frsrdg · H904RS5 · 2021-12-20 00:00:00 — Paragrafen innebär att det är som har ansvar för den slutliga bedömningen av säkerhetsprövningen när det gäller anställda vid partikanslierna som har placerats i säkerhetsklass för deltagande i eller verksamhet. Med ”anställda vid sådana kanslier som avses i 3 kap. 6 § lagen (2016:1109) om stöd till partigrupperna för riksdagsledamöternas arbete i ” menas personer som har anställts antingen av ett partikansli eller av ett parti för att biträda ledamöter. Övervägandena finns i avsnitt 10. 2021/22:RS514 FÖRFATTNINGSKOMMENTAR 14.3 Förslag till lag om ändring i lagen (2018:218) med kompletterande bestämmelser till EU:s dataskyddsförordning 4 § Artiklarna 33 och 34 i EU:s dataskyddsförordning tillämpas inte i fråga om personuppgiftsincidenter som ska rapporteras enligt säkerhetsskyddslagen (2018:585), anmälas enligt lagen (2019:109) om säkerhetsskydd i och dess myndigheter, eller rapporteras eller anmälas enligt föreskrifter som har meddelats i anslutning till de lagarna. Paragrafen innehåller undantag från 1 kap. 2 § lagen (2018:218) med kompletterande bestämmelser till EU:s dataskyddsförordning. Paragrafen kompletteras så att det framgår att artiklarna 33 och 34 i EU:s dataskyddsförordning inte heller tillämpas när det är fråga om personuppgiftsincidenter som ska anmälas enligt lagen (2019:109) om säkerhetsskydd i och dess myndigheter eller föreskrifter som har meddelats i anslutning till den lagen. I dessa artiklar regleras anmälan av en personuppgiftsincident till tillsynsmyndigheten (för del ) respektive information till den registrerade om en personuppgiftsincident. Övervägandena finns i avsnitt 8.2. Förslag till lag om ändring i lagen (2011:745) med instruktion för Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2011:745) med instruktion för att det ska införas en ny paragraf, 11 a §, av följande lydelse. En bestämmelse om styrelsens rätt att neka Säkerhetspolisen att göra en sådan granskning som avses i 21 § första stycket lagen (2019:109) om säkerhetsskydd i och dess myndigheter samt att neka Säkerhets- polisen tillgång till uppgifter vid en sådan granskning finns i 21 § andra stycket nämnda lag. Denna lag träder i kraft . BILAGA 1 UTREDNINGENS LAGFÖRSLAG Förslag till lag om ändring i säkerhetsskyddslagen (2018:585) Härigenom föreskrivs i fråga om säkerhetsskyddslagen (2018:585) dels att 3 kap. 4 § ska ha följande lydelse, dels att det ska införas en ny paragraf, 3 kap. 4 b §, av följande lydelse. Säkerhetsprövningen ska utgå från uppgifter som kommit fram när grundutredningen gjordes och den kännedom som i övrigt finns om den som ska prövas, uppgifter som har lämnats ut efter registerkontroll och särskild personutredning, arten av den verksamhet som prövningen gäller samt omständighet- erna i övrigt. Bedömningen görs av den som be- Bedömningen görs av den som be- slutar om anställning eller annat del- slutar om anställning eller annat del- tagande i den säkerhetskänsliga verk- tagande i den säkerhetskänsliga verk- samheten, om inte annat följer av samheten, om inte annat följer av tredje stycket eller 4 a §. tredje stycket, 4 a § eller 4 b §. Om en myndighet har det bestämmande inflytandet över den prövades lämplighet att delta i säkerhetskänslig verksamhet hos en enskild verksamhetsutövare, är det i stället myndigheten som gör den slutliga bedömningen. Om det finns anledning till det, ska en tidigare gjord bedömning av en persons lämplighet att delta i den säkerhetskänsliga verksamheten omprövas. Den slutliga bedömningen enligt 4 § görs av när det gäller anställda vid sådana kanslier som avses i 3 kap. 6 § lagen (2016:1109) om stöd till partigrupperna för riksdagsledamöternas arbete i som har placerats i säkerhetsklass för deltagande i eller verksamhet. Denna lag träder i kraft . 