frsrdg · H904JO1 · 2021-11-10 00:00:00 — De bör inte vara föremål för de ingripande övervakningsåtgärder som motiveras av att lokalerna ska användas för säker- hetsplacering och inte heller ha sin utomhusvistelse förlagd till Fenixbyggna- dernas rastgårdar. Anpassningar av det slaget kräver särskilda investeringar i anstalternas infrastruktur och innebär också en verksamhet som är mycket per- sonalkrävande. Slutligen är jag även med sådana anpassningar tveksam till om det är möjligt att ha både intagna som är säkerhetsplacerade och andra grupper av intagna i samma Fenixbyggnad utan att detta negativt påverkar de intagna som inte är säkerhetsplacerade. Kriminalvården har tidigare fått kritik från JO för att intagna som inte omfattas av beslut om säkerhetsplacering placeras i myndighetens Fenixbyggnader. Även CPT har rekommenderat Kriminalvården att hitta alternativa placeringar utanför dessa byggnader för intagna som är i behov av skydd. Utredningen har visat att Kriminalvården trots detta inte har vidtagit nödvändiga åtgärder för att förbättra situationen, utan att dessa intagna alltjämt underkastas mer ingripande övervakning och kontroll än vad som är nödvändigt. Kriminalvården har inte heller i sitt remissvar redogjort för några planerade förändringar eller andra K R I M I N A L V Å R D 2 0 2 1 / 2 2 : J O 1 Tvärtom har myndigheten beslutat att placera fler grupper av intagna som inte omfattas av beslut om säkerhetsplacer- ing i Fenixbyggnaderna. Det är enligt min mening en synnerligen bekymmer- sam utveckling. Jag ifrågasätter inte att Kriminalvården har ett akut behov av ytterligare an- staltsplatser, inte minst den problematiska beläggningssituationen talar för det. Det är dock inte en godtagbar anledning att placera intagna med mer ingripande övervakning och kontroll än vad som är nödvändigt, i strid med fängelselagens bestämmelser. Fenixbyggnaderna är inte anpassade för ett flexibelt platsutnytt- jande och som JO tidigare konstaterat finns det tydliga begränsningar i fråga om vilka anpassningar som är möjliga att göra för att kompensera för den slutna miljön. Vad Kriminalvården än väljer att kalla platserna i dessa byggnader kvarstår det faktum att det är den mest slutna och kontrollerade miljö en intagen som inte är avskildhetsplacerad kan placeras i, och avsikten var aldrig att Fe- nixbyggnaderna skulle utnyttjas på det sätt som sker. Sammantaget förtjänar Kriminalvården allvarlig kritik för de brister som jag har uppmärksammat inom ramen för det här ärendet. Kriminalvården måste utforma sina anstalter på ett sådant sätt att intagnas behov av t.ex. skydd kan tillgodoses oavsett vilken grad av övervakning och kontroll en enskild intagen i övrigt har behov av. Jag ser positivt på att myn- digheten inom ramen för den kommande kapacitetsökningen planerar att öka antalet mindre avdelningar i de högre säkerhetsklasserna. Det borde ge Krimi- nalvården bättre förutsättningar att kunna placera dessa intagna på ett godtag- bart sätt. Inom ramen för den översyn som pågår av anstalternas säkerhetsklas- ser kan det enligt min mening finnas anledning för Kriminalvården att överväga om Fenixbyggnaderna ska ges en egen säkerhetsklassificering, den högsta. Det skulle kunna skapa en tydligare struktur och förutsebarhet när det gäller plats- användningen. Jag finner skäl att skicka en kopia av detta beslut till regeringen för känne- dom. Vad som i övrigt har kommit fram i ärendet ger inte anledning till några uttalanden från min sida. En anstalt genomförde rutinmässigt kroppsbesiktningar vid befordran av s.k. myndighetspost till intagna utan att ha rättsligt stöd för det (Dnr 3736-2019 m.fl.) Beslutet i korthet: Anstalten hade en rutin som innebar att de intagna fick genomgå kroppsbesiktning efter att de tagit del av sin myndighetspost, bl.a. för att säkerställa att de inte tog med sig vad som kunde betraktas som känsliga handlingar. JO uttalar att det inte finns någon bestämmelse i fäng- elselagen som ger utrymme för