frsrdg · H804RS5 · 2021-05-06 00:00:00 — Riksdagsstyrelsens förslag: En riksdagsledamot som lämnar sin partigrupp lämnar därmed också de uppdrag i utskott och andra riksdagsorgan som ledamoten valts till av kammaren i kraft av sin partitillhörighet. De organ som omfattas anges i en tilläggsbestämmelse i riksdagsordningen. Uppdrag i och omfattas inte av bestämmelsen. Utredningens överväganden och förslag Utredningen framhåller att en utgångspunkt för roll i det svenska statsskicket är att ledamöter ska kunna utöva sina uppdrag på ett fritt och obundet sätt. Ledamotsuppdraget är personligt, och en ledamot som har valts till ett visst uppdrag av kan inte tvingas att lämna det. har partierna en central roll. mandat fördelas mellan partier, och de ledamöter som väljs in i tillhör ett parti. Utskotten väljs i början av valperioden, och är proportionellt sammansatta i förhållande till partigruppernas storlek i kammaren. Utskottens främsta uppgift är att vara beredande organ för kammaren, och utskottens sammansättning bör avspegla de politiska majoritetsförhållandena i kammaren i så stor utsträckning som möjligt. Utskotten har dessutom fått mer självständiga uppgifter genom bl.a. möjlighet till överläggning med regeringen om EU- frågor, vilket ytterligare understryker vikten av att utskotten så långt som möjligt motsvarar den sammansättning av kammaren som följde av väljarnas val. Platserna i utskotten fördelas mellan partierna (eller grupper av partier som samverkar i karteller) som i praktiken inom sig fördelar de platser respektive parti har fått. En ledamot som väljs in i ett utskott väljs alltså in genom att tillhöra en partigrupp. Man kan alltså säga att i den bemärkelsen är platsen i ett utskott inte personlig, utan ledamoten har fått den genom att tillhöra partiet. 4 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG Om en ledamot lämnar sin partigrupp har grunden för att ledamoten fick ett uppdrag i ett utskott således försvunnit. De flesta av de ledamöter som har lämnat sin partigrupp har också begärt att få lämna sina uppdrag i utskott och andra organ, vilket kammaren alltid bifallit. Under förra valperioden förekom det dock att ledamöter som lämnade sina partigrupper satt kvar i utskott och andra organ. Därmed avspeglades inte längre den sammansättning av kammaren som blev resultatet av riksdagsvalet i berörda utskott. Det kan i sammanhanget påpekas att inte bereder ärenden för kammaren utan har i uppgift att samråda med regeringen inför möten i . Det är således viktigt att partierna är proportionellt representerade i . Om en ledamot som lämnat sin partigrupp sitter kvar i kan majoritetsförhållandena i nämnden påverkas på ett sätt som inte har varit avsett. Det finns således starka skäl för en reglering som bekräftar den huvudsakliga praxisen att den som lämnar sin partigrupp också bör lämna sina uppdrag i utskott och att detta också bör gälla och övriga uppdrag som ledamoten fått som medlem i en partigrupp. En ordning att den ledamot som lämnar sin partigrupp ska lämna de uppdrag som han eller hon fått genom sitt parti är parallell till att den som är vald till ett uppdrag som förutsätter ledamotskap av enligt 12 kap. 13 § RO ska avgå från uppdraget om han eller hon lämnar . Det bör således anges i riksdagsordningen att om en ledamot lämnar sin partigrupp upphör de uppdrag som kammaren har valt honom eller henne till i olika organ och delegationer. Med en sådan ordning blir det inte någon diskussion mellan partigruppen och ledamoten om huruvida ledamoten ska lämna sin plats i utskott och andra organ om ledamoten lämnar partigruppen. Den föreslagna ordningen omfattar de organ där ledamoten har valts genom att platserna fördelas proportionellt mellan varje gruppering av riksdagsledamöter som uppträder under gemensam beteckning vid valet. Fördelningen mellan partierna avser i dessa fall att svara mot kammarens sammansättning så långt som möjligt. Även uppdrag i övriga riksdagsorgan, som valberedningen och råd för , bör omfattas