frsrdg · H904RS5 · 2021-12-20 00:00:00 — Dessa uppgifter får inhämtas för placering i samtliga säkerhetsklasser. För placering i säkerhetsklass 1 och 2 får uppgifterna hämtas även för den kontrollerades make eller sambo, se 3 kap. 14 § andra stycket säkerhetsskyddslagen. Enligt 3 kap. 14 § första stycket säkerhetsskyddslagen ska uppgifter löpande hämtas deltagandet i den säkerhetskänsliga verksamheten pågår. Registerkontrollen innebär således i praktiken en kontinuerlig bevakning av tillkommande uppgifter (s.k. spontanutfall).15 Registerkontroll är alltså i huvudsak förbehållen fall där anställningen eller deltagandet i verksamheten har placerats i säkerhetsklass. Om det finns särskilda skäl får dock, enligt 3 kap. 15 § säkerhetsskyddslagen, registerkontroll av någon som ska delta i säkerhetskänslig verksamhet göras utan föregående placering i säkerhetsklass. Regeringen får meddela föreskrifter om sådan registerkontroll. Föreskrifterna får dock inte gälla för och dess myndigheter. Om en befattning har placerats i säkerhetsklass 1 eller 2 ska det enligt 3 kap. 17 § säkerhetsskyddslagen även göras en särskild personutredning. Den ska omfatta en undersökning av den kontrollerades ekonomiska förhållanden. I övrigt ska utredningen ha den omfattning som behövs. I 5 kap. 11–20 §§ säkerhetsskyddsförordningen finns ytterligare bestämmelser om registerkontroll och särskild personutredning. Där framgår bl.a. att 2017/18:89 s. 149. det är Säkerhetspolisen som ska utföra registerkontrollen och den särskilda personutredningen, se 5 kap. 14 och 17 §§ säkerhetsskyddsförordningen. Regleringen i säkerhetsskyddslagen jämfört med regleringen i lagen om säkerhetsskydd i och dess myndigheter gäller enligt säkerhetsskyddslagen nya och utökade bestämmelser för säkerhetsskyddsavtal. Bestämmelserna återfinns i ett eget kapitel (4 kap.) i säkerhetsskyddslagen. De nya bestämmelserna kan ses som en reaktion på att det har visat sig att centrala verksamhetsutövare har haft ett eftersatt säkerhetsskydd, t.ex. Transportstyrelsen (se mer i avsnitt 4.8). För och dess myndigheters del finns regleringen om säkerhetsskyddsavtal i 12 § lagen om säkerhetsskydd i och dess myndigheter. I paragrafens första stycke sägs att om en myndighet som anges i 1 § avser att genomföra en upphandling och ingå ett avtal om varor, tjänster eller byggentreprenader, ska den se till att det i ett säkerhetsskyddsavtal anges hur kraven på säkerhetsskydd enligt 3 § ska tillgodoses av leverantören om 1.det i upphandlingen förekommer säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter i säkerhetsskyddsklassen konfidentiell eller högre, eller 2.upphandlingen i övrigt avser eller ger leverantören tillgång till säkerhetskänslig verksamhet av motsvarande betydelse för säkerhet. Vidare sägs i 12 § andra stycket samma lag att myndigheten ska kontrollera att leverantören följer säkerhetsskyddsavtalet. Medan regleringen i lagen om säkerhetsskydd i och dess myndigheter alltså reglerar frågan om säkerhetsskyddsavtal i en enda paragraf innehåller 4 kap. säkerhetsskyddslagen 20 paragrafer. De nya bestämmelserna, som gås igenom nedan, innebär bl.a. ett krav på säkerhetsskyddsavtal i fler situationer än vid rena upphandlingar, ett utökat krav på uppföljning och kontroll, krav på särskild säkerhetsskyddsbedömning och egen lämplighetsprövning innan ett förfarande som kräver säkerhetsskyddsavtal inleds samt krav på samråd med, för de flesta