frsrdg · H904RS2 · 2021-12-20 00:00:00 — Kostnader för över- nattning har tidigare inordnats bland bestämmelserna om traktamente, s.k. nattraktamente. Även andra kostnader som kan hänföras till en tjänsteresa kan liksom tidigare ersättas. Det kan exempelvis handla om kostnader för bagageavgift, nödvändig vaccinering och visum. Definitionen av begreppet tjänsteresa i paragrafens hittillsvarande andra stycke flyttas till 1 kap. 2 § medan bestämmelsen om ledamotens tjänsteställe ihittillsvarande tredje stycket tas in i 1 kap. 3 a §. 2 a § Rätten till ersättning enligt 2 § gäller för 1.en ledamot som tillträder sitt uppdrag vid ett riksdagsval från och med den dag då fastställt valresultatet, 2.en ledamot som tillträder sitt uppdrag under en pågående valperiod från och med den dag då utsett honom eller henne till ledamot, och 3.en ersättare från och med den dag då utfärdar bevis om att ersättaren ska utöva uppdrag som riksdagsledamot. Paragrafen, som är ny, innehåller en bestämmelse om från vilken tidpunkt rätten till ersättning för resekostnader före tillträdet av riksdagsuppdraget enligt 4 kap. 2 § inträder. Paragrafen motsvarar delvis nu gällande 1 kap. 7 §. Någon ändring i sak är inte avsedd. Övervägandena finns i avsnitt 5.7. 4 § En enskild utrikes tjänsteresa ska vara av värde för fullgörandet av riksdagsuppdraget. fastställer för varje valperiod ett belopp som en ledamot får använda för sådana resor. En ersättare som har tjänstgjort eller ska tjänstgöra under sammanlagt har rätt att använda de medel som den ordinarie ledamoten disponerar för enskilda utrikes tjänsteresor. Paragrafen innehåller bestämmelser om en ledamots rätt till ersättning för enskilda utrikes tjänsteresor. Övervägandena finns i avsnitt 5.6. Första stycket är nytt och innehåller ett förtydligande om att en enskild utrikes tjänsteresa ska vara av värde för fullgörandet av riksdagsuppdraget. Detta gäller redan enligt praxis men tas för tydlighets skull in i bestämmelsen. Någon ändring i sak är inte avsedd. En resa kan exempelvis syfta till att ledamoten ges möjlighet att skaffa sig kunskaper om utvecklingen utomlands och att främja och vidmakthålla internationella kontakter. En ledamot ska även kunna följa och påverka utvecklingen inom EU. Detta kan exempelvis ske genom studiebesök och möten med företrädare för andra parlament, enskilda, organisationer och myndigheter. Resor som endast innebär personlig för- kovran för ledamoten, exempelvis deltagande i kurser och utbildningar som inte har en direkt och specifik koppling till riksdagsuppdraget, kan dock inte anses vara av värde för fullgörandet av riksdagsuppdraget. Det saknas regler i ersättningslagen och föreskriften om hur många timmar per dag som ska ägnas åt arbete vid en enskild utrikes tjänsteresa. Den huvudregel om arbete under minst som normalt gäller för arbetstagare vid konferenser och studieresor bör dock kunna tjäna som riktmärke även vid bedömningen av innehållet i en enskild utrikes tjänsteresa. Avsteg från detta riktmärke bör kunna motiveras särskilt. Det förhållandet att en ledamot inte kandiderar vid ett kommande val eller att det är kvar på valperioden ska beaktas bland övriga omständigheter vid prövningen av en ansökan om tillstånd att genomföra en enskild utrikes tjänsteresa. De uppgifter ledamoten lämnar i ansökan om på vilket sätt resan är av värde för hans eller hennes fullgörande av uppdraget kommer då att vara ett särskilt viktigt underlag för vice talmans prövning. Det ligger i sakens natur att ju närmare valdagen en resa är tänkt att genomföras, desto svårare kommer det i regel vara att finna att resan är av nytta för fullgörandet av riksdags- uppdraget under den resterande delen av valperioden. Andra stycket motsvarar delvis 4 kap. 4 § och innehåller en bestämmelse om att det belopp som får användas för enskilda utrikes tjänsteresor bestäms av i stället för som tidigare av riksdagsstyrelsen. Beloppet kommer dock även fortsättningsvis att bestämmas av riksdags- styrelsen som