frsrdg · H904RS2 · 2021-12-20 00:00:00 — Det ska också vara fråga om ett eget, självständigt boende av normal storlek. Det krävs alltså att ledamoten ska disponera minst ett eget rum och har tillgång till kök, toalett och liknande. Bedömningen ska göras på objektiva grunder och inte utifrån ledamotens egna personliga preferenser. Gränsfall får överlämnas till praxis. Innebörden av begreppet får då tolkas utifrån normalt språkbruk och mot bakgrund av syftet med regleringen (jfr. HFD 2017 ref. 43), dvs. att kompensera för de merkostnader som uppstår på grund av den vistelse i som riksdagsuppdraget kräver. Om ledamotens familj bor tillsammans med ledamoten i , ska bostaden på folkbokföringsstället vara av ett sådant slag att hela familjen kan bo permanent i bostaden. Den bedömningen ska göras utifrån hur förhåll- andena såg ut för tillträdet av uppdraget i . Inget hindrar visserligen att ledamoten skaffar en annan bostad på hemorten riksdagsuppdraget pågår. Bostaden ska dock vara av motsvarande slag. Kravet på bostad inrättad för permanent boende är alltså inte uppfyllt om ledamoten vid tillträdet av uppdraget t.ex. säljer sin villa eller bostadsrätt, flyttar till med familjen och i stället skaffar sig ett övernattnings- rum eller liknande på hemorten. Är bytet av bostad motiverat av ändrade familjeförhållanden, t.ex. på grund av att barn flyttar hemifrån, måste det emellertid vara möjligt att skaffa en mindre bostad. Inget hindrar heller att ledamoten flyttar till en annan ort så länge han eller hon disponerar en bostad på den nya orten som är inrättad för permanent boende. Kravet att ledamoten ska disponera bostaden innebär att han eller hon ska ha obegränsad tillgång till och kunna utnyttja bostaden på grundval av ett äganderätts- eller upplåtelseavtal. Ledamoten ska således äga, hyra eller arrendera bostaden. En överenskommelse om att vid behov få sova över hos någon eller låna en säng eller ett rum av föräldrar, släkt och vänner eller liknande tillfälliga arrangemang uppfyller således inte kravet på att ledamoten ska disponera bostaden. I kravet på att ledamoten ska disponera bostaden ligger också att den ska vara belägen på en sådan plats att det går att ta sig till och från bostaden och att använda den året om. Bostaden får inte vara uthyrd eller utlånad till någon annan utan rent faktiskt kunna disponeras fullt ut av ledamoten vid varje givet tillfälle. Är bostaden på hemorten uthyrd uppstår det inte någon merkostnad för ledamoten (jfr 1994/95:SkU43 och 2003/04:SkU20 s. 21 f.). Det finns dock inget hinder mot att ledamoten hyr ut en väl avgränsad del av bostaden, exempelvis en uthyrningsdel eller en separat lägenhet. Det finns inget krav på att ledamoten ska utnyttja bostaden på hemorten i viss utsträckning , månad eller liknande för att den ska vara att betrakta som tjänsteställe, om övriga förutsättningar är uppfyllda. Det saknas en legal definition av begreppet familj i svensk rätt och begreppet kan ha olika betydelse beroende på sammanhanget. med begreppet familj i detta sammanhang är ledamotens make, maka eller sambo samt deras barn, antingen egna eller gemensamma, som de bor till- Begreppet innefattar även familjehemsplacerade barn. Om bostaden inte uppfyller kraven enligt första stycket utgör bostaden inte ledamotens tjänsteställe, även om han eller hon är folkbokförd där. framgår av andra stycket. Tjänstestället är då i stället . har ledamoten inte rätt till övernattningsbostad i bostadsbestånd, logiersättning och vissa traktamenten. rätten till resekostnadsersättning. 