frsrdg · H904RS2 · 2021-12-20 00:00:00 — och framhåller särskilt vikten av informations- insatser av god kvalitet, vilket även instämmer i. Informationsarbetet som bedriver bör utvecklas ytter- ligare, bl.a. genom ännu tydligare information och personlig rådgivning och hjälp i ännu större utsträckning. om ersättningsfrågor inför Almedalsveckan som ett gott exempel. Vidare anser , och att en ordning med förhandsbesked bör övervägas där en ledamot ska kunna begära ett förhandsbesked om tolkningen och tillämpningen när det gäller ersättning i ett enskilt fall. Skälen för riksdagsstyrelsens bedömning Riksdagsstyrelsen vill inledningsvis framhålla ledamöternas eget ansvar för beslut och överväganden kring sina tjänsteresor. har Riksdagsför- valtningen en skyldighet att säkerställa att anslagna medel endast används för avsedda ändamål, samt att handläggningen är korrekt och följer förvaltnings- lagen, men utan att i efterhand överpröva ledamotens resebeslut. Som utredningen framhåller handlar kontroll om förebyggande och upptäckande åtgärder som leder till att risker för felaktiga beslut och utbetalningar minskar. Hos innebär det att under hela processen fram till en utbetalning, eller fram till dess att ersättning tillhanda- hålls på något annat sätt, vidta åtgärder för att ersättningen lämnas i enlighet med gällande regelverk. Vidare förutsätts också korrekta uppgifter för korrekta utbetalningar. Det är bara ledamöterna som kan lämna uppgifter om sina tjänsteresor, då de själva beslutar om sina tjänsteresor och därmed måste beakta bestämmelserna i ersättningslagen och ersättningsföreskriften. Här är det också enligt riksdagsstyrelsen viktigt att framhålla att Riksdagsför- valtningen inte i efterhand ska överpröva ledamotens beslut att genomföra en tjänsteresa, utan det ansvaret är helt och hållet ledamotens. Däremot kontrollerar om det saknas underlag för en resa eller om det finns något annat frågetecken kring ett krav på reseersättning. Utfallet av en sådan reglering är att viss granskning därmed i praktiken görs av massmedierna med påföljande uppmärksamhet. informerar löpande om ledamöternas rätt till ersättning på flera olika sätt. Det sker genom personliga möten, kontakter via telefon och e-post, stormöten, via intranät och och även genom regelbunden mottagning i . Utöver det erbjuds gruppundervisning om hur det elektroniska reseräkningssystemet vid används. Själv- klart ska informationsinsatserna hålla hög kvalitet och vara tillförlitliga. 5 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG Riksdagsstyrelsen kan konstatera att det har vidtagits flera åtgärder för att förbättra och förtydliga informationen ytterligare. Ett exempel på det är de instruktionsfilmer och manualer om reseräkningssystemet som har lagts ut på intranät. Ett annat exempel är den information och de exempel på olika situationer som förvaltningen har tagit fram i samband med Almedalsveckan. Riksdagsstyrelsen förutsätter att förvaltningen kommer att fortsätta detta arbete. Beträffande synpunkterna på ökad personlig rådgivning vill riksdags- styrelsen framhålla grundlagens krav på att ska iaktta opartiskhet och saklighet i sin handläggning och behandla alla ledamöter lika. Förvaltningens handläggare kan inte gå så långt i att biträda ledamöter med personlig rådgivning vid handläggningen av deras ansökningar att de handlar i strid med grundlagens krav. I sammanhanget vill riksdagsstyrelsen dock understryka vikten av att handläggare även fortsättningsvis är tillgängliga för frågor om gällande regelverk, om hur ersättningsanspråk framställs och liknande. När det gäller frågan om införande av en ordning med förhandsbesked vill riksdagsstyrelsen framhålla att en sådan ordning skulle kunna medföra ökad administration både för ledamoten och . Vidare riskerar ett meddelat förhandsbesked, till följd av ledamöternas omfattande tjänste- resande som ofta kräver flexibilitet och ändrade planer, att sällan överens- stämma med det slutliga ersättningsanspråket. Många förhandsbesked