frsrdg · H904JO1 · 2021-11-10 00:00:00 — Jävsreglerna omfattar dock inte den som ska anlitas som sakkunnig i ett ärende utan att delta i handläggningen på något annat sätt. Detta hindrar inte att frågan om opartiskhet kan få aktualitet även i fråga om en sådan person. Paragrafen gäller alla ärenden och inte bara sådana som avser myndighetsutöv- ning mot någon enskild (se bl.a. , Förvaltningslagen [, Version 3, ], kommentaren till 11 §). I sammanhanget vill jag nämna att det i förarbetena till den förvaltningslag som trädde i kraft uttalas att jävsreglerna bör omfatta dem som för en myndighets räkning tar del i handläggningen på ett sätt som kan påverka myndighetens beslut i ärendet och att det därför bör framgå av lagtexten att det inte är benämningen eller arbetsbeskrivningen utan agerandet i det enskilda ärendet som är avgörande (se prop. 2016/17:180 s. 94). Det finns ett antal JO-beslut som rör hur man ska se på externa uppdragsta- gare (t.ex. experter) som anlitas av en myndighet i förhållande till förvaltnings- lagens jävsregler (se bl.a. JO 1983/84 s. 213, JO 1990/91 s. 224, JO 2010/11 s. 278 och JO:s beslut , dnr 2035-2010). I JO 2010/11 s. 278 uttalade JO att det för tillämpligheten av förvaltnings- lagens regler om jäv inte spelar någon roll om en uppdragstagare de facto haft ett inflytande motsvarande en beslutsfattares eller föredragandes, så länge han eller hon inte formellt varit knuten till myndigheten på ett med en befattnings- havare vid denna jämförbart sätt. I det aktuella ärendet hade anlitat en fristående konsult för vissa konsultationer och undersökningar i ären- den som gällde godkännande av vapen för jakt. Konsulten bedrev handel med vapen. Utredningen visade att konsulten hade använts som ett slags föredragande och getts ett avgörande inflytande över myndighetens yttranden till polisen. JO ansåg att konsulten inte kunde anses ha varit omfattad av för- valtningslagens jävsbestämmelser men uttalade att myndigheten likväl måste leva upp till objektivitetskravet i 1 kap. 9 § regeringsformen som det i fråga om uppdragstagaren inte får finnas omständigheter som är ägnade att negativt påverka tilltron till det tillämpade förfarandets objektivitet. Natur- vårdsverket kritiserades dels för att konsulten hade medverkat i myndighetens beslutsfattande utan att det gjorts klart vilken ställning och vilket uppdrag han hade, dels för att ha brutit mot grundlagens objektivitetskrav. Vad har experterna haft för uppdrag? Enligt vad uppgett har ambitionen varit att anlita främsta experter inom det aktuella riktlinjeområdet. Sådana experter har ofta lång erfarenhet från såväl kliniskt arbete som forskning och ett stort engage- mang inom sitt expertområde. Det är därmed naturligt att dessa experter har kända uppfattningar inom området men även andra uppdrag eller åtaganden. Psykoterapicentrum har framfört invändningar om jäv mot fem experter som deltagit i riktlinjearbetet och har dessutom gjort gällande att de omfattas av 2 021 /2 2:JO1 H Ä L S O - O C H S J U K V Å R D Psykoterapicentrum har särskilt lyft fram de tre experter, nämligen AA, BB och CC, som varit medlemmar i projektled- ningsgruppen och angett att de genom sina uppdrag haft en betydande ställning som handläggare och beslutsfattare i projektet. framförts mot DD, som varit medlem i prioriteringsgruppen, och EE, som varit medlem i en av faktagrupperna. Av utredningen framgår att projektledningsgruppen bestått av totalt tio per- soner, varav tre tjänstemän hos . Gruppen har letts av den tjäns- teman på som varit projektledare och som därmed haft det över- gripande ansvaret för hela riktlinjearbetet. Enligt har den kon- kreta innebörden av det varit att projektledaren haft det formella ansvaret för bl.a. den avgränsning som gjordes i början av arbetet och den tillstånds- och åtgärdslista som tagits fram. Av projektplanen, daterad (So- cialstyrelsens dnr 40073/2013-81), framgår bl.a. att gruppens medlemmar, varav fem fungerat som