5 § Vad som sägs i denna lag om en ledamot gäller även talmannen och en ersättare som utövar uppdrag som ledamot (ersättare), om det inte anges något annat i lagen. Paragrafen motsvarar delvis nu gällande 1 kap. 5 och 6 §§ och innehåller en bestämmelse om lagens tillämplighet på talmannen och ersättare. gjorts ett förtydligande om att lagen bara gäller för ersättare som utövar uppdrag som ledamot. Övervägandena finns i avsnitt 5.2. Av paragrafen framgår att vad som sägs i lagen om en ledamot även gäller talmannen och ersättare, om det inte anges något annat i lagen. inte bara bestämmelser om rätt till ersättning utan även andra bestämmelser i lagen, exempelvis om återkrav och preskription. från vad som gäller för ledamöter finns i fråga om talmannen angående rätten till arvode och vad som ska utgöra underlag vid beräkningen av inkomstgaranti och ekonomiskt omställningsstöd (3 kap. 1 §, 12 kap. 11 § och 13 kap. 5 §). Det finns även särskilda regler för beräkningen av en tidigare talmans pensionsrätt för tid (9 kap. 5–7 §§). Vad gäller ersättare finns en särskild bestämmelse om under vilka förutsättningar en ersättare får genom- föra enskilda utrikes tjänsteresor (4 kap. 4 § tredje stycket). Det finns även en särskild bestämmelse om en ersättare för någon annan ledamot än talmannen eller en ledamot som tjänstgör som statsråd eller statssekreterare har rätt till ersättning när uppdraget upphör (1 kap. 9 §). 6 § En ledamot som fullgör uppdrag som statsråd har under den tiden inte rätt till ersättning enligt denna lag. Paragrafen motsvarar delvis den nu gällande 1 kap. 9 § tredje stycket och innehåller en bestämmelse om att en ledamot som fullgör uppdrag som statsråd inte har rätt till ersättning enligt lagen under den tiden. Tiden som statsråd kan dock under vissa förutsättningar tillgodoräknas vid prövningen av ledamotens rätt till avgångsförmån (se 12 kap. 6 a § och 13 kap. 7 a §). sak är inte avsedd. Övervägandena finns i avsnitt 5.5. 7 § En ledamot som har beviljats ledighet för att tjänstgöra som statssekreterare har under den tiden inte rätt till ersättning enligt denna lag. En ledamot som har beviljats ledighet av något annat skäl har bara rätt till ersättning under ledigheten om det anges i lagen. Paragrafen motsvarar delvis den nu gällande1 kap. 9 § tredje stycket och innehåller en bestämmelse om vad som gäller i fråga om rätt till ersättning vid ledighet som har beviljats av eller talmannen. Någon ändring i sak är inte avsedd. Övervägandena finns i avsnitt 5.5. I första stycket anges att en ledamot som har beviljats ledighet för att tjänstgöra som statssekreterare inte har rätt till ersättning enligt lagen under den tiden. Tiden får dock tillgodoräknas vid prövningen av ledamotens rätt till avgångsförmån när han eller hon lämnar (se 12 kap. 6 § och 13 kap. 7 § andra stycket). Andra stycket gäller ledighet som beviljats av något annat skäl än tjänstgöring som statssekreterare, exempelvis på grund av sjukdom eller föräldraledighet. Vid sådan ledighet lämnas ersättning bara om det uttryck- ligen anges i lagen. Sådana bestämmelser finns bl.a. vad gäller rätten till arvode (3 kap. 8 §), övernattningsbostad i bostads- bestånd (6 kap. 10 §) och tillgång till teknisk och elektronisk utrustning (7 kap. 13 §). När det gäller vissa ersättningsformer följer det direkt av lagen att det inte kan lämnas någon ersättning under ledighet. Ett exempel på det är rätten till resekostnadsersättning och traktamente, som förutsätter att ledamoten tjänstgör. 8 § En ledamot har rätt till ersättning enligt denna lag från och med den dag då han eller hon tillträder uppdraget till och efter det att uppdraget upphörde, om det inte anges något annat i lagen. Paragrafen, som delvis motsvarar hittillsvarande 1 kap. 7 §, innehåller en bestämmelse om rätten till ersättning gäller. Någon ändring i sak är inte avsedd. Av paragrafen framgår att rätten till ersättning gäller från och med den dag då ledamoten tillträder riksdagsuppdraget till och efter det att uppdraget upphörde, om det inte anges något annat i lagen. Bestämmelser som avviker från denna huvudregel finns i 1 kap. 9 § som gäller ersättare för någon annan än talmannen, ett statsråd eller en statssekreterare. Vidare finns bestämmelser i 4 kap. 2 a § som innebär att en ledamot i vissa fall har rätt till ersättning för resekostnader före tillträdet. Av 8 kap. 3 § följer att rätten till barnverksamhet upphör med att uppdraget upphör. En ledamot