frsrdg · H904JO1 · 2021-11-10 00:00:00 — Vad BB i övrigt har uppgett ger inte anledning till någon åtgärd eller något yttrande från min sida. avvakta med att underställa förvaltningsrätten ett beslut om omhändertagande till dess att beslutet är verkställt? Jag vill avslutningsvis uppehålla mig något vid det som nämnden tagit upp i sitt remissvar om att myndigheten i vissa fall, inom ramen för fristen i 7 § LVU, avvaktar med att underställa förvaltningsrätten ett beslut om om- händertagande till dess att det är verkställt. Nämnden har i sitt remissvar uppgett att myndigheten har erfarenhet av att äldre ungdomar med allvarlig kriminalitet, missbruk eller annat allvarligt soci- alt nedbrytande beteende, avviker och håller sig borta när de informeras om att nämnden har fattat ett beslut om omhändertagande enligt 6 § LVU. Enligt nämnden kan ungdomarna hålla sig borta med följden att de varken får skolundervisning eller den akuta vård som de är i behov av. För att minska risken för att ungdomar på det här sättet avviker och därigenom undandrar sig verkställighet avvaktar nämnden ibland med att underställa 2 021 /2 2:JO1 S O C I A L T J Ä N S T förvaltningsrätten ett beslut om omhändertagande till dess att be- slutet är verkställt. Domstolen underställs dock alltid beslutet inom den frist som anges i 7 § LVU. I likhet med nämnden anser jag att det är ytterst angeläget att ett beslut om omhändertagande verkställs, inte minst för att den unge ska få den vård som han eller hon är i behov av. Jag har därför förståelse för att nämnden försökt hitta en lösning på problemet med att unga avviker och därigenom un- dandrar sig verkställighet. Ett beslut om omhändertagande är dock en mycket ingripande åtgärd som vidtas i en akut situation. skäl är det därför viktigt att ett sådant beslut underställs rättslig prövning så snart som möjligt. Även om nämnden enligt 7 § LVU har på sig att underställa för- valtningsrätten ett beslut om omhändertagande, är det inte me- ningen att nämnden utan anledning ska avvakta fristens utgång (se bl.a. 1994/95 s. 356 och JO 2007/08 s. 307). I förarbetena till bestämmelsen anges att ett beslut om omhändertagande ska underställas förvaltningsrät- ten utan dröjsmål samt att det som regel kan ske som beslutet med- delades eller dagen därpå. Som motivering till att nämnden ändå har getts en frist anges att det kan vara nödvändigt att till beslutet foga annan utredning som finns hos nämnden samt att det vid kan vara svårt att få tag på en sådan utredning. Det hänvisas också till att det vid mellankommande helg kan uppstå förseningar i postgången (se prop. 1970/80:1 Del A s. 505 och Det är utifrån förarbetena tydligt att avsikten med fristen i 7 § LVU inte är att hantera problemet med att ungdomar i vissa fall avviker och undandrar sig verkställighet sedan de har fått information om att nämnden har fattat ett beslut om omhändertagande enligt 6 § LVU. Även i den situationen är utgångspunkten att ett beslut om omhändertagande ska underställas förvaltningsrätten för rättslig prövning . inte något utrymme för nämnden att, i syfte att säkerställa verkställighet, av- vakta med underställandet till dess att beslutet är verkställt. Det är dock naturligtvis av stor vikt att ett beslut om omhänder- tagande verkställs, och det kan enligt min mening antas att de problem som nämnden beskrivit i sitt remissvar inte bara finns i kommun utan också i andra delar av landet. Frågan synes inte heller ha belysts särskilt i den senast genomförda större översynen av LVU (SOU 2015:71), och jag finner därför skäl att skicka en kopia av beslutet till och S O C I A L T J Ä N S T 2 0 2 1 / 2 2 : J O 1 i kritiseras för utformningen av två beslut enligt 11 och 14 §§ LVU samt för att vården av ett omhändertaget barn inte har följts upp enligt 13 a § LVU (Dnr 5731-2019) Beslutet i korthet: omhändertogs AA, född , med stöd av 6 § lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga, LVU. AA placerades i ett s.k. konsulentstött jourhem. I