faktaordförande, haft i uppdrag att fatta strategiska be- Dessa har gällt t.ex. riktlinjernas innehåll (dvs. tan), urvalet av centrala rekommendationer samt prioriteringar och övriga re- kommendationer inför generaldirektörens beslut om att fastställa riktlinjerna. tjänstemän har således haft det övergripande ansvaret för hela riktlinjeprojektet, inklusive tidsplan och budget (vilket legat på projektledaren) samt ansvaret för det vetenskapliga underlaget (vilket legat på delprojektleda- Det framgår vidare att faktagruppsordförandenas uppgift varit att ha det övergripande ansvaret för det vetenskapliga arbetet i sina respektive faktagrup- per och godkänna det vetenskapliga underlaget (arbetsdokumenten) inför prio- har uppgett att det operativa ansvaret för planering och genomförande av riktlinjearbetet har legat på myndighetens tjänstemän som självständigt fattat beslut utifrån de underlag som tagits fram inom ramen Av projektplanen för arbetet framgår även att faktagruppernas uppdrag varit att sammanställa de vetenskapliga underlagen för varje tillstånds- och åt- Utöver faktagruppsordföranden har vetenskapliga författare (”radför- fattare”) deltagit med uppdraget att sammanställa de vetenskapliga underlagen under handledning av faktagruppsordföranden och delprojektledaren. ringsgruppens uppdrag har varit att rangordna samtliga rader i tillstånds- och Det angivna syftet med att anlita externa experter har varit att ska få tillgång till sådan fackkunskap som myndigheten saknat och som be- hövts för att kunna bedöma en viss fråga. Det ligger därmed i sakens natur att myndigheten beaktat synpunkter från sådana experter och att det även kan ha I sig torde detta dock inte vara tillräckligt för att utan vidare tillämpa förvaltningslagens jävsbestämmelser på någon av de experter som anlitat för det aktuella projektet. De personer som Psykoterapicentrum ifrågasatt har anlitats av Socialstyrel- sen för tidsbegränsade uppdrag i rollen som sakkunniga experter. H Ä L S O - O C H S J U K V Å R D 2 0 2 1 / 2 2 : J O 1 elsen och Psykoterapicentrum har lämnat olika beskrivningar av exakt vilket uppdrag och inflytande de tre experterna i projektledningsgruppen haft. Jag kan konstatera att de åtminstone har haft en viktig funktion som stöd till myndig- hetens tjänstemän och därigenom haft ett visst personligt, men inte avgörande, inflytande över de ställningstaganden som gjorts inom ramen för riktlinjearbe- tet. Enligt vad som kommit fram i utredningen har experternas faktiska uppdrag och inflytande i projektet emellertid inte gått utöver vad som angetts i projekt- planen. De har inte heller haft formell ställning som handläggare eller besluts- fattare och inte heller medverkat i föredragningar eller formellt beslutsfattande. På grund av vad jag nu anfört kan förvaltningslagens jävsbestämmelser inte anses tillämpliga på dessa experter eller, för den delen, de övriga externa ex- perter som haft andra uppgifter i riktlinjearbetet (jfr JO 2010/11 s. 278). Utgångspunkter för min bedömning Även om förvaltningslagens jävsbestämmelser inte kan anses tillämpliga i fråga om en viss uppdragstagare ska myndigheten alltid beakta de krav som objektivitetsprincipen i regeringsformen ställer. Det krävs då av myndigheten att den säkerställer att det inte i fråga om en uppdragstagare som har någon form av faktiskt inflytande över ett ärende finns omständigheter som är ägnade att negativt påverka tilltron till det tillämpade förfarandets objektivitet (se bl.a. JO 2010/11 s. 278 och JO:s beslut , dnr 2035-2010). När det gäller innebörden av grundlagens krav på opartiskhet har uttalat att det är naturligt att söka ledning i de principer som kommer till uttryck i förvaltningslagens bestämmelser om jäv, även om dessa inte är direkt tillämpliga (se NJA 1995 s. 11). Om kravet på saklighet kan sägas rikta sig mot vilka faktorer som ligger till grund för det fattade beslutet, avser kravet på opartiskhet i huvudsak frågan hur beslutsprocessen