riskerar således att inte motsvara den genomförda resan och ledamoten skulle därför inte vara hjälpt av förhandsbeskedet. Riksdagsstyrelsen är mot denna bak- grund, och då flera partier särskilt framhållit att kontrollåtgärder inte i allt för hög grad bör innebära merarbete för ledamöterna, inte beredd att förorda en sådan ordning. Det saknas även beredningsunderlag för att införa en sådan ordning. När det gäller frågan om sanktioner delar riksdagsstyrelsen utredningens bedömning att sådana inte får försvåra ledamotens möjligheter att utföra riks- dagsuppdraget i praktiken, vilket skulle kunna anses vara fallet om en ledamot t.ex. skulle stängas av från att använda resebokningsmöjligheten eller en övernattningsbostad. Vidare skulle t.ex. avstängning från möjligheten att använda resebyrån eller de taxibolag anlitar inte påverka en ledamots rätt till ersättning för tjänsteresor. Sådana sanktioner riskerar att enbart skapa merarbete för både ledamoten och förvaltningen. De sanktioner som utredningen går igenom skulle även enligt riksdagsstyrelsen i praktiken vara verkningslösa. I stället bör en uppgiftsskyldighet på heder och samvete införas genom föreskrift och kompletteras med relevanta frågor i ansökningsformulären. 2021/22:RS25 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG 5.20 Bestämmelser i arvodeslagen om arvode till Riksdagsstyrelsens förslag: Bestämmelser om arvode till ordföranden, övriga ledamöter och ersättaren för ordföranden i arvodes- nämnd ska tas in i lagen om arvoden m.m. för uppdrag inom , dess myndigheter och organ (arvodeslagen). Arvodena ska baseras på olika procentsatser av talmansarvodet. En ersättare som deltar i ett sammanträde utan att delta i beslut ska bara ha rätt till sammanträdesarvode om nämnden beslutar det. Det ska tas in en upplysningsbestämmelse i lagen med instruktion för om att bestämmelser om arvode till nämndens ordförande, ledamöter och ersättare för ordförande finns i arvodeslagen. Utredningens förslag överensstämmer med riksdagsstyrelsens. Remissinstanserna tillstyrker förslaget, har inget att invända eller avstår från att lämna synpunkter. Skälen för riksdagsstyrelsens förslag har i uppgift att bestämma arvodet till ledamöter, att besluta om tidigare ledamöters rätt till inkomstgaranti eller ekonomiskt omställningsstöd och att utöva tillsyn över utnyttjandet av sådana avgångsförmåner. Nämnden består av ordförande, två övriga ledamöter och en ersättare för ordföranden. Enligt 14 § lagen (2012:883) med instruktion för bestäms arvodet till ordföranden, ersättaren för ordföranden och övriga två ledamöter av riksdagsstyrelsen. Arvodet till ord- föranden uppgår till medan övriga ledamöter har ett årsarvode om . Ersättaren för ordföranden har rätt till ett sammanträdesarvode om . Nuvarande ordning innebär således att arvodena till ordföranden, övriga ledamöter och ersättaren för ordföranden bestäms av riksdagsstyrelsen genom särskilda beslut. Arvodena till ordförande, ledamöter och ersättare i övriga sju andra nämnder under regleras i stället i arvodeslagen och motsvarar en viss i lagen angiven procentsats av ledamotsarvodet. Utredningen påminner om att nämndernas oberoende stärks av det förhållande att arvodena framgår av lag, och inte bestäms genom beslut av riksdagsstyrelsen, vilket också framhållits i tidigare lagstiftningsärenden. Ordningen för hur arvodena bestäms är vidare enligt utredningen transparent och enhetlig. Arvodena anpassas dessutom med automatik till den allmänna löneutvecklingen i och med att ledamotsarvodet omprövas. Det finns också en risk för att arvoden som bestäms genom särskilda beslut inte omprövas tillräckligt ofta och att arvodena därmed kommer att släpa efter övriga arvoden. Enklast vore att knyta arvodena till ledamotsarvodet på samma sätt som för övriga nämnder, men utredningen framhåller att en sådan 5 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG lösning inte vore så lämplig i och med att har som uppgift att fastställa ledamotsarvodet och på så