ledningsorgan för , och komma till uttryck i styrelsens föreskrift till lagen (jfr 10 § 5 lagen med instruktion för ). I tredje stycket, som är nytt, finns en bestämmelse om under vilka förutsättningar en ersättare kan utnyttja medel för enskilda utrikes tjänsteresor. En motsvarande bestämmelse finns i hittillsvarande reglering i 3 kap. 7 § tillämpningsföreskriften till lagen. Innebörden av bestämmelsen är att en ersättare som har eller ska tjänstgöra i sammanlagt får utnyttja medlen som den ordinarie ledamoten har tillgängligt för enskilda utrikes tjänsteresor. En och samma person kan inte ta i anspråk mer än . 5 § Talmannen beslutar om sina tjänsteresor. En ledamot beslutar om sina 2.enskilda utrikes tjänsteresor till länder som ingår i Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, kandidatländer och potentiella kandidatländer för medlemskap i unionen, samt 3.enskilda utrikes tjänsteresor till andra länder och områden som bestämmer. , eller den som förvaltningen bestämmer, beslutar efter ansökan om enskilda utrikes tjänsteresor som inte omfattas av andra stycket. Paragrafen innehåller bestämmelser om vem som beslutar om olika typer av tjänsteresor. Regleringen motsvarar i huvudsak vad som gäller enligt hittills- varande 4 kap. 5 §. Paragrafens struktur ändras dock och det tillkommer en ny punkt 3 i andra stycket. Övervägandena finns i avsnitt 5.6. Enligt första stycket beslutar talmannen om sina tjänsteresor. Paragrafen har i den delen ändrats språkligt utan att någon ändring i sak är avsedd. I andra stycket anges att en ledamot i likhet med hittillsvarande reglering beslutar om sina inrikes tjänsteresor och om sina enskilda utrikes tjänsteresor till länder inom EES-området och EU:s kandidatländer och potentiella kandidatländer (punkt 1 och 2). I punkt 3 har det gjorts ett tillägg, som är nytt, som innebär att kan besluta om en utvidgning av ledamotens beslutanderätt till länder eller områden som inte omfattas av punkt 2. Av tredje stycket framgår att eller den förvaltningen utser beslutar om enskilda utrikes tjänsteresor till andra länder och områden som inte omfattas av andra stycket. Beslut enligt andra stycket 3 och tredje stycket fattas av riksdagsstyrelsen och kommer till uttryck i styrelsens föreskrift till lagen (jfr 10 § 5 lagen med instruktion för Riksdagsför- valtningen). Enligt nu gällande reglering bestämmer någon av de vice tal- männen (3 kap. 10 § tillämpningsföreskrift) om resor som inte ledamoten får besluta själv om. Till grund för bedömningen ligger en ansökan och det rese- program som har bifogats ansökan. Ledamoten ska i ansökan kortfattat beskriva på vilket sätt resan är av värde för fullgörandet av uppdraget. framgår av tillämpningsföreskriften till lagen. 5 a § En ansökan om att få genomföra en enskild utrikes tjänsteresa ska avslås 1.om resan inte är av värde för fullgörandet av riksdagsuppdraget, eller 2.om samråd som bestämmer inte har skett. En ansökan ska vidare avslås om avråder från alla resor till landet eller området, om det inte finns särskilda skäl som motiverar att resan ändå genomförs. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om under vilka förutsättningar en ansökan om att få genomföra en enskild utrikes tjänsteresa ska avslås. Övervägandena finns i avsnitt 5.6. I första stycket anges att en ansökan ska avslås om resan inte bedöms vara av värde för fullgörandet av riksdagsuppdraget. Bedömningen om så är fallet görs av eller den som förvaltningen utser för att pröva ansökningar om enskilda utrikes tjänsteresor. Vidare ska en ansökan avslås om samråd som före- skriver i föreskriften inte har skett. En ersättare för en annan ledamot än tal- mannen, ett statsråd eller en statssekreterare ska enligt tillämpningsföre- skriften till den nu gällande lagen samråda med den ordinarie ledamoten inför resan. En ledamot som ska genomföra en enskild utrikes tjänsteresa till ett land eller område som avråder från att resa till ska före resan samråda med sin gruppledare. Om föreskrivet samråd inte skett ska ansökan avslås. Av andra stycket följer att ansökan som utgångspunkt även ska avslås om i mer kvalificerade fall avråder från resor till resmålet. Bestämmelsen är tillämplig när UD:s avrådan avser alla resor till landet eller området. Ansökan kan dock bifallas om det finns särskilda skäl som motiverar att resan genomförs trots avrådan. Det är viktigt att de särskilda skäl som i så fall åberopas framkommer i ansökan. 