frsrdg · H904RS2 · 2021-12-20 00:00:00 — som skulle kunna bli aktuell att någon som är och som har talmanspension enligt äldre regler blir talman igen. bestämmelse skulle det enligt utredningen då inte vara möjligt att stoppa utbetalningen av den gamla talmanspensionen, men det framstår enligt utredningen som så osannolikt att man kan bortse från det. Riksdagsstyrelsen instämmer i utredningens förslag att bestämmelsen om förbudet för talmannen att ta emot egenpension för tid då det utgår talmans- arvode eller avgångsersättning på grund av uppdrag som statsråd ska Till följd av detta och tidigare redovisade förslag blir det genom detta upphävande inte kvar några bestämmelser i kapitel 2. kommer därmed att sakna ett kapitel 2. Till följd av förslagen ovan behöver flera paragrafer flyttas mellan kapitel men också inom kapitel. Som en följd härav behöver hänvisningar i flera paragrafer Till följd av beslutet att införa regler om att ledamöter som inte deltar i riksdagsarbetet kan bli återbetalningsskyldiga (2020/21:URF1, framst. 2020/21:RS5, bet. 2021/22:KU3, rskr. 2021/22:44), behöver paragraferna följdändras. Även hänvisningar till de paragraferna Någon ändring i sak avses inte. 5 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG Det förtydligas även i ersättningslagen att en ansökan om utbetalning av ålderspension, sjukpension respektive efterlevandepension görs hos . 5.6 Enskilda utrikes tjänsteresor Riksdagsstyrelsens förslag: Det ska framgå av ersättningslagen att en enskild utrikes tjänsteresa ska vara av värde för fullgörandet av uppdraget som riksdagsledamot. Det ska regleras i ersättningslagen att en ersättare som har tjänstgjort eller ska tjänstgöra under sammanlagt har rätt att använda de medel som den ordinarie ledamoten disponerar för enskilda utrikes tjänsteresor. ska få bestämma vilka länder och områden utöver i lagen angivna som en ledamot själv får besluta om att genomföra en enskild utrikes tjänsteresa till. Samtliga grunder för att avslå en ansökan om enskild utrikes tjänsteresa ska framgå av ersättningslagen. för avslag ska föreligga om resan inte är av värde för fullgörandet av riksdagsuppdraget, om samråd som bestämmer inte har skett samt om Utrikesdeparte- mentet avråder från alla resor till landet eller området och det inte finns särskilda skäl som motiverar att resan ändå genomförs. Kravet på särskilda skäl för att genomföra en enskild utrikes tjänsteresa efter ett valår ska tas bort. Utredningens förslag överensstämmer huvudsakligen med riksdags- styrelsens. Riksdagsstyrelsen föreslår att det ska förtydligas att en ersättare som ska tjänstgöra under får använda de medel som den ordinarie ledamoten får resa för. Remissinstanserna: Alla remissinstanser är positiva till förslagen eller har inga invändningar. understryker vikten av att det är möjligt för ledamöter att besöka länder i krissituationer där politisk närvaro kan vara viktig. Skälen för riksdagsstyrelsens förslag Krav på att en enskild utrikes tjänsteresa ska vara av värde för fullgörandet av riksdagsuppdraget återinförs i lagen För ledamöter finns möjligheten att kunna företa s.k. enskilda utrikes tjänste- resor i syfte att skaffa sig kunskap om utveckling utomlands och ha interna- kontakter för att kunna fullgöra sitt riksdagsuppdrag. Syftet med en enskild utrikes tjänsteresa har varit att resan ska vara av värde för fullgörandet av uppdraget som riksdagsledamot. Detta framgick tidigare uttryckligen av tidigare gällande reglering. Utredningen föreslår att kravet på 5 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG att en enskild utrikes tjänsteresa ska vara av värde för fullgörandet av riksdagsuppdraget återinförs i ersättningslagen. Syftet är också enligt utred- ningen att underlätta de vice talmännens handläggning, då det är de som handlägger ansökningar om enskilda utrikes tjänsteresor. delar utredningens bedömning att kravet på att en enskild utrikes tjänsteresa ska vara av värde för fullgörandet av uppdraget som riksdagsledamot ska