frsrdg · H804RS5 · 2021-05-06 00:00:00 — De vice talmännen ska ingå i ordförandekonferensen och ersätter talmannen om han eller hon är förhindrad att delta vid ett sammanträde. Förslagen medför ändringar i riksdagsordningen. Utredningens överväganden och förslag I 4 kap. 5 § RO anges att ordförandekonferensen överlägger i frågor av gemensamt intresse för verksamheten i kammaren, utskotten och . Utredningen framhåller att utskotten har och bör ha en central roll i arbete. Utskottens arbete styrs framför allt av föreskrifter i 4 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG regeringsformen och riksdagsordningen. Det har förekommit att , ef- ter förslag som tagits fram av utredningar inom , har beslutat om riktlinjer för utskotten. Det finns en mängd detaljer i utskottsarbetet som var- ken är reglerade i författning eller har varit föremål för riktlinjebeslut från riks- Det kan gälla formerna för hur utskotten i normalfallet bereder ärenden, t.ex. antal beredningstillfällen, hur överläggningar i EU-frågor genomförs eller principer för utskottens utrikes resor. Det finns enligt utredningen flera skäl för att utskotten bör utbyta erfaren- heter och eftersträva mer enhetliga arbetsformer. Det är inte ovanligt att leda- möter, genom suppleantplatser, deltar i flera utskotts arbete. Det kan gälla par- tier med både förhållandevis få respektive många ledamöter. riod förekommer det också att ledamöter byter utskottstillhörighet. kan det finnas skäl till olika arbetssätt i olika utskott, men det underlättar för ledamöterna om de möter i huvudsak liknande arbetsformer i olika utskott. de ledamöter som deltar i mer än ett utskotts arbete innebär liknande arbetsformer i utskotten således att de lättare fullt ut kan delta i ut- skottens arbete utan att behöva lära sig nya arbetsformer. nya ledamöter underlättas om arbetsformerna är enhetliga. betare i utskottskanslierna kan det finnas ett värde i mer enhetliga arbetsfor- mer, t.ex. för att underlätta tjänstgöring i olika utskottskanslier. När det gäller arbetet med EU-frågor ska det framhållas att enhetliga ar- betsformer kan bidra till att genomslaget för det som framförs vid överlägg- ningar i utskotten ökar och att samarbetet med externa parter som regeringen Det blir tydligare vad resultatet av en över- läggning är om det finns en gemensam uppfattning om formerna för överlägg- Enhetliga arbetsformer underlättar således för regeringen och Rege- ringskansliet att förhålla sig till utskottens verksamhet och t.ex. bidra med un- derlag i enlighet med utskottens önskemål. Det blir således bättre förutsätt- ningar för att kräva enhetlighet i regeringens underlag till utskotten. När det gäller frågor som uppföljning och utvärdering respektive forskning och framtid kan erfarenhetsutbyte och gemensamma arbetssätt underlätta ut- vecklingen av arbetet och vara ett stöd inte minst om ett utskott inte kan prio- ritera utvecklingen av dessa frågor. Om det görs gemensamma insatser kan de få ökat genomslag. Generellt sett kan det finnas riksdagsgemensamma perspektiv som bör be- aktas i utskotten; t.ex. kan allmänna utrikespolitiska prioriteringar som det kan finnas skäl att väga in när utskotten planerar sina utrikes resor uppmärksam- mas i gemensamma diskussioner. Sammanfattningsvis finns det ett värde av erfarenhetsutbyte och att utskot- ten finner mer enhetliga arbetsformer. Som påpekades i förarbetena när ordförandekonferensen inrättades ges i ordförandekonferensen möjlighet till erfarenhetsutbyte mellan utskotten. förandekonferensen överlägger i frågor av gemensamt intresse för verksam- heten i kammaren, utskotten och , och det är således naturligt att ordförandekonferensen har en viktig roll när det gäller erfarenhetsutbyte och 4 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG strävandena efter mer enhetliga arbetsformer. har dock fungerat relativt olika under olika mandatperioder, och bestämmelsen om den i riksdagsordningen är tämligen kortfattad och allmänt hållen. Det har inte heller förts