myndigheterna, Säkerhetspolisen. Enligt 4 kap. 1 § första stycket säkerhetsskyddslagen ska en verksamhetsutövare som avser att genomföra en upphandling, ingå ett avtal eller inleda en samverkan eller ett samarbete med en annan aktör ingå ett säkerhetsskyddsavtal med aktören, om aktören genom förfarandet kan få tillgång till 1.säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter i säkerhetsskyddsklassen konfidentiell eller högre, eller 2.annan säkerhetskänslig verksamhet av motsvarande betydelse för säkerhet. Verksamhetsutövaren ska enligt 4 kap. 1 § andra stycket säkerhetsskyddslagen även ingå ett säkerhetsskyddsavtal med en underleverantör som anlitas för att fullgöra aktörens förpliktelse, om underleverantören genom sitt uppdrag kan få en sådan tillgång till den säkerhetskänsliga verksamhet som anges i första stycket i samma paragraf. Ett säkerhetsskyddsavtal ska enligt tredje stycket ingås innan motparten kan få tillgång till den säkerhetskänsliga verksamheten. I förarbetena framhålls att skyldigheten att ingå säkerhetsskyddsavtal inte bör vara begränsad till offentlig upphandling och andra anskaffningar. Det avgörande bör i stället vara risken för att en annan aktör får tillgång till säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter eller i övrigt säkerhetskänslig verksamhet. Be- stämmelsen motiveras av att en avsaknad av säkerhetsskyddsavtal kan innebära risker för säkerhet i vissa situationer, och den är i linje med principen om att säkerhetskänslig verksamhet ska ha samma skydd oavsett var och hur verksamheten bedrivs. I förarbetena sägs också att kravet på säkerhetsskyddsavtal inte bör utvidgas till att omfatta situationer när en myndighet har makt att med tvång bereda sig tillgång till säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter eller i övrigt säkerhetskänslig verksamhet. Sådana maktmedel finns främst inom ramen för tillsyn och brottsutredningar, såsom husrannsakan, beslag och motsvarande åtgärder.16 Det finns undantag från den utökade skyldigheten att ingå säkerhetsskyddsavtal. I 4 kap. 2 § säkerhetsskyddslagen anges att mellan statliga myndigheter gäller kravet på säkerhetsskyddsavtal endast vid anskaffning av en vara, tjänst eller byggentreprenad. Ledning för tolkning av begreppet anskaffning av vara, tjänst eller byggentreprenad kan hämtas ur upphandlingslagstiftningen. Enligt förarbetena till 1 kap. 2 § lagen (2016:1145) om offentlig upphandling avser uttrycket att någon genom oneröst fång, dvs. ett ömsesidigt förpliktande avtal, får tillgång till varor, tjänster eller byggentreprenader. Typfall är köp, hyra och leasing.17 Undantaget motiveras bl.a. med att statliga myndigheter ingår i den juridiska personen staten, och att de därmed företräder samma övergripande statliga intresse. Ett annat skäl är att det på båda sidor handlar om en verksamhet som i hög grad är regelstyrd på så sätt att skyldigheten att samverka följer av författning eller regeringsbeslut. Ytterligare ett skäl är att båda parter omfattas av regleringen i offentlighets- och sekretesslagen. Det innebär att uppgifterna regelmässigt kommer att ha samma sekretesskydd hos båda parter. Myndigheter är som regel också vana vid att hantera sekretessbelagd information och har rutiner för det. Dessutom omfattas statliga myndigheter i större utsträckning än enskilda aktörer av säkerhetsskyddslagen med följd att det finns säkerhetsskydd hos båda parter.18 2020/21:194 s. 30 f. 2015/16:195 s. 933. 