1Senaste lydelse 2021:76. Artiklarna 33 och 34 i EU:s dataskyddsförordning tillämpas inte i fråga om personuppgiftsincidenter som ska rapporteras enligt säkerhetsskyddslagen (2018:585), anmälas enligt lagen (2019:109) om säkerhetsskydd i och dess myndigheter eller enligt föreskrifter som har meddelats i anslutning till de lagarna. UTREDNINGENS LAGFÖRSLAG BILAGA 1 Förslag till lag om ändring i lagen (2018:218) med kompletterande bestämmelser till EU:s dataskyddsförordning Härigenom föreskrivs att 1 kap. 4 § lagen (2018:218) med kompletterande bestämmelser till EU:s dataskyddsförordning ska ha följande lydelse. Artiklarna 33 och 34 i EU:s dataskyddsförordning tillämpas inte i fråga om personuppgiftsincidenter som ska rapporteras enligt säkerhetsskyddslagen (2018:585) eller föreskrifter som har meddelats i anslutning till den lagen. Denna lag träder i kraft . 1Senaste lydelse 2018:1248. BILAGA 1 UTREDNINGENS LAGFÖRSLAG Förslag till lag om ändring i lagen (2019:109) om säkerhetsskydd i och dess myndigheter Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2019:109) om säkerhetsskydd i och dess myndigheter dels att 3 § ska ha följande lydelse, dels att det ska införas en ny paragraf, 3 a §, och närmast före den en rubrik av följande lydelse, dels att 12 § ska ha följande lydelse, dels att nuvarande 13 och 14 §§ ska betecknas 22 respektive 23 §§, dels att rubrikerna närmast före 13 och 14 §§ ska sättas före nya 22 respektive 23 §§, dels att det ska införas nio nya paragrafer, 13–21 §§, och närmast före 20 § och 21 § nya rubriker av följande lydelse. Den som bedriver säkerhetskänslig verksamhet ska utreda behovet av säkerhetsskydd (säkerhetsskyddsanalys). Säkerhetsskyddsanalysen ska dokumenteras. Med utgångspunkt i analysen ska verksamhetsutövaren planera och vidta de säkerhetsskyddsåtgärder som anges i 5–9 §§ och som behövs med hänsyn till verksamhetens art och omfattning, förekomst av säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter och övriga omständigheter. Verksamhetsutövaren ska kontrollera säkerhetsskyddet i den egna verksamheten och i övrigt vidta de åtgärder som krävs enligt denna lag och enligt säkerhetsskyddslagen (2018:585) i tillämpliga delar. Verksamhetsutövaren är skyldig att skyndsamt anmäla säkerhetshotande händelser och verksamhet i den egna verksamheten till Säkerhetspolisen. Säkerhetsskyddschef 3 a § Vid , , ombudsmän och ska det finnas en säkerhetsskyddschef. Säkerhetsskyddschefen ska leda och samordna säkerhetsskyddsarbetet samt granska att denna lag och de föreskrifter som har meddelats i En myndighet som anges i 1 § och som avser att genomföra en upphandling, ingå ett avtal eller inleda en samverkan eller ett samarbete med en annan aktör, ska ingå ett säkerhetsskyddsavtal med aktören, om aktören genom förfarandet kan få tillgång till1. säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter i säkerhetsskyddsklassen konfidentiell eller högre, eller2. annan säkerhetskänslig verksamhet av motsvarande betydelse för säkerhet.Myndigheten ska även ingå ett säkerhetsskyddsavtal med en underleverantör som anlitas för att fullgöra den andra aktörens förpliktelse, om underleverantören genom sitt uppdrag kan få en sådan tillgång till den säkerhetskänsliga verksamheten som anges i första stycket.Ett säkerhetsskyddsavtal ska ingås innan motparten kan få tillgång till den säkerhetskänsliga verksamheten.13 §Mellan myndigheter som anges i 1 § och mellan sådana myndigheter och andra statliga myndigheter gäller kravet på säkerhetsskyddsavtal enligt 12 § endast vid anskaffning av en vara, tjänst eller byggentreprenad. UTREDNINGENS LAGFÖRSLAG BILAGA 1 anslutning till lagen samt säkerhetsskyddslagen (2018:585) i tillämpliga delar följs. Säkerhetsskyddschefen ska också granska föreskrifternas ändamålsenlighet. Detta ansvar får inte delegeras. Säkerhetsskyddschefen ska vara direkt underställd riksdagsdirektören, direktion, chefsjustitieombudsmannen respektive riksrevisorn. Om en myndighet som anges i 1 § avser att genomföra en upphandling och ingå ett avtal om varor, tjänster eller byggentreprenader, ska den se till att det i ett säkerhetsskyddsavtal anges hur kraven på säkerhetsskydd enligt 3 § ska tillgodoses av leverantören om 1. det i upphandlingen förekommer säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter i säkerhetsskyddsklassen konfidentiell eller högre, eller 2. upphandlingen i övrigt avser eller ger leverantören tillgång till säkerhetskänslig verksamhet av motsvarande betydelse för säkerhet. Myndigheten ska kontrollera att leverantören följer säkerhetsskyddsavtalet. BILAGA 1 UTREDNINGENS LAGFÖRSLAG Kravet på säkerhetsskyddsavtal enligt 12 § gäller inte heller när inom ramen för 1 § andra stycket 1 lagen (2011:745) med instruktion för tillhandahåller resurser och service för riksdagsorganens verksamhet. Om det finns särskilda skäl får en myndighet som anges i 1 § i ett enskilt fall besluta om undantag från skyldigheten att ingå säkerhetsskyddsavtal. Ett säkerhetsskyddsavtal ska innehålla de krav på motparten som behövs för att kraven på säkerhetsskydd enligt 3 § ska kunna tillgodoses. Ett säkerhetsskyddsavtal ska även reglera hur en myndighet som anges i 1 § ska få kontrollera att motparten följer säkerhetsskyddsavtalet och att myndigheten har rätt att revidera avtalet om det krävs på grund av ändrade förhållanden. Bestämmelserna i 3 kap. säkerhetsskyddslagen (2018:585) och föreskrifter som har meddelats i anslutning till de bestämmelserna får tilllämpas för säkerhetsprövning enligt ett säkerhetsskyddsavtal. En myndighet som anges i 1 § ska kontrollera att motparten följer säkerhetsskyddsavtalet och revidera avtalet om det krävs på grund av ändrade förhållanden. Om motparten inte följer säkerhetsskyddsavtalet ska myndigheten vidta de åtgärder som behövs för att tillgodose kraven på säkerhetsskydd. UTREDNINGENS LAGFÖRSLAG BILAGA 1 Skyldigheter inför förfaranden som kräver säkerhetsskyddsavtal En myndighet som anges i 1 § som avser att genomföra ett förfarande som innebär ett krav på säkerhetsskyddsavtal enligt 12 § första stycket ska göra en särskild säkerhetsskyddsbedömning och lämplighetsprövning enligt 18 §. Myndigheten ska också samråda med Säkerhetspolisen enligt 19 §. Innan ett sådant förfarande som avses i 12 § första stycket inleds ska en myndighet som anges i 1 § genom en särskild säkerhetsskyddsbedömning identifiera vilka säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter eller vilken säkerhetskänslig verksamhet i övrigt som den andra aktören kan få tillgång till och som kräver säkerhetsskydd. Med utgångspunkt i den särskilda säkerhetsskyddsbedömningen och övriga omständigheter ska myndigheten pröva om det planerade förfarandet är lämpligt från säkerhetsskyddssynpunkt. Den särskilda säkerhetsskyddsbedömningen och lämplighetsprövningen ska dokumenteras. Om lämplighetsprövningen leder till bedömningen att det planerade förfarandet är olämpligt från säkerhetsskyddssynpunkt, får det inte inledas. 18 § leder till bedömningen att det planerade förfarandet inte är olämpligt från säkerhetsskyddssynpunkt, BILAGA 1 UTREDNINGENS LAGFÖRSLAG ska en myndighet som anges i 1 § innan den inleder förfarandet samråda med Säkerhetspolisen, om det planerade förfarandet innebär att den andra aktören kan få tillgång till 1. säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter i säkerhetsskyddsklassen hemlig eller högre, eller 2. annan säkerhetskänslig verksamhet av motsvarande betydelse för säkerhet. En anställd vid ett sådant kansli som avses i 3 kap. 6 § lagen (2016:1109) om stöd till partigrupperna för riksdagsledamöternas arbete i får inte obehörigen röja eller utnyttja säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter som han eller hon har fått del av vid deltagande i eller säkerhetskänsliga verksamhet. Säkerhetspolisen ska, med de undantag som anges i andra stycket, granska att denna lag och de föreskrifter som har meddelats i anslutning till lagen samt säkerhetsskyddslagen (2018:585) i tillämpliga delar följs. Säkerhetspolisen ska också granska föreskrifternas ändamålsenlighet. Säkerhetspolisen får inte besluta om några åtgärder med anledning av granskningen. Om det finns särskilda skäl får riksdagsstyrelsen, för , talmannens eller en enskild riksdagsledamots del, helt