protokoll vid ordförandekonferensens sammanträden. Ut- redningen ser därför skäl att tydliggöra och stärka ordförandekonferensens roll. Ambitionen är att i ordförandekonferensen innevarande valperiod (2018– 2022) systematiskt gå igenom de olika slags frågor som utskotten hanterar. Det gäller betänkanden, EU-ärenden, forsknings- och framtidsfrågor, uppföljnings- och utvärderingsfrågor, rapporter och utrikes resor. Ar- betsformerna inom dessa olika områden diskuteras och erfarenhet utbyts vid ordförandekonferensens sammanträden. Under innevarande mandatperiod har dokument som rör EU-arbetet, utrikes resor och forsknings- och framtidsfrågor diskuterats i ordförandekonferensen och publicerats på Intranätet. Dokumenten har inte haft en enhetlig benämning. Avsikten är att i början av varje ny mandatperiod gå igenom dessa dokument med den nya ordförandekonferensen och göra de uppdateringar som den nya ordförandekonferensen kommer fram till är motiverade. Utredningen välkomnar den tydliga strukturen i ordförandekonferensens arbete. Det finns ett värde i erfarenhetsutbyte och mer enhetliga arbetsformer i utskotten, och ordförandekonferensen har en viktig roll i det arbetet. För att kunna följa verksamheten i ordförandekonferensen, både på kort och på lång sikt, vore det värdefullt att dess sammanträden dokumenteras genom enkla protokoll med uppgift om vilka frågor som har diskuterats. Det kan ske utan någon särskild reglering. De dokument som har blivit resultatet av diskussionerna i ordförandekonferensen innevarande mandatperiod är i kraft av sitt respektive innehåll värdefulla som stöd för arbetet i utskotten. Det finns dock ingen reglering av vad överläggningarna kan mynna ut i. Dokumenten har förankrats i ordförandekonferensen, och syftet är att de ska fungera som vägledning för utskottens och arbete, men de saknar formell status. Det kan i vissa fall räcka med att utbyta erfarenheter i ordförandekonferensen och lyfta fram goda exempel men det finns också skäl att i vissa fall formalisera resultatet av diskussionerna, bl.a. för att skapa ökad tydlighet och struktur i ordförandekonferensens arbete. Överläggningarna i ordförandekonferensen kan resultera i slutsatser som gäller arbetet i utskotten och . Det finns dokument om EU-arbetet m.m.som diskuterats i ordförandekonferensen och som kan ses som olika former av slutsatser. För att ge dessa slutsatser en formell status bör det anges i riksdagsordningen att ordförandekonferensen kan sammanfatta sina överläggningar i slutsatser. bör naturligtvis sträva efter enighet när den tar fram dessa slutsatser. Därigenom kan slutsatserna få legitimitet och genomslag i utskotten. 4 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG En ordning av detta slag skulle också tydliggöra och stärka ordförandekon- ferensens roll och förbättra förutsättningarna för att utvecklade arbetsformer i ordförandekonferensen ska vinna stabilitet . En utgångspunkt är att utfallet av diskussionerna i ordförandekonferensen bör göras känt för samtliga ledamöter och att ledamöterna även senare på ett enkelt sätt bör kunna ta del av slutsatserna. På motsvarande sätt som talman- nens beslut efter samråd med gruppledarna görs tillgängliga för ledamöterna bör slutsatserna av ordförandekonferensens överläggningar således göras till- gängliga för utskotten och . Slutsatserna kan självfallet inte gälla i stället för riksdagsordningen, och ytterst är det varje utskott som i en given situation inom ramen för lagar och andra bindande normer beslutar om sina arbetsformer. Det ska vidare framhållas att vissa typer av ärenden inte bör bli föremål för slutsatser av detta slag, t.ex. sådana ärendetyper som enbart behandlas i ett eller ett par utskott. Det kan gälla t.ex. granskning av regeringen och beslut om åtal mot statsråd m.fl. myndigheter, som hanteras av och finansutskottet, bör inte heller bli föremål för slutsatser av detta slag. När det gäller bör det påminnas om att ordförandekonferen- sen överlägger i frågor av gemensamt intresse för