beslutet uttalar JO kritik mot av det beslut varigenom AA placerades i det aktuella jourhemmet. JO uttalar att det inte framgår av beslutet i vilket jourhem AA ska placeras och att utformningen av beslutet närmast ger intrycket att nämnden har överlämnat till konsu- lentverksamheten att utse ett jourhem. JO konstaterar att det inte är förenligt med vad som i 11 § första stycket LVU anges om att det är nämnden som ska bestämma var den unge ska vistas . I beslutet uttalar JO också kritik mot vården av AA inte följts upp i enlighet med 13 a § LVU. JO uttalar att även om ett barn är placerat i ett s.k. konsultentstött jourhem, kvarstår nämndens ansvar för att följa vården enligt 13 a § LVU. Vid placering av ett så pass litet barn som det var fråga om i det här fallet, är det enligt JO nödvändigt att nämnden inledningsvis gör regelbundna personliga besök i det hem där barnet är pla- cerat. JO är därför kritisk mot att det i det här fallet dröjde någon från förvaltningen besökte jourhemmet. JO är också kritisk mot att nämnden synes ha nöjt sig med de uppgifter som konsulenten lämnade och att förvaltningen på över inte hade någon egen kontakt med jourhemsföräldrarna. JO riktar avslutningsvis kritik mot av ett beslut om umgängesbegränsning enligt 14 § andra stycket 1 LVU. Av beslu- tet framgår inte på vilket sätt umgänget mellan AA och hans föräldrar be- gränsas eller för vilken tid beslutet gäller. JO konstaterar att det utifrån beslutet är omöjligt för AA:s föräldrar att veta hur och varför umgänget har begränsats, vilket är oacceptabelt när det gäller beslut om tvångsåtgärder. beslutade ordföranden i i att omhänderta AA, född , med stöd av 6 § lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga, LVU. placerades AA i ett s.k. konsulentstött jourhem. beslutade nämnden att med stöd av 14 § andra stycket 1 LVU begränsa umgänget mellan AA och hans föräldrar, s.k. umgängesbegräns- ning. 2 021 /2 2:JO1 S O C I A L T J Ä N S T I en anmälan till JO klagade AA:s mamma på nämndens handläggning av ärendet. Hon var bl.a. missnöjd med placeringen av AA, med uppföljningen av vården samt med att hon endast fick träffa AA i begränsad omfattning. Till sin anmälan fogade BB bl.a. en kopia på beslutet om umgängesbegräns- ning från . JO begärde in handlingar i ärendet och tog bl.a. del av placeringsbeslutet från . JO begärde därefter att nämnden skulle besvara ett antal frågor om utformningen av placeringsbeslutet från och beslutet om umgängesbegränsning från samt om nämndens uppfölj- ning av vården. Nämnden lämnade genom sitt arbetsutskott in ett remissvar och uppgav bl.a. följande: AAär omhändertagen enligt lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga och placerad i jourhem med konsulentstöd genom Birkahemmet, Gryning vård AB. Vilken uppföljning har gjorts av placeringen? Har någon på förvaltningen pratat med eller besökt familjen? Kontakterna mellan tjänstepersoner på förvaltningen har sett ut enligt föl- jande: Socialsekreterarna har träffat familjehemsföräldrarna på Birkahem- met i samband med placering av barnet 190506, socialsekreterare har också haft ett telefonsamtal direkt med familjehemsföräldrarna 190808 och ge- nomfört hembesök i jourhemmet 190812 och 191023. Uppföljning av placeringen har skett genom att socialsekreterare haft regelbunden kontakt med konsulent på Birkahemmet för av- stämning av barnets situation i jourhemmet och uppföljning av umgänge och umgängesplanering. En samlad uppföljning av vården genomfördes på Birkahemmet 190902 där både föräldrar, socialsekreterare och konsulent närvarade dock inte familjehemsföräldrarna. Hur förhåller sig det beslut om umgängesbegränsning som fattades till bestämmelserna i 14 § LVU, varav det framgår att det är nämnden som ska besluta hur den unges umgänge med vårdnadshavare ska utövas. Vid genomgång av beslutet om umgängesbegränsning framgår att nuva- rande beslut är formulerat som att nämnden lämnar över till socialsekrete- rare att utifrån AA:s vårdbehov