2020/21:194 s. 35 f. Vidare finns det genom 4 kap. 6 § andra stycket säkerhetsskyddslagen en möjlighet för regeringen att meddela föreskrifter om undantag från skyldigheten att ingå säkerhetsskyddsavtal. Regeringen har använt undantagsmöjligheten och i 6 kap. 1 § säkerhetsskyddsförordningen föreskrivs att förutsatt att säkerhetsskyddet ändå kan tillgodoses gäller skyldigheten att ingå säkerhetsskyddsavtal bl.a. inte statliga myndigheters avtal, samverkan eller samarbete med en annan stat än eller en mellanfolklig organisation. Vidare kan under samma förutsättningar undantag göras vid avtal, samverkan eller samarbete inom militär säkerhetstjänst, försvarsunderrättelseverksamhet eller säkerhetsunderrättelseverksamhet samt Försvarsmaktens eller Försvarets radioanstalts avtal, samverkan eller samarbete inom cyberförsvar. Bestämmelsen i 4 kap. 6 § andra stycket säkerhetsskyddslagen innehåller också en möjlighet för regeringen att besluta om undantag i enskilda fall. För det krävs dock att det finns särskilda skäl. Ett sådant fall kan vara ett samarbete som en myndighet bedriver i enlighet med en författning eller ett regeringsbeslut och som förutsätter ett utbyte av säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter, och där förtroendet mellan parterna bygger på ett ömsesidigt intresse av att säkerheten för uppgifterna upprätthålls. En annan situation där ett undantag kan vara lämpligt är anskaffningar av varor och tjänster i ett tillstånd av höjd beredskap.19 Det finns också bestämmelser om att ett säkerhetsskyddsavtal ska innehålla de krav på motparten som behövs för att kraven på säkerhetsskydd ska kunna tillgodoses, att det ska reglera hur verksamhetsutövaren ska få kontrollera att motparten följer säkerhetsskyddsavtalet och att verksamhetsutövaren har rätt att revidera avtalet om det krävs på grund av ändrade förhållanden, se 4 kap. 3 § säkerhetsskyddslagen. Verksamhetsutövaren åläggs i 4 kap. 5 § säkerhetsskyddslagen en lagstadgad skyldighet att kontrollera att motparten följer säkerhetsskyddsavtalet och att revidera avtalet om det krävs på grund av ändrade förhållanden. Om motparten inte följer säkerhetsskyddsavtalet är verksamhetsutövaren skyldig att vidta de åtgärder som behövs för att tillgodose kraven på säkerhetsskydd. I 4 kap. 4 § säkerhetsskyddslagen anges att vid säkerhetsprövning enligt ett säkerhetsskyddsavtal tillämpas bestämmelserna i 3 kap. säkerhetsskyddslagen och föreskrifter som har meddelats i anslutning till de bestämmelserna. Be- stämmelsen är ett klargörande av kopplingen mellan säkerhetsskyddsavtal och säkerhetsprövning. Klargörandet motiveras i förarbetena med att en aktör som har ingått säkerhetsskyddsavtal med en verksamhetsutövare som regel inte anses bedriva den säkerhetskänsliga verksamhet som aktören får tillgång till. En- bart tillgången till uppgifterna gör alltså inte att aktören är en verksamhetsutövare som omfattas av kraven på säkerhetsprövning. I säkerhetsskyddslagen och säkerhetsskyddsförordningen förutsätts dock att en verksamhetsutövare genom ett säkerhetsskyddsavtal ska kunna ställa krav på säkerhetsprövning med registerkontroll och särskild personutredning motsvarande de som gäller för anställda hos verksamhetsutövare. Vidare förutsätts att beslut om placering 2020/21:194 s. 38. i säkerhetsklass, registerkontroll och särskild personutredning får ske med stöd I linje med detta anges i förarbetena till säkerhetsskyddslagen att säkerhetsprövning