framgå av ersättningslagen. ska bestämma vilka ytterligare länder och områden som ledamöter själva får besluta om enskilda utrikes En ledamot får själv besluta om enskilda utrikes tjänsteresor till länder inom EES-området och länder som har ansökt om medlemskap i eller är att betrakta som potentiella kandidatländer. , , och kandidatländer. potentiella kandidatländer anges Bosnien och samt Kosovo. tillhör inte längre EES-området och lämnade EU tidigt För att öka flexibiliteten i regelverket ansluter riksdagsstyrelsen sig till utredningens förslag att ska bestämma vilka ytterligare länder och områden som ledamöterna själva får besluta om enskilda utrikes tjänsteresor till. En bestämmelse om det föreslås således i ersättnings- Ledamöters enskilda utrikes tjänsteresor till övriga länder eller områden ska även beslutas av eller den som förvaltningen Liksom tidigare beslutar talmannen själv om sina tjänsteresor, och ledamöter om de tjänsteresor som inte ska beslutas av eller den som förvaltningen bestämmer. Alla avslagsgrunderna för en enskild utrikes tjänsteresa ska anges i Utredningen föreslår att avslagsgrunderna för en enskild utrikes tjänsteresa ska tas in i ersättningslagen. Riksdagsstyrelsen delar denna uppfattning. fall en enskild utrikes tjänsteresa inte är av värde för fullgörandet av riksdags- uppdraget ska ansökan avslås. gäller ett krav på samråd för den ledamot som vill genomföra en enskild utrikes tjänsteresa till ett land eller område som Utrikes- departementet, UD, har avrått från att resa till. Bestämmelsen, som finns i tillämpningsföreskriften, innehåller ett kav på att ledamoten vid UD:s avrådan från resor ska samråda med sitt partis gruppledare. Syftet med kravet på samråd är att gruppledarna skulle vara informerade om resor till länder eller områden som UD avrått ifrån att resa till. samrådsskyldigheten ska utökas till att omfatta även samråd med Riksdags- förvaltningens säkerhetschef, eller den han eller hon utser. skyldigheten innebär som utredningen poängterar inte ett krav på något 5 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG godkännande, utan det handlar om att säkerställa att ledamoten är införstådd med riskerna och att såväl gruppledaren som säkerhetschefen får information om ansökan och resan, om den genomförs. Riksdagsstyrelsen vill understryka vikten av att en ledamot fullt ut inser riskerna med att företa en resa till ett land eller ett område som UD avråder från resor till och instämmer därför i utredningens förslag. Har samråd som föreskriver inte skett ska ansökan om att få genomföra resan avslås. Därför är det viktigt att ledamoten redovisar i ansökan att samråden har skett. Här vill riksdagsstyrelsen förtydliga att kravet på samråd ska gälla vid alla UD:s avrådan oavsett nivå, dvs. icke-nödvändiga resor, alla resor, samt när svenskar uppmanas av UD att lämna landet. De samråd som ska genomföras bör framgå av föreskriften. En ansökan ska också avslås om UD avråder från alla resor till landet eller området, om det inte finns särskilda skäl för att ändå genomföra resan. Även om UD avråder från alla resor till ett visst land eller område kan en ledamot ändå kan ha ett berättigat intresse av att i tjänsten besöka landet eller området. Riksdagsstyrelsen vill dock understryka vikten av att ledamoten redogör för de särskilda skäl som hon eller han anser motiverar en sådan resa. Föreligger inte några särskilda skäl ska ansökan avslås, vilket ska framgå av ersättnings- lagen. gällande regel om att en ansökan om tillstånd att genomföra en enskild utrikes tjänsteresa ska lämnas in dagar före det planerade avresedatumet tas inte in i avslagsgrunderna i ersättningslagen. För att kunna bedöma en ansökan om en enskild utrikes tjänsteresa läggs här ett ansvar på den enskilde ledamoten att redogöra för omständigheter som påverkar prövningen av ledamotens ansökan. Vidare behöver ledamoten lämna in sin ansökan med sådan framförhållning att det finns tid att handlägga ansökan. En ersättares möjlighet att genomföra