besluta om omfattning, tidpunkt och plats för umgänge. Det framgår inte i den aktuella beslutsformuleringen vilken begränsning som avses och hur länge den är avsedd att gälla. Umgängesbegränsningen har i praktiken varit (och ) även om det inte framgår i själva beslutsformuleringen. Det är den begränsningen som också kommunicerats muntligt med den enskilde och den begränsningen som också har verkställts . Det bör i praktiken inte ha varit otydligt för den enskilde hur begränsningen sett ut. S O C I A L T J Ä N S T 2 0 2 1 / 2 2 : J O 1 Nämndens bedömning av handläggningen i ärendet •Nämnden bedömer att tjänstepersoner vid förvaltningen borde ha ge- nomfört ett personligt besök på jourhemmet i närmare anslutning till placeringen, som en del i utredningen av familjehemmets lämplighet som jourhem. I övrigt ser nämnden inte några brister i uppföljningen av barnet i jourhemmet. •Nämnden bedömer att beslutet som fattats med stöd av § 14 LVU inte är korrekt formulerat då det inte framgår av beslutet vilken begränsning som avses och hur länge den avser att gälla. Den begränsning av um- gänget som i praktiken varit gällande, det vill säga begränsning av um- gänge uppdelat , skulle fram- gått av beslutet. Bristerna kommer att omhändertas inom ramen för det systematiska kvalitetsarbetet på berörda enheter. Med anledning av remissvaret begärde JO att nämnden skulle besvara ytterli- gare en fråga om utformningen av placeringsbeslutet från . Nämnden lämnade genom sitt arbetsutskott in ett remissvar och uppgav bl.a. följande: Nämnden ser att det borde ha framgått av beslutet vilket specifikt jourhem som nämnden placerat AA i. Nämnden anser också att det av aktuell be- slutsformulering framstår som att nämnden överlåtit till Birkahemmet att avgöra vilket jourhem som ska ta sig an AA. Nämnden är klar över att det inte är korrekt med hänsyn till att det är nämnden som ska besluta var den unge ska vistas . AAär inte kvar i det aktuella jourhemmet utan är omplacerad till ett familjehem. Nuvarande placeringsbeslut är korrekt formulerat. Bristerna som framkommit kommer att återkopplas till berörda enheter som omhändertar bristerna inom ramen för det systematiska kvalitetsar- betet. BBfick tillfälle att yttra sig över remissvaren. I ett beslut anförde JO följande: Enligt 11 § första stycket LVU är det socialnämnden som bestämmer hur vår- den av den unge ska ordnas och var han eller hon ska vistas . Om nämndens beslut inte kan avvaktas får ordföranden eller någon annan le- damot som nämnden har förordnat besluta i frågan (11 § tredje stycket LVU). Rätten att fatta beslut enligt 11 § första stycket LVU får inte delegeras till en enskild tjänsteman (10 kap. 4 § socialtjänstlagen [2001:453]). Ett beslut om placering enligt 11 § första stycket LVU ska vara tydligt. Det ska framgå av beslutet var den unge ska vistas och i de fall den unge ska placeras i ett jourhem eller ett familjehem, ska det aktuella hemmet anges i beslutet (se JO 2004/05 s. 261). beslutade ordföranden i Social- och arbetsmarknadsnämn- den i att AA skulle placeras i ett jourhem. Beslutet hade i aktuell del följande lydelse: 2 021 /2 2:JO1 S O C I A L T J Ä N S T AA placeras i ett jourfamiljehem via , . Jag kan konstatera att beslutet inte lever upp till de krav på tydlighet som jag har redogjort för ovan. Av beslutet framgår det inte i vilket jourhem AA ska placeras, och utformningen av beslutet ger närmast intrycket att nämnden har överlämnat till Birkahemmet att utse ett jourhem. Det är inte förenligt med vad som anges i 11 § första stycket LVU om att det är nämnden som ska bestämma var den unge ska vistas och nämnden förtjänar kritik för ut- formningen av beslutet. Nämndens uppföljning av vården Enligt 13 a § LVU ska socialnämnden noga följa vården av den som får vård med stöd av lagen. Det ska främst ske bl.a. genom regelbundna personliga be- sök i det hem där den unge vistas och genom samtal med den eller dem som tagit emot den unge i sitt hem. Nämndens ansvar enligt 13 