frsrdg · H904JO1 · 2021-11-10 00:00:00 — stiftarens avsikt att överförmyndaren ska göra relativt långtgående efterforsk- ningar för att hitta en lämplig ersättare för att lagtextens krav på ”rimliga åtgär- der” ska anses vara uppfyllt. Regleringen utgår från att huvudmannen även ef- ter entledigandet av en god man eller förvaltare har ett behov av det stöd och den hjälp som ett ställföreträdarskap innebär. Avsikten är således att tillgodose huvudmannens intressen, och det ligger i linje med detta syfte att överförmyn- daren fortsätter ansträngningarna att hitta en lämplig ersättare sedan ställföre- trädaren begärt rättens prövning enligt 11 kap. 19 a § FB. Jag kan för övrigt konstatera att en ansökan om entledigande hos tingsrätten naturligtvis kan leda till ett avslag. Det är även med hänsyn härtill av vikt att övermyndaren fortsätter arbetet med att hitta en ersättare som processen pågår vid tings- rätten, annars kan övermyndaren förlora värdefull tid. Av remissvaret framgår att överförmyndarnämnden efter AA:s ansökan till tingsrätten fortsatte försöka hitta en ersättare för honom. Nämnden skickade ut e-postmeddelanden den 13 och . Därefter hade nämnden i detta syfte kontakt med presumtiva ställföreträdare och . Nämnden har således agerat i enlighet med lagstiftarens intentioner. Trots dessa åtgärder tog det närmare innan överförmyndarnämnden slutligen kunde entlediga AA från hans uppdrag. Jag ifrågasätter inte nämndens uppgif- ter om att ärendet var av komplicerad art och noterar att det var svårt att nå huvudmannen för besked om huruvida han önskade att godmanskapet skulle upphöra. Även med beaktande av dessa förhållanden förtjänar dock nämnden enligt min mening kritik för den långsamma handläggningen. Handläggningen i överförmyndarnämndens ärende med aktnummer 925176 När det gäller det andra av överförmyndarnämndens ärenden (aktnummer 925176) som varit föremål för min granskning framgår följande. AA begärde sitt entledigande, om han inte medgavs extra arvode för uppdraget. Begäran var således villkorad och fann nämnden att det inte fanns skäl att ändra på arvodesbeslutet. bekräftade nämn- den att den tagit emot AA:s begäran om entledigande. Så långt har jag inga synpunkter på nämndens handläggning av ärendet. Av remissvaret framgår att en handläggare på enheten för överförmyn- darärenden hade kontakt med AA , och att de kom överens om att ”avvakta byte tills vidare”. De närmare skälen för denna överenskom- melse eller vad den enligt nämnden innebar har dock inte angetts i remissvaret. Det är dessutom oklart hur länge nämnden skulle vänta innan den började hand- lägga AA:s begäran. Någon sådan uppgift finns inte heller i dagsboksbladet i nämndens ärende. Åtgärden ger intrycket av att ärendet har vilandeförklarats, men förvaltningslagen saknar bestämmelser som reglerar ett sådant förfarande. Jag vill för egen del framhålla att om överförmyndaren får in en begäran om entledigande ska den handläggas enligt den allmänna principen i 9 § FL, dvs. så enkelt, snabbt och kostnadseffektivt som möjligt utan att rättssäkerheten ef- tersätts. Det är alltså nämndens ansvar att driva ärendet framåt mot ett avgö- rande och bevaka att det inte blir liggande. Ö V E R F Ö R M Y N D A R E 2 0 2 1 / 2 2 : J O 1 En god man som begär sitt entledigande har av ett eller annat skäl gjort be- dömningen att han eller hon inte kan eller vill ha kvar ställföreträdarskapet. Dessa förhållanden kan påverka den gode mannens förmåga att utföra ställfö- reträdarskapet i avvaktan på att överförmyndaren hittar en lämplig ersättare. Av den anledningen har även huvudmannen ett intresse av att frågan om entle- digande avgörs så snabbt som möjligt och att ett fungerande ställföreträdarskap kommer på plats. Mot denna bakgrund ställer jag mig tveksam till överförmyn- darnämndens hantering av AA:s begäran om entledigande. Om han inte ville att nämnden skulle påbörja handläggningen borde han skriftligen ha förelagts att precisera sin begäran och upplysts om