6 § Resekostnader ersätts med den faktiska kostnaden för resan. Tjänsteresa med eget fordon ersätts dock i enlighet med vad bestämmer. Kostnader för övernattning ersätts inte vid tjänsteresa inom från tjänstestället, om inte övernattningen sker vid konferens med utskott, delegation, kommitté eller liknande inom eller konferens inom en partigrupp i . Paragrafen innehåller bestämmelser om vad som ersätts och motsvarar i huvudsak hittillsvarande 4 kap. 6 §. Av paragrafens första stycke framgår att kostnader för en tjänsteresa ersätts med den faktiska kostnaden för resan, vilket inte innebär någon ändring. Vidare framgår att tjänsteresa med eget fordon ersätts i enlighet med vad Riks- dagsförvaltningen bestämmer. Att en ledamot har rätt till ersättning för sina andra kostnader för en tjänsteresa framgår av 4 kap. 1 §. I andra stycket finns en särskild bestämmelse om rätten till ersättning för kostnader för övernattning vid tjänsteresa som motsvarar nu gällande 5 kap. 4 § andra och tredje styckena. Innebörden av dagens bestämmelser är att kostnader för övernattning inte ersätts vid tjänsteresa inom från tjänstestället om det inte är fråga om vissa typer av tjänsteresor som anges i paragrafen. Någon ändring i sak är inte avsedd. 6 a § Om ledamoten inte kan visa vilka utgifter han eller hon har haft för övernattning, betalas ersättning med halva maximibeloppet enligt 12 kap. 11 § inkomstskattelagen (1999:1229). Sådan ersättning lämnas dock inte om ledamoten har övernattat på tåg, fartyg eller flygplan eller om annan myndighet, trafikföretag eller motsvarande har tillhandahållit ledamoten fri övernattning. Paragrafen innehåller en bestämmelse om rätt till s.k. nattraktamente som motsvarar nu gällande 5 kap. 5 §. Innebörden är att ledamoten har rätt till viss ersättning för övernattning även om han eller hon inte kan visa vilken kostnad han eller hon haft. Bestämmelsen kan exempelvis vara tillämplig om ledamoten övernattat hos en kamrat eller i egen husvagn. Någon ändring i sak är inte avsedd. Övervägandena finns i avsnitt 5.7. 8 § Färdmedel ska väljas med hänsyn till kostnads-, tids-, miljö- och säkerhetsaspekter. Paragrafen innehåller en bestämmelse om vilka omständigheter som leda- moten ska beakta vid sitt val av färdmedel. Övervägandena finns i avsnitt 5.7. Enligt nu gällande lydelse ska kostnader, tid och miljö beaktas vid valet. Ändringen innebär att även säkerhetsaspekter ska beaktas vid valet av färd- medel. Bedömningen ska göras på objektiva grunder och inte utifrån leda- motens rent subjektiva upplevelse. I begreppet säkerhetsaspekter ryms även aspekter som kan hänföras till smittskydd. Begäran om ersättning för resekostnader 9 § En begäran om ersättning för resekostnader ska ges in skriftligen till efter det att resan avslutats, dock senast . Därefter upphör rätten till ersättning. Paragrafen, som är delvis ny, innehåller bestämmelser om hur krav på ersättning för resekostnader framställs, med det nya tillägget om preskription av ett sådant krav och motsvarar delvis nu gällande 4 kap. 9 §. finns i avsnitt 5.9. En ledamot som har ett krav på resekostnadsersättning ska ge in det till efter det att tjänsteresan avslutades. Den yttersta tidsgränsen för att ge in ett krav är efter det att Därefter förlorar ledamoten rätten till ersättning. Fordran preskriberas och upphör att gälla. Det är nytt. Det införs alltså en preskriptionstid , därefter upphör rätten till ersättning. går inte att förlänga på annat sätt än genom sedvanligt I 5 kap. 5 § föreslås en motsvarande bestämmelse som ska gälla