· H810474 · 2021-05-18 13:54:06 — Sedan har naturligtvis regionerna ansvaret att lite mer på marken, om man uttrycker sig så, göra informationsinsatser och organisera sin verksamhet på ett sådant sätt att de når så många som möjligt så snabbt som möjligt. Det bidrar till att vi som land uppnår en så hög vaccinationsgrad som möjligt och så snabbt som möjligt kan bromsa den smitta som har tagit alltför många svenskars liv. När vi tittar på dessa grupper ser vi att dödligheten är väldigt mycket högre. Därför är det bekymmersamt att och staten har misslyckats så med att ge dessa riktade insatser. Det är bara att konstatera. Jag har gått igenom den sammanställning som har gjort av vad det är för insatser man har gjort när det gäller att sprida information. var informationsinsatsen från vid sidan av hemsidan just bara att man hade en informationskampanj på SVT:s Anslagstavlan. Det är kanske inte så man når ut till de grupper som är tveksamma till att låta sig vaccineras. Först började man sprida videor på andra språk än svenska. kom Youtubeklippen, som tyvärr bara har fått ett par hundra visningar. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer De 60 miljoner som regeringen har anslagit för informationsarbete har inte riktigt levererat. Ansvaret vilar tungt på statsrådet att se till att staten fullföljer sitt ansvar enligt den överenskommelse som finns mellan SKR och staten. Jag tycker att det var en bra beskrivning som gav åtminstone halvvägs. gavs det möjlighet att börja vaccinera betydligt fler än bara dem i särskilt boende och i hemtjänst. Någonting som har varit återkommande och som jag själv tycker är en trovärdig beskrivning är att när man talar om att vaccinera sig måste man kunna svara på frågor. Man säger: Det är viktigt att vaccinera sig, fast du måste vänta . Tajmningen är inte oväsentlig när man talar om dessa grupper. Myndigheten har översatt information till 18, 19 språk, eller någonting sådant. använde själv uttrycket "på marken". Det är väl fångat. Det är lite vad det handlar om. Det räcker inte att ta fram filmer och material. Till syvende och sist kommer vi till ett läge där det handlar om: Hur ska vi se till att faktainformationen inte bara hamnar i rätt brevlådor utan att det är någon som talar om detta? Det ska göras på ett sådant sätt att människor säger: Jag kanske ändå ska vaccinera mig. Har man i grunden inställningen att man är lite orolig kanske vaccination inte är en självklarhet utan tvärtom. Då räcker det inte att man får ett informationsblad, att man råkar titta på rätt kanal eller att det är bussreklam. Vi måste jobba mycket mer medvetet och genomtänkt än så. Det gör man i många sammanhang i hälso- och sjukvården. Man vet att man behöver jobba med barnvaccination och annat. Det är ett långsiktigt arbete. Det är därför det finns med i överenskommelsen. Vi har vetat att det är en utmaning att inte lämna vita fläckar och inte bara vaccinera det som är det enkla. Det handlar såklart om att se till att så många som möjligt får ett så bra skydd som möjligt så fort som möjligt. Det är ett hårt arbete som kommer att krävas framöver. Myndigheterna ska naturligtvis bidra på alla de sätt de kan. Men de kommer inte att vara på marken eller nå ut till kapillärerna. Behövs det ytterligare stöd tvekar vi inte i det. Men de tre storstadsregioner jag nämnde hade inte några särskilda önskemål om ytterligare insatser när vi möttes. Interpellationsdebatten var härmed avslutad.