som valts in i vid ett riksdagsval tillträder uppdraget när samlas enligt 3 kap. 10 § regeringsformen och 3 kap. 2 § riksdagsordningen. En ledamot som efterträder en annan ledamot , tillträder uppdraget den dag som anges i beslut enligt 14 kap. 18 § vallagen (2005:837). En ersättare tillträder uppdraget den dag som anges i det bevis som utfärdas av då han eller hon kallas att tjänstgöra (5 kap. 5 § riksdagsordningen och tilläggs- För en ledamot som lämnar vid ett riksdagsval upphör uppdraget när den nyvalda samlas. Om ledamoten lämnar uppdraget under valperioden upphör uppdraget den dag som framgår av beslut om att godta ledamotens avsägelse. Detsamma gäller en ersättare som avsäger sig Annars upphör en ersättares uppdrag den dag som framgår av det bevis som utfärdas då han eller hon kallas att tjänstgöra. ordinarie ledamot som ersättaren ersätter återkommer till tidigare än avsett upphör ersättarens uppdrag . 9 § En ersättare för någon annan än talmannen eller en ledamot som tjänstgör som statsråd eller statssekreterare, har rätt till ersättning som anges i det bevis som utfärdas av då ersättaren kallas att utöva uppdrag som ledamot. Om uppdraget upphör tidigare än vad som anges i beviset, har ersättaren rätt till ersättning från det att uppdraget upphörde, dock längst till den dag som anges i beviset. Paragrafen motsvarar delvis hittillsvarande 1 kap. 8 § och innehåller en särskild bestämmelse som gäller ersättare för andra ledamöter än talmannen och ledamöter som tjänstgör som statsråd eller statssekreterare. i sak är inte avsedd. Paragrafen innehåller en särreglering i förhållande till bestämmelsen i 1 kap. 8 § om att rätten till ersättning upphör efter det att uppdraget För ersättare som omfattas av bestämmelsen gäller i stället att rätten till ersättning upphör den dag som anges i det bevis som utfärdas då ersättaren kallas att tjänstgöra (5 kap. 5 § riksdagsordningen och tilläggsbestämmelse Om uppdraget upphör tidigare än vad som framgår av beviset på grund av att den ordinarie ledamoten återinträder tidigare än planerat, har ersättaren rätt till ersättning från det att uppdraget upphörde, dock längst till den slutdag som anges i beviset. 10 § får meddela föreskrifter till lagen. Paragrafen innehåller ett bemyndigande för att meddela föreskrifter till lagen. Ändringen innebär att uttrycket tillämpnings- föreskrifter byts ut mot föreskrifter. Vidare har det gjorts en språklig Övervägandena finns i avsnitt 5.22. Bemyndigandet följer av 8 kap. 13 § andra stycket regeringsformen där det föreskrivs att får bemyndiga myndigheter att meddela föreskrifter som avser förhållanden inom eller dess myndigheter. Sådana föreskrifter beslutas av riksdagsstyrelsen enligt 10 § 5 lagen (2011:745) med instruktion för . I lagen används åter- kommande uttrycket ”i enlighet med vad bestämmer” för att markera att den närmare innebörden av bestämmelsen framgår av riksdagsstyrelsens föreskrift till lagen. har tillämpningsföreskrift utfärdats, men framöver benämns det föreskrift. 1 § Talmannen har rätt till ett månatligt arvode som motsvarar arvodet till statsministern. Paragrafen innehåller en bestämmelse om talmannens rätt till arvode och motsvarar den nu gällande 2 kap. 1 §. Paragrafen flyttas till detta kapitel i och med att 2 kap. upphävs. Övervägandena finns i avsnitt 5.5. 2 § En ledamot har rätt till ett månatligt arvode som bestäms av . Paragrafen innehåller en bestämmelse om en ledamots rätt till arvode och motsvarar den nu gällande 3 kap. 1 §. 3 § En vice talman har rätt till ett månatligt tilläggsarvode som uppgår till av ledamotsarvodet. Paragrafen innehåller en bestämmelse om att en vice talman har rätt till ett månatligt tilläggsarvode och motsvarar nu gällande 3 kap. 2 §. 4 § En ordförande i ett utskott eller i har rätt till ett månatligt tilläggsarvode som uppgår till av ledamotsarvodet. Paragrafen innehåller en bestämmelse om rätt till ett månatligt tilläggsarvode för en ordförande i ett utskott eller i och motsvarar den nu gällande 3 kap. 3 §. Bestämmelsen har ändrats språkligt utan att någon ändring i sak är avsedd. 