krav på Ett krav ska vara så pass preciserat och rum att det går att hänföra till en viss tjänsteresa. Kravet ska vidare, utifrån ledamotens synvinkel, betraktas Skriftlighetskravet innebär att kravet ska framställas genom en handling eller ett elektroniskt dokument. En ledamot begär normalt ersättning för resekostnader och traktamente på Frågan om det skett ett preskriptionsavbrott ska dock bedömas för varje ersättningsform för sig. Ett krav på ersättning för resekostnader avbryter således inte preskriptionsfristen vad gäller ett eventuellt senare krav på traktamente och vice versa. Bestämmelsen omfattar bara ledamotens krav på ersättning för utlägg för resekostnader, inte reseräkningar som endast upprättas på grund av att ledamoten bokat resan via den resebyrå eller taxifirma som Riksdags- I riksdagsstyrelsens föreskrift till lagen finns ytterligare bestämmelser om de närmare formerna för hur ett krav ska framställas, vilket underlag som ska fogas till kravet och liknande. Dagtraktamente vid inrikes tjänsteresa till en annan ort än 1 § En ledamot har rätt till traktamente vid en inrikes tjänsteresa till en annan ort än om orten är belägen mer än 50 kilometer från ledamotens tjänsteställe och innefattar övernattning (dagtraktamente). Traktamente betalas för varje hel dag som tas i anspråk för tjänsteresan. Beloppet uppgår till en etthundratjugondedel av prisbasbeloppet avrundat till närmaste tiotal kronor. Om tjänsteresan har påbörjats eller senare på avresedagen eller har avslutats eller tidigare på hemresedagen har ledamoten rätt till ett halvt traktamente. Om ledamoten har fått fria måltider under tjänsteresan ska traktamentet minskas med det belopp som bestämmer (måltids- avdrag) under förutsättning att måltiden inte obligatoriskt ingår i priset för transporten på allmänna transportmedel. I paragrafen finns bestämmelser om under vilka förutsättningar en ledamot har rätt till traktamente vid en inrikes tjänsteresa till en annan ort än , s.k. dagtraktamente. Paragrafen motsvarar i sak nu gällande 5 kap. 1, 2 och 4 §§. Övervägandena finns i avsnitt 5.8. Den tidigare hänvisningen till rätten till avdrag för ökade levnadskostnader enligt inkomstskattelagen (1999:1229) ersätts med att förutsättningarna för rätten till traktamente uttryckligen anges i första stycket. Ledamoten ska således vara på tjänsteresa till en annan ort i än . Förrättningsorten ska vara belägen mer än 50 kilometer från ledamotens tjänsteställe. För att rätt till traktamente ska föreligga ska övernattning även ingå i tjänsteresan. En definition av begreppet tjänsteställe finns i 1 kap. 3 a § i förslaget. Begreppet tjänsteresa definieras i den föreslagna 1 kap. 2 § 7. Av andra stycket framgår att traktamentsbeloppet uppgår till en etthundratjugondedel av prisbasbeloppet avrundat till närmaste tiotal. Under vissa förutsättningar betalas ett halvt traktamente. Så är fallet om resan påbörjas efter på avresedagen eller avslutas före på hemresedagen. Det tredje stycket, som innehåller en bestämmelse om måltidsavdrag, är oförändrat. Beloppet för måltidsavdraget bestäms av . Det innebär att måltidsavdraget framgår av riksdagsstyrelsens föreskrift till lagen (jfr 10 § 5 lagen med instruktion för ). Måltids- avdrag ska dock inte göras om måltiden obligatoriskt ingår i priset för resan. Med andra ord ska det inte vara möjligt att köpa motsvarande biljett utan måltid (jfr 11 kap. 2 § inkomstskattelagen). 