enligt 3 kap. säkerhetsskyddslagen gäller vid säkerhets- prövning enligt ett säkerhetsskyddsavtal. Vidare framgår att ett säkerhets- skyddsavtal är grund för beslut om placering i säkerhetsklass. skyddslagen framgår dock inte tydligt att ett säkerhetsskyddsavtal kan utgöra grund för krav på säkerhetsprövning av motpartens personal, eller att det kan utgöra grund för beslut om placering i säkerhetsklass, registerkontroll och sär- Skyldigheter inför förfaranden som kräver säkerhetsskydd För att bättre hantera riskerna med utkontraktering och liknande förfaranden har det också införts nya bestämmelser om skyldigheter inför förfaranden som kräver säkerhetsskyddsavtal. Genom bestämmelserna förstärks principen att det är verksamhetsutövaren själv som bär ansvaret för säkerhetsskyddet och att detta gäller även när utomstående involveras i verksamheten.21 gällde enligt 2 kap. 6 § säkerhetsskyddsförordningen (2018:658) att statliga myndigheter som avsåg att genomföra en upphandling som innebar krav på säkerhetsskyddsavtal i vissa fall var skyldiga att göra en särskild säkerhetsskyddsbedömning. Det kravet har lyfts upp i lag och gäller alla verksamhetsutövare. Ett uttryckligt krav på lämplighetsprövning har också lagts till. Av 4 kap. 7 och 8 §§ säkerhetsskyddslagen framgår det att innan ett förfarande som kräver säkerhetsskyddsavtal enligt 4 kap. 1 § samma lag inleds ska en verksamhetsutövare genom en särskild säkerhetsskyddsbedömning identifiera vilka säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter eller vilken säkerhetskänslig verksamhet i övrigt som den andra aktören kan få tillgång till och som kräver säkerhetsskydd. Med utgångspunkt i den särskilda säkerhetsskyddsbedömningen och övriga omständigheter ska verksamhetsutövaren göra en lämplighetsprövning av det planerade förfarandet. Den särskilda säkerhetsskyddsbedömningen och lämplighetsprövningen ska dokumenteras. Om lämplighetsprövningen leder till bedömningen att förfarandet är olämpligt från säkerhetsskyddssynpunkt får förfarandet inte inledas. Regeringen får meddela föreskrifter om undantag från kravet på särskild säkerhetsskyddsbedömning och lämplighetsprövning. Så har man också gjort, se 6 kap. 2 § säkerhetsskyddsförordningen. Om det finns särskilda skäl får regeringen också besluta om sådana undantag i enskilda fall. Som exempel på särskilda skäl nämns i förarbetena en utkontraktering inom försvars- eller underrättelseområdet samt vid höjd beredskap.22 I 2 kap. 6 § säkerhetsskyddsförordningen (2018:658) fanns det också ett krav på samråd med tillsynsmyndigheten. Även det kravet återfinns numera i lagen och gäller för alla verksamhetsutövare. Enligt 4 kap. 9 § säkerhets- 2020/21:194 s. 39 f. För tidigare förarbeten, se prop. 2017/18:89 s. 141 samt s. 104. 2020/21:194 s. 48 f. 2020/21:194 s. 53. skyddslagen ska, om den ovan nämnda lämplighetsprövningen leder till bedömningen att det planerade förfarandet inte är olämpligt från säkerhetsskyddssynpunkt, verksamhetsutövaren innan den inleder förfarandet samråda med tillsynsmyndigheten, om det planerade förfarandet innebär att den andra aktören kan få tillgång till 1.säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter i säkerhetsskyddsklassen hemlig eller högre, eller 2.annan säkerhetskänslig verksamhet av motsvarande betydelse för säkerhet. Vidare sägs att tillsynsmyndigheten ska få förelägga verksamhetsutövaren att vidta åtgärder enligt säkerhetsskyddslagen och de