hur nämnden avsåg att fortsätta sin handläggning. Nämnden kunde i det sammanhanget t.ex. ha gett honom tillfälle att senast en viss dag komplettera sin ansökan eller förklarat att den uppfattat att han avsåg att återkalla sin begäran. Därefter hade nämnden kunnat fortsätta sin handläggning och antingen prövat frågan om entledigande eller skrivit av ärendet. AA hade i sistnämnda situation kunnat ge in en ny an- sökan om han ville bli entledigad. Jag anser under alla förhållanden att det är viktigt att nämnden handlägger ärenden så att det inte uppstår en risk för missförstånd och att en begäran om entledigande glöms bort. gjorde nämnden ett första utskick för att hitta en efterträ- dare till AA. Därefter gjordes två ytterligare utskick. Även i detta ärende vände sig AA till tingsrätten för en prövning enligt 11 kap. 19 a § FB. förelade tingsrätten överförmyndarnämnden att yttra sig i ärendet. Nämnden avstyrkte begäran om entledigande och uppgav att ärendet skulle överlämnas till förvaltarenheten. avslog tingsrätten AA:s begäran, och entledigade överförmyndarnämnden honom från uppdraget. Trots att handläggningen drog ut finner jag att tidsutdräkten hos nämnden med hänsyn till omständigheterna inte var sådan att det finns anledning till kri- tik i denna del. Underrättelseskyldighet vid väsentlig försening Av remissvaret framgår att nämnden bedömde att avgöran- det i respektive ärende skulle bli väsentligt försenat. Detta har i och för sig aktualiserat tillämpningen av 11 § FL. Av min utredning drar jag emellertid slutsatsen att överförmyndarnämnden löpande hade kontakt med AA om ären- dena och därvid även förklarade varför handläggningen dragit ut . En underrättelse enligt 11 § FL kan lämnas både skriftligen och muntligen (se prop. 2016/17:180 s. 296). Det är alltså upp till myndigheten att avgöra på vil- ket sätt det är lämpligast att lämna informationen. Dessutom är syftet med underrättelseskyldigheten främst att bidra till att enskilda slipper onödig irrita- tion över att avgörandet dröjer och att de får nödvändig information för att i rimlig utsträckning kunna planlägga sina förehavanden i avvaktan på beslutet. Jag anser mot denna bakgrund att det inte finns skäl att kritisera den inte skickade ut någon särskild underrättelse till AA. Nämnden har förklarat att den har för avsikt att se över handläggningsruti- nerna för att säkerställa att underrättelser vid väsentliga förseningar skickas ut i fortsättningen. Det är naturligtvis välkommet att nämnden vidtar åtgärder för 2 021 /2 2:JO1 Ö V E R F Ö R M Y N D A R E att förbättra sina rutiner. Som jag tidigare varit inne på kan en underrättelse enligt 11 § FL lämnas såväl skriftligen som muntligen. Om det behövs en ut- förlig förklaring för att bestämmelsens syfte ska uppnås är det enligt min me- ning lämpligare att informationen ges skriftligen. På så sätt minskar risken för missförstånd. Och om informationen lämnas muntligen bör det göras en an- teckning i ärendet om att den enskilde har underrättats enligt den aktuella be- stämmelsen. Anteckningen bör dessutom innehålla en uppgift om lämnad för- samt vem som har gjort det. I mitt beslut har jag haft synpunkter på bl.a. att det varit en alltför lång hand- läggningstid i ett av överförmyndarnämndens ärenden om entledigande av god man. Av remissvaret framgår att nämnden har som målsättning att av dessa ärenden ska avgöras . Målsättningar kan enligt min me- ning verka både handlingsdirigerande och öka tydligheten i hur ärenden ska hanteras. Det mål som nämnden bestämt för den aktuella typen av ärenden är ambitiöst. Jag noterar att det inte är ovanligt att det råder en brist på lämpliga personer som en överförmyndare kan förordna som god man respek- tive förvaltare, och att det tycks ha varit fallet också i . Denna brist kan bidra till att handläggningen av byten av ställföreträdare i vissa fall drar ut . Långa handläggningstider motverkar dels huvudmannens intresse av ett fungerande ställföreträdarskap, dels ställföreträdarens