av bestämmelsen även om platserna inte fördelas proportionellt fullt ut. När det gäller kan det noteras att den är en myndighet under regeringen. Fem ledamöter i nämnden ska vara, eller ha varit, ordinarie domare. Två ledamöter ska vara jurister verksamma utanför domstolsväsendet, varav en ska vara advokat. Två ledamöter ska representera allmänheten. För varje ledamot ska det finnas en personlig ersättare. Ledamöter och ersättare som representerar allmänheten väljs av medan övriga ledamöter och ersättare förordnas av regeringen (efter förslag från bl.a. domstolar). Ordningen att vissa av nämndens ledamöter väljs av medan regeringen förordnar övriga ledamöter ger enligt förarbetena balans och synliggör nämndens fristående och oberoende karaktär (SOU 2008:125 s. 333). främsta uppgift är att lämna förslag till regeringen i ärenden om utnämning av ordinarie domare. För att upprätthålla förtroendet för nämndens 4 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG verksamhet och underbygga rättsstatens principer om ett oberoende domstolsväsende är det av avgörande betydelse att uppdraget utövas på ett sätt som inte präglas av partipolitiska hänsynstaganden. Det framstår mot den bakgrunden också som betydelsefullt att uppdragets bestånd inte – på sätt som föreslås för riksdagsorganen – knyts helt och hållet till tillhörigheten till ett visst riksdagsparti. Övervägande skäl talar enligt kommittén för att den föreslagna bestämmelsen därför inte ska omfatta uppdrag i . En ledamot som lämnar sin partigrupp kan naturligtvis själv begära att få lämna uppdraget, vilket då ska pröva. För att bestämmelsen ska vara tydlig bör de uppdrag som omfattas anges i en tilläggsbestämmelse. Uppdrag i följande organ och delegationer bör enligt utredningen omfattas av den föreslagna bestämmelsen: •delegationen till den gemensamma parlamentariska kontrollgruppen för Europeiska unionens byrå för samarbete inom brottsbekämpning (Europol) •delegationen till den parlamentariska församlingen vid •konvent för fördragsändringar inom Europeiska unionen •Nordiska rådets svenska delegation Utredningen påpekar att andra än riksdagsledamöter kan väljas till några av dessa organ. Det kan ändå förekomma att platserna i organen fördelas mellan partierna, som sedan nominerar personer som inte är riksdagsledamöter. Den föreslagna bestämmelsen omfattar naturligtvis inte personer som inte är riksdagsledamöter eftersom de definitionsmässigt inte kan tillhöra en partigrupp i . Ordningen kommer alltså inte att gälla för poster som talman och vice talman och andra val som inte sker genom att två eller fler personer väljs . Val av ledamöter i styrelsen för Stiftelsen regleras i stiftelsens stadgar, och ledamöter i den styrelsen omfattas inte av den bestämmelse som föreslås här. Den föreslagna bestämmelsen i riksdagsordningen avser uppdrag som kammaren väljer. När det gäller uppdrag som talmannen eller riksdagsstyrelsen har utsett en ledamot till bör talmannen eller riksdagsstyrelsen redan med gällande reglering anses ha möjlighet att utse en ny ledamot, om partigruppen nominerar en ny ledamot efter att den ledamot som tidigare utsetts har lämnat sin 4 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG I dessa fall finns ingen reglering om att en ledamot får lämna uppdraget endast om den som utsett ledamoten medger detta, till skillnad från vad som gäller för uppdrag som tillsätts genom val av kammaren. Det torde dock vara svårt att tvinga en ledamot att lämna uppdraget som lekmannarevisor i Systembolaget eftersom det uppdraget enligt Systembolagets bolagsordning ska gälla till slutet av den första årsstämma som hålls då lekmannarevisorn utsågs. Det har förekommit att ledamöter har valts in i utskott för en annan partigrupp än den som de valdes in för, dock med beteckningen (-). Den möjligheten kommer att finnas kvar. När en ledamots meddelande om att han eller hon har lämnat sin partigrupp har anmälts i kammaren kan en efterträdare väljas i berörda organ enligt bestämmelsen i 12 