frsrdg · H904RS5 · 2021-12-20 00:00:00 — Remissinstanserna har inget att invända eller avstår från att lämna synpunkter. Skälen för riksdagsstyrelsens bedömning Ekonomiska och organisatoriska konsekvenser för , , ombudsmän och Arbetet med att organisera säkerhetsskyddsarbetet är pågående hos flera av större myndigheter. I stort kan dock följande sägas om förväntade ekonomiska och organisatoriska konsekvenser. För att uppnå ett skydd liknande det som tillsyn enligt säkerhetsskyddslagen ger, föreslår riksdagsstyrelsen att det ska ske en granskning inriktad på efterlevnad och ändamålsenlighet. myndigheter ska vid beslut om sådan granskning samråda med Säkerhetspolisen. Riksdagsstyrelsen bedömer att kostnaderna för detta kan hanteras inom ramen för den ordinarie verksamheten. Vidare föreslår riksdagsstyrelsen att det hos , , ombudsmän och ska finnas en säkerhetsskyddschef med ett ansvar för att göra en granskning. Inte heller där ser riksdagsstyrelsen någon nämnvärd ökad kostnad – vissa myndigheter har en säkerhetsskyddschef. Hur den interna organisationen kring säkerhetsskyddschefen ska inrättas får bli upp till respektive myndighet att avgöra. När det gäller införandet av en anmälningsskyldighet vid säkerhetshotande händelser föreslås att det ska införas en skyldighet för och för dess myndigheter att till Säkerhetspolisen skyndsamt anmäla vissa säkerhetshotande händelser och verksamhet. Riksdagsstyrelsen kan inte se att det i sig kommer att leda till några ökade kostnader eller organisatoriska förändringar. Förslag om nya bestämmelser om säkerhetsskyddsavtal vid utkontraktering och liknande förfaranden innebär att fler förfaranden än vad som är fallet kommer att omfattas av kravet på säkerhetsskyddsavtal. 13 KONSEKVENSER AV FÖRSLAGEN säkerhetsskyddsavtal kommer också att bli mer omfångsrik. heterna har redan ett internt regelverk om t.ex. säkerhetsskyddsavtal med un- derleverantörer och revidering av säkerhetsskyddsavtal. det som svårt att på förhand avgöra hur många fler förfaranden som kommer att omfattas av kravet på säkerhetsskyddsavtal. Bedömningen är dock att för- slagen kommer att innebära kostnadsökningar för flera av myndigheterna. Förslaget om att nuvarande ansvarsfördelning vid säkerhetsprövning av partikanslianställda ska kvarstå men regleras i lag bedöms inte medföra några ökade kostnader eller organisatoriska förändringar. Samma gäller förslaget att i lag införa en bestämmelse om tystnadsplikt för anställda vid partigruppernas Vissa av förslagen kommer alltså att innebära ökade kontakter med Säker- hetspolisen, vilket det måste finnas utrymme för vid planeringen av den myn- Sammanfattningsvis är det riksdagsstyrelsens bedömning att förslagen kan komma att leda till vissa kostnadsökningar. måste också göras hos vissa av myndigheterna i form av inrättandet av funk- Ekonomiska och organisatoriska konsekvenser för Merparten av nämndmyndigheter har för utredningen uppgett att de inte har gjort någon säkerhetsskyddsanalys. De nämnder som har gjort en sådan analys har kommit fram till att de inte bedriver någon säkerhetskänslig Eftersom det skulle kunna inträffa ett en nämndmyndighet bedriver säkerhetskänslig verksamhet och därmed behöver tillämpa bestämmelserna i lagen om säkerhetsskydd i och dess myn- digheter kan dock det som sägs i denna framställning i vissa fall komma att gälla även för nämnderna. I likhet med utredningen ser riksdagsstyrelsen det som allt för osäkert att bedöma i vilken omfattning det kan komma att bli ak- tuellt och det går därför inte att säga något om eventuella kostnadsökningar för dessa nämnder. Förslagen bedöms dock inte medföra några organisatoriska konsekvenser för nämndmyndigheterna. 