att generellt och rutinmässigt genomföra kroppsbesiktning i den aktuella situationen. Anstalten får allvarlig kritik för 2 021 /2 2:JO1 K R I M I N A L V Å R D att på ett sätt som saknar stöd i lag rutinmässigt ha använt sig av kroppsbe- siktning som kontrollåtgärd. Vid tiden för Kriminalvårdens remissvar hade anstalten förändrat sin ru- tin vid befordran av myndighetspost och övergått till att i stället genomföra kroppsvisitation av de intagna. När det gäller den rutinen framför JO i hu- vudsak följande synpunkter: –Kroppsvisitation enligt 8 kap. 5 § fängelselagen, s.k. skyddsvisitation, kan inte komma i fråga som kontrollåtgärd för att säkerställa att intagna inte bär på sig handlingar, eftersom visitationen inte syftar till att efter- söka vapen eller andra farliga föremål. –Inte heller bestämmelsen i 8 kap. 4 § 1 fängelselagen ger stöd för att generellt och rutinmässigt utföra kroppsvisitation efter att intagna fått del av myndighetspost. I varje enskilt fall måste anstalten göra en be- dömning av om det finns anledning att anta att ett otillåtet föremål kom- mer att anträffas på den intagne och om en kroppsvisitation står i rimlig proportion till syftet med åtgärden. JO påminner även om att omhändertagande av myndighetspost utgör ären- dehandläggning. Det innebär att en anstalt som gör bedömningen att en viss handling med hänvisning till innehållet inte får innehas, men den intagne begärt det, måste fatta ett beslut om omhändertagande enligt 5 kap. 2 § fäng- elselagen. I beslutet berörs dessutom vissa andra klagomål, bl.a. på långsam hand- läggning av en ansökan om omprövning av särskilda villkor. I tre anmälningar som kom in till JO samt och förde AA fram klagomål mot Kriminalvården, anstalten . Hon anförde i huvudsak följande: lämnade hon in en ansökan om omprövning av särskilda villkor till anstaltens kansli. Hon hade fortfarande inte fått något svar på sin begäran. Hon fick ett brev från sin advokat och tilläts enbart att läsa det i besöksrummet. Efter genomläsningen granskades brevet av personal, och hon var tvungen att genomgå en kroppsbesiktning som bl.a. innebar att hon tvingades klä av sig naken. Brevet lades sedan i hennes förvaringsskåp och hon fick inte tillåtelse att ta med det till sitt rum. Vidare fick hon ett brev från JO. Om hon inte kunde tänka sig att bli kroppsbesiktigad skulle brevet läggas oöppnat i hennes förvarings- skåp. Efter att hon hade läst brevet granskades det av personal, och hon kropps- besiktigades. Hon fick tillåtelse att inneha brevet på rummet. Det är kränkande och oproportionerligt att varje gång som hon vill ta del av myndighetspost behöva klä av sig naken och kroppsundersökas. Dessutom granskas försändelserna ändå. K R I M I N A L V Å R D 2 0 2 1 / 2 2 : J O 1 lämnade hon in en hemställan om att få tillgång till tre anteck- ningsblock som hon förvarade i sitt skåp. I sin begäran förklarade hon att blocken innehöll viktiga noteringar som hon behövde för att färdigställa överklaganden till hovrätten och förvaltningsrätten. hade hon fortfarande inte fått del av anteckningarna, vilket påverkade hennes möjlighet att överklaga och få en rättvis prövning. begärde hon att hennes kontaktperson skulle yttra sig över hennes verkställighet i anstalten och hur kontaktpersonen uppfattat henne som person. Yttrandet skulle hon använda för att komplettera ett över- klagande till förvaltningsrätten. Kriminalvårdsinspektören avvisade hennes begäran muntligt och förbjöd kontaktpersonen att skriva ett yttrande. Inledningsvis begärdes daganteckningar in i ärende dnr 3736-2019. Därefter remitterades anmälningarna till Kriminalvården för yttrande. Kriminalvården, rättsenheten vid huvudkontoret, genom chefen för sektionen för verksjuridik, anförde följande: Uppgifter om sakförhållanden har hämtats in från region som i sin tur har hämtat in uppgifter från anstalten , kriminalvårdsinspektör vid anstalten , kriminalvårdsregistret (KVR), och från sektionen för in- ternationella och andra