a § LVU kvarstår även om barnet, som i det här fallet, är placerat i ett s.k. konsulentstött jourhem. I samband med att AA placerades i ett jourhem, pratade socialsekreterare med jourhemsföräldrarna. Därefter hade förvaltningen kon- takt med en konsulent på Birkahemmet som i sin tur hade kontakt med jour- hemmet. Först hade en socialsekreterare återigen kontakt med jourhemsföräldrarna och genomfördes ett första hem- besök. AAvar vid tillfället för placeringen gammal. För att nämnden ska kunna följa vården av ett så pass litet barn, som är helt beroende av jourhemsföräldrarna, är det enligt min mening nödvändigt att nämnden, i enlighet med 13 a § LVU, inledningsvis gör regelbundna personliga besök i det hem där barnet är placerat. Jag är därför kritisk mot att det i det här fallet dröjde någon från förvaltningen besökte jourhemmet. Jag är också kritisk mot att nämnden synes ha nöjt sig med de uppgifter som konsulenten på Birkahemmet lämnade och att förvaltningen på över tre måna- der inte hade någon egen kontakt med jourhemsföräldrarna. Vården av AA har inte följts upp i enlighet med vad som anges i 13 a § LVU och för det ska nämnden kritiseras. Enligt 14 § andra stycket 1 LVU får socialnämnden, om det är nödvändigt med hänsyn till ändamålet med vård enligt lagen, besluta hur barnets umgänge ska utövas med föräldrarna, s.k. umgängesbegränsning. Ett beslut om umgängesbegränsning ska vara tydligt. Det ska framgå av be- slutet på vilket sätt umgänget begränsas och om beslutet ska gälla tills vidare eller om det är tidsbegränsat. Vidare ska skälen för beslutet framgå. Ett beslut får inte utformas på ett sådant sätt att det inte går att utläsa av beslutet vad nämnden har kommit fram till (se bl.a. JO 2018/19 s. 529). beslutade nämnden att med stöd av 14 § andra stycket 1 LVU begränsa umgänget mellan AA och hans föräldrar. Beslutet hade i aktuell del följande lydelse: S O C I A L T J Ä N S T 2 0 2 1 / 2 2 : J O 1 tar beslut gällande umgängesbegräns- ning enligt 14 § 2 st 1 LVU så att aktuell handläggare, utifrån AA:s vård- behov, kan besluta om omfattning, tidpunkt och plats för umgänge. Jag kan konstatera att beslutet inte lever upp till de krav på tydlighet som jag har redogjort för ovan. Av beslutet framgår det inte på vilket sätt umgänget mellan AA och hans föräldrar begränsas eller för vilken tid beslutet gäller. Det är alltså utifrån beslutet omöjligt för AA:s föräldrar att veta hur och varför um- gänget har begränsats, vilket är oacceptabelt när det gäller beslut om tvångsåt- gärder. Nämnden förtjänar kritik för utformningen av beslutet. Sammanfattningsvis har nämndens handläggning av AA:s ärende brustit i flera avseenden. Jag kan inte se någon annan orsak till det inträffade än att det har berott på bristande kunskaper om regelverket. LVU utgör en tvångslagstiftning och det är både oroväckande och allvarligt att nämnden inte verkar ha tillräck- liga kunskaper om hur ärenden enligt LVU ska handläggas. Jag förutsätter att nämnden omgående, om den inte redan har gjort det, vidtar åtgärder bl.a. i form av utbildningsinsatser för att något liknande inte ska inträffa igen. Med detta sagt, avslutas ärendet med den kritik som har uttalats ovan. Vad BB i övrigt har uppgett ger inte anledning till någon åtgärd eller något uttalande från min sida. 2 021 /2 2:JO1 U T B I L D N I N G O C H F O R S K N I N G Uttalanden om en skollednings åtgärder gentemot elevföreningar i förhållande till grundläggande fri- och (Dnr 5922-2018, 8070-2018) Beslutet i korthet: genomförde Gymnasie- och vuxen- utbildningsnämnden i stad en kartläggning av elevföreningar vid två Enligt den information som nämnden lämnade inför kart- läggningen skulle den bl.a. syfta till att det togs fram riktlinjer som alla elev- föreningar måste följa. I en kommunikationsplan framgick det att persona- len hade informerats om att det inte var förenligt med deras uppdrag att vara medlem i föreningarna. Nämnden uppgav till JO att syftet med kartläggningen var att