verksamheten i kammaren, utskotten och , och att ordförande ingår i ordfö- har diskuterat frågor om informat- ion och överläggningar i utskotten om EU-frågor, liksom samrådet i EU- Det är således rimligt att slutsatserna kan omfatta också EU- Bestämmelsen bör placeras som ett nytt andra stycke i 5 kap. 4 § RO som reglerar ordförandekonferensens uppgift. I en tilläggsbestämmelse bör det anges att slutsatserna ska göras tillgängliga för utskotten och . består, enligt tilläggsbestämmelse 4.5.1 RO, av tal- mannen som ordförande samt utskottens och ordförande. döma av de uttalanden som gjordes när ordförandekonferensen inrättades var avsikten att de vice talmännen skulle ingå i ordförandekonferensen, liksom de hade gjort i talmanskonferensen. Bestämmelsen i riksdagsordningen kom dock inte att inbegripa de vice talmännen. överlägger i frågor av gemensamt intresse för verk- samheten i kammaren, utskotten och . De vice talmännen har en roll i ledningen av verksamheten i kammaren, och det är naturligt att de deltar i ordförandekonferensen, vilket både motivuttalanden och praxis talar för. Detta bör också regleras i riksdagsordningen. De vice talmännen ersätter talmannen i olika sammanhang, t.ex. i ledningen av arbete och av kammarens sammanträden samt som ordförande vid riksdagsstyrelsens sammanträden. De vice talmännen bör också ersätta 4 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG talmannen som ordförande om talmannen är förhindrad att närvara vid ett sammanträde i ordförandekonferensen. I likhet med praxis i övrigt är det naturligt att förste vice talmannen i första hand inträder i talmannens ställe, därnäst andre vice talmannen och sist tredje vice talmannen. En vice ordförande i ett utskott kan ersätta sin ordförande vid ett sammanträde i ordförandekonferensen om ordföranden har förhinder. Om utskottens samtliga vice ordförande skulle delta i ordförandekonferensens sammanträden skulle dock församlingen mer än fördubblas och uppgå till 45 personer. Det kan nämnas att inför införandet av enkammarriksdagens utskottsväsen anfördes att 15 ordinarie ledamöter syntes vara ett lämpligt antal för att utskotten skulle kunna arbeta i smidiga och effektiva former. Från den synpunkten borde i varje fall en övre gräns för utskottens storlek gå vid ungefär 20 platser (SOU 1969:62 s. 69 f.). Mot den bakgrunden bör utskottens vice ordförande ges rätt att delta i ordförandekonferensens sammanträden endast om ordföranden har förhinder att delta. Det krävs inte någon särskild reglering av denna rätt; i att vara vice ordförande ligger att ersätta ordföranden vid hans eller hennes förfall. Finns det flera vice ordförande är det naturligt att de, i likhet med de vice talmännen, inträder i den turordning som deras beteckning anger. Det finns dock ingenting som hindrar att talmannen kallar även samtliga vice ordförande till ett visst sammanträde med ordförandekonferensen, om det finns skäl för det. I den mån det blir fråga om beslutsfattande är det dock enbart vice ordförande som ersätter en ordförande som deltar i beslut. Under pandemin genomfördes flera telefonmöten med ordförandekonferensen, då i stort sett samtliga ordförande och vice ordförande deltog. Syftet var att skapa bred förankring, diskussion och informationsspridning när det gällde utskottens arbete under de speciella förhållanden som rådde. Både ordförande och vice ordförande bör som få handlingarna inför varje sammanträde med ordförandekonferensen, så att de vice ordförandena kan följa arbetet i ordförandekonferensen och därmed ha goda förutsättningar att tjänstgöra om det skulle bli aktuellt. Juridiska fakultetsstyrelsen vid anför att det inte framgår närmare hur slutsatserna av överläggningarna ska göras tillgängliga för och utskotten, och i vilken utsträckning allmänheten och massmedierna ska få tillgång till slutsatserna. vid ifrågasätter om den typ av rekommendationer som är aktuell över huvud taget bör regleras i riksdagsordningen. Utredningen föreslår här ett nytt begrepp, ”slutsatser”, som