frsrdg · H904RS2 · 2021-12-20 00:00:00 — Vidare förtydligas att det är talmansarvodet vid avgångstillfället som ligger till grund för beräkningen av en avgående talmans ekonomiska omställningsstöd. ska även fortsättningsvis besluta om eftergift av återkrav och ränta till följd av beslut om jämkning, men det ska tas in bestämmelser i lagen om vilken ränta och från vilken tidpunkt ränta ska betalas enligt räntelagen. Det förtydligas att fastställer en ledamots rätt till inkomstgaranti respektive ekonomiskt omställningsstöd i samband med att ledamoten lämnar riksdagsuppdraget. Utredningens förslag överensstämmer med riksdagsstyrelsens med den skillnaden att riksdagsstyrelsen föreslår att samma uttryck för ledamöter som har tjänstgjort som statsråd används i både 12 kap. 6 a § och 13 kap. 7 a §. Remissinstanserna: påpekar att när det gäller in- komstgaranti och ekonomiskt omställningsstöd har den f.d. ledamoten en upp- giftsskyldighet till nämnden. Nämnden har dock inte möjlighet att som begära att arbetsgivare och andra som har betalat ut ersättning eller en förmån till den f.d. ledamoten ska lämna uppgifter om det till nämnden. Det har förekommit att nämnden inte har fått det underlag av en f.d. ledamot som bedömts behövligt för beslutsfattandet, och nämnden ser därför ett behov av att en sådan möjlighet införs. Övriga remissinstanser tillstyrker förslaget, har inget att invända eller avstår från att lämna synpunkter. Skälen för riksdagsstyrelsens förslag Bestämmelser om förskjutna avgångsförmåner tas in i lag Som utredningen redogör för är syftet med avgångsförmånerna inkomstgaranti och ekonomiskt omställningsstöd att erbjuda en trygghet för en tidigare leda- 5 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG mot i den omställningssituation som uppstår när han eller hon lämnar riks- Det handlar enligt utredningen alltså inte om att tillgodose den tidigare ledamotens behov av varaktig försörjning och det är heller inte fråga om en pensionsförmån som tjänas in och som ledamoten kan ta ut när han eller hon Rätten till inkomstgaranti och ekonomiskt omställningsstöd gäller som huvudregel bara som framgår av arvodesnämndens beslut och oberoende av om ledamoten begär utbetalning av förmånen eller inte. löper också på i den situationen att den tidigare ledamoten begär att utbe- talningen ska vara vilande. Det är således inte möjligt att förskjuta avgångs- förmånen genom att vänta med att begära utbetalning eller genom att begära att utbetalningen ska vila. Det finns dock en situation då förmånstiden för- skjuts, nämligen om en tidigare ledamot som beviljats en avgångsförmån åter- inträder i som ledamot eller ersättare. Dagens reglering av vad som gäller i fråga om en ledamot som får en avgångsförmån och återinträder i stämmer dock inte fullt ut överens mellan inkomstgaranti och Utredningen föreslår därför att det uttryckligen ska framgå att rätten till inkomstgaranti och ekonomiskt omställningsstöd för- skjuts om en tidigare ledamot återinträder i . Detta ska ske oberoende av om en utbetalning har påbörjats eller inte. Vidare föreslår utredningen att regleringen tas in i ersättningslagen. Riksdagsstyrelsen delar utredningens bedömning att regleringen om in- komstgaranti och ekonomiskt omställningsstöd bör vara enhetlig och tas in i Således ska förmånstiden och eventuella utbetalningar för en ledamot som har beviljats en avgångsförmån, men därefter åter blir ledamot i (som ledamot eller ersättare), förskjutas. En ledamot kan alltså inte få både arvode och inkomstgaranti eller ekonomiskt omställningsstöd sam- En förskjutning ska vidare enligt riksdagsstyrelsen göras oavsett om utbetalningen till ledamoten har hunnit påbörjas eller inte när ledamoten på nytt blir riksdagsledamot. Det är som utredningen påpekar inte rimligt att en tidigare ledamot ska kunna påverka tiden för avgångsförmåner genom att dröja med att begära utbetalning, eftersom syftet är att den tidigare ledamoten ska få hjälp att hitta en ny försörjning efter avslutat uppdrag. När