eller delvis, neka Sä- kerhetspolisen att utföra en granskning enligt första stycket samt neka UTREDNINGENS LAGFÖRSLAG BILAGA 1 Säkerhetspolisen tillgång till uppgifter vid en granskning. Samma rätt gäller för en justitieombudsman, riks- revisorn, riksrevisionsdirektören samt myndigheterna , , ombudsmän och . De myndigheter som anges i 1 § ska skriftligen redovisa vilka granskningsinsatser Säkerhetspolisen har gjort och hur förslag till åtgärder som Säkerhetspolisen har lämnat har tagits om hand. skrivelse ska innehålla även en redovisning av föreslagna åtgärder för . Redovisningen ska lämnas till myndighetens ledning samt, för del, till finansutskottet och för övriga myndigheters del till . 1.Denna lag träder i kraft . 2.Den upphävda 12 § gäller för säkerhetsskyddsavtal som har ingåtts före ikraftträdandet. Sammanfattning av utredningens förslag Riksdagsstyrelsen beslutade om direktiv till en särskild utredare att göra en fortsatt översyn av regelverket om säkerhetsskydd i och dess myndigheter. Utredningen ska komplettera de förslag som lämnades i framställningen Ny lag om säkerhetsskydd i och dess myndigheter (framst. 2018/19:RS6). De frågor utredningen har att besvara kan delas in i tre delar med underavsnitt. Den första delen rör frågan om det finns behov av ändringar i befintliga bestämmelser eller av ytterligare bestämmelser i lagen (2019:109) om säkerhetsskydd i och dess myndigheter. Frågan består i sin tur av fyra delar, nämligen •att utreda om det är möjligt att genom andra åtgärder än den tillsyn som regleras i säkerhetsskyddslagen (2018:585) åstadkomma ett motsvarande skydd för säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter och säkerhetskänslig verksamhet i och dess myndigheter •att analysera behovet och konsekvenserna av en anmälnings- och rapporteringsskyldighet för och dess myndigheter vid säkerhetshotande händelser samt överväga om en sådan ska införas •att analysera behovet av ytterligare reglering för att förebygga att säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter och säkerhetskänslig verksamhet inom och dess myndigheter utsätts för risker i samband med utkontraktering samt •att analysera behovet av en säkerhetsskyddschef hos och dess myndigheter (dock inte nämndmyndigheterna under ) samt vid behov föreslå vilka uppgifter och befogenheter sådana säkerhetsskyddschefer ska ha och hur sådana uppgifter och befogenheter ska regleras. Den andra delen utgörs av några frågor om partigruppernas kanslier, närmare bestämt att överväga om säkerhetsprövning och placering i säkerhetsklass av anställda vid partigruppernas kanslier bör regleras i lag eller om det även fortsättningsvis är lämpligare med en överenskommelse samt att analysera om och i vilken utsträckning anställda vid partigruppernas kanslier omfattas av 5 kap. 2 § första stycket säkerhetsskyddslagen. Utredaren ska också föreslå de ändringar som bedöms nödvändiga i lagen om säkerhetsskydd i och dess myndigheter eller i riksdagsstyrelsens föreskrift (RFS 2019:1) om säkerhet och säkerhetsskydd i , och partikanslierna för att säkerställa skyddet för säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter och säkerhetskänslig verksamhet. Den tredje delen rör tidigare riksdagsledamöters rätt till tillträde till . Utredaren ska analysera tillämpningen av gällande reglering om SAMMANFATTNING AV UTREDNINGENS FÖRSLAG BILAGA 2 tillträde för tidigare riksdagsledamöter och utreda vad som gäller för tidigare ledamöters tillträde till parlamenten i jämförbara länder. Utredaren ska se över vilka skäl – utöver ledamotsuppdragets speciella karaktär – som kan finnas för tillträdesrätt till för tidigare ledamöter och ta ställning till hur en sådan tillträdesrätt bör utformas. Utredaren ska lämna nödvändiga författningsförslag. Förslag som rör behovet av ändringar i befintliga bestämmelser eller av ytterligare bestämmelser i lagen om säkerhetsskydd i och dess myndigheter Säkerhetshoten mot har ökat och Säkerhetspolisen bedömer att de kommer att fortsätta öka . Det är därför