inte tillhör svensk juridisk tradition. Den mer exakta innebörden av begreppet ”slutsatser” förblir oklar. Utredningen hävdar också att en reglering av slutsatsernas status i RO skulle ge ordförandekonferensen ”ökad tydlighet och struktur i arbetet”. Förslaget till ändring i riksdagsordningen om att 4 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG ordförandekonferensen får sammanfatta resultatet av sina överläggningar i Övriga remissinstanser tillstyrker eller har inte något att invända mot utred- Skälen för riksdagsstyrelsens förslag Styrelsen ställer sig bakom utredningens överväganden och förslag. Med anledning av remissvaren vill styrelsen anföra följande. Protokollen och slutsatserna från ordförandekonferensen kommer att bli allmänna handlingar och allmänheten och massmedierna kommer således att kunna ta del av dem under samma förutsättningar som för övriga allmänna handlingar. Det kan vidare nämnas att vissa dokument som diskuterats i ordförandekonferensen under den innevarande mandatperioden har publicerats på Intranätet i , men den närmare ordningen för hur slutsatserna ska göras tillgängliga för utskotten och behöver inte regleras. Genom den föreslagna regleringen i riksdagsordningen blir det tydligt att ordförandekonferensen får sammanfatta resultatet av sina överläggningar i slutsatser. arbete kan därmed få en tydligare struktur. Som anges i utredningen bör ordförandekonferensen naturligtvis sträva efter enighet när den tar fram dessa slutsatser. Därigenom kan slutsatserna få legitimitet och genomslag i utskotten. Ytterst är det varje utskott som i en given situation inom ramen för lagar och andra bindande normer beslutar om sina arbetsformer. Slutsatserna från ordförandekonferensens överläggningar kommer, som utredningen framhåller, inte att vara rättsligt bindande men kan ge utskotten stöd i arbetet, inte minst eftersom många detaljer i utskottens arbete inte är reglerade. Förslagen innebär ändringar i 4 kap. 5 § och tilläggsbestämmelse 4.5.1 samt en ny tilläggsbestämmelse 4.5.2 i riksdagsordningen. 4 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG Riksdagsstyrelsens förslag: Talmannen får besluta att dela ut medalj till ledamöter som lämnar och till andra personer som har gjort förtjänstfulla insatser för . En ledamot som lämnar kan få ett diplom och en guldfärgad riksdagsnål av talmannen. En ledamot som lämnar tjänstgöring i följd kan utöver diplom och riksdagsnål få medalj i åttonde storleken. Lämnar en ledamot tjänstgöring i följd kan ledamoten få medalj i tolfte storleken. Medalj i tolfte storleken får också ges till en ledamot som lämnar efter att ha tjänstgjort i följd samt under minst fyra av dessa år även varit gruppledare, utskottsordförande, talman eller vice talman. En ledamot som har fått medalj och därefter på nytt uppfyller förutsättningarna för att få en medalj i samma storlek kan i stället för en medalj få en romersk siffra i silver att fästa på medaljens band. Den romerska siffran anger vilken gång i ordningen ledamoten uppfyller förutsättningarna för att tilldelas medaljen i aktuell storlek. Talmannen får, om det finns särskilda skäl, besluta att en ledamot ska få en medalj även om förutsättningarna inte är uppfyllda. Om det finns synnerliga skäl får talmannen besluta att en ledamot inte ska få ett diplom, en riksdagsnål eller en medalj trots att förutsättningarna är uppfyllda. medalj får ges till andra än ledamöter för särskilt eller synnerligen förtjänstfulla insatser för . För särskilt förtjänstfulla insatser får medaljen i åttonde storleken ges. För synnerligen förtjänstfulla insatser får medaljen i tolfte storleken ges. Medaljen utformas enligt följande. Medaljen tillverkas i förgyllt, kontrollerat silver, i åttonde () respektive tolfte () storleken. Me- daljens åtsida upptar i upphöjd relief liggande på välvda horisontella linjer. Runt detta finns symboler och linjer i upphöjd relief. Frånsidan på en medalj som tilldelas en avgående ledamot upptar ”RIKSDAGSLEDAMOT” i upphöjd relief samt under det namnet på ledamoten och på raden därunder årtal. Frånsidan på en medalj som tilldelas någon annan än en riksdagsledamot upptar ”FÖR INSATSER FÖR ” i upphöjd relief samt därunder namnet på den som tilldelas medaljen. Bandet som hör till medaljen är blått med två gula ränder i mitten och en gul rand vid varje kant. kan meddela föreskrifter till lagen. Bestämmelserna om medalj och andra avgångsgåvor till riks- dagens ledamöter och om medalj till andra än ledamöter regleras i en ny lag. Riksdagsstyrelsens bedömning: Det bör inte regleras i lagen vem som får bära en utmärkelse. 