kap. 14 § RO. Den nya bestämmelsen bör ansluta till 12 kap. 13 § RO, som föreskriver att den som är vald till ett uppdrag som förutsätter ledamotskap av ska avgå från uppdraget om han eller hon lämnar . Det krävs inte någon särskild begäran om entledigande från uppdrag i t.ex. utskott om en ledamot lämnar . Vederbörande anses obehörig när en omständighet som nämns i paragrafen har inträffat. Ordalydelsen ”ska avgå från uppdraget” kan dock ge utrymme för en tolkning att en ledamot måste begära sitt entledigande från t.ex. utskott. För att ordalydelsen ska överensstämma med hur bestämmelsen tillämpas bör första stycket förtydligas och lyda enligt följande: När en riksdagsledamot lämnar eller utses till talman eller till statsråd upphör de uppdrag som förutsätter ledamotskap av och som ledamoten är vald till av , om inte annat är föreskrivet. Det nya andra stycket bör lyda enligt följande: Om en riksdagsledamot lämnar sin partigrupp, upphör ledamotens uppdrag i ett organ eller en delegation som anges i en tilläggsbestämmelse till denna paragraf om han eller hon tidigare är vald av till ett sådant uppdrag I tilläggsbestämmelsen anges sedan de organ och delegationer som berörs. fullmäktige konstaterar att den föreslagna bestämmelsen bara träffar dem som är riksdagsledamöter. är 6 av 11 ordinarie fullmäktigeledamöter också riksdagsledamöter. Av suppleanterna är 3 av 11 riksdagsledamöter. Riksbanksfullmäktige har inga invändningar mot förslaget men det bör klarläggas vad som avses med ”lämnar”. Avses med detta både när ledamoten avgår frivilligt eller även exempelvis när ett parti utesluter riksdagsledamoten? Det framgår enligt fullmäktige dock inte av betänkandet vilka överväganden som motiverar att fullmäktigeledamöter som valts på grund av sin partitillhörighet ska behandlas på olika sätt beroende på om de är riksdagsledamöter eller inte. Det kan inte uteslutas att skillnaderna mellan de olika 4 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG kategorierna kommer att vägas in vid nomineringen av fullmäktigeledamöter Eftersom riksbanksfullmäktige inte kan jämföras med t.ex. ett riksdagsutskott är det viktigt att även personer som inte är riksdagsledamöter även kan väljas och väljs till fullmäktigeledamöter. Juridiska fakultetsstyrelsen vid instämmer helt i utred- ningens överväganden angående att ledamotskap i inte är ett sådant uppdrag som en ledamot har fått som egenskap av medlem i en par- Dock vill fakultetsstyrelsen ifrågasätta att där- emot anses utgöra ett uppdrag knutet till partigruppen. På liknande sätt som i är det enligt fakultetsstyrelsens uppfattning angeläget att upp- draget att överpröva valresultat i inte knyts till partitill- tolkar det som att den föreslagna ändringen av- seende sammansättningen på fullmäktige utgör en mindre änd- ring för att säkerställa att sammansättningen av kommittéerna och de andra parlamentariska organen och delegationerna i största möjliga utsträckning Liberalerna välkomnar förslaget. Det kan behöva förtydligas vad som av- ses med att lämna sin partigrupp, så att det inte uppstår osäkerhet eller tolk- ningstvister i situationer som t.ex. när en ledamot mot sin vilja utestängs från arbetet i sin partigrupp eller när en ledamot offentligt deklarerar sin avsikt att lämna sitt parti men inte gör det. För att inga oklarheter ska råda bör det i riksdagsordningen eller dess förarbeten anges att det är den formella anmälan till kammaren om ändrad partibeteckning som i detta fall visar att en ledamot har lämnat sin partigrupp. Efter att en sådan anmälan gjorts till kammaren upp- hör ledamotens uppdrag i utskott m.m. Liberalerna påpekar vidare att en leda- mot som tillhör ett utskott kan av utskottet utses att ingå i en delegation, ar- betsgrupp eller liknande inom utskottets ansvarsområde. Om en ledamot läm- nar ett utskott bör givetvis även dessa uppdrag upphöra. Övriga remissinstanser tillstyrker eller har inte något att invända mot utred- Skälen för riksdagsstyrelsens förslag Riksdagsstyrelsen