sätt indirekt skulle kunna bestämma sitt eget arvode. Talmansarvodet, som motsvarar arvodet till statsministern och som i sin tur bestäms av , har samma anknytning till som ledamotsarvodet och har haft en utveckling under som ligger väl i linje med ledamotsarvodets utveckling. Därför föreslår utredningen att arvodena till ordföranden, övriga ledamöter och ersättaren för ordföranden ska regleras i lag och att talmansarvodet framstår som ett lämpligt arvode att utgå från. Liksom utredningen funnit finns det således enligt riksdagsstyrelsen goda skäl för att även arvodena till regleras i arvodes- lagen, bestäms till en viss procentandel av ett annat arvode och därmed följer samma modell som för övriga nämnder under . Det saknas anledning att frångå nuvarande ordning med ett årsarvode till ordföranden och övriga ledamöter i nämnden, samt ett sammanträdesarvode till ersättaren för ordföranden. Eftersom ledamotsarvodet bestäms av arvodesnämnden vore det dock enligt riksdagsstyrelsen olämpligt att knyta arvodet till just ledamotsarvodet. Riksdagsstyrelsen delar utredningens uppfattning att det i stället är lämpligt att utgå från talmansarvodet, som arvodesnämnden inte fastställer. De arvodesnivåer som utredningen förordar framstår som väl avvägda, och riksdagsstyrelsen anser därmed att utredningens förslag ska genomföras. Det ska också framgå av arvodeslagen att ersättaren för ordföranden som deltar i ett sammanträde utan att delta i beslut bara har rätt till sammanträdesarvode om nämnden beslutar det. Det tas även in en upplysningsbestämmelse i lagen (2012:883) med instruktion för om att arvode till nämndens ord- förande, ledamöter och ersättare för ordförande finns i arvodeslagen. Vidare noteras det att ordet besluta i 1 § punkten 5 lagen (2012:883) med instruktion för saknas. Ordet besluta förs således in i nämnda punkten 5. 2021/22:RS25 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG 5.21 Arvode till delegation till kontrollgruppen för Europol Riksdagsstyrelsens förslag: Ledamöter och suppleanter i delegation till den gemensamma parlamentariska kontrollgruppen för Europol ska ha rätt till ett sammanträdesarvode, vilket ska framgå av arvodeslagen. Rätten till sammanträdesarvode gäller inte om motsvarande ersättning betalas från kontrollgruppen. Utredningens förslag överensstämmer med riksdagsstyrelsens. Remissinstanserna: tillstyrker förslaget, har inget att invända eller avstår från att lämna synpunkter. Skälen för riksdagsstyrelsens förslag deltar med delegationer i ett flertal olika internationella samman- hang och delegationerna utses antingen av genom beslut i kammaren eller av talmannen, efter nominering av partigrupperna och samråd med gruppledarna. Arvode vid internationella uppdrag lämnas bara vid deltagande i delegationer som utses av , dvs. , och den parlamentariska församlingen vid . Europeiska unionens byrå för samarbete inom brottsbekämpning (Europol) har som syfte att hjälpa medlemsstaterna till ett närmare och effektivare samarbete vid förebyggande och bekämpande av organiserad gränsöver- skridande brottslighet och terrorism. väljer fyra ledamöter och fyra suppleanter i en delegation till kontrollgruppen, som ska utöva politisk övervakning av hur Europol i sin verksamhet fullgör sitt uppdrag, inbegripet vad avser konsekvenserna av denna verksamhet för fysiska personers grundläggande fri- och rättigheter. Det saknas dock bestämmelser som reglerar om ledamöterna i kontrollgruppen har rätt till arvode, vilket utredningen föreslår ska införas. Riksdagsstyrelsen kan konstatera att delegation till den parlamentariska kontrollgruppen för Europol väljs av på samma sätt som de svenska delegationerna till , parlamen- tariska församling och den parlamentariska församlingen vid . Det saknas skäl att behandla delegationen till kontrollgruppen för Europol vad gäller rätt till arvode på annat sätt än övriga delegationer som utses av . Riksdagsstyrelsen delar utredningens uppfattning att det inte är befogat med ett årsarvode eller månadsarvode. Däremot bör leda- möterna tillerkännas ett sammanträdesarvode för deltagande på uppdrag av i verksamheten i den gemensamma parlamentariska kontroll- gruppen för Europol, vilket ska framgå av arvodeslagen. För det fall motsvarande ersättning utgår från kontrollgruppen betalas dock inte också ersättning från . 