en återinträdd ledamot därefter på nytt lämnar ska det tidigare beslutet om inkomstgaranti eller ekonomiskt omställningsstöd omprövas. ledamoten genom den nya tjänstgöringstiden har fått rätt till stöd under en eller med ett högre belopp, ska ett nytt beslut fattas av Har tiden eller beloppet inte påverkats av den nytillkomna tjänstgöringstiden gäller enligt riksdagsstyrelsen det ursprungliga beslutet 5 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG Vissa förtydliganden angående den prövning som utförs av När en ledamot har lämnat ska, som utredningen redogör för, pröva om ledamoten har rätt till inkomstgaranti eller ekonomiskt omställningsstöd. Beslutet fattas av nämnden ex officio, dvs. ska lämna ett underlag med de uppgifter som behövs för att arvodesnämnden ska kunna fastställa den tidigare ledamotens rätt till avgångsförmån. Det förekommer att frågan prövas redan innan ledamoten har lämnat och beslutet är i så fall villkorat av att ledamoten lämnar . beslutar även i en rad andra frågor, bl.a. om förlängd inkomstgaranti och förlängt ekonomiskt om- ställningsstöd och om jämkning. Nämnden utövar även en viss tillsyns- verksamhet. Tillsynen syftar till att säkerställa att rätt inkomst läggs till grund för avräkningen av andra inkomster. Den tar även sikte på den jämkningsgrund som kan tillämpas om en tidigare ledamot inte vidtar tillräckliga åtgärder för att återgå till förvärvsarbete. Den som ansöker om eller tar emot inkomst- garanti eller ekonomiskt omställningsstöd är skyldig att på begäran till arvodesnämnden lämna sådana uppgifter som nämnden behöver för att kunna pröva ett ärende enligt lagen. För att arvodesnämnden inte ska behöva fatta villkorade beslut ska det förtydligas i lagen att arvodesnämnden ska besluta om en ledamots rätt till inkomstgaranti respektive ekonomiskt omställningsstöd i samband med att ledamoten lämnar uppdraget. ska även fortsättningsvis besluta om eftergift av återkrav och ränta till följd av beslut om jämkning. Riksdagsstyrelsen föreslår att lag- bestämmelsen härom ges en teknisk utformning som innebär att det uttryckligen framgår vad arvodesnämnden faktiskt ska besluta om. Någon ändring i sak är inte avsedd. Det ska tas in bestämmelser i ersättningslagen som reglerar vilken ränta som ska betalas om det har träffats ett avtal om avbetalningsplan eller om den återbetalningsskyldige medgetts betalningsanstånd. Tidpunkten från när ränta aktualiseras ska framgå. Motsvarande reglering ska föras in i ersättningslagens bestämmelser om både inkomstgaranti och ekonomiskt omställningsstöd. Möjligheten att vid särskilda skäl förlänga tiden med inkomstgaranti respektive ekonomiskt omställningsstöd ska vidare utformas på liknande sätt i ersättningslagen. Förutsättningarna för förlängt ekonomiskt omställningsstöd framgår av ersättningslagen. Ersättningslagen ska därför komplett- eras med bestämmelser om vilka särskilda skäl som kan beaktas för förlängd inkomstgaranti. Det ska således framgå av ersättningslagen att vid bedömning- en av om särskilda skäl föreligger för förlängd inkomstgaranti ska det vägas in om och hur erbjudna stödåtgärder har utnyttjats eller andra åtgärder vidtagna av den tidigare ledamoten samt dennes personliga och ekonomiska förhållanden. 5 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG Någon ändring i sak avseende inkomstgaranti och ekonomiskt om- ställningsstöd utöver ovan föreslagna förtydliganden föreslås inte. andra föreslagna ändringar bör hänvisningar i lagen följdjusteras. har framfört att den har behov av att på liknande sätt som kunna begära uppgifter från arbetsgivare och andra som har betalat ut ersättning eller förmån för att kunna handlägga en f.d. ledamots ärende. Riksdagsstyrelsen noterar dock att behovet inte har påtalats under utredningens arbete och att utredningen därför inte har lämnat något sådant förslag. Vidare innebär befogenheten som Statens tjänste- pensionsverk har en omfattande upplysningsplikt för alla som har betalt ut ersättning eller en förmån. Befogenheten