14.1Förslag till lag om ändring i lagen (2019:109) om säkerhetsskydd i och dess myndigheter 3 § Den som bedriver säkerhetskänslig verksamhet ska utreda behovet av säkerhetsskydd (säkerhetsskyddsanalys). Säkerhetsskyddsanalysen ska dokumenteras. Med utgångspunkt i analysen ska verksamhetsutövaren planera och vidta de säkerhetsskyddsåtgärder som anges i 5–9 §§ och som behövs med hänsyn till verksamhetens art och omfattning, förekomst av säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter och övriga omständigheter. Verksamhetsutövaren ska kontrollera säkerhetsskyddet i den egna verksamheten och i övrigt vidta de åtgärder som krävs enligt denna lag och enligt säkerhetsskyddslagen (2018:585) i tillämpliga delar. Verksamhetsutövaren är skyldig att skyndsamt anmäla säkerhetshotande händelser och verksamhet i den egna verksamheten till Säkerhetspolisen. I paragrafen anges vilka skyldigheter den som bedriver säkerhetskänslig verksamhet har. Paragrafen kompletteras med ett fjärde stycke som anger en skyldighet för verksamhetsutövaren att skyndsamt anmäla säkerhetshotande händelser och verksamhet i den egna verksamheten till Säkerhetspolisen. I och med att det står ”verksamhetsutövaren” omfattas även av skyldigheten. Vad som avses med säkerhetshotande händelser och verksamhet i den egna verksamheten, dvs. vad som i detalj ska anmälas, regleras inte i paragrafen. Det får i stället regleras i respektive institutions interna föreskrifter. Övervägandena finns i avsnitt 8.1. 3 a § Som en del i kontrollen enligt 3 § tredje stycket ska en myndighet som anges i 1 §, efter samråd med Säkerhetspolisen, vid behov besluta att göra en granskning av att den verksamhet den svarar för bedrivs enligt denna lag, det regelverk som har meddelats i anslutning till lagen och säkerhetsskyddslagen (2018:585) i tillämpliga delar samt en granskning av regelverkets ändamålsenlighet. , , ombudsmän och ska skriftligen redovisa vilka granskningar som har beslutats enligt första stycket. Redovisningen ska för del lämnas till finansutskottet och för övriga myndigheters del till . Paragrafen är ny. I första stycket slås det fast en skyldighet för myndigheter att vid behov besluta att göra en granskning, detta som en del i den kontroll av säkerhetsskyddet som ska göras enligt 3 § tredje stycket lagen om säkerhetsskydd i och dess myndigheter. ”den verksamhet den svarar för” omfattas för del även en granskning av säkerhetsskydd. Granskningen ska innehålla dels en granskning av att verksamheten bedrivs i enlighet med tillämpliga säkerhetsskyddsbestämmelser, dels en granskning av regelverkets ändamålsenlighet. Med ”regelverk” avses de bestämmelser myndigheterna har i form av föreskrifter, riktlinjer, instruktioner, rutiner och Vad ”vid behov” innebär kan påverkas av t.ex. omfattningen av den säkerhetskänsliga verksamheten, förändring av densamma och omvärldshän- Det sägs också att granskning ska beslutas ”efter samråd med Säker- Tanken med samrådskravet är att Säkerhetspolisen ska kunna dela med sig av sina erfarenheter av var på säkerhetsskyddsområdet det kan förekomma brister och vilka områden som därför kan behöva granskas. rådskravet behöver alltså inte innebära att det är Säkerhetspolisen som sedan utför själva granskningen. Hur samrådet ska gå till är upp till respektive riks- dagsmyndighet att själv avgöra. I andra stycket finns ett krav på att , , ombudsmän och skriftligen till ska redovisa vilka granskningar som har beslutats enligt första stycket. med redovisningskravet är dels att ytterligare inskärpa vikten av att göra en granskning, dels att ge berört utskott en bild av hur arbetet med säkerhets- skyddsfrågor ser ut. Det är sedan upp till utskottet att eventuellt agera utifrån vad som framkommer av skrivelsen. Övervägandena finns i avsnitt 6.1–6.3. 3 b § Vid , , ombudsmän och ska det finnas en säkerhetsskyddschef. Säkerhetsskyddschefen ska leda och samordna säkerhetsskyddsarbetet samt granska att verksamheten bedrivs enligt denna lag, det regelverk som har meddelats i anslutning till lagen och säkerhetsskyddslagen (2018:585) i tilllämpliga delar. Säkerhetsskyddschefen ska också granska regelverkets ändamålsenlighet. Detta ansvar kan inte delegeras. Paragrafen är ny och reglerar att det ska finnas en säkerhetsskyddschef vid , , ombudsmän och samt vilka uppgifter denna chef ska ha. Det framgår också att säkerhetsskyddschefens ansvar inte kan delegeras. Vad säkerhetsskyddschefen i övrigt ska ha för uppgifter och befogenheter är upp till respektive myndighet att avgöra och reglera i sitt interna regelverk. Övervägandena finns i avsnitt 7.1 och avsnitt 7.2. 