särskilda klientärenden vid huvud- kontor. Av uppgifterna framgår i huvudsak följande. Vid postmottagandet i anstalten gäller följande rutiner för hanter- ingen av inkommande försändelser till intagna per post . Myndighetspost separeras från övrig post. Försändelser från bl.a. högskolor, universitet, och Transportstyrelsen innehåller van- ligen den sorts material som de intagna kan inneha på sina bostadsrum och lämnas därför vidare till respektive avdelning och delas därefter ut till de intagna. Avseende försändelser från t.ex. domstolar, polis, åklagare och ad- vokater befordras dessa till de intagna i en särskild lokal utan att personal är närvarande i lokalen då den intagna öppnar sin post. Efter det att försän- delsen har öppnats ska klienten tillfrågas om försändelsen ska läggas i ett skåp eller om den ska prövas som innehav för det fall att klienten önskar inneha försändelsen. Den intagne ska informeras om att försändelsen kan komma att genomläsas om den intagna vill inneha försändelsen. Efter be- fordran av försändelsen ska både den intagna och utrymmet visiteras nog- grant för att säkerställa att den intagna inte har tagit med sig känsliga hand- lingar tillbaka in på avdelningen, exempelvis domar eller andra handlingar med personuppgifter etc. genomförde anstaltspersonalen ytliga kroppsbesiktningar av intagna efter att de fått del av sin myndighetspost. Förfaringssättet ändrades då det inte ansågs proportionerligt att agera på det sättet . genomförs istället en ytlig kroppsvisi- tation, skyddsvisitation, för att säkerställa att det inte finns något annat i kuvertet. Då en intagen under genomläsningen uppger att hon vill ha in 2 021 /2 2:JO1 K R I M I N A L V Å R D posten på bostadsrummet gör personalen en bedömning på plats. Den in- tagna informeras om att försändelsen kan komma att genomläsas. I de fall som personalen finner att ett innehav på grund av säkerhetsskäl inte kan medges informeras den intagna om det. Personalen informerar vidare den intagna om att hon kan få in handlingen på bostadsrummet efter inlåsning eller få sitta i ett annat rum om behov finns för att arbeta med överklaganden eller liknande. Avseende situationen genomförde personal vid anstalten ytliga kroppsbesiktningar av intagna efter att de hade fått ta del av myndighetspost. Det har inte gått att utreda hur det förhöll sig vid det aktu- ella tillfället som omnämns i AA:s anmälan. Som Kriminalvårdspersonal har förstått AA önskade hon inneha en försändelse från sitt juridiska ombud varpå personalen tittade på försändelsen och bedömde att den inte kunde innehas på bostadsrummet varför den lades bland hennes effekter. Avseende händelsen bedömde personalen vid anstalten att försändelsen kunde innehålla känsliga uppgifter. AA fick därför ta del av försändelsen i en särskilt anvisad lokal varpå hon visiterades. Per- sonalen kontrollerade försändelsen och medgav att AA skulle få in försän- delsen på sitt bostadsrum. AAhar begärt att få in ett yttrande från sin kontaktperson avseende AA:s verkställighet i anstalten . Kriminalvårdsinspektör samrådde med juristerna vid sektionen för allmän klientjuridik varpå det konstaterades att anstalten saknade någon skyldighet att yttra sig i detta fall. Kontaktmän kan däremot vara behjälpliga med att ta fram relevanta underlag och doku- mentation från t.ex. verkställighetsplan och gör även detta avseende hem- ställningar om frågor avseende t.ex. permission, besöks- och telefonären- den. I fråga om handläggningstiderna vid anstalten har dessa varit för långa både vad gäller AA:s begäran om att få ut anteckningsblocken och begäran om omprövning av sina särskilda villkor. De långa handläggnings- tiderna har berott på hög arbetsbelastning och att frågan om omprövning av AA:s särskilda villkor även bereddes i kollegium. Arbetsbelastningen på anstalten berodde delvis på att häktet var överbelagt vilket tog ianspråk resurser vid anstalten. Därutöver hade anstalten på vissa nyckelbefattningar nyanställd