är också förenad med möjligheten att förelägga någon att fullgöra upplysningsskyldigheten, och föreläggandet får dessutom förenas med vite. Då ett stort antal aktörer kan komma att beröras av en utökad upplysningsplikt gentemot kan en sådan inte införas utan föregående beredning och remittering. styrelsen saknar således underlag att föreslå att det införs en sådan långtgående Om inkomstgaranti eller ekonomiskt omställningsstöd har betalats ut med för högt belopp får det även fortsättningsvis återkrävas. Det förtydligas dock i ersättningslagen att det även framöver är som beslutar om återkrav och eftergift av ett sådant krav. Förtydligande i lagen om tillgodoräknande av tid som statsråd Riksdagsstyrelsen delar även utredningens uppfattning att förutsättningarna för att tillgodoräkna en ledamots tid som statsråd vid prövningen av rätten till avgångsförmåner från ska anges och förtydligas i ersättningslagen. Om en ledamot har tjänstgjort som statsråd som ledamot under så att han eller hon har rätt till inkomstgaranti enligt förordningen (2016:1022) om inkomstgaranti, tjänstepension och vissa försäkringsförmåner för statsråd, eller motsvarande enligt äldre föreskrifter, ska inte också beaktas vid beräkningen av den sammanlagda respektive sammanhängande Detta ska enligt riksdagsstyrelsen framgå av ersättningslagen både beträffande inkomstgaranti och ekonomiskt omställ- ningsstöd, samt uttryckas på liknande sätt. Talmansarvodet utgör underlaget för beräkningen av en avgående Utredningen föreslår att det ska förtydligas i ersättningslagen att vid beräkningen av det ekonomiska omställningsstödet till en avgående talman ska talmansarvodet vara utgångspunkten. Liksom för ledamöter ska beloppet bestämmas till av arvodet vid avgångstillfället. delar utredningens bedömning och instämmer i förslaget. avgångstillfället är utgångspunkten för beräkningen styr arvodesformen utfallet för det ekonomiska omställningsstödet. En talman som efter avslutat 5 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG talmansuppdrag fortsätter vara riksdagsledamot och därefter lämnar får således ett ekonomiskt omställningsstöd baserat på av ledamots- arvodet. En talman som lämnar får ett ekonomiskt omställningsstöd baserat på av talmansarvodet. Detta eftersom arvodet vid avgångs- tillfället styr. Enligt riksdagsstyrelsen är detta ingen ändring i sak men när det gäller en avgående talman förtydligas det i lagen att talmansarvodet är grunden för den avgående talmannens ekonomiska omställningsstöd. 5.17En möjlighet att återkräva felaktiga utbetalningar införs Riksdagsstyrelsens förslag: En återbetalningsskyldighet ska införas i ersättningslagen för felaktiga utbetalningar eller utbetalningar med ett för högt belopp av arvode, resekostnadsersättning, traktamente, logiersättning eller pension om ledamoten har orsakat utbetalningen genom att lämna oriktiga uppgifter eller genom att inte fullgöra en uppgifts- eller anmäl- ningsskyldighet. Återbetalning ska också ske om ledamoten insett eller skäligen borde ha insett att en utbetalning i annat fall har lämnats felaktigt eller med ett för högt belopp. Återbetalningsskyldigheten ska gälla även tidigare ledamöter samt efterlevande som tagit emot förmåner enligt 11–13 kap. Den som är återbetalningsskyldig ska betala ränta enligt räntelagen på det återkrävda beloppet. Även s.k. dröjsmålsränta enligt 6 § räntelagen kan bli aktuellt. Om det finns särskilda skäl får ett återkrav och ränta efterges helt eller delvis. Det ska framgå av lagen att beslutar om åter- krav av pension och om eftergift av ett sådant krav. Detsamma gäller därtill hörande krav på ränta. En upplysningsbestämmelse om att återkrav av inkomstgaranti och ekonomiskt omställningsstöd regleras i 12 respektive 13 kap. i ersättnings- lagen ska tas in i ersättningslagen. Utredningens förslag överensstämmer med riksdagsstyrelsens. Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser tillstyrker förslaget, har inget att invända eller avstår från att lämna synpunkter. När det gäller eftergift av inkomstgaranti och ekonomiskt omställningsstöd erinrar arvodes- nämnd om vad nämnden anfört i fråga om eftergift i remissvaret i ärendet om 2019 års riksdagsöversyn. I det remissvaret ifrågasatte nämnden behovet av en eftergiftsregel vid återkrav av arvode eftersom det finns bestämmelser i utsökningsbalken som säkerställer att en gäldenärs grundläggande behov tryggas vid utmätning. 5 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG Skälen för riksdagsstyrelsens förslag En möjlighet att återkräva felaktiga utbetalningar ska införas i ersättningslagen finns det vissa bestämmelser i ersättningslagen om återkrav av sjukpension, inkomstgaranti och ekonomiskt omställningsstöd. Som utred- ningen redovisar saknas det i fråga om övriga ersättningsformer, t.ex. rese- kostnadsersättning, arvode, traktamente och logiersättning, särskilda regler om återkrav i regelverket. Detta har i praxis lösts genom att återkrav hanterats genom överenskommelser mellan och den berörda ledamoten om att beloppet som ska återbetalas dras av på kommande utbetal- ningar. När det gäller tidigare ledamöter har utestående fordringar fakturerats. I praktiken har således felaktiga utbetalningar kunnat hanteras. Det är dock enligt utredningen möjligt att tänka sig situationer där det uppstår delade meningar om huruvida ledamoten är återbetalningsskyldig och i så fall med vilket belopp. Även om det praktiska behovet av en reglering enligt utred- ningen inte är så stort sett till antalet återkravsärenden bör det enligt utredningen vara till gagn för såväl tillämpande myndigheter som för leda- möter, tidigare ledamöter och andra som tar emot betalningar enligt ersättningslagen med en klar och tydlig reglering av vad som gäller vid återbetalning. Det finns även exempel på att uppsåt- ligen vilseletts av ledamöter att ersätta privata kostnader som inte haft med riksdagsuppdraget att göra. Tilltron till och respekten för ersättningssystemet talar också med styrka för att det klart och tydligt ska framgå att felaktiga utbetalningar ska betalas tillbaka. Reglerna om återbetalningsskyldighet i socialförsäkringsbalken och lagen om arbetslöshetsförsäkring är i princip konstruerade som en kombination av två vanligt förekommande regleringar om återbetalning. Den enskilde är skyldig att betala tillbaka ett felaktigt belopp dels om han eller hon har orsakat den felaktiga utbetalningen, dels annars insett eller borde ha insett felet. Utredningen anser att regleringen bör utformas i överensstämmelse med dessa bestämmelser eftersom regelverket på det sättet kommer att bygga på en väl inarbetad ordning med en omfattande praxis på närliggande områden. En ledamot bör således vara skyldig att betala tillbaka en felaktig utbetalning om ledamoten har orsakat utbetalningen eller annars tagit emot betalningen och därvid insett eller skäligen borde ha insett att utbetalningen var felaktig. Nuvarande ordning innebär som utredningen uppger att justeringar görs efter överenskommelse på kommande utbetalningar av arvode eller ersättning när en felaktig utbetalning upptäcks. För att det ska vara tydligt för enskilda ledamöter vad som gäller, och för att skapa en tydlighet och spårbarhet i handläggning, behöver enligt riksdagsstyrelsen en möjlighet att återkräva utbetalningar föras in i ersättningslagen. En möjlighet för att fatta ett beslut om att kräva återbetalning medför större tydlighet. Ett beslut om återkrav kan dessutom överklagas till Riks- dagens överklagandenämnd, vilket enligt riksdagsstyrelsen bidrar till större 5 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG rättssäkerhet för ledamöterna. Mot denna bakgrund anser riksdagsstyrelsen att en återkravsbestämmelse av det nu aktuella slaget ska införas i ersättnings- lagen även beträffande resekostnadsersättning, arvode, traktamente och logi- ersättning. Enligt ersättningslagen ska det tas ut ränta om ett för högt utbetalt belopp inte har betalats tillbaka inom en månad från det att ett krav om återbetalning framställts. I