belysa och beskriva elevföreningarnas och andra sammanslutningars aktiviteter, vilka har en direkt koppling till skolorna. Resultatet av undersökningen skulle vara ett underlag för att motverka kränkande behandling och eventuella oe- gentligheter samt för att säkerställa att föreningarnas aktiviteter ligger i linje med skolornas värdegrund och det demokratiska uppdraget. ChefsJO konstaterar inledningsvis att föreningarnas aktiviteter i sig har ett sådant samband med skolornas verksamhet att de omfattas av nämndens ansvar enligt skollagen att motverka kränkande behandling men att nämnden i detta arbete måste beakta de grundlagsskyddade fri- och rät- Enligt chefsJO ger utredningen inte stöd för att någon inskränkning av mötes- eller föreningsfriheten har skett. Nämndens agerande har inte heller inneburit någon otillåten inskränkning av yttrandefriheten. ChefsJO finner emellertid att nämndens uttalanden, bl.a. om att kart- läggningen och det efterföljande arbetet skulle resultera i riktlinjer ”som alla föreningar måste följa”, kunde ge intryck av att nämnden hade möjlighet att mera allmänt besluta om föreningarnas organisation och verksamhet. ChefsJO understryker att en myndighet givetvis måste vara mycket försiktig med uttalanden som kan ge upphov till felaktiga föreställningar om myn- Det gäller särskilt i fråga om grundlagsskyddade Avslutningsvis påminner chefsJO om det ansvar som vilar på en myn- dighet i dess roll som arbetsgivare samt det ansvar som följer med rollen I anmälningar till JO klagade och BB på stad med anledning av en kartläggning som kommunen genomfört av elevföreningarna på sonsgymnasiet och Bäckängsgymnasiet. De uppgav bl.a. att kommunens syfte U T B I L D N I N G O C H F O R S K N I N G 2 021 /2 2:JO1 med kartläggningen var att styra över föreningarna och påverka vilka aktivite- ter dessa skulle få bedriva samt att det står i strid med den grundlagsskyddade mötes- och föreningsfriheten i 2 kap. 1 § regeringsformen (RF). De framförde vidare att kommunen även hade förhindrat skolpersonal att utöva sin mötes- och föreningsfrihet genom att uttala samt informera personalen om att det inte är förenligt med deras uppdrag att vara medlemmar i elevföreningarna. Av bilagor till anmälningarna framgick bl.a. följande: Efter en tillsyn vid i stad beslutade Skolinspektionen att förelägga huvudmannen för skolan (kommu- nen) att vidta vissa åtgärder för att förbättra arbetet inom bl.a. bedömningsom- rådena Grundläggande värden och inflytande samt Trygghet och studiero. Av beslutet framgick bl.a. följande: är en av landets äldsta gymnasieskolor med tek- nisk inriktning och omges av många traditioner, bland annat en aktiv elev- kårsverksamhet. Trots att de flesta elever uttrycker att de trivs och känner sig trygga i skolan visar tillsynen att det finns vissa brister i värdegrunds- arbetet. Dessa brister återfinns både inom undervisningen och i andra akti- viteter som har koppling till skolan. Exempelvis visar tillsynen att alla ele- ver inte möter diskussioner om mänskliga rättigheter och jämställdhet mel- lan könen inom ramen för sin utbildning. Skolinspektionen har också upp- märksammat sexistiska inslag i exempelvis spex och kortegeprogram som arrangerats av den elevkår som finns i skolan. Därutöver finns det uppgifter om slutna ordenssällskap, med koppling till skolan där både lärare och ele- ver är medlemmar. Trots att rektorerna uttrycker att de tar avstånd från all verksamhet som kan uppfattas som kränkande eller exkluderande behöver samtliga skolenheter öka sina ansträngningar för att se till att den värde- grund som är fastslagen i skollag och läroplan verkligen genomsyrar . Detta arbete behöver också dokumenteras i en plan mot kränkande behandling som uppfyller skollagens krav. Vidare vill Skolinspektionen påpeka att exkluderande sammanslutningar där vissa elever ”väljs ut” och andra ”väljs bort”, samt föreningar vars verk- samhet kan uppfattas som sexistisk och kränkande, indikerar en grundsyn att alla