föreskrifter som har meddelats i anslutning till den lagen. I 4 kap. 10 § säkerhetsskyddslagen ges tillsynsmyndigheten en möjlighet att inleda ett samråd om verksamhetsutövaren inte gör det trots att det finns en skyldighet att samråda. ges också i 4 kap. 11 § säkerhetsskyddslagen rätt att, om ett beslut om föreläggande inte följs eller om tillsynsmyndigheten bedömer att det planerade förfarandet är olämpligt från säkerhetsskyddssynpunkt även om ytterligare åtgärder vidtas, besluta att verksamhetsutövaren inte får genomföra det planerade förfarandet (förbud). I 4 kap. 12 § säkerhetsskyddslagen föreskrivs vitesmöjlighet för tillsynsmyndigheten i vissa fall. Skyldigheter inför överlåtelse av säkerhetskänslig verksamhet och viss egendom I 4 kap. 13–20 §§ säkerhetsskyddslagen finns bestämmelser om skyldigheter inför överlåtelse av säkerhetskänslig verksamhet och viss egendom. Bland annat finns ett absolut krav på samråd med tillsynsmyndigheten. Eftersom denna typ av överlåtelse inte bedöms vara aktuellt för och dess myndigheter redogörs inte mer för innehållet i bestämmelserna. 4.11Internationell säkerhetsskyddssamverkan och säkerhetsintyg Av internationella överenskommelser som har ingått framgår att en behörig svensk myndighet ska kunna utfärda säkerhetsintyg för personer och leverantörer på begäran av en annan stat eller mellanfolklig organisation (s.k. security clearance eller certificat de sécurité). Intyget syftar till att visa att en behörig myndighet i ett land har genomfört en utredning och i den kommit fram till att en person eller en leverantör kan anses pålitlig att hantera säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter upp till en viss nivå.23 I 5 kap. säkerhetsskyddslagen finns det bestämmelser om internationell säkerhetssamverkan och säkerhetsintyg. I 5 kap. 1 § säkerhetsskyddslagen anges 2017/18:89 s. 116. under vilka förutsättningar ett säkerhetsintyg ska kunna utfärdas. hövs för att ett säkerhetsintyg ska kunna utfärdas, får det enligt 5 kap. 2 § säkerhetsskyddslagen göras en säkerhetsprövning som innefattar registerkon- Vid en sådan registerkontroll får det göras en särskild personutredning. Regeringen får meddela föreskrifter om vilken myndighet som utfärdar intyg, se 5 kap. 6 § säkerhetsskyddslagen. För och dess myndigheter gäller bestämmelserna i 5 kap. 1–3 §§ säkerhetsskyddslagen om säkerhetsintyg, se 1 kap. 3 § första stycket säker- hetsskyddslagen och 10 § lagen om säkerhetsskydd i och dess myn- Däremot omfattas inte och dess myndigheter av ordningen som innebär att säkerhetsintyg utfärdas av den myndighet som regeringen be- Utfärdandet av säkerhetsintyg för och dess myndigheter regleras därför i 11 § lagen om säkerhetsskydd i och dess myndig- Av bestämmelsen framgår att det är som utfärdar säkerhetsintyg och beslutar om registerkontroll enligt 5 kap. 1 och 2 §§ säker- hetsskyddslagen, dels för personer som deltar i eller Riksdagsför- valtningens verksamhet i annan egenskap än riksdagsledamot, dels för perso- ner som deltar i verksamhet som bedrivs av de myndigheter som anges i 1 § 5–12 lagen om säkerhetsskydd i och dess myndigheter. som deltar i , ombudsmäns eller verksamhetsområde är det respektive myndighet som utfärdar säkerhetsintyg och beslutar om registerkontroll enligt 5 kap. 1 och 2 §§ säkerhetsskyddslagen. 