viktigt att i alla organisationer lyfta upp säkerhetsskyddets betydelse. Det gäller inte minst för och dess myndigheter. Genom den säkerhetsskyddslag med tillhörande förordning som trädde i kraft får lagstiftaren anses ha lagt fast en lägstanivå för säkerhetsskyddet. Säkerhetsskyddslagen gäller dock bara till vissa delar för och dess myndigheter. För dessa gäller i övrigt lagen om säkerhetsskydd i och dess myndigheter. Enligt vår mening måste utgångspunkten vara att det är den nivå som framgår av säkerhetsskyddslagen som ska gälla för hela statsförvaltningen och därmed även för och dess myndigheter. Det innebär inte att bestämmelserna måste se exakt likadana ut för alla verksamheter. Exempelvis kan konstitutionella skäl göra att en annan konstruktion i vissa fall behöver väljas för och dess myndigheter. Säkerhetsskyddet bör säkerställas genom en utveckling av den interna och den externa granskningen Tillsyn enligt säkerhetsskyddslagen kan sägas ge ett skydd genom att den synliggör eventuella brister på säkerhetsskyddsområdet. förekommer det hos några av de institutioner vi har att titta på en viss aktivitet som syftar till att upptäcka sådana brister. För att skapa ett skydd liknande det som tillsyn ger bör dock, enligt vår mening, den interna och den externa granskningen av hur säkerhetsskyddsbestämmelserna hos och dess myndigheter följs utvecklas, och bestämmelser om den externa granskningen bör föras in i lagen om säkerhetsskydd i och dess myndigheter. Granskningen bör innefatta att granska efterlevnaden av lagen om säkerhetsskydd i och dess myndigheter och de interna föreskrifter som har meddelats i anslutning till lagen samt säkerhetsskyddslagen i tillämpliga delar. Eftersom och dess myndigheter är självreglerande utöver de lagar som nämns ovan bör det även ingå en granskning av de interna föreskrifternas ändamålsenlighet. BILAGA 2 SAMMANFATTNING AV UTREDNINGENS FÖRSLAG Vid utformningen av en intern respektive extern granskning är de konstitu- aspekterna av betydelse. För , talmannen, en enskild riks- dagsledamot, en justitieombudsman (även en ställföreträdande ombudsman), riksrevisorn (även en tillförordnad riksrevisor) och riksrevisionsdirektören är När det gäller kan dess självständighet närmast sägas handla om penningpolitiken. Enligt vår mening kan dock självständigheten inte tas till intäkt för att de aktuella institutionerna eller aktörerna aldrig kan granskas. Vi kan inte heller se att självständigheten i alla lägen utesluter en granskning initierad och utförd av en myndighet under regeringen. Styrande för hur granskningen kan och bör se ut måste i stället vara att den utformas på ett sådant sätt att det inte finns någon risk för att självständigheten för , talmannen, en enskild riks- dagsledamot, en justitieombudsman (även en ställföreträdande ombudsman), riksrevisorn (även en tillförordnad riksrevisor), riksrevisionsdirektören eller ansvar för penningpolitiken kan komma att påverkas eller ifråga- Därför anser vi att ansvaret för den interna granskningen bör ligga på sä- kerhetsskyddschefen (se mer om den funktionen nedan) som till sin hjälp bör ha en särskild granskningsfunktion. När det gäller nämndmyndigheterna be- driver de, enligt deras egen utsago, ingen säkerhetskänslig verksamhet. heller inte någon säkerhetsskyddschef. Om någon nämnd skulle komma att bedriva säkerhetskänslig verksamhet bör den dock kunna låta den interna granskningen utföras av någon annan myndighet under . När det så gäller den externa granskningen anser vi att den bör utföras av Säkerhetspolisen, i nära dialog med den som granskas. För att slå vakt om självständigheten för och de nämnda aktö- rerna samt ansvar för penningpolitiken bör, vid såväl den interna som den externa granskningen, säkerhetsskyddschefen respektive Säkerhets- polisen inte kunna besluta om några åtgärder med anledning av granskningen. I stället bör de enbart kunna komma med förslag till åtgärder. garant för självständigheten bör det också finnas en form av säkerhetsventil. Den bör innebära