ställer sig med en justering gällande uppdrag i bakom utredningens förslag och överväganden. När det gäller remissynpunkten om uppdrag i vill styrelsen anföra följande. till får överklagas till , som nämns redan i regeringsformen. är den enda instans som prövar överklaganden av beslut av och länsstyrelserna om fastställande av utgången av riksdagsval, regionfullmäktigeval, kommunfullmäktigeval, sametingsval, val till och folkomröstningar. prövades besvär över val till av Regeringsrätten och de frågor som hanteras i är av rättslig karaktär. Ett liknande resonemang som utredningen för om uppdrag i 4 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG kan föras gällande . För att upprätthålla förtroendet för en opartisk valprocess finns det starka skäl att den som lämnar sin partigrupp inte tvingas lämna . Uppdrag i bör således undantas från de uppdrag som den som lämnar sin partigrupp automatiskt lämnar, liksom uppdrag i . Den som lämnar sin partigrupp och är ledamot i eller kan naturligtvis begära att få lämna det uppdraget. Med anledning av övriga synpunkter i remissvaren vill riksdagsstyrelsen vidare framhålla följande. Som framgår av utredningen meddelar en ledamot som lämnar sin partigrupp detta till kammaren. I praktiken sker detta genom att kammarkansliet tar emot en skrivelse från ledamoten om ändrad partibeteckning, och kammarkansliet ser till att skrivelsen anmäls i kammaren. Det kommer att framgå tydligt i kammarens protokoll att skrivelsen anmäls i kammaren. I och med att skrivelsen anmäls i kammaren upphör således ledamotens uppdrag i de organ och delegationer som anges i den aktuella tilläggsbestämmelsen. Den gällande ordningen att en ledamot inte kan fråntas sin partibeteckning mot sin vilja kvarstår. Det är alltså endast om ledamoten själv anmäler till kammaren att hon eller han lämnar sin partigrupp som ledamotens uppdrag i de aktuella organen och delegationerna upphör. Förslaget träffar bara riksdagsledamöter eftersom det är medlemskap i en partigrupp i som omfattas. En person som inte är riksdagsledamot har inte en partibeteckning i arbete och är inte medlem i en partigrupp i . Förslaget påverkar inte möjligheten att enligt gällande reglering välja andra än riksdagsledamöter till vissa uppdrag. Som påpekas i ett remissvar kan en ledamot som tillhör ett utskott av utskottet utses att ingå i en delegation, arbetsgrupp eller liknande inom utskottets ansvarsområde. Det finns ingen reglering i riksdagsordningen av den typen av uppdrag, men när en ledamots uppdrag i utskottet upphör är det självklart att uppdrag i t.ex. en arbetsgrupp inom utskottet också upphör. Det kräver ingen särskild reglering. Förslaget innebär en ändring 12 kap. 13 § RO och en ny tilläggsbestämmelse 12.13.1 RO. 4 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG 4.4Åtgärder mot ledamöter som inte deltar i riksdagsarbetet Riksdagsstyrelsens förslag: En ledamot som har varit frånvarande vid av voteringstillfällena i kammaren under ett kvartal ska betala tillbaka ledamotsarvodet för om 1.ledamoten har uteblivit från voteringar på motsvarande sätt under ett föregående kvartal , och 2.talmannen efter har erinrat ledamoten om ledamotens frånvaro och återbetalningsplikt. Perioden juli–september ska inte beaktas. Frånvaro vid voteringar som beror på sjukdom, föräldraledighet, familjeskäl, internationella uppdrag eller liknande omständighet ska inte heller beaktas. Om det finns synnerliga skäl ska inte heller annan frånvaro beaktas. beslutar om återbetalning av arvode efter anmälan av talmannen. Sådana beslut får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Talmannens erinran om frånvaro och återbetalningsplikt ska lämnas efter utgången av det kvartal som erinran avser. Talmannens anmälan till ska göras efter utgången av det kvartal för vilket återbetalning föreslås. ska på begäran av överlämna uppgifter om en ledamots närvaro vid voteringstillfällen och andra uppgifter som nämnden behöver för sin prövning. Innan ett beslut om återbetalning