enskilda utrikes tjänsteresor När det gäller möjligheten för ersättare att genomföra enskilda utrikes tjänste- resor för medel som den ordinarie ledamoten får resa för, ska regleringen flyttas till ersättningslagen. Det förtydligas, i förhållande till utredningens förslag, att en ersättare som har tjänstgjort eller ska tjänstgöra under sammanlagt har rätt att använda de medel som den ordinarie ledamoten har till förfogande för enskilda utrikes tjänsteresor. Därutöver är någon förändring i sak inte avsedd. Eftersom det är en specialreglering som bara gäller för ersättare ska detta i enlighet med vad som föreslås i 1 kap. 5 § framgå av ersättningslagen. En bestämmelse med ovanstående innebörd ska således tas in i ersättningslagen så att berättigade ersättare också kan genomföra enskilda utrikes tjänsteresor. Om ersättaren skulle bli ordinarie ledamot kommer denna inte att förfoga över sammanlagt högre belopp för enskilda utrikes resor 5 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG än vad som står till förfogande för andra ordinarie ledamöter under 5.7Ersättning för tjänsteresor och därmed relaterade frågor Riksdagsstyrelsens förslag: Det ska förtydligas från vilken tidpunkt en nytillträdd ledamot får den rätt till ersättning för resor som nyvalda ledamöter har enligt 4 kap. 2 § ersättningslagen. Av lagen ska framgå att vid val av färdmedel ska – utöver kostnads-, tids- och miljöaspekter – även beaktas säkerhetsaspekter. Utredningens förslag överensstämmer med riksdagsstyrelsens. Remissinstanserna: välkomnar uttryckligen att säkerhetsaspe- kten ska vägas in vid val av färdmedel. Gällande tjänsteresor anför Skatte- verket att det bör ytterligare förtydligas att bara sådana resor som uppfyller definitionen på tjänsteresa i ersättningslagen omfattas. Resor som påbörjas eller avslutas vid en ledamots sommarstuga eller liknande utgör inte en tjänste- resa, vilket bör framhållas ytterligare eftersom det är en återkommande fråga för . Övriga remissinstanser tillstyrker förslaget, har inget att invända eller avstår från att lämna synpunkter. Skälen för riksdagsstyrelsens förslag Bara tjänsteresor kan ersättas är det reglerat vad som gäller för att en tjänsteresa ska ersättas. Liksom tidigare gäller att en ledamot har rätt till ersättning för sina kostnader för en tjänsteresa. Påbörjas eller slutar en resa på något annat ställe än ledamotens tjänsteställe, under en redan pågående tjänsteresa (t.ex. till riks- dagen) eller någon annanstans än en förrättningsort, är det inte en tjänsteresa enligt ersättningslagen. Som framhåller kan det inte lämnas ersättning för andra resor än tjänsteresor. Att en ledamot väljer att utgå från eller avsluta en resa i t.ex. ett sommarboende medför därför att resan inte är att betrakta som en tjänsteresa, eftersom ett sådant boende inte är ledamotens tjänsteställe. Vidare vill riksdagsstyrelsen påminna om att frågan om inför- andet av en rätt till ersättning för resekostnader till att omfatta även resor från och till en annan bostad än bostaden på hemorten och en ort där ledamoten utövar sitt uppdrag som riksdagsledamot, behandlades i framst. 2015/16:RS7. Riksdagsstyrelsen föreslog då inte någon utvidgning av möjligheten till ersättning för reskostnader än den gällande. hade inget att invända (bet. 2016/17:KU3, rskr. 2016/17:35). Att en ledamot av privata skäl väljer att övernatta på ett annat ställe än förrättningsorten leder också till att resan inte är en ersättningsgill tjänsteresa. Om ledamoten däremot måste övernatta på en annan ort därför att förrätt- 5 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG ningsorten saknar övernattningsmöjligheter utgör resan inklusive över- nattningen en ersättningsgill tjänsteresa. Skulle ledamoten däremot befinna sig nära en anhörig eller en vän och därför väljer att övernatta på en annan ort än förrättningsorten för att passa på att träffa sitt privata sällskap, är det ett privat inslag som inte omfattas av tjänsteresan. När en ledamot fortsätter att resa