att om det finns särskilda skäl så ska, för , talman- nens eller en enskild riksdagsledamots del, riksdagsstyrelsen ha rätt att helt eller delvis neka säkerhetsskyddschefen respektive Säkerhetspolisen att utföra en granskning samt att neka dessa tillgång till uppgifter. Samma rätt bör gälla för en justitieombudsman (även en ställföreträdande ombudsman), riksrevi- sorn (även en tillförordnad riksrevisor), riksrevisionsdirektören samt myndig- heterna , , ombudsmän () Med särskilda skäl avser vi t.ex. att granskningen riskerar att självständigheten för , de nämnda aktörerna eller ansvar för penningpolitiken kan komma att påverkas eller ifrågasättas eller att det ur sekretessynpunkt inte bedöms lämpligt eller möjligt att låta säkerhets- skyddschefen eller Säkerhetspolisen ta del av vissa uppgifter. För att ytterligare inskärpa vikten av granskningen och för att ge en vägled- ning i vilka fall det kan finnas skäl att göra avsteg från de föreslagna åtgärderna SAMMANFATTNING AV UTREDNINGENS FÖRSLAG BILAGA 2 anser vi att det också bör finnas ett krav för myndigheter att till respektive myndighetsledning i en skrivelse redovisa vilka granskningsinsatser som säkerhetsskyddschefen respektive Säkerhetspolisen har gjort och hur de åtgärder som dessa har föreslagit har tagits om hand. När det gäller den externa granskningen bör skrivelsen för , , och nämndmyndigheternas del skickas även till och för del även till finansutskottet. Det är sedan upp till respektive utskott att eventuellt agera utifrån vad som framkommer i skrivelsen. Det bör finnas en anmälningsskyldighet till Säkerhetspolisen vid säkerhetshotande händelser och verksamhet Enligt 2 kap. 1 § tredje stycket säkerhetsskyddslagen är en verksamhetsutövare skyldig att anmäla och rapportera sådant som är av vikt för säkerhetsskyddet. Av 2 kap. 10 § säkerhetsskyddsförordningen följer en anmälningsskyldighet vid vissa säkerhetshotande händelser och verksamhet. I vissa andra bestämmelser används i stället begreppet rapportera. Enligt vår mening utgör skyldigheten att anmäla respektive rapportera, oaktat vilket begrepp som används, en viktig beståndsdel i säkerhetsskyddet. Skyldigheten bidrar till att ge framför allt Säkerhetspolisen en överblick över och bredare kunskap om vilka skyddsvärden, hot och sårbarheter som finns. Det i sin tur gör att Säkerhetspolisen bättre kan stötta verksamhetsutövare med råd och stöd. De nämnda bestämmelserna gäller dock inte för och dess myndigheter. Vi anser att det därmed saknas en viktig pusselbit i säkerhetsskyddet, både för som land och för och dess myndigheter. Mot den bakgrunden bör det i lagen om säkerhetsskydd i och dess myndigheter införas en skyldighet att skyndsamt anmäla säkerhetshotande händelser och verksamhet i den egna verksamheten till Säkerhetspolisen. Bestämmelser om vad som ska anmälas – vi tänker oss sådana händelser som anges i 2 kap. 10 § säkerhetsskyddsförordningen som t.ex. att en säkerhetsskyddsklassificerad uppgift kan ha röjts– bör placeras i respektive institutions interna föreskrifter. Denna anmälningsskyldighet bör enligt vår mening medföra undantag från artiklarna 33 och 34 i EU:s dataskyddsförordning. I artiklarna finns bestämmelser om rapportering till tillsynsmyndigheten (för del ) av en personuppgiftsincident samt om information till den registrerade om en sådan incident. Av säkerhetsskyddskäl finns det dock i 1 kap. 4 § lagen (2018:218) med kompletterande bestämmelser till EU:s dataskyddsförordning, förkortad dataskyddslagen, ett undantag som innebär att artiklarna inte ska tillämpas i fråga om incidenter som ska rapporteras enligt säkerhetsskyddslagen eller föreskrifter som har meddelats i anslutning till den lagen. Vi anser att säkerhetsskyddskäl kan göras gällande även för personuppgiftsincidenter som ska anmälas enligt de bestämmelser om anmälnings- BILAGA 2 SAMMANFATTNING AV UTREDNINGENS FÖRSLAG skyldighet i lagen om säkerhetsskydd i och dess myndigheter eller föreskrifter som har meddelats i anslutning till den lagen som vi föreslår.