagts utifrån att livsverk raseras framför människors ögon. Statsrådet sa under gårdagens frågestund: "Vi jobbar snabbare än någon annan regering någonsin har gjort." Vad bygger regeringen den bedömningen på? Det är många där ute som inte heller förstod svaret. har jag och riksdagsledamoten från gjort en Dalaresa. Vi har besökt 50 företag, varav flertalet är restauranger. Besöken var först fysiska, men efter att fler restriktioner infördes blev de i stället digitala. I restaurangbranschen arbetar många ungdomar. Men i och med regeringens hårda restriktioner för restaurangbranschen kommer många ungdomar nu inte att ha ett arbete att gå till. De stöd som restaurangerna kunde ta del av uteblir . De har inte fått de stöd som de så väl behöver. Branschen går på knäna. driver flera restauranger på Fjäll tillsammans med sin familj. Hon berättar följande: Vi ställer inte in. Vi ställer om. Vi krögare har anpassat oss . Regeln om alkoholstopp gör att många tappar sin andra sittning. Vi på restaurangerna har full koll på våra sittande gäster, så varför inte låta oss ha öppet ? Vad tror regeringen händer på restaurangerna ? Sedan har vi nästa problem: fyra sittande vid varje bord. En familj är kanske sex eller sju personer. Då måste man dela upp sig på två bord. Men att bo i samma hus fungerar. Vi är människor som ser våra livsverk gå i stöpet. Vi spritar händerna. Vi håller avstånd. Vi gör allt. Men våra ben slås undan. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Jag undrar vilka åtgärder statsrådet tänker vidta för att restaurangerna ska kunna återgå till sina normala öppettider i de säkra miljöer de har skapat under pandemin. är en av de värst drabbade regionerna i , eftersom står för en stor del av besöksnäringen liksom hotell- och restaurangnäringen. Precis som beskrev kommer många företagare att gå ut med sina kastruller och slevar för att protestera mot regeringen. De vill ha regeringens uppmärksamhet. Jag undrar vad säger till dem som går ut . Får de några besked? Det är svårt att förstå regeringens beslut. Det handlar inte om att vi inte vill stoppa smittspridningen. Det handlar inte om politiska poäng. Utan det handlar om att vi vill försöka förstå och att försöka framföra till regeringen att stödet inte når fram. Det handlar också om att försöka förstå varför man måste stänga restaurangen i stället för 22. har ju sagt att restauranger inte utgör någon större smittorisk. Vad grundar sig beslutet på? Finns det någon anledning till att restaurang- och hotellnäringen inte kan få ta ansvar för att servera gäster i en smittsäker miljö? Varför är de diskriminerade? Har näringsministern och regeringen någonting emot restaurangbranschen? Jag ska försöka att ta mig an de många frågor jag fick i tur och ordning. Jag tror inte att bara jag häpnar, . Jag tror också att många av de människor som jobbar i kultursfären och de som jobbar med event, med mässor, i delar av handeln eller i resebranschen, som helt eller delvis varit nedstängda , häpnar när de hör säga att regeringens eller pandemins effekter har slagit uteslutande mot restaurangnäringen. Vi har haft många restriktioner . En del har haft sin grund i ordningslagen. Ett stort antal andra åtgärder har också vidtagits för att stävja smittan och rädda människoliv. Precis som har beskrivits vid mina träffar och i min dialog med både och enskilda restaurangföretagare har man haft en väldigt tuff situation och har det alltjämt. Anledningen är mycket enkel: Vi har en pågående pandemi, och vi behöver bekämpa smittan. Min häpnad beror alltså inte på att ledamöterna tar upp frågor. Det är helt i sin ordning. För min del är det också mycket viktigt att lyssna. Jag tror nämligen att man mitt i en svår situation som denna bör ha en stor ödmjukhet och försöka jobba tillsammans. Anledningen till att jag frågar om det inte handlar om partipolitiska poäng är att jag inte har sett att vare sig eller har lagt fram några andra förslag i än de åtgärder som vi har vidtagit. låter det som om det bara är regeringen som har lagt fram förslagen. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Har man lagt fram förslag om att man ska kunna ha alkoholservering från tio eller ? Nej, jag har inte sett något sådant. Jag tror att det beror på den mycket kloka slutsatsen att vi måste göra vårt yttersta för att bekämpa smittan. Om vi inte lyckas få kontroll över den riskerar vi att hamna i den situation som många andra länder har hamnat i. Man går in i stora lockdowner med enorma konsekvenser för människor men också för jobb och företagande. frågade vad det är som avgör. Det är smittläget som avgör. Det är detta det handlar om. Om smittspridningen minskar kanske vi kan få en annan utveckling. Vi ser precis att den börjar göra det, men jag tror att det är alldeles för tidigt för att blåsa faran över. I min dialog med restaurangföretagare och i detta fall en branschorganisation diskuterar vi vad vi skulle kunna göra tillsammans. Det gäller både hur stödåtgärderna skulle kunna gå snabbare och hur det hela sker på ett rättssäkert sätt. Vi diskuterar naturligtvis också ytterligare åtgärder för att så långt som möjligt stävja smittan. Jag har fått en fråga om vad vi har gjort. Det är ledamöterna mycket väl medvetna om. Vi har lagt fram 13 extrabudgetar utöver ordinarie budgetar, som omfattar hundratals miljarder av skattebetalarnas pengar, på ett sätt som ingen regering någonsin gjort tidigare. Om ledamöterna har något annat exempel får de gärna lägga fram det. Det är mot denna bakgrund som jag säger att vi jobbar så snabbt det går. Är det tillräckligt? Nej, vi