uppfattas utifrån. har anlitat experter som i olika utsträckning har kopplingar till företag, projekt eller intressenter som kunde komma att påverkas av hur riktlinjerna utformades. Det går inte att ange några generella gränser för vilka kopplingar etc. som kan anses godtagbara, utan det måste göras en bedömning i varje enskilt fall. Det står klart att de aktuella uppdragstagarnas andra engagemang har gett upphov till starka ifrågasättanden av deras deltagande i riktlinjearbetet, bl.a. från anmälaren. För att det ska finnas anledning att ifrågasätta en uppdragsta- gares opartiskhet måste emellertid omständigheterna rimligen vara sådana att det för en objektiv iakttagare kan uppkomma legitima tvivel om hans eller hen- nes opartiskhet och oberoende (jfr bl.a. NJA 2010 s. 274 och JO 2019/20 s. 669). har bedömt varje expert utifrån de uppgifter som de lämnat på den blankett för bedömning av jäv, intressekonflikter och andra bindningar som använder och har tagit fram tillsammans med andra myn- digheter. I vissa fall har myndigheten ställt enstaka kompletterande frågor om redovisade företagskopplingar och olika slags åtaganden m.m. Till grund för beslutet att anlita en expert har det, enligt vad myndigheten uppgett, legat en 2 021 /2 2:JO1 H Ä L S O - O C H S J U K V Å R D bedömning utifrån den totala bilden för varje enskild uppdragstagare i förhål- lande till grupperna som helhet. Bedömningen har också tagit hänsyn till upp- dragens art, att experterna inte varit handläggare utan fungerat som rådgivare till myndigheten och att deras synpunkter vägts samman med flera andra ex- perters åsikter och uppfattningar i respektive arbetsgrupp. Förhållandena i det här fallet Psykoterapicentrum har framfört jävsinvändningar mot fem externa experter som deltagit i riktlinjearbetet. I huvudsak gäller invändningarna de kopplingar och åtaganden som dessa har till olika kommersiella företag och de intresse- konflikter som Psykoterapicentrum därigenom anser ha funnits. ningen i ärendet framgår följande: AA har varit medlem i projektledningsgruppen och ordförande för faktaom- rådet psykologisk behandling av vuxna. Av hans jävsdeklaration framgår att han är styrelseledamot i ett bolag som säljer internetbaserad kbt. stämmoprotokoll daterat , som Psykoterapicentrum lämnat in, framgår att han åtminstone även var aktieägare i bolaget. har anfört att AA hade en anknytning till ett företag som gjorde att det kunde ifrågasättas om han borde delta i vissa delar av arbetet. heten bedömde som en konsekvens av det att AA inte skulle delta i handlägg- ningen av frågor som handlade om internetbaserad kbt. dömde utifrån givna uppgifter att det inte var fråga om jäv. BB har varit medlem i projektledningsgruppen och ordförande för faktaom- rådet barn- och ungdomspsykiatri. Av hans jävsdeklaration framgår att han får ersättning från läkemedelsbolag för att föreläsa om nya rön inom behandlingsforskning generellt och psykofarmakologi specifikt. styrelsen bedömde utifrån givna uppgifter att det inte fanns någon risk för jäv. CC har varit medlem i projektledningsgruppen och adjungerande ordfö- rande för faktaområdet barn- och ungdomspsykiatri. framgår bl.a. att han får ersättning från läkemedelsbolag för att föreläsa i psykofarmakologisk fortbildning och att han är styrelseledamot i (). framgår vidare att han , dvs. pågick, satt med i en internationell referensgrupp för en viss psykopedagogisk depressionsbehandling och att det uppdraget arvoderades av ett läkemedelsbo- Av det material som Psykoterapicentrum lämnat in framgår även att CC har ett engagemang i ett psykopedagogiskt projekt, Deplyftet, som i riktlinjerna tas upp som exempel på en psykopedagogisk metod. Att CC haft detta uppdrag framgår dock inte av hans jävsdeklaration. bedömde att det inte fanns någon risk för jäv utifrån de uppgifter som han lämnat in. DD har varit medlem i prioriteringsgruppen. framgår bl.a. att hon arbetar med projektet under SBUP som finansieras av Kommuner