12 § En myndighet som anges i 1 § och som avser att genomföra en upphandling, ingå ett avtal eller inleda en samverkan eller ett samarbete med en annan aktör, ska ingå ett säkerhetsskyddsavtal med aktören, om aktören genom förfarandet kan få tillgång till 1.säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter i säkerhetsskyddsklassen konfidentiell eller högre, eller 2.annan säkerhetskänslig verksamhet av motsvarande betydelse för säkerhet. Myndigheten ska även ingå ett säkerhetsskyddsavtal med en underleverantör som anlitas för att fullgöra den andra aktörens förpliktelse, om underleverantören genom sitt uppdrag kan få en sådan tillgång till den säkerhetskänsliga verksamheten som anges i första stycket. Ett säkerhetsskyddsavtal ska ingås innan motparten kan få tillgång till den säkerhetskänsliga verksamheten. Paragrafen är delvis ny. Första stycket motsvarar delvis gällande 12 § första stycket. Kravet på myndigheter att ingå säkerhetsskyddsavtal utvidgas dock till att inte bara gälla upphandlingssituationer utan alla slags avtal, samarbeten och samverkan, med de undantag som framgår av den föreslagna 13 §. Det spelar alltså ingen roll om myndigheten i fråga är beställare eller leverantör i ett avtalsförhållande. I andra stycket uppställs en skyldighet för myndigheterna att i vissa fall ingå säkerhetsskyddsavtal med underleverantörer. Tredje stycket innebär en skyldighet för myndigheten att ingå säkerhetsskyddsavtalet innan motparten i säkerhetsskyddsavtalet kan få tillgång till den säkerhetskänsliga verksamheten. Övervägandena finns i avsnitt 9.1. 13 § Mellan myndigheter som anges i 1 § och mellan sådana myndigheter och andra statliga myndigheter gäller kravet på säkerhetsskyddsavtal enligt 12 § endast vid anskaffning av en vara, tjänst eller byggentreprenad. Kravet på säkerhetsskyddsavtal enligt 12 § gäller inte heller när inom ramen för 1 § andra stycket 1 lagen (2011:745) med instruktion för tillhandahåller resurser och service för talmannens, kammarens, utskottens och övriga riksdagsorganens verksamhet samt för riksdagsledamöterna och partikanslierna. Om det finns särskilda skäl får en myndighet som anges i 1 § i enskilda fall besluta om undantag från skyldigheten att ingå säkerhetsskyddsavtal. Paragrafen är ny. I första stycket anges en begränsning av skyldigheten för myndigheter att ingå säkerhetsskyddsavtal. Ledning vid tolkning av begreppet anskaffning kan hämtas i upphandlingslagstiftningen. Av andra stycket framgår ytterligare ett undantag från kravet på säkerhetsskyddsavtal, nämligen sådana situationer där inom ramen för 1 § andra stycket 1 lagen med instruktion för tillhandahåller resurser och service för talmannens, kammarens, utskottens och övriga riksdagsorganens verksamhet samt för riksdagsledamöterna och Till riksdagsorgan räknas bl.a. myndigheterna under riksda- Eftersom det kan finnas även andra situationer än de som täcks in av un- dantagen i första och andra stycket där det inte framstår som rimligt eller nöd- vändigt med ett krav på säkerhetsskyddsavtal ges myndigheterna genom tredje stycket en möjlighet att, om det finns särskilda skäl, i enskilda fall besluta om undantag från skyldigheten att ingå säkerhetsskyddsavtal. t.ex. vara om den konstitutionella självständigheten för någon aktör riskerar att påverkas eller ifrågasättas. Frånvaro av ett krav på säkerhetsskyddsavtal innebär inte att myndighet- erna kan bortse från säkerhetsskyddet. Detta får i stället tillgodoses på andra sätt som t.ex. genom någon annan form av säkerhetsskyddsöverenskommelse. Förslaget behandlas i 9.2. 