människor inte är lika mycket värda vilket inte är förenligt med den värdegrund som uttrycks i skollag och läroplan. Det framgår inte att skolan i sitt arbete med värdegrundsfrågor har beaktat ovan nämnda organisationer och deras verksamhet samt vilka faktiska och eventuella effekter detta kan få. Därför behöver skolan arbeta ännu mer systematiskt och aktivt för att alla elever som går på ska tillägna sig samhällets grundläggande värderingar. beslutade förvaltningschefen vid gymnasie- och vuxenutbild- ningsförvaltningen i stad att en kartläggning av elevföreningarna på och skulle genomföras. I en kommunikationsplan från förvaltningen, daterad , framfördes bl.a. följande: Sedan Skolinspektionens tillsyn har åtgärder vidtagits på . Bland annat har likabehandlingsplanen uppdaterats och disku- terats i klassråd och programråd, förstelärarna har haft i sitt uppdrag att driva utvecklingen i värdegrundsarbetet och en jämställdhetsutbildning ge- nomfördes med personalen. Andra åtgärder som tagits är att elevkårens klubblokal har flyttat från en olämplig källarlokal till andra mer tillgängliga lokaler i skolan, sexistiska dekaler plockas bort så fort de upptäcks och 2 021 /2 2:JO1 U T B I L D N I N G O C H F O R S K N I N G personalen är informerad om att det inte är förenligt med deras uppdrag att vara medlem i elevföreningarna. Syftet med kartläggningen är att stärka skolans värdegrund, stödja och upp- muntra de föreningsaktiviteter som är i linje med värdegrunden och mot- verka de aktiviteter som strider mot densamma. Skolinspektionen pekade i sin tillsyn av 2013 på att åtgärder måste tas mot de inslag i elevkårens verksamhet som inte är förenliga med skolans värdegrund. Därför genomförs nu en kartläggning av elevföreningarna, där det följs upp vilka åtgärder som tagits sedan Skol- inspektionens tillsyn och vilka ytterligare åtgärder som behöver tas. Kartläggningen och det efterföljande arbetet ska resultera i riktlinjer som alla föreningar måste följa. Dessa riktlinjer skulle bygga på demokratiska principer och mänskliga rättigheter. Eleverna kommer fortsatt att ha inflytande över elevföreningarna men föreningarnas verksamhet ska bedrivas utifrån principen om allas lika värde. I en rapport från kommunen, daterad , redovisades resul- tatet av kartläggningen. Rapporten innehöll bl.a. följande: Uppdragets syfte och mål Syftet med uppdraget är att belysa och beskriva elevföreningarnas och andra sammanslutningars aktiviteter vid Bäckängs- gymnasiet. Resultatet ska utgöra ett underlag för att motverka kränkande behandling och eventuella oegentligheter samt för att säkerställa att elev- föreningarnas och sammanslutningarnas aktiviteter med koppling till sko- lorna ligger i linje med skolornas värdegrund och de demokratiska princi- perna. Uppdraget har genomförts genom personliga intervjuer med skolpersonal, elevkårerna, elevföreningars och kommittéers styrelser. Även fd skolperso- nal och elever har intervjuats. Därutöver har elever vid de båda skolorna spontanintervjuats om deras syn på de aktiviteter som elevföreningarna ge- nomför på skolorna ur ett värdegrunds- och demokratiperspektiv. Före varje intervju har den intervjuade informerats om vem som gett i uppdrag att genomföra uppdraget som att den görs i syfte att genomlysa elevföreningarnas aktiviteter för att säkerställa att de inte bryter mot sko- lornas värdegrund och de demokratiska principerna. Vid varje intervju har det särskilt informerats om att frågorna och genomlysningen på intet sätt har med själva elevföreningarna att göra utan endast är riktad mot förening- arnas aktiviteter i relation till värdegrund och de demokratiska principerna. i stad uppmanades att lämna upplysningar om syftet, genomförandet och resultatet av den s.k. kartlägg- ningen. Av redogörelsen skulle det framgå hur kartläggningen förhållit sig till 2 kap. 1 § RF. Nämnden beslutade att lämna följande yttrande: U T B I L D N I N G O C H F O R S K N I N G 2 021 /2 2:JO1 är två gymnasieskolor i .