och Regioner och drivs av Region . bedömde utifrån givna uppgifter att det inte fanns någon risk H Ä L S O - O C H S J U K V Å R D 2 0 2 1 / 2 2 : J O 1 EEhar varit medlem i en faktagrupp. Av hans jävsdeklaration framgår att han är styrelsesuppleant och vetenskaplig rådgivare till ett företag som säljer kbt-tjänster till sjukvården samt att han är gift med företagets ägare och verk- ställande direktör. EE har deltagit som en av cirka fem experter i en faktagrupp med uppdrag att sammanställa det vetenskapliga underlaget. I en bilaga till jävsdeklarationen anges att han var radförfattare till tillståndet social fobi med åtgärderna psykodynamisk terapi respektive interpersonell terapi. Socialstyrel- sen bedömde att det inte fanns någon risk för jäv utifrån inlämnade uppgifter och de tillstånds- och åtgärdsrader som EE hanterade. som AA haft ett centralt expertuppdrag i projektet har han haft ett kommersiellt intresse i ett företag som åtminstone indirekt kunde komma att påverkas av hur riktlinjerna utformades. Det råder inte någon tvekan om att denna omständighet utifrån sett varit ägnad att påverka tilltron till hans objek- tivitet även när det gäller andra frågor än de som rör internetbaserad kbt, sär- skilt som riktlinjerna inte kom att göra skillnad på olika former av kbt. Den bedömning som gjorde i fråga om AA framstår därför inte som helt invändningsfri. För egen del anser jag att bedömning inte fullt ut hanterade den intressekonflikt som fanns. I myndighetens interna styr- dokument för arbetet med nationella riktlinjer anges bl.a. att det är väsentligt att opartiskheten inte ska kunna ifrågasättas hos de experter som anlitas av Social- styrelsen och att experter med starka kopplingar till exempelvis ett företag som rör det egna expertområdet därför inte kan medverka i riktlinjearbetet (se Soci- alstyrelsen, 3.1.2 Instruktion Starta projekt, daterad , dnr 1.3- 14123/2017). Jag noterar här att inte närmare redovisat varför myndigheten ansåg det möjligt för AA att delta i projektet trots den kunskap som den hade om AA:s intressen i det aktuella företaget. Den åtgärd som So- cialstyrelsen vidtog för att i någon mening hantera risken för att tilltron till rikt- linjearbetets objektivitet skulle komma att påverkas negativt anser jag inte var tillräcklig. Den totala sammansättningen av experter i riktlinjearbetet kan inte heller anses ha medfört att intressekonflikten i AA:s fall saknat betydelse. Ris- ken för att tilltron till riktlinjearbetets objektivitet därigenom skulle komma att påverkas negativt får därför anses ha varit så stor att den borde ha lett till att inte anlitade AA i arbetet. För denna brist kan inte undgå kritik. Även BB har haft ett centralt expertuppdrag i projektet. Hans uppdrag som föreläsare för läkemedelsbolag är dock enligt min mening inte av sådan art och omfattning att de utifrån sett varit ägnade att påverka tilltron till hans opartisk- het. CChar också haft ett centralt expertuppdrag i projektet. Hans uppdrag som föreläsare och med arvoderade uppdrag i en internationell referensgrupp bedö- mer jag inte heller vara av sådan art och omfattning att de kan anses påverka tilltron till hans opartiskhet på ett negativt sätt. När det gäller CC:s engagemang iprojektet har det framkommit att Deplyftet är ett utbildnings- och implementeringsprogram för genomförande av vissa riktlinjer framtagna av 2 021 /2 2:JO1 H Ä L S O - O C H S J U K V Å R D SBUP för behandling av depression inom barn- och ungdomspsykiatrin. Pro- jektet innehåller moduler för psykopedagogisk behandling. Programmet kan inte sägas representera någon särskild skola utan är mer att betrakta som en grund för all eventuell övrig behandling såsom psykoterapi eller psykofarmaka. Det har inte påståtts att CC hade något kommersiellt intresse i projektet han deltog i riktlinjearbetet. Jag bedömer att det som kommit fram om CC:s engagemang i Deplyftet eller hans kopplingar och åtaganden i övrigt inte kan anses tillräckligt