personal. BB har inte kunnat uttala sig om anteckningsblockens betydelse för AA:s möjligheter att förbereda sina ärenden. Det har i vart fall inte framkommit några uppgifter som tyder på att anstaltens hantering har inverkat på AA:s möjligheter att på ett tillfreds- ställande sätt få rättvisande avgöranden i de aktuella processerna. Normal handläggningstid för en begäran om att få sina särskilda villkor omprövade uppgår . Sektionen för internationella och andra särskilda klientärenden AAansökte om ändring av sina särskilda villkor i an- stalten . Anstalten klarmarkerade sin utredning drygt två må- nader därefter och ärendet skickades in till huvudkontoret . fattade sektionen för internationella och andra sär- skilda klientärenden beslut i ärendet. Beslutet har därefter på AA:s begäran omprövats utan att de särskilda villkoren har ändrats. Av 1 kap. 4 § fängelselagen (2010:610), FäL, framgår att varje intagen ska bemötas med respekt för sitt människovärde och med förståelse för de sär- skilda svårigheter som är förenade med frihetsberövandet. Av 1 kap. 6 § FäL framgår att verkställigheten inte får innebära andra begränsningar i den intagnes frihet än som följer av denna lag eller som är nödvändiga för att ordningen eller säkerheten ska kunna upprätthållas. K R I M I N A L V Å R D 2 0 2 1 / 2 2 : J O 1 kontroll- eller tvångsåtgärd får endast användas om den står i rimlig pro- portion till syftet med åtgärden. Om en mindre ingripande åtgärd är tillräck- lig ska den användas. Av 8 kap. 3 § FäL framgår att den som ska tas in i en anstalt ska kropps- visiteras eller kroppsbesiktigas för eftersökande av otillåtna föremål när han eller hon kommer till anstalten, om det inte är uppenbart obehövligt. Av 8 kap. 4 § FäL följer att en intagen får kroppsvisiteras eller kroppsbe- siktigas för eftersökande av otillåtna föremål om det finns anledning att anta att ett sådant föremål kommer att anträffas på honom eller henne, han eller hon återkommer efter en vistelse utanför anstalt, han eller hon ska ha eller har haft besök utan sådan kontroll som avses i 7 kap. 2 § eller det sker i en stickprovskontroll eller i anslutning till en större undersökning som av säkerhetsskäl görs av ett utrymme inom anstalten och den intagne har eller har haft särskild anknytning till utrymmet. Enligt 8 kap. 5 § FäL får en intagen vidare även i andra fall än som avses i 3 och 4 §§ kroppsvisiteras för eftersökande av vapen och andra farliga föremål, om det är nödvändigt av säkerhetsskäl. Av 23 § fängelseförordningen (2010:2010) följer att den som kontrolle- ras vid kroppsvisitation eller kroppsbesiktning ska visas all den hänsyn som omständigheterna medger och att kroppsvisitation eller kroppsbesiktning ska, om möjligt, utföras i närvaro av en annan person än den som genomför kontrollen. Av 6 § förvaltningslagen (2017:900), FL, följer att en myndighet ska se till att kontakterna med enskilda blir smidiga och enkla. Myndigheten ska lämna den enskilde sådan hjälp att han eller hon kan ta till vara sina intres- sen. Hjälpen ska ges i den utsträckning som är lämplig med hänsyn till frå- gans art, den enskildes behov av hjälp och myndighetens verksamhet. Den ska ges utan onödigt dröjsmål. Av 1 kap. 8 § FäL följer att prövning av vilka särskilda villkor som ska gälla för verkställigheten enligt 7 § ska ske så snart verkställigheten påbör- jas eller annars när det finns behov av det. Villkoren ska omprövas när det finns anledning till det. Enligt 9 § FL ska ett ärende handläggas så enkelt, snabbt och kostnads- effektivt som möjligt utan att rättssäkerheten eftersätts. Det har inte framkommit något annat än att upprättade rutiner på området följdes av anstalten Ystads personal då AA informerades om att försändel- serna kunde komma att genomläsas för att det skulle vara möjligt att be- döma om ett innehav kunde beviljas. AA visiterades på grund av säkerhets- skäl. Likväl var visiteringssättet, ytlig kroppsbesiktning, inte proportioner- ligt och anstalten har