14 § Ett säkerhetsskyddsavtal ska innehålla de krav på motparten som behövs för att kraven på säkerhetsskydd enligt 3 § ska kunna tillgodoses. Ett säkerhetsskyddsavtal ska även reglera hur en myndighet som anges i 1§ ska få kontrollera att motparten följer säkerhetsskyddsavtalet och att myndigheten har rätt att revidera avtalet om det krävs på grund av ändrade förhållanden. Paragrafen är ny och anger vad ett säkerhetsskyddsavtal ska innehålla. Dess första stycke motsvarar delvis vad som framgår av 12 §. Kravet utvidgas dock till att gälla inte enbart leverantörer utan alla aktörer som de aktuella myndigheterna kan ingå säkerhetsskyddsavtal med enligt den föreslagna 12 §. Vidare framgår att myndigheterna inte bara har en skyldighet att reglera vilka motpartens åtaganden är utan även att se till att de krav som ställs på motparten gör att kraven på säkerhetsskydd kan tillgodoses under förfarandet. Enligt andra stycket ska myndigheten även se till att det i säkerhetsskyddsavtalet anges hur den ska få kontrollera att motparten följer säkerhetsskyddsavtalet och att myndigheten har rätt att revidera säkerhetsskyddsavtalet om det krävs på grund av ändrade förhållanden. Det är viktigt att myndigheterna ser till att i sina avtal med respektive motpart tydligt reglera att de har en möjlighet att ingripa och vidta åtgärder om det behövs. Övervägandena finns i avsnitt 9.4. 15 § Vid säkerhetsprövning enligt ett säkerhetsskyddsavtal tillämpas bestämmelserna i 3 kap. säkerhetsskyddslagen (2018:585) och föreskrifter som har meddelats i anslutning till de bestämmelserna. Paragrafen är ny och innehåller ett förtydligande av kopplingen mellan säkerhetsskyddsavtal och säkerhetsprövning. Enligt paragrafen tillämpas 3 kap. säkerhetsskyddslagen och föreskrifter som har meddelats i anslutning till bestämmelserna i det kapitlet vid säkerhetsprövning enligt ett säkerhetsskyddsavtal. Det innebär bl.a. att avtalet kan utgöra grund för krav på säkerhetsprövning av motpartens personal i enlighet med de bestämmelserna. Vi- dare innebär det att avtalet kan utgöra grund för beslut om att placera en anställning eller annat deltagande hos motparten i säkerhetsklass och följaktligen även för registerkontroll och särskild personutredning. Bestämmelsen gäller inte överenskommelser om säkerhetsskydd som har ingåtts utan att det finns krav på säkerhetsskyddsavtal enligt 12 §. Övervägandena finns i avsnitt 9.3. 16 § En myndighet som anges i 1 § ska kontrollera att motparten följer säkerhetsskyddsavtalet och revidera avtalet om det krävs på grund av ändrade förhållanden. Om motparten inte följer säkerhetsskyddsavtalet, ska myndigheten vidta de åtgärder som behövs för att tillgodose kraven på säkerhetsskydd. Paragrafen är ny och reglerar kontroll och revidering av ett säkerhetsskyddsavtal. Kravet i första stycket på att kontrollera att säkerhetsskyddsavtalet följs motsvarar i allt väsentligt gällande 12 § andra stycket. Kravet utvidgas dock till att gälla inte enbart leverantörer utan alla aktörer som de aktuella myndigheterna kan ingå säkerhetsskyddsavtal med enligt den föreslagna 12 §. Kravet på myndigheten att se till att säkerhetsskyddsavtalet revideras om det krävs på grund av ändrade förhållanden är nytt. Enligt andra stycket har myndigheten en skyldighet att agera om motparten inte följer säkerhetsskyddsavtalet. Myndigheten ska då vidta de åtgärder som behövs för att tillgodose kraven på säkerhetsskydd. Övervägandena finns i avsnitt 9.4. Skyldigheter inför förfaranden som kräver säkerhetsskyddsavtal 17 § En myndighet som anges i 1 § som avser att genomföra ett förfarande som innebär ett krav på säkerhetsskyddsavtal enligt 12 § första stycket ska göra en särskild säkerhetsskyddsbedömning och lämplighetsprövning enligt 18 §. Myndigheten ska också samråda enligt 19 §. Paragrafen är ny och reglerar särskild säkerhetsskyddsbedömning, lämplighetsprövning och samråd inför förfaranden som kräver säkerhetsskyddsavtal. Den innebär att en myndighet som avser att genomföra ett förfarande som innebär krav på säkerhetsskyddsavtal ska göra en särskild säkerhetsskyddsbedömning och en lämplighetsprövning enligt den föreslagna 18 § samt samråda med Säkerhetspolisen enligt den föreslagna 19 §. Detta medför att om förfarandet inte innebär krav på säkerhetsskyddsavtal, eller om det omfattas av ett undantag från kravet på säkerhetsskyddsavtal, så gäller inte någon skyldighet att göra en särskild säkerhetsskyddsbedömning eller lämplighetsprövning eller att samråda. Hänvisningen till 12 § första stycket innebär att skyldigheterna inte gäller inför ett sådant anlitande av en underleverantör som innebär krav på säkerhets- skyddsavtal enligt 12 § andra stycket. Övervägandena finns i avsnitt 9.5. 