för att ifrågasätta hans opartiskhet. DDhar deltagit som en av 24 experter i prioriteringsgruppen och därmed haft ett mer begränsat uppdrag i riktlinjearbetet. Hennes engagemang i Deplyf- tet gör inte att det finns anledning att ifrågasätta hennes opartiskhet. EEhar varit vetenskaplig författare för två tillstånds- och åtgärdspar som innefattat åtgärderna psykodynamisk terapi och interpersonell terapi. Han har haft ett tydligt kommersiellt intresse i ett företag som säljer kbt-tjäns- ter till sjukvården och som åtminstone indirekt kunde komma att påverkas av hur riktlinjerna utformades. EE har inte deltagit i prioriteringsarbetet och haft en mindre central roll i projektet. Mot den bakgrunden anser jag inte att det som kommit fram är tillräckligt för att det utifrån sett funnits anledning att ifrå- gasätta hans opartiskhet i det uppdrag han haft. Jag kan därmed konstatera att kravet på opartiskhet får anses uppfyllt när det gäller BB:s, CC:s, DD:s och EE:s medverkande i riktlinjearbetet. Vad som i övrigt har kommit fram i ärendet ger inte anledning till några utta- landen från min sida. Kritik mot en enhetschef för att ha lämnat ut sekretessbelagda uppgifter till en överförmyndarnämnd (Dnr 6629-2018) Beslutet i korthet: En enhetschef vid ett habiliteringscenter gjorde en an- mälan till överförmyndarnämnden med synpunkter på hur en god man skötte sitt uppdrag. I samma anmälan lämnade enhetschefen information om den gode mannens huvudman, om bl.a. diagnos och sjukvårdsinsatser. ChefsJO konstaterar att de uppgifter som enhetschefen lämnade om hu- vudmannen är sådana att de omfattas av sekretess enligt 25 kap. 1 § offent- lighets- och sekretesslagen (OSL). Såvitt framkommit hade utlämnandet inte föregåtts av någon menprövning. Det hade därmed krävts antingen att den enskilde som uppgifterna rör hade lämnat sitt samtycke till utlämnandet eller att det fanns någon sekretessbrytande bestämmelse som tillät det. Habiliteringscentret har som grund för att uppgifterna lämnades ut hän- visat till 10 kap. 2 § OSL om nödvändigt utlämnande och 4 kap. 3 § 2 hälso- och sjukvårdsförordningen (HSF) som reglerar hälso- och sjukvårdens möjligheter att anmäla en intagen patients behov av god man och därmed sammanhängande frågor. H Ä L S O - O C H S J U K V Å R D 2 0 2 1 / 2 2 : J O 1 ChefsJO uttalar att enhetschefen inte hade den enskildes samtycke till att lämna ut uppgifterna och att det inte framkommit att utlämnandet var nöd- vändigt för att habiliteringscentret skulle kunna fullgöra sin verksamhet eller att någon annan sekretessbrytande bestämmelse var tillämplig. Vidare kon- staterar chefsJO att 4 kap. 3 § HSF endast gäller patienter som är inlagda på en sjukvårdsinrättning och därmed inte är tillämplig i detta fall. ChefsJO uttalar mot denna bakgrund att enhetschefen inte kan undgå kritik för att anmälan till överförmyndarnämnden innehöll sekretessbelagda uppgifter om huvudmannen. Slutligen framhåller chefsJO att hon har förståelse för att hälso- och sjukvårdspersonalen agerat utifrån vad som uppfattats vara patientens bästa och att det är problematiskt att deras möjligheter att kontakta överförmyn- daren är begränsade till inneliggande patienter. JO har tidigare uppmärk- sammat regeringen på frågan om det inte borde införas en skyldighet för läkare i öppenvården att anmäla behov av god man för en patient. Eftersom frågetecken om den nuvarande regleringen på nytt har aktualiserats i detta ärende ser chefsJO anledning att göra en framställan till regeringen om en översyn av lagstiftningen. En kopia av beslutet skickas även för kännedom till en pågående utredning om frågor om ställföreträdarskap. I en anmälan som kom in till JO förde AA fram klagomål mot habiliteringscenter, inom Region , och enhetschefen . Han uppgav i huvudsak följande: Enhetschefen har gjort en anmälan till överförmyndarnämnden om olämp- lighet hos en god man. I samma anmälan har hon dock lämnat sekretesskyd- dade uppgifter om huvudmannen. Det