fattas ska inhämta yttrande från den ledamot som anmälan avser och från den partigrupp som ledamoten tillhör eller har tillhört. framställer krav på återbetalning i enlighet med arvodesnämnds beslut. Ett belopp som återkrävs får i stället avräknas mot kommande utbetalningar av arvodet. En sådan avräkning får inte ske förrän beslutet har fått laga kraft. Om återbetalning inte har skett inom en månad från det att ett krav på återbetalning framställts ska den återbetalningsskyldige betala ränta på det obetalda beloppet till dess betalning sker. får efter skriftlig ansökan från ledamoten besluta att återkravet och kravet på ränta ska efterges helt eller delvis, om det finns särskilda skäl. Bestämmelserna om återbetalning gäller inte för partiledare och språkrör för partier som valts in i . Den tid som en ledamot har ålagts att återbetala arvodet för ska inte räknas in som underlag för inkomstgaranti, omställningsstöd, ålderspension eller efterlevandepension efter den som uppbär ålderspension. 4 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG Det ska anges i riksdagsordningen att ytterligare bestämmelser om återkrav och jämkning av arvode och andra ersättningar för ledamöter och ersättare finns i lag. Vidare ska det regleras i riksdagsordningen att ordföranden och hans eller hennes ersättare i ska vara eller ha varit ordinarie domare. Förslaget medför ändringar i riksdagsordningen, lagen (2012:883) med instruktion för och lagen (2016:1108) om ersättning till ledamöter. Utredningens överväganden och förslag Utredningen framhåller att det svenska statsskicket bygger på folkstyrelse som förverkligas genom ett representativt och parlamentariskt statsskick och självstyrelse. är det svenska folkets främsta företrädare. Riksdagsledamoten har mandatet att företräda folket inför de beslut som fattar. Ledamöterna har alltså en central och mycket betydelsefull roll som det svenska folkets representanter i . Att som folkvald stifta lagar och bestämma statens budget har stor betydelse för människors vardag. Att vara ledamot av riksdag är således det viktigaste förtroendeuppdrag man kan ha i och är förenat med stort ansvar. ledamöter har fått sitt mandat av väljarna i samband med val. Det är ledamotens ansvar att under hela valperioden leva upp till detta förtroende, och i nästa val avgör väljarna om förtroendet ska förnyas. En riksdagsledamot är förtroendevald och därmed inte anställd av eller . En ledamot ska kunna utföra sitt uppdrag på ett fritt och obundet sätt, utan påtryckningar från andra. Om en ledamot väljer att inte delta i riksdagsarbetet återspeglas dock inte medborgarnas vilja som den uttryckts vid val i beslut. Det aktuella partiet kan inte heller använda det antal ledamöter i riksdagsarbetet som väljarna har röstat fram. Den ordning som finns för att hantera långvarig frånvaro är möjlighet till ledighet och att en ersättare då träder in. Ersättarsystemet inrättades alltså för att medborgarnas vilja som den uttryckts vid val ska återspeglas i beslut, oberoende av om någon eller några av representanterna är förhindrade att delta i besluten. En ledamot som väljer att inte delta i riksdagsarbetet kan således begära ledigt. Erfarenheten har dock visat att vissa ledamöter har valt att inte delta i riksdagsarbetet utan att begära ledigt. Att ledamöter väljer att inte delta i riksdagsarbetet men ändå får ersättning riskerar att skada väljarnas förtroende för och det demokratiska systemet. Det är även stötande att arvode betalas ut utan att någon reell arbetsinsats görs. Mot detta ska ställas principen att ledamöterna ska vara fria och obundna, och att väljarna i nästa val avgör om förtroendet ska förnyas. Det ska sägas att det i praktiken är varje parti som har det avgörande 4 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG inflytandet över utformningen av valsedeln, även om väljaren i en del fall har möjlighet att själv nominera en kandidat för ett parti, och att möjligheten till personröst kan påverka vilka som väljs in. I vilket