vidare från ett privat besök kan det inte anses vara en tjänsteresa eftersom det inte är en pågående tjänsteresa och resan varken påbörjas på tjänstestället eller en förrättningsort. Rätten till ersättning för tjänsteresor omfattar både kostnad för resa och eventuellt boende. Om en ledamot inte kan visa vilka utgifter han eller hon har haft för övernattning gäller även fortsättningsvis att ersättning betalas med halva maximibeloppet enligt 12 kap. 11 § inkomstskattelagen. Ersättning betalas dock inte om ledamoten har övernattat på tåg, fartyg eller flygplan eller om annan myndighet, trafikföretag eller motsvarande har tillhandahållit ledamoten fri övernattning. Liksom tidigare beslutar talmannen om sina tjänsteresor, och ledamöter om de tjänsteresor som inte ska beslutas av eller den som förvaltningen bestämmer. Likaså gäller liksom tidigare att det bara är leda- motens kostnader som kan ersättas av . Det kan inte bli aktuellt att ersätta en större kostnad än den som kan anses motsvara leda- motens del av kostnaden. Det ankommer därför på ledamoten att beakta att det bara är dennes tjänsteresor som medför rätt till ersättning från Riksdags- förvaltningen. Detta medför att ledamoten noggrant behöver redovisa omständligheter som påverkar ersättningen, t.ex. om boendet har delats med någon annan, vilket bör framgå av föreskrift. Färdmedel ska kunna väljas även med hänsyn till säkerhetsaspekter Enligt nuvarande regler ska en ledamot vid val av transportmedel och färdväg beakta tid, miljö och kostnad. Riksdagsstyrelsen instämmer i utredningens förslag att även säkerhetsaspekter ska kunna vägas in vid val av färdmedel. I likhet med utredningen vill riksdagsstyrelsen särskilt framhålla att säkerhets- aspekter, vilket även kan inkludera aspekter hänförliga till smittskydd, ska bedömas på objektiva grunder. med eget fordon och andra ersättningar För det fall en ledamot väljer att genomföra en tjänsteresa med eget fordon ska även fortsättningsvis bestämma vilken ersättning som ska utgå. Den exemplifierande uppräkningen av olika fordon i lagtexten tas bort. Någon förändring är inte avsedd. Bestämmelsen om att kostnader för övernattning inte ersätts vid tjänsteresa inom från tjänstestället om inte övernattningen sker vid konferens med utskott, delegation, kommitté eller liknande inom eller kon- inom en partigrupp i , förtydligas också i ersättningslagen utan någon ändring i sak. 2021/22:RS25 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG 5.8 Traktamenten och olika tillägg vid tjänsteresor Riksdagsstyrelsens förslag: Förutsättningarna som ska vara uppfyllda för att en ledamot ska ha rätt till traktamente ska framgå direkt av ersättnings- lagen. Bestämmelser om att ska bestämma storleken på måltidsavdrag vid dagtraktamente, samt storleken på förrättningstillägg och dagtillägg ska tas in i lagen. Utredningens förslag överensstämmer med riksdagsstyrelsens. Remissinstanserna: Alla remissinstanser tillstyrker förslaget eller har inga invändningar förutom beträffande Stockholmstraktamentet. och föreslår att frågan om Stockholmstraktamentets storlek ska övervägas vidare och att det också ska övervägas om arvodes- nämnd ska ha till uppgift att bestämma storleken på Stockholmsarvodet varje eller . Detta då Stockholmsarvodet inte täcker merkostnaderna som uppstår till följd av vistelsen i . Skälen för riksdagsstyrelsens förslag Förutsättningarna för traktamente ska framgå av ersättningslagen När en ledamot är på tjänsteresa har ledamoten rätt till ersättning för ökade utgifter för måltider och småutgifter, traktamente. Grundförutsättningarna för att kunna få traktamente hänger ihop med vad som gäller enligt inkomst- skattelagen (1999:1229). Vid tjänsteresor utomlands fastställer s.k. normalbelopp för varje land, som återspeglar skillnaden för mål- tider och småutgifter i förhållande till . Grundförutsättningarna för traktamente föreslås inte ändras utan ska enligt riksdagsstyrelsen fortfarande gälla oförändrat. Detta innebär att ledamöterna har