bestämmelserna anges att räntan ska beräknas enligt 6 § ränte- lagen (1975:635). Den ordningen bör enligt utredningen behållas och även införas för övriga typer av återkrav. Om det träffas en överenskommelse om avbetalning eller medges anstånd med betalning tas det enligt socialförsäkringsbalken ut ränta enligt 5 § ränte- lagen, dvs. Utredningen gör bedömningen att det är lämpligt att motsvarande regler införs vid återkrav. Riksdagsstyrelsen instämmer i utredningens bedömning och anser att bestämmelser av det nu beskrivna slaget om räntor vid återkrav av arvode, resekostnadsersättning, traktamente, logiersättning eller pension ska tas in i ersättningslagen. Möjlighet till eftergift av återkrav ska införas Som utredningen redogör för får återkrav av sjukpension, avgångsförmåner och dröjsmålsränta enligt ersättningslagen efterges helt eller delvis. Detsamma gäller vid jämkning av avgångsförmåner. En gemensam förutsättning för det är att det finns särskilda skäl. Av lagförarbetena framgår att införandet av en möjlighet att meddela eftergift syftade till att undvika orimliga konsekvenser, exempelvis om den enskilde drabbats av svår sjukdom eller av annan an- ledning hade nedsatt betalningsförmåga. I sådana situationer borde det, anfördes det, finnas en möjlighet att meddela eftergift av hela eller delar av återbetalningsskyldigheten (framst. 2001/02:RS3, s. 23). I förarbetena till nu gällande ersättningslag uttalades att tidigare uttalanden alltjämt gällde (framst. 2015/16:RS7, s. 168 och s. 180). Mot den bakgrunden föreslår utredningen att det även fortsättningsvis bör vara möjligt att efterge återkrav av såväl kapitalbelopp som ränta vad gäller avgångsförmåner och sjukpension om det finns särskilda skäl. Motsvarande bestämmelser bör också införas i fråga om övriga typer av återkrav enligt ersättningslagen. Enligt riksdagsstyrelsen är det rimligt att ett återkrav kan efterges helt eller delvis om det föreligger särskilda skäl för det. Utredningen framhåller att det finns omfattande rättspraxis från i fråga om eftergift inom välfärdssystemen som kan ligga till grund för prövningen av motsvarande frågor enligt ersättningslagen. Riksdagsstyrelsen delar denna uppfattning. Som exempel på särskilda skäl kan ändå nämnas nedsatt betalningsförmåga på grund av sjukdom eller ålder. Även andra faktorer av 5 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG betydelse för bedömningen kan finnas, som t.ex. om den felaktiga utbetalningen orsakats av . En fråga om eftergift kan aktualiseras redan i samband med hand- läggningen av återkravet. Den föreslagna möjligheten till eftergift är alltså en möjlighet för den handläggande myndigheten att pröva frågan om eftergift. arvodesnämnds invändning mot behovet av en eftergiftsregel tar enligt riksdagsstyrelsens mening sikte på utmätningssituationer. enligt riksdagsstyrelsen förekomma t.ex. ekonomiska svårigheter som på mot- svarande sätt som hos kan föranleda att ett krav om återbetalning helt eller delvis ska efterges. Den möjligheten bör enligt riks- dagsstyrelsen även ges beträffande återkrav av felaktiga utbetalningar av arvode, resekostnadsersättning, traktamente, logiersättning och pension. Liksom tidigare gäller att beslut i frågor om ålderspension fattas av Statens tjänstepensionsverk, SPV. Det bör därför enligt riksdagsstyrelsen framgå av ersättningslagen att SPV beslutar om återkrav av pension och om eftergift av ett sådant krav. Liksom finns bestämmelser om återkrav av inkomstgaranti och ekonomiskt omställningsstöd i 12 respektive 13 kap. ersättningslagen. bör också framgå genom en upplysningsbestämmelse i kapitlet som innehåller bestämmelser om återkrav av resekostnadsersättning, arvode, traktamente och logiersättning eller pension. 5.18 Beslut om stödåtgärder och sådana besluts överklagbarhet Riksdagsstyrelsens förslag: Överklagandeförbudet för Riksdagsförvalt- ningens beslut i ärenden om stödåtgärder för omställning ska tas bort. Utredningens förslag överensstämmer med riksdagsstyrelsens. Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser tillstyrker förslaget, har inget att invända eller avstår från att lämna synpunkter. överklagande- nämnd anser att det är otydligt om det är fråga om att förvaltningsbeslut i enskilda ärenden ska kunna överklagas till överklagandenämnden genom förslagen till 12 kap. 3 § och 13 kap. 3 § ersättningslagen, eller något annat. Skälen för riksdagsstyrelsens förslag Stödåtgärder för övergång till förvärvsverksamhet lämnas enligt utredningens bedömning med stöd av lag i och med att det finns vissa förutsättningar som enligt ersättningslagen måste vara uppfyllda för att sådant stöd ska kunna lämnas. Det uppställs ett ålderskrav och krav på att åtgärden ska bestå av kompetensutveckling, ett begrepp vars innebörd utvecklas närmare i för- arbetena. Dessutom får den totala kostnaden inte överstiga summan . Det har förekommit att tidigare ledamöter begärt att få genomföra 5 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG stödåtgärder, bl.a. genomgå viss utbildning på förvaltningens bekostnad, men nekats att göra det då inte ansett att åtgärden uppfyllt de krav som anges i förarbetena till ersättningslagen. Ett sådant ställnings- tagande är enligt utredningen av stor betydelse för den enskilde och hans eller hennes möjligheter att övergå till förvärvsarbete. Det kan även få betydelse i en jämkningssituation där det görs gällande att den tidigare ledamoten inte har vidtagit tillräckliga åtgärder för att övergå till förvärvsarbete. Bland annat mot den bakgrunden bedömer utredningen att förbudet mot att överklaga beslut om stödåtgärder för övergång till förvärvsverksamhet bör upphävas. Det innebär att ett sådant beslut ska kunna överklagas till . efterfrågar förtydligande av om det är Riks- dagsförvaltningens förvaltningsbeslut i enskilda ärenden om en viss stöd- åtgärd som avses kunna överklagas. De beslut av som avses hänför sig till en viss stödåtgärd i ett enskilt ärende och avser möjlig- heten att få genomgå viss kompetensutveckling på bekostnad. Av den föreslagna ändringen av 15 kap. 1 § följer att alla beslut enligt ersättningslagen utom beslut om tillhandahållande av barnverksamhet får överklagas. Överklagandeförbudet när det gäller beslut om barnverksamhet ska dock enligt riksdagsstyrelsen kvarstå oförändrat. gäller redan att beslut av enligt 12 eller 13 kap. är överklagbara. Någon ändring föreslås inte. Vidare föreslår utredningen att det ska förtydligas genom reglering i ersättningslagen att en ledamot som lämnar har rätt till stödåtgärder i enlighet med vad bestämmer. Riksdagsstyrelsen delar utredningens bedömning att ett sådant förslag bör genomföras. Den föreslagna regleringen innebär ingen ändring i sak, men den utformas som bestämmelser om rättigheter för ledamöterna. Riksdagsför- valtningen bör enligt riksdagsstyrelsen bestämma vilka stödåtgärder som kan lämnas, inbegripet eventuella beloppsbegränsningar och övriga förutsättningar för sådana stödåtgärder. 5.19 Sanktioner och kontroll Riksdagsstyrelsens bedömning: Utöver ovan redovisade förslag om införande av ersättningsskyldighet vid skada och förlust i övernattnings- bostäder och arbetsrum, kostnader till följd av kvarlämnade tillhörigheter eller bristande städning samt möjligheten att kräva återbetalning av felaktiga utbetalningar och införande av preskription bör inga ytterligare åtgärder eller sanktioner mot överträdelser av regelverket införas. Utredningens bedömning överensstämmer med riksdagsstyrelsens. Remissinstanserna: , och framhåller att det är genom förebyggande åtgärder i form av tydliga och enkla regler och informationsinsatser m.m. som förekomsten av felaktiga ut- 5 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG betalningar bör förhindras, vilket också stärks av bilden som utredningen redovisar där bl.a. ledamöter hellre avstår från ersättning för att slippa ifrågasättanden i efterhand. Det är rimligt med kontrollåtgärder, som bör vara väl avvägda och inte i alltför hög grad innebära merarbete för ledamöterna.