finns inte någon sekretessbrytande be- stämmelse i lag som har gett henne rätt att lämna ut dessa uppgifter. Ärendet remitterades till Styrelsen för (). Styrelsen, genom sjukvårdsdirektören, anförde bl.a. följande: Patientens gode man är mamman. Habiliteringsenheten har i samverkan med en utförare stått för insatserna till den vuxna patienten och patientens familj. Habiliteringsenheten har fått signaler om brister i god- manskapet när det gäller kontakter med myndigheter och att följa instrukt- ioner och rekommendationer för patientens bästa vilket föranledde kontakt med överförmyndarnämnden. Yttrande har inhämtats från ansvarig sektionschef för och Hälsa. Av skrivelsen framgår att kontakten med överförmyndarnämnden togs för att säkerställa förutsättningar för ökad livskvalité för patienten. Medarbetare på vårdenheten kände oro för att patienten inte fick sina behov tillgodosedda. Dessutom har i kontakt med sektionschefen framkommit att mottag- ningen först haft en telefonkontakt med överförmyndarnämnden som upp- 2 021 /2 2:JO1 H Ä L S O - O C H S J U K V Å R D manade mottagningschefen att göra en skriftlig anmälan om det bristande godmanskapet. Av kap. 25 § 1 OSL framgår att sekretess gäller inom hälso- och sjukvården för uppgift om en enskilds hälsotillstånd eller andra personliga förhållan- den, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider men. Enligt kap. 10 § 2 offentlighets- och sekretesslagen får myndighet lämna information till annan myndighet om det behövs om det är nödvändigt för att den utlämnande myndigheten ska kunna fullgöra sin verksamhet. I kap. 4 § 3 p. 2 hälso- och sjukvårdsförordningen framgår att en verk- samhetschef ansvarar för att överförmyndaren underrättas när en intagen person kan antas behöva god man eller förvaltare enligt samt när ett förvaltaruppdrag bör upphöra. Förvaltningen anser att det rör sig om två frågor i aktuellt ärende. Hade chefen för mottagningen rätt att underrätta överförmyndarnämnden samt har man brutit mot sekretessen när man gjorde anmälan till samma nämnd. Chefen ansåg sig ha rätt att underrätta överförmyndarnämnden. Som stöd för detta hänvisas till kap 4 § 3 punkt 2 i hälso- och sjukvårdsförordningen som i det här fallet bör tolkas analogt då patienten inte var intagen i slutenvår- den men väl inskriven hos mottagningen och vårdpersonalen hade ett vårdan- svar. Det är känt att patienten hade god man dels av överförmyndarnämnden och vårdpersonalen. Mottagningens chef som kontaktade överförmyndarnämn- den hade patientens bästa för ögonen då chefen fått flera signaler från per- sonalen som kände en stark oro för att patienten inte fick sina behov tillgo- dosedda, vilket även påverkar den vård som enheten försöker ge. Det har på intet sätt varit avsikten att skada patienten och enligt förvaltningens sätt att se på saken var det ett nödvändigt utlämnande. Dock kan man i efterskott konstatera att berörd chef uppgett mer informa- tion om patienten än vad som var nödvändigt när chefen kontaktade överför- myndarnämnden. I den skriftliga anmälan till nämnden framgår vilka sjuk- vårdsinsatser som getts till patienten vilket inte varit nödvändigt för anmälan om bristande godmanskap. Sammanfattningsvis anser förvaltningen att kontakten med överförmynda- ren var befogad för att informera om bristande godmanskap då man hade patientens bästa för ögonen, med stöd av ovan nämnd lagstiftning. Dock är det beklagligt att mer sekretessklassad information än nödvändigt förmed- lades till överförmyndarnämnden. AA kommenterade remissvaret. I ett beslut anförde chefsJO följande: Genom utredningen har det framkommit att en enhetschef vid habi- literingscentrum gjorde en anmälan till överförmyndarnämnden med syn- punkter på hur en god man skötte sitt uppdrag. I samma anmälan lämnade hon information om den gode mannens huvudman, om bl.a. diagnos och sjukvårds- insatser. Styrelsen för har i sitt yttrande till H Ä L S O - O C H S J U K V Å R D 2 0 2 1 / 2 2 : J O 1