18 § Innan ett sådant förfarande som avses i 12 § första stycket inleds ska en myndighet som anges i 1 § genom en särskild säkerhetsskyddsbedömning iden- tifiera vilka säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter eller vilken säkerhets- känslig verksamhet i övrigt som den andra aktören kan få tillgång till och som Med utgångspunkt i den särskilda säkerhetsskyddsbedömningen och övriga omständigheter ska myndigheten pröva om det planerade förfarandet är lämp- ligt från säkerhetsskyddssynpunkt. Den särskilda säkerhetsskyddsbedömningen och lämplighetsprövningen Om lämplighetsprövningen leder till bedömningen att det planerade förfa- randet är olämpligt från säkerhetsskyddssynpunkt, får det inte inledas. Paragrafen är ny och reglerar särskild säkerhetsskyddsbedömning och lämp- Av första stycket framgår att en myndighet ska göra en sär- skild säkerhetsskyddsbedömning innan den inleder ett sådant förfarande som avses i 12 § första stycket. Det innebär att myndigheten ska identifiera vilka säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter eller vilken säkerhetskänslig verk- samhet i övrigt som den andra aktören kan få tillgång till och som kräver sä- Den särskilda säkerhetsskyddsbedömningen ska utgöra ett un- derlag för den lämplighetsprövning som ska göras och som regleras i andra Enligt andra stycket ska myndigheten, med utgångspunkt i den särskilda säkerhetsskyddsbedömningen och övriga omständigheter, pröva om det pla- nerade förfarandet är lämpligt från säkerhetsskyddssynpunkt. skilda säkerhetsskyddsbedömningen och lämplighetsprövningen ska avse samtliga moment i det planerade förfarandet. Det kan finnas förfaranden som inte är lämpliga oavsett vilka säkerhetsskyddsåtgärder som vidtas. Av tredje stycket framgår att den särskilda säkerhetsskyddsbedömningen och lämplighetsprövningen ska dokumenteras. I fjärde stycket klargörs att myndigheten inte får inleda det planerade för- farandet om lämplighetsprövningen enligt andra stycket leder till bedöm- ningen att det är olämpligt från säkerhetsskyddssynpunkt. Övervägandena finns i avsnitt 9.5. 19 § Om lämplighetsprövningen enligt 18 § leder till bedömningen att det pla- nerade förfarandet inte är olämpligt från säkerhetsskyddssynpunkt, ska myn- digheten innan den inleder förfarandet samråda med Säkerhetspolisen, om det planerade förfarandet innebär att den andra aktören kan få tillgång till 1.säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter i säkerhetsskyddsklassen hemlig eller högre, eller 2.annan säkerhetskänslig verksamhet av motsvarande betydelse för säkerhet. Paragrafen är ny och reglerar samråd med Säkerhetspolisen. Om lämplighetsprövningen enligt den föreslagna 18 § leder till bedömningen att det planerade förfarandet inte är olämpligt från säkerhetsskyddssynpunkt, är myndigheterna skyldiga att i vissa fall samråda med Säkerhetspolisen. Av punkt 1 framgår att en skyldighet att samråda inträder om förfarandet innebär att den andra aktören kan få tillgång till säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter i säkerhetsskyddsklassen hemlig eller högre. Med ”den andra aktören” avses detsamma som ”annan aktör” i 12 §. Av punkt 2 framgår att samrådsskyldighet också inträder om förfarandet kan ge den andra aktören tillgång till annan säkerhetskänslig verksamhet av motsvarande betydelse för säkerhet som de säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter som avses i första punkten. Det innebär att tillgången till verksamheten måste kunna medföra allvarlig skada för säkerhet för att andra punkten ska vara tillämplig. Paragrafen medför inga befogenheter för Säkerhetspolisen att på egen hand inleda ett samråd eller vidta några åtgärder med anledning av samrådet. Övervägandena finns i avsnitt 9.5. 