4.12 Tillsyn och administrativa sanktionsavgifter enligt säkerhetsskyddslagen finns det i säkerhetsskyddslagen två nya kapitel om tillsyn (6 kap.) respektive administrativa sanktionsavgifter (7 kap.). Be- stämmelserna saknar motsvarighet i lagen om säkerhetsskydd i och dess myndigheter. Vad först gäller bestämmelserna om tillsyn anför regeringen i propositionen Ett starkare skydd för säkerhet att utredningen i SOU 2018:82 har identifierat ett antal brister i tillsynsverksamheten på säkerhetsskyddsområdet, varav vissa anknyter till utformningen av tillsynsstrukturen. Utredningen konstaterar bl.a. att det inte finns någon myndighet som har en samlad bild över tillsynen, att tillsynen som bedrivs generellt är begränsad och att vissa tillsynsmyndigheter inte bedriver någon tillsyn alls. Det har också framkommit att vissa tillsynsmyndigheter saknar den sak- och tillsynskunskap som behövs. Regeringen anser utifrån det att det behövs en reformering av tillsynsstrukturen. Det behövs också en bred ambitions- och kunskapshöjning på tillsynsområdet. Vidare sägs att det inom och Försvarsmakten finns hög kompetens avseende säkerhetsskydd. Myndigheterna har en omfattande erfarenhet av tillsyn och rådgivning på området. Tillsynsstrukturen ska därför även framöver bygga på att det huvudsakliga ansvaret för tillsynen ska vila på Regeringen har också gett Försvarsmakten och Säkerhetspolisen i uppdrag att bl.a. inrätta samarbetsforum för att underlätta samordning och åstadkomma en effektiv och likvärdig tillsyn (Ju/2021/01245).24 I 6 kap. 1 § säkerhetsskyddslagen definieras tillsynsuppgiften. Där sägs att tillsynsmyndigheten ska utöva tillsyn över att verksamhetsutövare följer lagen och de föreskrifter som har meddelats i anslutning till lagen. Vidare sägs att i det syftet får tillsynsmyndigheten även utöva tillsyn hos de aktörer som verksamhetsutövare har ingått säkerhetsskyddsavtal med. I 6 kap. 2–5 §§ säkerhetsskyddslagen anges vilka undersökningsbefogenheter tillsynsmyndigheten har. Av bestämmelserna framgår att den som står under tillsyn på begäran ska tillhandahålla tillsynsmyndigheten den information som behövs för tillsynen (2 §), att tillsynsmyndigheten har rätt att i viss omfattning få tillträde till områden, lokaler och andra utrymmen (3 §), att tillsynsmyndigheten får besluta att förelägga den som står under tillsyn att tillhandahålla information och ge tillträde och förena ett sådant föreläggande med vite (4 §) samt att tillsynsmyndigheten får begära handräckning av för att få information och tillträde (5 §). Enligt 6 kap. 6 § säkerhetsskyddslagen kan tillsynsmyndigheten också besluta om åtgärdsförelägganden. För att ytterligare betona vikten av säkerhetsskyddet finns det i 7 kap. säkerhetsskyddslagen bestämmelser om administrativa sanktionsavgifter vid överträdelse av centrala bestämmelser. En sanktionsavgift ska enligt 7 kap. 4 § säkerhetsskyddslagen bestämmas till lägst och, för en statlig myndighet, högst . Överträdelser som kan leda till sanktionsavgift är t.ex. om verksamhetsutövaren har åsidosatt skyldigheten att utse en säkerhetsskyddschef, kravet på att anmäla och rapportera sådant som är av vikt för säkerhetsskyddet, kravet på att ingå säkerhetsskyddsavtal och i vissa fall även vid bristfälliga säkerhetsskyddsavtal, jämför 7 kap. 1 § säkerhetsskyddslagen. 