befinner oss ju mitt i den värsta kris som vi har upplevt i modern tid. Jag är den förste att säga att vi alltid har mer att göra och fler justeringar att göra. Så länge vi inte har kommit ur krisen, detta elände, måste vi fortsätta jobba intensivt för att hitta metoder för att stävja smittan och så långt som möjligt få samhället att fungera. Det gäller restaurangbranschen liksom områden som kultur och event, resebranschen och handeln. Det är delar som just nu lider mycket av det faktum att vi befinner oss i en djup kris. Näringsministern inledde sitt anförande med att påstå att eller inte har agerat inom ramarna för . Det är direkt felaktigt. Flera av de stödåtgärder som det nu har beslutats om har varit konsekvenser av det riksdagsarbete vi har bedrivit. Omställningsstödet hade aldrig kommit på plats ifall det inte hade varit för utskottsinitiativ från och rörande ett omsättningsstöd. Likadant var det med nedstängningsstödet. Det var ett tillkännagivande i den här kammaren som nödgade regeringen att ta fram ett nedstängningsstöd efter att man fattat beslut om den tillfälliga covid-19-lagen. Även förlängningen av sänkta arbetsgivaravgifter var pådriven av - och så vidare, och så vidare. Därefter valde näringsministern att återigen upprepa att hundratals miljarder ska ha betalats ut till näringsidkare. Finansministern brukar säga att de krisåtgärder som vidtagits uppgår till . Men i går kom med en granskning där de har gått igenom de beslutade stödåtgärderna och i vilken utsträckning dessa nått de enskilda näringsidkarna. De menar att endast 87 miljarder har använts av de annonserade 374 miljarderna. Det är en otrolig differens. Det är inte felräkningspengar. Det är inte kaffepengar. Det är nästan 300 miljarder som man ska ha fattat beslut om enligt finansministern men som enligt inte har kommit de enskilda näringsidkarna till gagn. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Jag låter siffrorna stå för , men jag skulle ändå vilja höra näringsministerns svar på detta, för näringsministern har två gånger under denna interpellationsdebatt lyft fram att man har betalat ut så otroligt mycket pengar. Andra hävdar alltså att så faktiskt inte alls är fallet. Nej, det är inte som ska lägga fram förslag. Det är regeringen som har en kö av företagare som säger: Vi kan hjälpa till med förslag som gör att vi kan hålla öppet! Då måste väl regeringen kunna svara företagarna och berätta för oss här i kammaren vad det är de framfört och varför det inte har kommit på plats. Som vi har hört här har vi fått knuffa regeringen framför oss för att få stödåtgärder på plats. Detta framfördes väl i föregående anförande. har vi återigen hört berättelser från verkligheten. Frågan kvarstår: Kommer att få regeringen att tänka om? Det handlar om att ha öppet och covidsäkra. Efter föregående debatt fick jag ett inlägg till mig från en företagare som skrev: Så rätt beskrivet! Retroaktivt är destruktivt. Det är en skandal hur det tar innan stöden kommer. Att hålla i och hålla ut, vilket upprepas av företrädare för regeringen, är väldigt svårt för många företagare just . Jag hoppas att regeringen lyssnar på er. Statsrådet får nu möjlighet att svara på detta i sitt sista debattinlägg. Lyssnar ni på företagen? Kommer ni att komma med lösningar? Hur tänker statsrådet om denna långa tid då företagen fått vänta på stöd? Jag skulle också vilja ha svar på om restaurangerna som tappat i stort sett hela sin omsättning på grund av restriktioner med anledning av covid-19 kommer att bli aktuella för den här stängningen om man inte tänker ge stöd som träffar. Jag tycker inte om att man polariserar, för det handlar om kulturen, resebranschen och alla som faller mellan stolarna, även de som levererar ljud, bild och annat till tillställningar. De stänger inte ned. De lever på marginalen. Ska man svälta ut företagen? Jag tror att vi alla inser vad som är orsaken till de stora svårigheter man upplever som restaurangföretagare, som kulturutövare, som reseföretagare, som företagare i delar av handelsbranschen med mera. Vi är i den värsta pandemi vi har upplevt i modern tid, med alla de effekter den har. Det är ingenting som vi är ensamma om, utan det är någonting som pågår i hela världen. Naturligtvis tittar vi på andra länder och jämför. Det är klart att vi försöker lära av dem men också genomföra åtgärder på ett sätt som fungerar. Jag har full förståelse och respekt för frustrationen hos många restaurangägare som går ut och protesterar . Man vill naturligtvis göra sitt yttersta för att kunna bedriva en verksamhet som man kanske har byggt upp . Det är också mot den bakgrunden vi försöker hjälpa till. Jag förstår också frustrationen över att det kan ta lite tid om det är så att ansökan av någon anledning inte är komplett till att börja med. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Jag kan även förstå att man tycker att de politiska beslutsprocesserna tar . En åtgärd som aviseras börjar inte gälla på en gång. Men ledamöter vet mycket väl att det är så. Vi har en grundlag, och vi har lagar att följa också som regering. Därtill behöver dessa stöd ofta godkännas av Europeiska unionen. Likväl gör vi vårt yttersta för att hitta lösningar framåt i nära dialog med näringslivsföreträdare och enskilda företag. Ja, det är en mycket tuff situation. Men jag vill påminna ledamöterna om - detta kan vara förvånande att höra - att vi tack vare företagen och våra gemensamma åtgärder till och med hade färre konkurser 2020 än 2019. Det är också viktigt att komma ihåg. Interpellationsdebatten var härmed avslutad.