5 § En vice ordförande i ett utskott eller i har rätt till ett månatligt tilläggsarvode som uppgår till av ledamotsarvodet. Paragrafen innehåller en bestämmelse om rätt till ett månatligt tilläggsarvode för en vice ordförande i ett utskott eller i och motsvarar, med en språklig justering, nu gällande 3 kap. 4 §. 6 § En ledamot, suppleant eller tillfällig ersättare i har rätt till sammanträdesarvode för sammanträden som infaller , och under tid då kammaren inte sammanträder. Detta gäller dock inte ordföranden och en vice ordförande i nämnden. En suppleant i som närvarar vid ett sammanträde utan att delta i de beslut som fattas under sammanträdet har rätt till sammanträdes- arvode bara om nämnden beslutar om det. bestämmer arvodets storlek. Paragrafen innehåller en bestämmelse om rätt till sammanträdesarvode i EU- nämnden som motsvarar nu gällande 3 kap. 5 §. I första stycket har det gjorts en språklig ändring med anledning av att det kan förekomma flera vice ordförande. Någon ändring i sak är inte avsedd. Arvode som inkomst av anställning 7 § Talmansarvode, ledamotsarvode och eventuellt tilläggsarvode ska anses som inkomst av anställning enligt socialförsäkringsbalken och lagen (1991:1047) om sjuklön. Ledamoten ska i det sammanhanget anses som Paragrafen innehåller en bestämmelse om att talmansarvode, ledamotsarvode och förtydligandet eventuellt tilläggsarvode ska anses som inkomst enligt socialförsäkringsbalken och sjuklönelagen och motsvarar nu gällande 3 kap. Ändringen innebär ett förtydligande om att bestämmelsen även omfattar Så har ansetts vara fallet även tidigare och någon ändring i sak är inte avsedd. Tillägget av ordet eventuellt före tilläggsarvode belyser att alla ledamöter inte har tilläggsarvode. 8 § En ledamot har rätt till ledamotsarvode och eventuellt tilläggsarvode vid ledighet som understiger en månad. Om ledigheten uppgår till minst en månad har ledamoten rätt till arvode under ledigheten bara om ledigheten beror på offentligt uppdrag, sjukdom, föräldraledighet, vård av närstående eller fullgörande av totalförsvarsplikt. Med ett offentligt uppdrag avses ett uppdrag som ges av eller regeringen eller av någon annan efter bemyndigande av eller regeringen. En anställning utgör inte ett offentligt uppdrag. Paragrafen motsvarar delvis nu gällande 1 kap. 9 § och innehåller en bestämmelse om vad som gäller i fråga om rätt till arvode vid ledighet som beviljas av eller talmannen. Övervägandena finns i avsnitt 5.5. Om ledigheten understiger en månad har ledamoten enligt första stycket rätt till arvode och eventuellt tilläggsarvode under ledigheten. Så är fallet även enligt den nu gällande regleringen. Detta framgår emellertid bara indirekt av 1 kap. 9 §, och den föreslagna lydelsen innebär därmed ett förtydligande. Uppgår ledigheten till minst en månad eller än så har ledamoten rätt till arvode under den tiden bara under vissa förutsättningar, nämligen om skälet för ledigheten är offentligt uppdrag, sjukdom, fullgörande av total- försvarsplikt, föräldraledighet och vård av närstående. De två förstnämnda ledighetsgrunderna anges i den nu gällande regleringen i ersättningslagen. Det tidigare uttrycket militärtjänstgöring har dock ersatts med uttrycket full- görande av totalförsvarsplikt utan att någon ändring i sak är avsedd. Angivandet av ledighetsgrunderna föräldraledighet och vård av närstående i lagen innebär ett förtydligande i enlighet med vad som gäller enligt praxis. Därutöver har den nuvarande hänvisningen till vad som gäller enligt bestämmelser för arbetstagare hos tagits bort. I andra stycket förklaras vad som avses med begreppet offentligt uppdrag. Arvodesavdrag och ersättning vid sjukfrånvaro och föräldraledighet 9 § Vid sjukfrånvaro och föräldraledighet ska det göras avdrag på talmansarvode, ledamotsarvode, eventuellt tilläggsarvode och arvode enligt 1 § 2 och 4 lagen (1989:185) om arvoden m.m. för uppdrag inom , dess myndigheter och organ i enlighet med vad bestämmer. För ledamöter kan endast helt kalenderdagsavdrag göras. Paragrafen innehåller en bestämmelse om arvodesavdrag vid sjukfrånvaro och föräldraledighet som delvis motsvarar de nu gällande bestämmelserna i 3 kap. 7 och 8 §§. Paragrafen har ändrats språkligt och strukturerats på ett annat sätt än enligt nuvarande lydelse. Bestämmelsen gäller för ledamöter som har beviljats ledighet av , och för talmannen, om den beviljade ledigheten är på grund av sjukdom eller föräldraledighet. Bestämmelsen gäller också för nämnda grupper om de är frånvarande av samma anledningar utan att ansöka om ledighet, t.ex. på grund av sjukdom eller vård av barn. I ett sådant fall har de rätt till arvode under ledigheten. I dessa fall ska det göras ett s.k. kalenderdagsavdrag på talmansarvode, ledamotsarvode, eventuellt tilläggsarvode och arvode enligt 1 § 2 och 4 arvodeslagen. De nu gällande bestämmelserna hänvisar i fråga om avdragets beräkning till vad som gäller enligt de bestämmelser som gäller för arbetstagare hos innebär här en ändring och anger i stället att avdraget ska beräknas i enlighet med vad bestämmer. Regleringen av hur avdraget ska beräknas kommer således i stället att framgå av riksdagsstyrelsens föreskrift till lagen (jfr 10 § 5 lagen med instruktion för ). som arbetstagare kan vara t.ex. sjukskrivna en del av , vilket ledamöter enligt riksdagsordningen inte kan, innehåller riksdagsstyrelsens förslag också en upplysning om att för ledamöter kan endast helt kalenderdagsavdrag göras. Så är fallet även och förslaget i denna del innebär således bara ett 10 § Vid sjukfrånvaro och föräldraledighet har en ledamot rätt till ersättning i enlighet med vad bestämmer. För ledamöter kan sådan ersättning endast avse hela kalenderdagar. Paragrafen innehåller en bestämmelse om rätt till ersättning vid sjukfrånvaro och föräldraledighet som delvis motsvarar hittillsvarande 3 kap. 7 och 8 §§. Bestämmelsen har ändrats språkligt och strukturerats på ett annat sätt än Någon ändring i sak är dock inte avsedd. Bestämmelsen gäller rätten till ersättning för ledamöter som har beviljats ledighet av eller talmannen på grund av sjukdom eller föräldra- ledighet, eller som är frånvarande av sådan anledning utan att ansöka om ledighet. I den nu gällande regleringen hänvisas i fråga om rätten till ersättning till vad som gäller enligt bestämmelser för arbetstagare hos ersatts med en hänvisning till att rätten till ersättning gäller i enlighet med vad Rätten till ersättning vid sjukfrånvaro och föräldraledighet framgår således av riksdagsstyrelsens föreskrift till lagen (jfr. 10 § 5 lagen med instruktion för ). således att omfatta samma förmåner som men genom reglering i föreskrift uppnås en följsamhet till eventuella ändringar av förmåner som kan komma att vara knutna till föräldraledighet eller sjukfrånvaro. tydligas också att ersättning för ledamöter vid sjukfrånvaro och föräldra- ledighet endast kan avse hela kalenderdagar. Arvodesavdrag på ledamotens egen begäran 11 § Om en ledamot av något annat skäl än som anges i 9 och 10 §§ har beviljats ledighet än en månad under tid då arbetsplenum pågår, ska det på ledamotens begäran göras kalenderdagsavdrag för på ledamotsarvode, tilläggsarvode och arvoden enligt 1 § 2 och 4 lagen (1989:185) om arvoden m.m. för uppdrag inom , dess myndigheter och organ. Paragrafen innehåller en bestämmelse om att en ledamot har rätt att begära avdrag på sitt arvode vid beviljad ledighet som understiger en månad. Bestämmelsen motsvarar den nu gällande 3 kap. 9 §. Bestämmelsen har ändrats språkligt utan att någon ändring i sak är avsedd. Ersättning för förlorad semester 12 § En ersättare har rätt till ersättning för förlorad semester. Sådan ersättning lämnas endast för den tid som understiger per tolvmånaders- period. Paragrafen innehåller en bestämmelse om ersättares rätt till kompensation för förlorad semester som delvis motsvarar den nu gällande 3 kap. 10 §. Över- vägandena finns i avsnitt 5.4. Bestämmelsen har formulerats som en uttrycklig rättighet för ersättaren och förtydligats så att det framgår att rätten till ersättning för förlorad semester ska bedömas per tolvmånadersperiod. Den som tjänstgör ersätts för hela den tidens förlorade semester under den tiden. Den som tjänstgör ersätts däremot endast som överstiger (jfr framst. 