5 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG 5.22 Övriga följdändringar m.m. Riksdagsstyrelsens förslag: En följdändring i lagen om arvoden till statsråden m.m. behöver göras till följd av en paragrafändring i ersättnings- lagen. Utredningens förslag överensstämmer med riksdagsstyrelsens. Remissinstanserna: Inga remissinstanser har framfört några synpunkter. Skälen för riksdagsstyrelsens förslag Den föreslagna ändringen i lagen (1991:359) om arvoden till statsråden m.m. är enbart en följdändring med anledning av en paragrafändring i ersättnings- lagen. Ändringen innebär således inte någon förändring i sak. När det gäller ändringen i lagen (2016:1109) om stöd till partigrupperna för riksdagsledamöternas arbete i har det uppmärksammats att det felaktigt står i lagen. Så är även fallet i 1 kap. 10 § ersättningslagen. I lagtexterna ska det stå , vilket nu rättas till. I 11 kap. 7 § ersättningslagen anges det att make eller make har rätt till efterlevandepension. I lagtexten ska det rätteligen stå maka eller make, vilket också rättas till. 2021/22:RS25 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG 5.23 Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser Riksdagsstyrelsens förslag: Lagändringarna ska träda i kraft . Äldre föreskrifter ska fortfarande gälla för logiersättningar som beviljats före ikraftträdandet. Reglerna om preskription för ersättningsanspråk ska tillämpas på tjänsteresor som genomförs efter ikraftträdandet. Utredningens förslag överensstämmer delvis med riksdagsstyrelsens med den skillnaden att ikraftträdandet föreslås till . Remissinstanserna: har framfört synpunkter på övergångs- bestämmelserna och anser att eftersom mandatperioden för ledamöter är är det är rimligt att nya regler gäller alla från och med en ny mandatperiod. Skälen för riksdagsstyrelsens förslag Utredningen föreslår att lagändringarna ska träda i kraft . Riksdagsstyrelsen anser att ikraftträdandet i stället ska vara . När det gäller övergångsbestämmelserna är det borttagandet av valmöjlig- heten i fråga om logiersättningen som aktualiserar den föreslagna övergångs- bestämmelsen. Som framgår i avsnitt 5.10 anser riksdagsstyrelsen att tungt vägande skäl talar för att de ledamöter som före ikraftträdandet har logi- ersättning ska kunna fortsätta ha det så länge övriga förutsättningar förblir uppfyllda. Därför är det rimligt med en övergångsbestämmelse så att den ledamot som har beviljats logiersättning före ikraftträdandet bedöms enligt tidigare regler. En ledamot eller ersättare som tillträder uppdraget efter ikraft- trädandet, eller någon som inte har fått logiersättning, omfattas däremot av de nya bestämmelserna. Reglerna om preskription ska enligt riksdagsstyrelsen omfatta tjänsteresor som genomförs efter ikraftträdandet. 6 Konsekvenser av förslagen Riksdagsstyrelsens bedömning: Införande av rätt till sammanträdes- arvode för ledamöterna i delegation till kontrollgruppen för Europol och reglering av arvodena till ordföranden, ledamöter och ersättare för ordföranden i bedöms medföra en viss kostnadsökning. Resterande förslag innebär en rad förtydliganden och förenklingar av regelverket om ledamöternas rätt till ersättning. Tydligare och enklare regler underlättar för såväl ledamöterna som och övriga berörda myndigheter. Sådana förtydliganden och förenklingar inne- bär också generellt sett kostnadsbesparingar. Införandet av ett ansökningsförfarande när det gäller rätten till över- nattningsboende bedöms initialt innebära vissa ökade administrativa kostnader för , vilket bör kunna hanteras inom befintliga resurser. Utredningens bedömning överensstämmer med riksdagsstyrelsens förslag. Remissinstanserna: har inget att