intresse av att inte ha kvar ett uppdrag som han eller hon av något skäl anser sig inte kunna fullgöra. Av den anledningen ser jag positivt på att det har vidtagits åtgärder för att det ska bli lättare att inom rimlig tid utse ställföreträdare, även i mer komplexa ärenden. Det kommer förhoppningsvis kunna bidra till att korta handläggnings- tiderna hos i och därmed att de syften som ligger bakom 11 kap. 19 och 19 a §§ FB kan uppnås. Vad som i övrigt har förekommit i ärendet föranleder inga uttalanden från min sida. i län har tillsyn över i kommun. Jag skickar därför en kopia av detta beslut till för kän- nedom. har i strid med förmynderskapsförordningen beslutat att inte genomföra inspektioner under pandemin (Dnr 387-2021) Beslutet i korthet: Med hänvisning till spridningen av covid-19 och Folk- hälsomyndighetens allmänna råd beslutade i Västra Göta- lands län att upphöra med granskning av överförmyndarakter. konstaterade att många kommuners överförmyndarverksamheter därmed inte skulle komma att inspekteras enligt förmynderskapsförordningen. JO uttalar att strävan att hålla nere smittspridningen inte får drivas så långt att en myndighet tillåter sig att på eget bevåg göra avsteg från bindande Ö V E R F Ö R M Y N D A R E 2 0 2 1 / 2 2 : J O 1 regler i lagar och förordningar. kritiseras för att utan rättsligt stöd ha beslutat att inte genomföra inspektioner i enlighet med förmynder- skapsförordningen. I ett beslut anförde JO följande: ska, enligt 19 kap. 17 § , utöva tillsyn över över- förmyndares och överförmyndarnämnders verksamhet. Av 21 § förmynder- skapsförordningen (1995:379) framgår att det i tillsynsuppdraget ingår att in- spektera överförmyndaren och att detta som huvudregel ska ske . Vid inspektionerna ska alltid kontrollera dels det register som över- förmyndaren för, dels stickprovsvis utvalda akter. I två protokoll daterade (i Västra Göta- lands läns dnr 203-46359-2020 och 203-47262-2020) över inspektioner av vissa överförmyndarverksamheter angav följande: På grund av de skärpta restriktionerna med anledning av Covid-19 har samtliga tillsynsbesök och tjänsteresor fått ställas in varför inte genomfört någon granskning av det allmänna diariet eller akter vid årets tillsyn. Inspektionen har därmed endast bestått av ett digitalt möte med verksamheten. Jag beslutade att i ett särskilt ärende utreda utformningen av inspektionerna. uppmanades att lämna upplysningar om vilka överväganden som gjordes inför ställningstagandet att inte genomföra någon granskning av de all- männa diarierna eller av akter. Vidare skulle besvara vissa frågor samt redovisa sin bedömning av det som hade kommit fram. (länsöverdirektören ) lämnade följande yttrande: Mot bakgrund av den rådande pandemin beslutade i om en plan för inspektion av överförmyn- dare på distans. Av beslutet framgår bland annat att myndigheten skulle bedriva sin verksamhet i stort sett som vanligt men ha beredskap för mins- kade personalresurser på hela myndigheten. Myndigheten ställde om sina arbetssätt för att inte öka smittspridningen i samhället och ett led i det ar- betet var att minska ner på tillsynsbesöken. Endast de inspektioner som var viktiga att genomföra ur risksynpunkt eller som skulle bidra till att upprätt- hålla samhällsviktiga funktioner skulle genomföras. Myndigheten bedömde att inspektionerna av överförmyndarna skulle genomföras även fortsättningsvis, men på distans. Myndigheten beslutade att låna in överförmyndarnas akter och ombesörja transporterna. Länssty- relsen övervägde alternativ som att begära in kopior av akter och registerut- drag men bedömde att lån av akter var ett bättre alternativ för att kunna granska fler akter i dess helhet. var smittspridningen av covid-19 på en lägre nivå och myndigheten återupptog arbetet med sedvanliga inspektioner på överför- myndarkontoren. Myndigheten inspekterade sex överförmyndarkontor på plats . 