samma rätt till traktamente vid inrikes och utrikes tjänsteresor som . Däremot ska det framgå direkt av ersättningslagen vilka förutsättningar som ska gälla för att traktamente kan lämnas. Därmed utmönstras hänvisningen i ersättningslagen till att förutsättningarna för avdrag för ökade levnads- kostnader enligt inkomstskattelagen ska vara uppfyllda. Även hänvisningarna i ersättningslagen till vad som gäller för arbetstagare vid Riksdagsför- valtningen tas bort. Dagtraktamente vid inrikes tjänsteresa till annan ort än Dagtraktamente lämnas således även fortsättningsvis vid inrikes tjänsteresa till en annan ort än under förutsättning att orten är belägen mer än 50 kilometer från tjänstestället samt innefattar övernattning. Om fria måltider erhålls under tjänsteresan ska traktamentet minskas med det belopp som bestämmer, om inte måltiden obligatoriskt ingår i priset för det allmänna transportmedlet som används vid tjänsteresan. 5 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG finns det en särskild ersättning som lämnas till ledamöter som är på tjänsteresa i som innefattar övernattning, s.k. Stockholms- traktamente. Beloppet är skattefritt och ska inte reduceras med kostnadsfria måltider. Vid inkomsttaxeringen kan inte avdrag medges med högre belopp än det utbetalda. Vidare kan avdrag bara medges i de fall då ersättning faktiskt har betalats ut. Stockholmstraktamentet ersatte en tidigare ordning med dagtraktamente vid inrikes tjänsteresa till förrättningar som skedde på en plats som låg längre bort än från tjänstestället och krävde övernattning. Det tidigare dagtraktamentet reducerades vid förrättningar som pågick än en hel dag. Traktamentet var till viss del skattepliktigt och reducerades även om ledamoten hade fått fria måltider. och har under remissbehandlingen av utredningsförslaget föreslagit att det införs en ny ordning för att fastställa Stockholmstraktamentet. De anser att ska ha till uppgift att eller bestämma storleken på Stockholmstrakta- mentet. Riksdagsstyrelsen konstaterar att den nuvarande ordningen för att fastställa Stockholmtraktamentet och dess storlek har tillämpats . Enligt riksdagsstyrelsens uppfattning är tiden mogen att överväga om den nuvarande ordningen bör förändras. Riksdagsstyrelsen konstaterar att beredningsunderlag saknas för att kunna ta ställning till en sådan reform , men anser att det kan finnas skäl att närmare överväga ordningen för att fastställa Stockholmstraktamentet och dess storlek i ett annat sammanhang och att föreslå de ändringar som bedöms vara nödvändiga. Utrikes traktamente, förrättningstillägg och dagtillägg Utrikes traktamente lämnas vid en tjänsteresa till en ort utanför gränser som är belägen mer än 50 kilometer från ledamotens tjänsteställe och innefattar övernattning. Även vid utrikes traktamente gäller att fria måltider som erhålls under tjänsteresan ska dras av från traktamentet, om inte måltiden obligatoriskt ingår i priset för det allmänna transportmedlet som används vid tjänsteresan. Beroende på när tjänsteresan påbörjas respektive avslutas kan helt eller halvt traktamente vara aktuellt. Några ändringar föreslås inte. Riksdagsstyrelsen vill här också framhålla vikten av att kravet på att resmålet ska vara beläget mer än 50 kilometer från ledamotens tjänsteställe alltjämt gäller, även om gräns har passerats. Även förrättningstillägg som kan utgå vid tjänsteresa utomlands ska utgå enligt vad bestämmer. Detsamma gäller för dagtillägg vid en utrikes tjänsteresa som inte innefattar en övernattning. Det innebär att reglerar i föreskrift de belopp som gäller för ledamöters förrättnings- och dagtillägg, vilket enligt riksdagsstyrelsen blir tydligare. Någon ändring i sak avses inte. 2021/22:RS25 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG 5.9 Införande av preskription för ersättningsanspråk Riksdagsstyrelsens förslag: En preskriptionstid ska införas för ersättningar för resekostnader och traktamente. Om en begäran om ersättning inte ges in skriftligt till senast efter