numera ändrat sättet att visitera klienter på till ytlig kroppsvisitation, i anslutning till att innehav av myndighetspost befordras till klienter. Efter att ett brev har befordrats eller överlämnats till den in- tagna tar regler om innehav över. Skyddet för förtrolig kommunikation gäl- ler bara som ett brev befordras. En rutin som medför att myn- dighetspost befordras till intagna på en plats som de intagna inte har fri tillgång till har JO tidigare konstaterat är godtagbart (se t.ex. JO:s beslut , dnr 4427-2005). Klienterna visiteras för att i möjligaste mån förhindra spridandet av känsliga uppgifter inom anstalten som kan avse uppgifter om vilka brott som klienterna är dömda för. Med hänsyn till detta får det anses godtagbart att intagna i anstalten får genomgå ytlig kroppsvisitation i samband med att myndighetspost befordras till dem. Avseende AA:s begäran om ett yttrande från sin kontaktperson är det inte lämpligt att kontaktpersoner avger personliga yttranden om klienter. 2 021 /2 2:JO1 K R I M I N A L V Å R D Anstalten har därför haft fog för att ge AA:s kontaktperson direktivet att inte avge något yttrande. Anstalten har väl fungerande rutiner för ärendehandläggning, men i aktuellt ärende har handläggningstiderna varit orimligt långa. Detta har berott på flera samtidiga olyckliga omständigheter men är likväl beklagligt. Sektionen för internationella och andra särskilda klientärenden Arbetsbelastningen på sektionen för internationella och andra särskilda kli- entärenden har och varit hög, bl.a. på grund av att riksmottagningarna har fått ökade resurser. Kriminalvården har då prioriterat att minska kön från häkten till riksmottagningarna vilket har in- neburit en kraftig ökning av antalet initiala ärenden om särskilda villkor. Detta har i viss utsträckning påverkat handläggningstiderna för ärenden om omprövning av särskilda villkor. Sektionen för internationella och andra särskilda klientärenden har som målsättning att hantera omprövningsären- den från det att ärendet inkommer till sektionen. Mål- sättningen kan variera beroende på t.ex. arbetsbelastningen i övrigt. Handläggningstiden på sektionen för internationella och andra särskilda klientärenden har i detta ärende uppgått vilket är längre än sektionens målsättning, men sett till rådande arbetssituation har ärendet hanterats så snabbt som det har varit möjligt. AA kommenterade remissvaret. I ett beslut anförde JO följande: Kriminalvården har redogjort för relevanta bestämmelser. Jag vill för egen del tillägga följande: Var och en är gentemot det allmänna skyddad mot påtvingat kroppsligt in- grepp, vilket avser bl.a. kroppsbesiktning, och mot kroppsvisitation. Begräns- ningar av det skyddet får ske enbart genom lag. (Se 2 kap. 6 och 20 §§ reger- ingsformen.) Som framgår av Kriminalvårdens remissvar föreskrivs i 8 kap. 4 § fängel- selagen (2010:610) att en intagen får kroppsvisiteras eller kroppsbesiktigas för eftersökande av otillåtna föremål om 1.det finns anledning att anta att ett sådant föremål kommer att anträffas på honom eller henne 2.han eller hon återkommer efter en vistelse utanför anstalt 3.han eller hon ska ha eller har haft ett besök utan sådan kontroll som avses i 7 kap. 2 § eller 4.det sker i en stickprovskontroll eller i anslutning till en större undersökning som av säkerhetsskäl görs av ett utrymme inom anstalten och den intagne har eller har haft särskild anknytning till utrymmet. Av 5 kap. 1 § fängelselagen följer att en intagen får ta emot och inneha de personliga tillhörigheter som är motiverade med hänsyn till att verkställigheten ska kunna genomföras på ett ändamålsenligt sätt. Med personliga tillhörigheter avses all den egendom som tillhör en intagen, inklusive försändelser (prop. 2009/10:135 s. 134). I 5 kap. 2 § fängelselagen anges bl.a. att tillhörigheter som K R I M I N A L V Å R D 2 0 2 1 / 2 2 : J O 1 en intagen inte får ta emot och inneha får omhändertas och förvaras för den intagnes räkning. Enligt 7 kap. 6 § fängelselagen