4 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG Utredningens överväganden och förslag Genom ett tilläggsdirektiv fick utredningen även i uppdrag att utreda vissa frågor om medaljer. Utredningen skulle bl.a. överväga en reglering avseende när en riksdagsmedalj kan och bör delas ut och på vilket sätt det i så fall ska ske. Utredningen ska även ta fram ett förslag till reglering, varvid beskattningsreglerna ska beaktas. Det bör vara talmannen som beslutar om att tilldela en medalj. Utredningen anser att bör ha en förtjänstmedalj för att uppmärksamma och tacka avgående ledamöter för deras insatser. Det finns även skäl för att ska kunna uppmärksamma andra personers insatser för . Talmannen bör således kunna dela ut medalj till både avgående ledamöter och andra. I det följande behandlas följande frågor: •Medalj till avgående ledamöter •Medalj till andra än riksdagsledamöter •Reglering av medalj. Medalj till avgående ledamöter Att vara ledamot av riksdag är det viktigaste förtroendeuppdrag man kan ha i . Det är rimligt att den som lämnar efter förrättat värv uppmärksammas med en medalj, om det inte finns starka skäl för att ledamoten inte bör få en medalj. får den som varit ledamot i stort sett en mandatperiod eller längre en riksdagsmedalj. Enligt information från måste dock en person ha varit ledamot för att en gåva som ser som en minnesgåva ska vara skattefri för mottagaren. En utgångspunkt för denna utredning är att det inte ska göras någon lagändring som innebär att minnesgåvor till riksdagsledamöter skattemässigt behandlas på annat sätt än gåvor till andra. Med synsätt blir en medalj som delas ut till alla, eller så gott som alla, ledamöter som lämnar efter en mandatperiod en skattepliktig gåva. Ledamoten skulle i så fall behöva ta upp värdet av medaljen i deklarationen. Om man vill undvika att en ledamot behöver ta upp en minnesgåva än i deklarationen måste gåvan vara i stort sett utan värde; har exemplifierat med en blomsterbukett. På förfrågan har företrädare för meddelat att ett diplom i en ordinär ram inte kan anses ha något marknadsvärde och därför är en skattefri gåva. Detta innebär att en ledamot kan få ett diplom eller liknande med talmannens underskrift efter en valperiod utan att detta ska tas upp till beskattning. En ledamot som lämnar än bör få ett diplom från talmannen och en riksdagsnål, om det inte finns synnerliga skäl för att sådana minnesgåvor inte bör delas ut. Ett synnerligt skäl kan vara att ledamoten inte har deltagit i riksdagsarbetet, och har blivit föremål för arvodesavdrag enligt vad som föreslås i utredningens avsnitt 10 (2020/21:URF1 s. 122 f.). 4 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG Även ledamöter som lämnar bör få diplom och en riksdagsnål, men också mer erkänsla än så. Talmannen bör således med en medalj kunna uppmärksamma och tacka ledamöter som lämnar efter att ha tjänstgjort . En ledamot med än tyngre meriter bör kunna få en medalj av högre valör. H.M. Konungens medalj kan tilldelas i femte, åttonde och tolfte storleken och finns i åtta olika utföranden beroende bl.a. på vilket band den ska bäras i. De medaljer som delas ut av regeringen finns också i flera storlekar. medalj har diametern , vilket är åttonde storleken enligt nutida användning. Den storleken bör användas även fortsättningsvis och tilldelas de ledamöter som haft uppdraget men inte och inte heller haft något tyngre uppdrag . Den större storleken