det att tjänsteresan avslutades upphör rätten till ersättning för resekostnader och traktamente. Utredningens förslag överensstämmer med riksdagsstyrelsens. Remissinstanserna: Alla remissinstanser tillstyrker förslaget, har inget att invända eller avstår från att lämna synpunkter. Skälen för riksdagsstyrelsens förslag Enligt gällande ersättningslag ska en reseräkning med krav på ersättning för resekostnader och traktamente lämnas in till och senast från det att resan avslutades. Bestämmelsen är en ordningsregel och inte en preskriptionsregel, vilket innebär att den allmänna preskriptionstiden enligt svensk rätt gäller. Allmänna bestämmelser om preskription finns i preskriptionslagen (1981:130). Som huvudregel gäller enligt 2 § första stycket att en fordran preskriberas efter dess tillkomst, om inte preskriptionen avbryts . Riksdagsstyrelsen noterar att både och Riksdagsför- valtningens internrevisorer har påtalat budget- och redovisningstekniska problem då kostnader bokförs senare än kostnaden har uppkommit och ibland till och med på fel bokföringsår. Det säger sig självt att det är svårare för en ledamot som reser ofta att komma ihåg vad ett visst utlägg eller en viss kostnad beror på om redovisningen görs , ibland kanske till och med år senare, även om det kanske inte tillhör vanligheterna. I syfte att minska risken för fel och misstag, samt underlätta handläggning av ett kostnadsanspråk, är det viktigt att krav på ersättning lämnas in så snart det är möjligt. Det kan enligt riksdagsstyrelsen inte anses rimligt att rätt till ersättning ska kunna kvarstå efter en avslutad resa. Det är inte heller rimligt att tro att någon ska kunna komma ihåg alla relevanta omständigheter kring en sådan kostnad efter så . Det finns därför enligt riksdagsstyrelsen goda skäl för att införa en preskriptionsbestämmelse avse- ende traktamente och ersättning för utlägg för resekostnader. framstår som en väl avvägd tid, och som utredningen anför saknas det då även anledning att kunna medge eventuella undantag från . Riksdags- styrelsen delar denna uppfattning. En tydlig preskriptionstid underlättar hand- läggningen både för ledamöterna, som då vet vad som gäller, och för Riksdags- förvaltningen. En ledamot som önskar ersättning för traktamente respektive ersättning för utlägg för resekostnader ska därför lämna in sina slutliga ersättningsanspråk senast efter det att resan som ersättnings- anspråket avser avslutades. 5 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG 5.10Rätten till övernattningsbostad och krav på särskilda skäl för logiersättning införs Riksdagsstyrelsens förslag: Förutsättningarna för rätten till en över- nattningsbostad ska framgå direkt av ersättningslagen. En ledamot som har sitt tjänsteställe mer än 50 kilometer från har rätt till en övernattningsbostad i bostadsbestånd. Möjlighet till ersättning för eget boende, logiersättning, ska bara före- ligga om inte kan tillhandahålla en ledamot som har rätt till övernattningsbostad en bostad i förvaltningens bostadsbestånd, eller om det till följd av ledamotens personliga förhållanden finns särskilda skäl. Endast under de förutsättningarna kan en ledamot ha rätt till ersättning för eget boende inom från . För de ledamöter som har beviljats logiersättning före ikraftträdandet gäller fortfarande äldre föreskrifter, vilket regleras i övergångsbe- stämmelse. Logiersättning lämnas inte med anledning av avtal som har ingåtts med en juridisk eller fysisk person som är att anse som närstående till ledamoten som vill ha logiersättning. Det ska regleras i ersättningslagen att efter ansökan prövar om en ledamot har rätt till övernattningsbostad eller logi- ersättning. Det ska också uttryckligen framgå av lagen att en ledamot som är ledig än en månad inte längre får disponera sin övernattningsbostad. Möjligheten att om synnerliga skäl föreligger ersätta en ledamots bostadskostnader på hemorten ska tas bort, liksom föråldrade uttryck som övernattningsrum, ersättarrum och övernattningsbostäder i hus.