2 § En ledamot har rätt till traktamente vid en tjänsteresa till om han eller hon har sitt tjänsteställe mer än 50 kilometer från och resan innefattar övernattning i (Stockholmstraktamente). Leda- moten har inte rätt till Stockholmstraktamente för dagar som berättigar till dagtraktamente eller utlandstraktamente enligt 1 eller 3 §§. Stockholmstraktamente betalas för varje hel och halv dag som tjänsteresan tar i anspråk och motsvarar halva maximibeloppet enligt 12 kap. 11 § inkomst- skattelagen (1999:1229) avrundat till närmaste tiotal kronor. Stockholms- traktamentet ska inte reduceras med måltidsavdrag. I paragrafen finns en bestämmelse om s.k. Stockholmstraktamente. Paragrafen motsvarar i sak hittillsvarande 5 kap. 1 och 3 §§. Övervägandena finns i avsnitt 5.8. Den tidigare hänvisningen till rätten till avdrag för ökade levnadskostnader enligt inkomstskattelagen ersätts med att förutsättningarna för rätten till traktamente i stället uttryckligen har angetts i första stycket. Ledamoten ska alltså vara på tjänsteresa till . Tjänstestället, alltså där ledamoten är folkbokförd och har en bostad som är inrättad för permanent boende (se närmare definitionen i 1 kap. 3 a § i förslaget) ska vidare vara beläget mer än Det krävs också att tjänsteresan innefattar Begreppet tjänsteresa definieras i 1 kap. 2 § 7 i förslaget. Traktamentsbeloppet uppgår enligt andra stycket till halva maximibeloppet enligt 12 kap. 11 § inkomstskattelagen (1999:1229) avrundat till närmaste Det ska inte göras något måltidsavdrag, vilket dock inte utesluter 3 § En ledamot har rätt till traktamente vid en tjänsteresa till en ort utanför gränser som är belägen mer än 50 kilometer från ledamotens tjänsteställe och innefattar övernattning (utlandstraktamente). motsvarar normalbeloppet enligt 12 kap. 11 § andra stycket inkomstskatte- lagen (1999:1229). Vad som anges i 1 § andra stycket tredje meningen och tredje stycket gäller även för utlandstraktamente. Vid en sådan tjänsteresa som anges i första stycket har en ledamot rätt till ett förrättningstillägg i enlighet med vad bestämmer. I paragrafen finns bestämmelser om under vilka förutsättningar en ledamot har rätt till utlandstraktamente och att ledamoten har rätt till förrättningstillägg vid en utrikes tjänsteresa. Paragrafen motsvarar i sak nu gällande 5 kap. 1 och Övervägandena finns i avsnitt 5.8. Den tidigare hänvisningen till rätten till avdrag för ökade levnadskostnader enligt inkomstskattelagen har ersatts med att förutsättningarna för rätten till traktamente angetts uttryckligen i lagtexten. Enligt vad som sägs i första stycket ska ledamoten således vara på tjänsteresa till en förrättningsort utomlands som är belägen mer än 50 kilometer från ledamotens tjänsteställe, alltså där ledamoten är folkbokförd och har en bostad som är inrättad för permanent boende (se närmare definitionen i 1 kap. 3 a § i förslaget), för att ha rätt till traktamente. Tjänsteresan ska också innefatta övernattning. mentet motsvarar normalbeloppet enligt 12 kap. 11 § andra stycket inkomst- I andra stycket hänvisas i fråga om ersättning för en tjänsteresa som inte tar en hel dag i anspråk och måltidsavdrag till vad som sägs i 1 § andra och tredje I tredje stycket, som är nytt, anges att en ledamot utöver traktamente, har rätt till ett förrättningstillägg vid en utrikes tjänsteresa som omfattas av första Den tidigare hänvisningen till att en ledamot har rätt till ersättning i enlighet med vad som gäller för arbetstagare hos har ersatts med en hänvisning till att förrättningstillägg betalas i enlighet med vad Beloppen anges således i riksdags- styrelsens tillämpningsföreskrift till lagen (jfr 10 § 5 lagen med instruktion för Det ska inte göras något måltidsavdrag på för- rättningstillägget, som är skattepliktigt. Dagtillägg vid utrikes tjänsteresa som inte innefattar övernattning 4 § En ledamot har vid en tjänsteresa till en ort utanför gränser som är belägen mer än 50 kilometer från hans eller hennes tjänsteställe men som inte innefattar övernattning rätt till ett dagtillägg i enlighet med vad Riks- dagsförvaltningen bestämmer. I paragrafen, som i sak motsvarar nu gällande förrättningstillägg i 5 kap. 7 §, finns en bestämmelse om rätt till ett skattepliktigt dagtillägg vid en utrikes tjänsteresa till en ort som är belägen mer än 50 kilometer från ledamotens tjänsteställe, men som inte innefattar övernattning. Övervägandena finns i avsnitt 5.8. Den nuvarande hänvisningen till vad som gäller för arbetstagare hos har ersatts med en hänvisning till att belopp bestäms av . Belopp anges således i riksdagsstyrelsens tillämpningsföreskrift till lagen (jfr 10 § 5 lagen med instruktion för Riksdags- förvaltningen). 