invända eller avstår från att lämna syn- punkter. Skälen för riksdagsstyrelsens bedömning Införandet av rätt till sammanträdesarvode till delegation till kontrollgruppen för Europol och reglering av arvodena till ordföranden, ledamöter och ersättaren för ordföranden i kommer enligt utredningen att innebära en viss kostnadsökning. Beloppsmässigt måste dock den merkostnaden betraktas som försumbar. Utredningens förslag innebär en rad förtydliganden och förenklingar av regelverket om ledamöternas rätt till ersättning. Det gäller bl.a. rätten till över- nattningsboende i bostadsbestånd och logiersättning, regleringen av enskilda utrikes tjänsteresor, ersättning för traktamente samt arvodesavdrag och ersättning vid föräldraledighet och sjukfrånvaro. Även reglerna om rätt till inkomstgaranti och omställningsstöd förtydligas i flera avseenden som handläggning av stödåt- gärder för övergång till förvärvsarbete förenklas. Därtill kommer förslaget till uttrycklig reglering av vad som gäller vid återkrav av felaktiga utbetalningar och preskription av krav på ersättning för resekostnader och traktamenten som är äldre än . Tydliga och enkla regler underlättar för såväl ledamöterna som Riksdags- förvaltningen och övriga berörda myndigheter. Generellt sett medför sådana förtydliganden och förenklingar kostnads- och resursbesparingar. Ett tydligt och enkelt regelverk underlättar också för och andra 6 KONSEKVENSER AV FÖRSLAGEN berörda myndigheter när det gäller att informera allmänhet, medier och andra Utredningen bedömer att förslagen inte kommer att leda till några kostnads- ökningar i form av direkta utbetalningar. Snarare bör några förslag leda till I det sammanhanget kan särskilt nämnas förslaget om att rätten till logiersättning avskaffas som ersättningsform och föreslagna Förslaget att en ledamots rätt till övernattningsbostad ska prövas efter ansökan på samma sätt som sker när det gäller logiersättning kommer att leda till en ökad administration för ledamöter och . Förvaltningen kommer att behöva ta fram en särskild ansökningsblankett, utarbeta handläggningsrutiner och avsätta resurser för att pröva några hundra ansökningar, huvudsakligen i anslutning till riksdagsval. Utredningen bedömer dock att kostnaden för denna hantering kan hanteras inom befintliga resurser. Förslaget att en ledamot som inte kandiderar vid ett ordinarie riksdagsval obligatoriskt ska flytta ut ur övernattningsbostaden kommer att ge Riksdags- förvaltningen större möjligheter att se till att den nyvalda möts av övernattningsbostäder som uppfyller de krav som följer av regelverket. Kostnaderna för boende på hotell med anledning av att övernattningsbostäder inte hunnit iordningsställas kommer också att minska. Utredningen kan inte se att förslagen skulle innebära några ökade kostnader eller andra konsekvenser för , , Riks- dagens arvodesnämnd eller . Kontroll och uppföljning av användningen av ledamöternas ersättnings- system är av största vikt för legitimiteten och tilltron för systemet. Utredningens förslag till ändrat regelverk innebär att kontrollen förbättras i en rad avseenden, vilket är positivt för det brottsförebyggande arbetet. styrelsen delar utredningens bedömning och framhåller även att kostnaden för tomma övernattningsbostäder bör minska till följd av förslagen. 7.1Förslaget till lag om ändring i lagen (2016:1108) om ersättning till ledamöter En delvis omdisponerad och i vissa avseenden ny ersättningslag föreslås. Bestämmelser om ledamöternas ekonomiska villkor har hämtats från andra författningar, och normnivån på vissa av dagens bestämmelser har ändrats. Strukturen i lagen har ändrats genom att fem kapitel (2, 3 och 5–7) ska upphöra att gälla. föreslås fem nya kapitel införas (3, 5–7 och 14 a kap.). Även språkliga förändringar har gjorts. 