fall är det uppenbart att avsikten med att varje ledamot ska ha en stark ställning inte syftar till att en ledamot inte ska delta i riksdagsarbetet och få ersättning för uppdra- En stark ställning för ledamoten handlar om att ledamoten inte ska kunna tvingas att rösta eller agera politiskt på ett visst sätt. Riksdagsstyrelsen har framhållit att de regelverk som rör riksdagsledamö- ternas ekonomiska villkor bör präglas av en balans mellan olika intressen. damöterna måste ges möjlighet att verka under rimliga villkor mot bakgrund av de särskilda krav som innefattas i riksdagsuppdraget. också viktigt att ersättningen inte uppfattas som överdrivet förmånlig eller En sådan reglering riskerar att i förlängningen påverka förtroendet för ledamöterna och för arbete negativt (framst. 2016/16:RS7 s. 65). Redovisningen i utredningen av förhållandena i andra parlament visar att det förekommer krav på närvaro och ibland också regler om sanktioner, ofta arvodesavdrag, vid bristande närvaro. Det är alltså inte något främmande för parlament att ha regler om närvaro och möjlighet till sanktioner vid bristande Det finns enligt utredningen starka skäl att finna en ordning som motverkar att ledamöter utan laga förfall inte deltar i riksdagsarbetet som de får Erfarenheter från senare år visar att det nu finns ett behov av att Det är således önskvärt att reglera frågan om ekonomiska sanktioner mot ledamöter som väljer att inte delta i riksdagsar- Regleringen bör ta sikte på de mest uppenbara fallen när ledamöter un- der väljer att inte delta i riksdagsarbetet men ändå får ersättning. ningen ska vara rättssäker och förutsägbar. Det är viktigt att kriterierna för att avgöra om en ledamot deltar i riksdagsarbetet eller inte är tydliga och mätbara. I det följande föreslås en sådan ordning. I korthet innebär förslaget att Riks- dagens arvodesnämnd prövar om en ledamot ska anses ha deltagit i riksdags- arbetet eller inte. Kriteriet för att avgöra om en ledamot har deltagit i riksdags- arbetet eller inte är deltagande i voteringar. Har ledamoten varit frånvarande vid av voteringstillfällena under ett kvartal utan giltigt skäl ska talmannen erinra ledamoten om att om en sådan frånvaro upprepas under ett kvartal kommer talmannen att göra en anmälan till arvo- Om talmannen har anmält att en ledamots ogiltiga frånvaro har varit för hög beslutar nämnden om arvodet ska återbetalas. betalning gäller för det kvartal när den höga ogiltiga frånvaron upprepas. Nämndens beslut kan överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. I 5 kap. 2 § RO anges att en ledamot har rätt till arvode för sitt uppdrag av allmänna medel och att närmare bestämmelser om arvode och ekonomiska villkor för ledamöter och ersättare finns i lag. Det bör i denna huvudbestäm- melse anges att ytterligare bestämmelser om arvode och ekonomiska villkor 4 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG samt om återkrav och jämkning av arvode och andra ersättningar för ledamöter och ersättare finns i lag. Därmed blir bestämmelsen mer informativ. fastställer månadsarvodet för riksdagsledamöter och beslutar om avgångsförmåner för ledamöter. Nämnden beslutar också om jämkning av avgångsförmåner. Ett tungt vägande skäl för att flytta beslut som rör rätten till ekonomiska avgångsförmåner från till nämnden var att förvaltningen som beslutsorgan kan ifrågasättas i dessa sammanhang på grund av myndighetens nära samband med . En utgångspunkt har också varit att ett och samma organ ska fatta de grundläggande besluten om rätt till alla förmånerna (förs. 2012/13:RS7). Utredningen har även övervägt andra alternativ i fråga om beslutsfattandet i förfarandet när det gäller arvodesavdrag. Det är t.ex. tänkbart att beslutanderätten i stället skulle kunna läggas på talmannen eller t.ex. riksdagsstyrelsen eller . I likhet med vad som gäller i fråga om jämkning, ser utredningen dock betydande fördelar med att lägga beslutanderätten på ett beslutsorgan som är mer fristående i förhållande till riksdagsledamöterna.