5 § En begäran om traktamente ska ges in skriftligen till efter det att resan avslutats, dock senast . Därefter upphör rätten till traktamente. Paragrafen innehåller bestämmelser om hur ett krav på traktamente framställs och preskription av ett sådant krav. Paragrafen motsvarar delvis nu gällande 4 kap. 9 §. Övervägandena finns i avsnitt 5.9. En ledamot som har ett krav på traktamente ska ge in sin begäran till Riks- dagsförvaltningen efter det att tjänsteresan avslutades. Den yttersta tidsgränsen för att ge in ett krav är från det att tjänsteresan avslutades. Därefter preskriberas och upphör fordran. Det är nytt. Ett krav ska vara så pass preciserat och rum att det går att hänföra till en viss tjänsteresa. Kravet ska vidare, utifrån ledamotens synvinkel, betraktas som slutligt. Skriftlighetskravet innebär att kravet ska framställas genom en handling eller elektroniskt dokument. En ledamot begär normalt ersättning för resekostnader och traktamente på samma gång. Frågan om det skett ett preskriptionsavbrott ska dock bedömas för varje ersättningsform för sig. Ett krav på ersättning för resekostnader bryter således inte preskription för ett eventuellt senare krav på traktamente och vice versa. Bestämmelsen omfattar bara ledamotens krav på ersättning för traktamente. Förrättningstillägg och dagtillägg betalas ut med automatik om ledamoten Ledamoten behöver således inte begära ett sådant tillägg. 6 kap. Övernattningsbostad och logiersättning Rätt till övernattningsbostad i bostadsbestånd 1 § En ledamot som har sitt tjänsteställe mer än 50 kilometer från har rätt till en övernattningsbostad i bostadsbestånd. I paragrafen, som delvis motsvarar nu gällande 5 kap. 1 § och 6 kap. 1 §, anges den grundläggande förutsättning som ska vara uppfylld för att en ledamot ska ha rätt till övernattningsbostad i bostadsbestånd. Övervägandena finns i avsnitt 5.10. Ledamoten ska ha sitt tjänsteställe mer än 50 kilometer från . Avståndet ska mätas på samma sätt som vid tillämpningen av 12 kap. 7 § inkomstskattelagen (1999:1229), alltså närmaste färdväg och inte fågelvägen. Se även instruktionen Avståndsberäkning i fråga om rätt till stockholms- traktamente och övernattningsbostad. Begreppet tjänsteställe definieras i 1 kap. 3 a §. Som en följd av kopplingen till tjänsteställe måste förutsätt- ningarna för detta också vara uppfyllda. Uppfylls inte förutsättningarna för tjänsteställe är ledamotens tjänsteställe och då föreligger inte någon rätt till övernattningsbostad. 2 § En ledamot som har rätt till övernattningsbostad men som sällan behöver övernatta i kan skriftligen avstå från rätten till övernattningsbostad och i stället vid ett fåtal tillfällen få ersättning för hotellövernattning, eller tillgång till motsvarande boende, i . I paragrafen, som är ny, finns en bestämmelse som innebär att en ledamot som i och för sig har rätt till övernattningsbostad men som sällan anser sig behöva övernatta i kan avstå från rätten till övernattningsbostad och logiersättning och i stället vid ett fåtal tillfällen få ersättning för övernattning på hotell eller liknande i . Ett sådant avstående förutsätter dock att det inte orsakar merkostnader för jämfört med kostnaderna för förvaltningens bostäder. Övervägandena finns i avsnitt 5.11. Avståendet kan avse en viss angiven tidsperiod eller gälla tills vidare. Skriftlighetskravet innebär att avståendet ska komma till uttryck i en handling eller ett elektroniskt dokument. 3 § En ersättare som har rätt till övernattningsbostad ska använda den ordinarie ledamotens övernattningsbostad. Paragrafen, som delvis motsvarar nu gällande 6 kap. 5 § första stycket, inne- håller en bestämmelse om ersättares boende i bostadsbestånd. Övervägandena finns i avsnitt 5.11. En grundläggande förutsättning för att bestämmelsen ska vara tillämplig är att ersättaren har rätt till övernattningsbostad i bostadsbestånd enligt 1 §.