ska en försändelse mellan en intagen och en advokat, en svensk myndighet eller ett internationellt organ som har av erkänd behörighet att ta emot klagomål från enskilda vidarebefordras utan granskning. I samma bestämmelse föreskrivs att om det finns anledning att anta att uppgiften om avsändare av en sådan försändelse till en intagen är oriktig, får försändelsen granskas i syfte att utreda vem avsändaren är. Begäran om omprövning av särskilda villkor När det gäller AA:s begäran om omprövning av de särskilda villkor som gällde för hennes verkställighet har det framkommit att det dröjde innan Kriminalvården fattade beslut. Sålunda tog det drygt för an- stalten att bli klar med utredningen innan den skickades vidare till huvudkon- toret, sektionen för internationella och andra särskilda klientärenden. Kriminal- vården har bedömt att anstaltens handläggningstid varit för lång. Jag instämmer i den bedömningen. Anstalten förtjänar kritik för den långsamma hand- läggningen. Genom utredningen är det vidare klarlagt att den efterföljande handlägg- ningstiden vid huvudkontoret uppgick . Av Kri- minalvårdens beskrivning framgår att handläggningstiderna på den aktuella sektionen har varit långa med anledning av myndighetens mål- sättning att minska kön med intagna som dömts till fängelse, från häkten till riksmottagningarna. Detta har enligt Kriminalvården gjort att antalet initiala ärenden om särskilda villkor som kommit in till sektionen har ökat, vilket har lett till en förlängd handläggningstid för omprövningsärendena. Av yttrandet framgår också att sektionens målsättning är att hantera ärenden angående om- prövning av särskilda villkor från ärendets inkomstdatum. Kriminalvården har mot den angivna bakgrunden gjort bedömningen att ären- det har hanterats så snabbt som det varit möjligt. Även om skälet för Kriminalvårdens omprioriteringar framstår som rimligt har dessa uppenbarligen lett till en ökad arbetsbelastning inom vissa andra delar av myndighetens organisation och haft påverkan på annan handläggning. Sek- tionen för internationella och andra särskilda klientärenden kan inte undgå kri- tik för att det dröjde tre och en halv månad innan det fattades beslut med anled- ning av AA:s begäran om omprövning av de särskilda villkoren. Kroppsbesiktning och kroppsvisitation vid utdelning av myndighetspost m.m. AAhar också fört fram klagomål mot anstaltens tidigare rutin att kroppsbesik- tiga intagna för att de ska tillåtas ta del av myndighetspost, vilket bl.a. har in- neburit att hon tvingats klä av sig naken. Av redogörelsen för den rättsliga regleringen har framgått att var och en har ett grundlagsstadgat skydd mot påtvingade kroppsliga ingrepp och kropps- 2 021 /2 2:JO1 K R I M I N A L V Å R D visitation, vilket bara får begränsas genom lag. Kroppsbesiktning och kropps- visitation av intagna får alltså utföras endast om det finns stöd för det i en lag- bestämmelse. Jag vill också påminna om att proportionalitetsprincipen alltid ska beaktas inför varje beslut om kontroll- eller tvångsåtgärd (se t.ex. JO:s be- slut , dnr 5283-2017). Kriminalvården har visserligen medgett att det inte är proportionerligt att utföra kroppsbesiktningar i enlighet med anstaltens tidigare rutin, men har inte angett något lagstöd för möjligheten att regelmässigt genomföra kroppsbesikt- ningar i den aktuella situationen. Så som framgår av mitt resonemang nedan finns det enligt min mening inte någon bestämmelse i fängelselagen som ger utrymme för att generellt och rutinmässigt genomföra kroppsbesiktning av samtliga intagna som kontrollåtgärd efter att de har tagit del av myndighetspost. Kroppsbesiktning är en mycket ingripande åtgärd som innebär en stor integri- tetskränkning. Anstalten förtjänar allvarlig kritik för att på ett sätt som saknar stöd i lag rutinmässigt ha använt sig av den kontrollåtgärden. Kriminalvården har förklarat att kontroll i samband med att intagna får del av myndighetspost numera görs genom ”ytlig kroppsvisitation”.