20 § En anställd vid ett sådant kansli som avses i 3 kap. 6 § lagen (2016:1109) om stöd till partigrupperna för riksdagsledamöternas arbete i får inte obehörigen röja eller utnyttja säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter som han eller hon har fått del av vid deltagande i eller säkerhetskänsliga verksamhet. Paragrafen är ny och innebär att anställda vid ett sådant kansli som avses i 3 kap. 6 § lagen om stöd till partigrupperna för riksdagsledamöternas arbete i , dvs. personer som har anställts antingen av ett partikansli eller av ett parti för att biträda ledamöter, i vissa fall åläggs en tystnadsplikt. Tystnadsplikten gäller säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter som en sådan anställd har fått del av vid deltagande i eller säkerhetskänsliga verksamhet. Regleringen innebär ingen utvidgning av möjligheterna för de partikanslianställda att få ta del av säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter. Utgångspunkten ska även fortsättningsvis vara att de inte får ta del av sådana uppgifter. De grundläggande förutsättningarna för att sådana uppgifter ändå kan få komma partikanslianställda till del finns reglerat i 3 kap. 1 och 2 §§ riksdagsstyrelsens föreskrift (RFS 2019:1) om säkerhet och säkerhetsskydd i , och partikanslierna. utlämnande av uppgifterna vara förenligt med bestämmelserna i offentlighets- Övervägandena finns i avsnitt 11. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Bestämmelsen i 12 § i den äldre lydelsen gäller fortfarande för säkerhetsskyddsavtal som har ingåtts före ikraftträdandet. Punkt 1 föreskriver att lagen träder i kraft . Enligt punkt 2 gäller 12 § i den äldre lydelsen för säkerhetsskyddsavtal som har ingåtts före ikraftträdandet. Det innebär att kraven enligt paragrafens äldre lydelse på ett säkerhetsskyddsavtals innehåll och hur det ska följas upp gäller för sådana avtal som har ingåtts före ikraftträdandet. Övervägandena finns i avsnitt 12. 14.2Förslag till lag om ändring i säkerhetsskyddslagen (2018:585) 3 kap. Säkerhetsprövning Ansvar för säkerhetsprövningen 4 § Säkerhetsprövningen ska utgå från uppgifter som kommit fram när grundutredningen gjordes och den kännedom som i övrigt finns om den som ska prövas, uppgifter som har lämnats ut efter registerkontroll och särskild personutredning, arten av den verksamhet som prövningen gäller samt omständigheterna i övrigt. Bedömningen görs av den som beslutar om anställning eller annat deltagande i den säkerhetskänsliga verksamheten, om inte annat följer av tredje stycket, 4 a, 4 b eller 4 c §. Om en myndighet har det bestämmande inflytandet över den prövades lämplighet att delta i säkerhetskänslig verksamhet hos en enskild verksamhetsutövare, är det i stället myndigheten som gör den slutliga bedömningen. Om det finns anledning till det, ska en tidigare gjord bedömning av en persons lämplighet att delta i den säkerhetskänsliga verksamheten omprövas. Paragrafen reglerar hur bedömningen vid ställningstagande till anställning eller deltagande i säkerhetskänslig verksamhet ska göras och vem som ansvarar för den. I andra stycket görs ett tillägg som innebär att det som där anges om ansvar för bedömningen av säkerhetsprövningen inte gäller om något annat följer av 4 c §. Övervägandena finns i avsnitt 10. 4 c § Den slutliga bedömningen enligt 4 § görs av när det gäller anställda vid sådana kanslier som avses i 3 kap. 6 § lagen (2016:1109) om stöd till partigrupperna för riksdagsledamöternas arbete i som har placerats i säkerhetsklass för deltagande i eller verksamhet. Paragrafen är ny och utgör en kodifiering av den ordning som gäller enligt överenskommelser som respektive partikansli har tecknat med säkerhetschef.