bör vara tolfte storleken, och medaljer i den storleken bör delas ut till ledamöter som har tjänstgjort i eller har haft ett tyngre uppdrag i . En första grund för att få den finare utmärkelsen bör således vara att en ledamot har tjänstgjort . En ledamot som har suttit , dvs. tre valperioder (om inte extra val hållits), ska kunna få den större medaljen. Vidare är det rimligt att tyngre uppdrag kan premieras. Ofta har ledamöter som har haft tyngre uppdrag suttit i flera valperioder, men det kan förekomma t.ex. att en ledamot har haft ett tyngre uppdrag sin andra och avslutande valperiod. Det kan då vara rimligt att detta uppmärksammas med en medalj av den större storleken även om ledamoten inte har tjänstgjort . De uppdrag som bör ligga till grund för bedömningen av om en medalj av den större storleken kan delas ut är gruppledare, ordförande i utskott eller , talman eller vice talman. En ledamot som har haft ett sådant uppdrag , dvs. motsvarande en valperiod utan extra val, bör få medalj i den större storleken. Om en ledamot t.ex. har haft två tyngre uppdrag under sammanlagt , t.ex. först som gruppledare och sedan som utskottsordförande , bör det uppmärksammas med medalj i tolfte storleken. Däremot räcker det inte att ha varit gruppledare och utskottsordförande för att tilldelas medalj i tolfte storleken. Om ledamoten t.ex. varit gruppledare under en tidigare tjänstgöringsperiod ska det året inte räknas in om en ledamot belönas för en senare tjänstgöringsperiod. Utgångspunkten är att medaljen lämnas för en sammanhängande tid som ledamot, inte minst av praktiska skäl. Om en ledamot som fått medalj i åttonde storleken sedan återkommer som ledamot och som ledamot har tjänstgjort eller haft ett tyngre riksdagsuppdrag och dessutom tjänstgjort får ledamoten medaljen i tolfte storleken. Det kan också förekomma att en ledamot får medaljen i tolfte storleken efter att ha uppfyllt kraven för att få den storleken, och efter att ha återkommit till får medaljen i åttonde storleken. Ledamoten får då behålla den tidigare medaljen, dvs. ledamoten kommer att ha medalj i två storlekar. 4 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG I stället för att en ledamot tilldelas medalj i samma storlek mer än en gång tilldelas en ledamot i ett sådant fall en romersk siffra (II för andra gången medaljen i den storleken skulle ha tilldelats ledamoten) i silver att fästa på medaljens band. En ledamot kan alltså få medalj i respektive storlek endast en gång. Det bör som vara talmannen som beslutar om att tilldela en ledamot en medalj. Den reglering som skisseras nedan kommer att ge talman- nen ett tydligt författningsstöd för beslut om tilldelning, och normalt kommer besluten att kunna fattas förhållandevis enkelt. Det kan dock finnas särskilda skäl för att en ledamot bör tilldelas en medalj även om tidsgränserna inte riktigt Talmannen bör ges möjlighet att t.ex. kunna besluta att tilldela en ledamot som har tjänstgjort eller som haft ett tyngre uppdrag en medalj, om det finns särskilda skäl. Ett skäl kan vara att det rör sig om enstaka dagar innan en tidsgräns uppnåtts, t.ex. därför att valet av ordförande i ett utskott har skett senare än normalt. Ett annat skäl kan vara att en ledamot av ett allvarligt och ömmande skäl av privat natur, t.ex. allvarlig sjukdom, tvingas lämna sitt uppdrag enstaka månader innan en tidsgräns upp- nåtts, eller att ledamoten avlider enstaka månader innan en tidsgräns uppnåtts. Medaljen får när det gäller riksdagsledamöter delas ut postumt. Det förekommer att en ledamot väljs in i och genast begär tjänst- ledighet för att tjänstgöra som statssekreterare eller att ledamoten utses till statsråd och således inte tjänstgör som ledamot. Det finns också ett exempel på att en ledamot genast begärt tjänstledighet till följd av en pågående tvist I sammanhanget kan nämnas att talmannen enligt prome- morian Talmannens beslut och överenskommelser med gruppledarna (2020- 07-09) kommer att tillstyrka begäran om ledighet för enskild angelägenhet i