4.13Övriga bestämmelser av intresse, däribland tystnadsplikt enligt säkerhetsskyddslagen I 8 kap. 2 § säkerhetsskyddslagen finns en kompletterande bestämmelse till offentlighets- och sekretesslagen om tystnadsplikt. Bestämmelsen saknar motsvarighet i lagen om säkerhetsskydd i och dess myndigheter. Av bestämmelsens första stycke framgår att tystnadsplikt gäller för den som på grund av anställning eller på annat sätt deltar eller har deltagit i säkerhetskänslig verksamhet enligt säkerhetsskyddslagen. Bestämmelsen innebär alltså att den som har deltagit i säkerhetskänslig verksamhet inte obehörigen får föra vidare eller på annat sätt utnyttja uppgifter som är av betydelse för säkerhet eller som i förhållande till en annan stat eller mellanfolklig organisation har åtagit sig att skydda. I andra stycket finns en upplysning om att det i det allmännas verksamhet i stället är bestämmelserna i offentlighets- 2020/21:194 s. 75. och sekretesslagen som tillämpas. Bestämmelsen är ny i förhållande till 1996 års säkerhetsskyddslag och motiveras i förarbetena med att säkerhetsskydds- klassificerade uppgifter bör ha samma skydd oavsett i vilken verksamhet som I 14 § lagen om säkerhetsskydd i och dess myndigheter regleras vad som gäller i fråga om bemyndiganden. Där sägs att det av 7 § lagen med instruktion för framgår att får meddela föreskrifter inom sitt verksamhetsområde. omfattas av lagen om säkerhetsskydd i och dess myndigheter får meddela de närmare föreskrifter inom sitt verksamhetsområde som behövs för tillämpning av lagen om säkerhetsskydd i och dess myndigheter, liksom för tillämpningen av säkerhetsskyddslagens bestämmelser om säker- hetsskyddsklasser, säkerhetsprövning och säkerhetsintyg. 2017/18:89 s. 120. 5 Det behövs nya bestämmelser i lagen om säkerhetsskydd i och dess myndigheter 5.1 Säkerhetsskyddets betydelse måste lyftas upp Säkerhetshoten mot har ökat och Säkerhetspolisen bedömer att de kommer att fortsätta öka . Globalisering och digitalisering skapar nya möjligheter men också nya och förändrade sårbarheter i samhället. Brister i säkerhetsskyddet hos verksamheter riskerar att få allvarliga konsekvenser för säkerhet. Ett väl fungerande och medvetet säkerhetsskyddsarbete där information och kunskap skyddas är grunden för hela uppbyggnaden av totalförsvaret.26 Riksdagsstyrelsen anser därför att det är viktigt att lyfta upp säkerhetsskyddets betydelse för och dess myndigheter. Exempelvis måste och , i egenskap av folkets främsta företrädare respektive ansvarig för rikets penningpolitik, fungera i alla lägen och för det krävs ett väl utvecklat säkerhetsskydd. 5.2Den lägstanivå som lagstiftaren har lagt fast genom säkerhetsskyddslagen bör gälla hela statsförvaltningen trädde en ny säkerhetsskyddslag i kraft. Jämfört med sin föregångare har lagen moderniserats för att svara mot nya hot och förändringar i omvärlden. finns i lagen nya bestämmelser om säkerhetsskyddsavtal och säkerhetsskyddschef. Lagen gäller brett för hela statsförvaltningen, dock inte fullt ut för och dess myndigheter vilka från lyder under en ny lag om säkerhetsskydd i och dess myndigheter. Lagstiftaren, dvs. , har genom säkerhetsskyddslagen lagt fast en lägstanivå för säkerhetsskyddet. Riksdagsstyrelsen anser, i likhet med utredningen, att utgångspunkten måste vara att det är den nivån som ska gälla för hela statsförvaltningen och därmed även för och dess myndigheter. Nivån är just en miniminivå och ibland kan det vara befogat med strängare bestämmelser för vissa verksamheter. Det finns också ett värde i att säkerhetsskyddsbestämmelserna för och dess myndigheter är så lika utformade som möjligt som de som gäller för övriga statsförvaltningen, i de fall då skyddsvärdet är likartat.