2 021 /2 2:JO1 Ö V E R F Ö R M Y N D A R E beslutade om lokala all- männa råd för som innebar att den som vistades i länet skulle avstå från att delta i möten. Vidare skulle arbetsgivare uppmana per- sonalen att arbeta hemifrån och tjänsteresor och andra fysiska möten skulle skjutas upp. Mot bakgrund av allmänna råd och att smitt- spridningen av covid-19 återigen ökat i länet beslutade myndigheten att ställa in kvarvarande inspektioner av överförmyn- dare i den delen som avser granskning av register och akter. hade därför endast ett digitalt möte med överförmyndarkontoren i Udde- valla och innan årsskiftet. De senast föregående inspektionerna av överförmyndarkontoren i Ud- devalla och genomfördes respektive , det vill säga . Eftersom kravet i förmynderskaps- förordningen endast säger en gång per kalenderår, skulle rent faktiskt in- spektionen kunna äga rum med , om det un- der den ena kalenderåret görs och under det andra kalender- året istället genomförs i slutet året. Myndigheten har självklart för avsikt att möjligt när smittspridningen tillåter återuppta inspektion av akter. Innan myndighetens beslut gjordes en avvägning av olika aspekter såsom riskerna för smittspridningen av covid-19, eventu- ell belastning av sjukvård och kollektivtrafik, arbetsmiljön för både Läns- styrelsens personal och överförmyndarnas personal, hur nödvändigt det var att utföra arbetsuppgiften under rådande pandemi kontra risker för förluster för huvudmän. Myndigheten bedömer att uppdraget att granska överförmyndarna är an- geläget, men det är överförmyndarna som granskar ställföreträdarna och det är överförmyndarna som i första hand har uppdraget att värna om den enskildes intressen. Myndighetens tillsyn innefattar en granskning av över- förmyndarnas arbete med rutiner och lagefterlevnad. Om myndigheten upptäcker brister kan myndigheten kritisera överförmyndarens handlägg- ning och tillsyn över ställföreträdarna, men myndigheten kan aldrig om- pröva ett beslut eller uttala sig om bedömningar i det enskilda fallet. Myndigheten i sin roll som krisberedskapsmyndighet har en skyldighet att agera ansvarsfullt och hålla nere smittspridningen av covid-19. Särskilt vikten av att föregå med gott exempel att arbeta hemifrån och avstå möten som inte i sig är tidskritiska beaktades. Myndigheten bedömde efter noga övervägningar att det ansvaret vägde tyngre än intresset att genomföra de sista inspektionerna enligt förmynderskapsförordningen. Myndigheten gjorde också bedömningen att de digitala samtal som ge- nomfördes med överförmyndarverksamheterna till viss del, och särskilt un- der ett enstaka år, var tillräckliga för att myndigheten ska kunna upprätt- hålla kontinuiteten i sin tillsyn. Myndigheten anser sig ha god kännedom om de styrkor och eventuella brister som respektive överförmyndarverk- samheten generellt uppvisar vid tillsyn varför dessa områden särskilt togs upp vid de digitala samtal som genomfördes. Myndigheten har regelbunden samverkan med övriga länsstyrelser som arbetar med överförmyndartillsyn. De lokala förutsättningarna för länssty- relserna var under stora delen av helt olika och därför utarbetades inga gemensamma riktlinjer för tillsynsverksamheten. Sammanfattningsvis menar i att be- slutet att inte genomföra inspektionerna med granskning av akter och regis- ter var väl avvägt givet smittspridningen i länet och de risker det skulle innebära att ha personal på fysisk närvarande för att granska handlingarna. Ö V E R F Ö R M Y N D A R E 2 0 2 1 / 2 2 : J O 1 JO begärde in det beslut från som hänvi- sade till i sitt yttrande. I beslutet konstaterade att 26 av 58 kom- muner inte skulle komma att inspekteras enligt förmynderskapsförordningen. Som jag redan nämnt inledningsvis ska enligt 21 § första stycket förmynderskapsförordningen inspektera överförmyndaren. Länsstyrel- sen får avstå från en inspektion om det är uppenbart att den är obehövlig. Om har avstått från en inspektion ett visst år ska dock inspektion ge- nomföras följande år. De senast föregående inspektionerna av de aktuella överförmyndarverksam- heterna genomfördes respektive . Enligt huvudre- geln skulle verksamheterna således inspekteras på nytt senast . har inte gjort gällande att det funnits förutsättningar för att avstå från inspektioner med stöd av det undantag som kan tillämpas om det är up- penbart att en inspektion är obehövlig. Jag utgår därför från att sådana förut- sättningar inte har funnits. I detta sammanhang vill jag framhålla att den rätts- liga regleringen enligt min uppfattning inte ger utrymme för att väga in risken för smittspridning vid bedömningen av om undantaget kan tillämpas. I stället ska den bedömningen baseras på vad som är känt för om hur väl en överförmyndarverksamhet fungerar. Vid en inspektion ska , enligt 21 § andra stycket förmynder- skapsförordningen, granska om överförmyndarens handläggning följer reg- lerna i och förmynderskapsförordningen och även i övrigt sker på ett rättssäkert och lämpligt sätt. ska alltid kontrollera dels det register som överförmyndaren för, dels stickprovsvis utvalda akter. Förmynderskapsförordningens reglering ger länsstyrelserna en förhållande- vis stor handlingsfrihet när det gäller inspektionernas utformning och innehåll. Det saknas dock möjlighet att helt avstå från att kontrollera register och stick- provsvis utvalda akter. beslut om att in- spektionerna endast skulle ske via digitala samtal har således inneburit att myn- digheten utan rättsligt stöd har åsidosatt en förordningsbestämmelse. Av beslu- tet framgår att har varit medveten om detta. Det är givetvis angeläget att myndigheter agerar för att hålla spridningen av covid-19 på en så låg nivå som möjligt. De negativa konsekvenser som en så- dan strävan kan få för en myndighets verksamhet måste i vissa fall godtas. Ex- empelvis bedömer jag att aktgranskning genom beställning av kopior av akter skulle ha varit en acceptabel arbetsmetod trots de nackdelar som har beskrivit i sitt remissvar. Strävan att begränsa smittspridningen får emellertid inte drivas så långt att en myndighet tillåter sig att på eget bevåg göra avsteg från bindande regler i lagar och förordningar. Länsstyrelserna har tilldelats flera uppgifter i sam- hällets arbete med att förhindra smittspridningen. Enligt min uppfattning är det därför särskilt angeläget att de som goda föredömen finner och vidareutvecklar lösningar som gör det möjligt att både utföra obligatoriska uppgifter och följa gällande råd, riktlinjer och rekommendationer med koppling till pandemin. 2 021 /2 2:JO1 Ö V E R F Ö R M Y N D A R E uppfattar remissvaret som att arbetade på det sättet . Även om smittspridningen ökade förvånar det mig därför att beslutade att inte längre följa för- mynderskapsförordningen. Det har inte framkommit någonting som tyder på att det har varit omöjligt för att kontrollera register och stickprovsvis utvalda akter på ett sätt som skulle ha varit förenligt med 21 § förmynderskapsförordningen. Läns- styrelsen förtjänar därför kritik för att utan rättsligt stöd ha beslutat att inte ge- nomföra inspektioner i enlighet med denna bestämmelse. Ö V R I G T 2 0 2 1 / 2 2 : J O 1 Frågor om jäv i en valnämnd och om beslutanderätt för nämndens sekreterare att hantera valsedlar i samband med de allmänna valen 2018 (Dnr 7703-2018) Beslutet i korthet: En partifunktionär anmälde i Örnskölds- viks kommun och vissa därtill knutna personer och klagade på hur dessa agerat i samband med de allmänna valen . Anmälaren ställde frågor till valnämndens sekreterare, tillika chefen för kommunens valkansli, om reglerna för valsedelshanteringen i kommunen. Han påminde nämnden och dess sekreterare . Frågorna be- svarades dock först , efter att valet hade genomförts. JO konstaterar att frågorna borde ha kunnat besvaras omgående och att fördröjningen är oförenlig med förvaltningslagens krav på att en myndighet ska besvara frågor från allmänheten utan onödigt dröjsmål. JO anser att det är anmärkningsvärt att frågorna besvarades först efter valens genomförande och ser allvarligt på det inträffade. JO kritiserar valnämnden och dess sekreterare för