2005/06:RS4 s. 86 f.). 13 § En ledamot som har varit frånvarande vid av voteringstillfällena i kammaren under ett kvartal ska betala tillbaka ledamots- arvode som avses i 3 kap. 2–5 §§ för , om 1.ledamoten har varit frånvarande vid av voteringstillfällena i kammaren även under ett föregående kvartal , och 2.talmannen efter det kvartal som avses i punkt 1 har erinrat ledamoten om ledamotens frånvaro och återbetalningsplikt. Paragrafnumret, som infördes genom SFS 2021:1123 (2020/21:URF1, framst. 2020/21:RS5, bet. 2021/22:KU3, rskr. 2021/22:44 och med ikraftträdande ), ändras till följd av ovan föreslagna ändringar som innebär omnumrering av paragrafer, och därmed nya hänvisningar, utan att någon förändring är avsedd. 14 § Vid tillämpningen av 13 § ska perioden juli–september inte beaktas. Frånvaro vid voteringar som beror på sjukdom, föräldraledighet, familjeskäl, internationella uppdrag eller liknande omständighet ska inte heller beaktas. Om det finns synnerliga skäl ska inte heller annan frånvaro beaktas. Paragrafens nummer ändras, liksom hänvisningen till 13 § då även den paragrafens nummer ändrats. Det är endast fråga om följdändringar utan att någon ändring i sak är avsedd. 15 § Bestämmelserna i 13 § gäller inte partiledare och språkrör för partier som valts in i . Paragrafens nummer ändras, liksom hänvisningen till 13 § då den paragrafens Det är en följdändring utan att någon ändring i sak är avsedd. 16 § fattar beslut om återbetalning av arvode efter anmälan av talmannen. Det är endast fråga om en följdändring då paragrafens nummer ändras utan att någon ändring i sak är avsedd. 17 § Talmannens erinran om frånvaro och återbetalningsskyldighet enligt 13 § 2 ska lämnas efter utgången av det kvartal som erinran Har inte talmannens erinran lämnats inom ska inte någon Talmannens anmälan till enligt 16 § ska göras efter utgången av det kvartal för vilket återbetalning Har inte talmannens anmälan gjorts inom ska inte någon Paragrafens nummer ändras, liksom hänvisningarna till 13 § respektive 16 § då även de paragrafernas nummer ändrats. Det är endast fråga om följd- ändringar utan att någon ändring i sak är avsedd. 18 § ska på begäran av överlämna uppgifter om en ledamots närvaro vid voteringstillfällen och andra uppgifter som nämnden behöver för sin prövning. Innan ett beslut om återbetalning fattas ska ge den ledamot som anmälan avser tillfälle att yttra sig. inhämta yttrande från den partigrupp som ledamoten tillhör eller har tillhört. Det är endast fråga om en följdändring då paragrafens nummer ändras utan att någon ändring i sak är avsedd. 19 § framställer krav på återbetalning i enlighet med arvodesnämnds beslut. Ett belopp som återkrävs får i stället avräknas mot kommande utbetalningar av arvodet. Om återbetalning inte har skett inom en månad från det att ett krav på återbetalning framställts ska den återbetalningsskyldige betala ränta enligt 6 § räntelagen (1975:635) på det obetalda beloppet till dess betalning sker. får efter skriftlig ansökan från ledamoten besluta att återkravet och kravet på ränta ska efterges helt eller delvis, om det finns särskilda skäl. Det är endast fråga om en följdändring då paragrafens nummer ändras utan att någon ändring i sak är avsedd. Ersättning för kostnader för tjänsteresa 1 § En ledamot har rätt till ersättning för sina kostnader för en tjänsteresa. Paragrafen, som motsvarar nu gällande 4 kap. 1 § första stycket, innehåller en bestämmelse om att en ledamot har rätt till ersättning för sina kostnader vid en tjänsteresa utan någon avsedd förändring i sak. Övervägandena finns i avsnitt 5.7.Ersättning lämnas för transport och övernattning.