1 § Denna lag innehåller bestämmelser om ersättning till talmannen, ledamöter och ersättare. -arvode (3 kap.), -resekostnadsersättning (4 kap.), -traktamente (5 kap.), -övernattningsbostad och logiersättning (6 kap.), -arbetsrum samt teknisk och elektronisk utrustning (7 kap.), -barnverksamhet (8 kap.), -ålderspension (9 kap.), -sjukpension (10 kap.), -efterlevandepension (11 kap.), -inkomstgaranti (12 kap.), -omställningsstöd (13 kap.), -försäkring, rehabilitering och företagshälsovård (14 kap.), -återkrav (14 a kap.), och -överklagande (15 kap.). I paragrafen finns en innehållsförteckning som ger en översikt över lagens disposition och innehåll. Innehållsförteckningen ändras med anledning av att 2, 3, 5–7 kap. upphör att gälla. Bestämmelserna om ersättning till talmannen som finns i 2 kap. flyttas till ett nytt 3 kap. som innehåller bestämmelser om arvode för talman, ledamöter och ersättare. 5 kap. med bestämmelser om traktamente ersätts med ett nytt kapitel med samma rubrik. 6 kap. som innehåller bestämmelser om övernattningsbostad ersätts med ett nytt kapitel som innehåller bestämmelser om både övernattningsbostad och logiersättning. 7 kap., som innehåller bestämmelser om arbetsrum, introduktion, vidareutbildning samt teknisk och elektronisk utrustning, ersätts av ett nytt kapitel med bestämmelser om arbetsrum samt teknisk och elektronisk utrustning. Bestämmelserna om introduktion och vidareutbildning tas därmed bort från ersättningslagen. Ett nytt kapitel, 14 a kap. läggs till. Detta kommer att innehålla bestämmelser om återkrav. 2 § I lagen avses med 1.prisbasbelopp: prisbasbeloppet enligt 2 kap. 6 och 7 §§ socialförsäkringsbalken, 2.förhöjt prisbasbelopp: det förhöjda prisbasbeloppet enligt 2 kap. 6 och 8 §§ socialförsäkringsbalken, 3.inkomstbasbelopp: inkomstbasbeloppet enligt 58 kap. 26 och 27 §§ socialförsäkringsbalken, 4.inkomstindex: inkomstindex enligt 58 kap. 10–12 §§ socialförsäkringsbalken, 5.balansindex: balansindex enligt 58 kap. 22–24 §§ socialförsäkringsbalken, 6.Europaparlamentets ledamotsstadga: beslut av om antagande av ledamotsstadga (2005/684/EG, Euratom), och 7.tjänsteresa: en resa som en ledamot gör som ett led i utövningen av sitt uppdrag som riksdagsledamot och som påbörjas på tjänstestället, under en pågående tjänsteresa eller på en förrättningsort samt avslutas på tjänstestället eller på en förrättningsort. Paragrafen innehåller definitioner av vissa begrepp som används i lagen. Definitionen av begreppet tjänsteresa flyttas från hittillsvarande 4 kap. 1 § andra stycket och tas in som en ny punkt 7, utan någon ändring i sak. 3 a § En riksdagsledamot har sitt tjänsteställe där han eller hon är folkbokförd enligt folkbokföringslagen (1991:481) under förutsättning att det där finns en bostad som är inrättad för permanent boende för ledamoten och hans eller hennes familj och som även disponeras av ledamoten. Om bostaden inte uppfyller dessa krav utgör ledamotens tjänsteställe. Paragrafen är ny och innehåller en definition av begreppet tjänsteställe. Förslaget motsvarar delvis den definition av tjänsteställe som finns i nu gällande 4 kap. 1 § tredje stycket ersättningslagen. Den föreslagna definitionen innebär förtydliganden av vad som gäller. Övervägandena finns i avsnitt 5.3. Av paragrafens första stycke framgår att ledamotens tjänsteställe är där han eller hon är folkbokförd enligt folkbokföringslagen (1991:481) – inte ort som tidigare – dock bara om vissa ytterligare krav också är uppfyllda. Det måste finnas en bostad på folkbokföringsstället. Bostaden ska dels vara inrättad för permanent boende för ledamoten och hans eller hennes familj, dels disponeras av ledamoten. Båda förutsättningarna måste vara uppfyllda. Begreppet bostad som är inrättad för permanent boende definieras inte i ersättningslagen eller i någon annan författning på närliggande område. I de allra flesta fall torde det inte finnas några svårigheter att avgöra om en bostad är inrättad för permanent boende. Bostaden ska ha tillgång till el, vatten, avlopp, värme och liknande nyttigheter som krävs för ett stadigvarande boende året om. Ledning för den bedömningen kan hämtas från byggregler avseende utformningskrav och tekniska egenskapskrav för olika slags bostäder.