att ha dröjt med att besvara frågorna. gav i ett beslut nämndens sekreterare i uppdrag att organ- isera och leda arbetet vid valnämndens kansli i samband med genomförande av valen. Enligt JO innebar inte detta att någon formell beslutanderätt delegerats till nämndsekreteraren och av vad som framgått av utredningen var det inte heller nämndens avsikt. Trots att nämndsekreteraren enligt JO:s bedömning saknade befogenhet för de beslut han fattade var hans hantering av valsedlar i enlighet med vad valnämnden avsåg med sitt beslut. Detta var inte en acceptabel ordning och JO ser allvarligt även på detta. kritiseras för sitt agerande. JO konstaterar avslutningsvis att en ledamot i valnämnden deltog i ett beslut om att förordna sin fru och barn till röstmottagare i kommunen trots att han var jävig. kritiseras även för det. I en anmälan som kom in till JO förde AA fram klago- mål mot bl.a. i , nämndens ordförande , nämndledamoten och nämndens sekreterare, tillika chefen för kommu- nens valkansli, DD. Anledningen till klagomålet var nämndens och de nämnda personernas agerande i samband med de allmänna valen . AA läm- nade även in kopior av mejlkonversationer mellan honom och kommunen som bakgrund för sin anmälan. JO:s granskning har avsett endast vissa delar av AA:s anmälan. I de delar som JO valt att utreda åberopade sammanfattningsvis följande: 2 021 /2 2:JO1 Ö V R I G T Underlåtenhet att svara på frågor m.m. Under valrörelsen var AA funktionär för partiet Alternativ för med ansvar för att distribuera partiets valsedlar till röstnings- och vallokaler. Valet ägde rum . mejlade han till DD och frågade vilka regler som gällde i kom- mun för att lägga ut valsedlar och om det fanns ett dokument som reglerade detta. Han påminde om sin fråga , bl.a. med ett påpekande om att förtidsröstningen skulle inledas . Han ringde till DD , men denne uppgav att han satt i ett möte och därför inte hade möjlighet att prata någon längre stund. mejlade han till DD och begärde att få kopior av samtliga valnämndsprotokoll av rele- vans för valet . DD ringde upp honom . Samtalet avslutades med att DD lovade att skicka de begärda dokumenten. ringde AA till BB. Hon uppgav att valnämnden hade dele- gerat beslutanderätten i en rad valfrågor till DD och att det var beslutat att kom- munen inte skulle ansvara för någon valsedelsutläggning utöver vad kommu- nen är skyldig till enligt lag. Det framgick inte av samtalet om det var DD på delegation eller valnämnden som beslutat om valsedelsutläggningen. talade AA i telefon med DD och bad återigen om att få del av protokol- len. DD uppgav då att protokollen inte kunde skickas via mejl. AA fick del av protokollen per post . Efter att han tagit del av valnämndens protokoll och kunnat konstatera att de inte innehöll något beslut om delegation eller någon information om valsedelshanteringen i kommunen mejlade han till DD och påpekade att han inte hade fått något skrift- ligt svar om valsedelshanteringen i kommunen. Han förklarade vidare att han nu ville veta om och i så fall hur beslut hade fattats i dessa frågor och att han ville ha en kopia av eventuella protokoll över sådana beslut. ordförande och sekreterare har alltså, enligt AA, låtit bli att svara på frågor och lämna information om det kommande valet där AA var partifunktionär. Beslutanderätt om hantering av valsedlar Enligt uppgift från kommunens stabschef och BB har DD givits ett uppdrag som det följt en beslutanderätt med vad gäller distribution och presentation av valsedlar. Det har dock inte rört sig om någon formell delegering. Det betyder konkret att DD har beslutat hur valsedlar ska presenteras, vilket ansvar och vilka arbetsuppgifter röstmottagare ska ha och om kommunen ska vara behjälp- lig med valsedelsdistributionen eller inte, samt att dessa beslut inte någonstans har dokumenterats, protokollförts eller anmälts till valnämnden. Det finns inget stöd i kommunallagen för uppfattningen att det finns någon skillnad mellan ”att uppdra” och ”delegera”.