bet · H801MJU15 · 2021-04-16 00:00:00 — Forskning och innovation behövs även för att säkra en klimatanpassad och konkurrenskraftig primärproduktion inklusive en god och säkerställd tillgång till hållbart producerad biomassa från skogen, i linje med strategin för det nationella skogsprogrammet (N2018/03142). Det möjliggör även resurseffektivare användning av grödor och restprodukter från jordbruk och biomassor från hav och vatten, inklusive vattenbruk. Satsningarna på bioekonomins utveckling och tillväxt kan komplettera och skapa positiva synergier med aktörer i andra nationella forskningsprogram och stärka det innovationsfrämjande samarbetet mellan finansiärer. Regeringen anser mot bakgrund av detta att det behövs en forskningssatsning som kan bidra till att den cirkulära och biobaserade ekonomin utvecklas i den gröna och blå näringen, dvs. från jord, skog och vatten. Med nya medel förstärks satsningarna på forskning och innovation inom nya biobaserade material inklusive teknologi som medför lönsamhet i tillvaratagande av restströmmar, dvs. biprodukter som inte används från jord‑, skogs- och vattenbruk samt från vidareförädlingsprocesser. Forskningssatsningen på skogsråvaror och biomassa som presenterades i den forskningspolitiska propositionen 2012 (prop. 2012/13:30) fortsätter och breddas till forskning och innovationsverksamhet för hållbar utveckling av den gröna och blå biobaserade ekonomin, inklusive nya varor, tjänster, återbruk och konsumtion. Detta rör kunskapsområden som också står högt på den globala agendan och där svensk forskning kan bidra. Inom ramen för Formas anslagsökning för forskning och utveckling avsätts 2021, 2022, 2023 och 2024 för en satsning på hållbar tillväxt och utveckling av den gröna och blå biobaserade ekonomin. anvisade regeringen i Formas regleringsbrev för att finansiera forskning om livsmedel, den biobaserade ekonomin samt landsbygder och regional utveckling i enlighet med den forskningspolitiska propositionen. Av dessa avsätts för forskning och innovation för att ta till vara potentialen i utveckling av biobaserade värdekedjor från skog, jordbruk, hav och vatten samt restströmmar från industrier och samhällen. Regeringen anför att en god och säkerställd tillgång till hållbart producerad biomassa från skogen eftersträvas, i linje med strategin för det nationella skogsprogrammet. Skogsbrukets bidrag till bioekonomin Utskottet har i tidigare betänkanden välkomnat regeringens nationella skogsprogram. Det främjar hållbara, konkurrenskraftiga och biobaserade näringar med bas i skogen. Utskottet konstaterar att skogsnäringen och en växande bioekonomi med bl.a. produktionshöjande åtgärder är centrala delar i strategin för det nationella skogsprogrammet. Vidare noterar utskottet med förslag till hur skogen kan skötas för att på ett hållbart sätt ge en hög skogsproduktion som kan bidra till en växande bioekonomi. Även i lämnas ett antal förslag i relation till en växande cirkulär bioekonomi och för att öka tillgången på biomassa. Utskottet ser fram emot regeringens aviserade bioekonomistrategi och anser, i likhet med regeringen, att övergången till en mer cirkulär och biobaserad ekonomi kommer att öka efterfrågan på svensk biomassa kraftigt. Det är därför viktigt med en handlingsplan som kan säkerställa en god tillgång till nationell biomassa genom en hållbar skoglig tillväxt och ett effektivt nyttjande av resurserna. Handlingsplanen måste utformas på ett sätt som bidrar till att nå de nationella miljömålen. Mot bakgrund av det anförda och i avvaktan på en bioekonomistrategi anser utskottet att motionerna 2020/21:729 (SD) yrkande 3, 2020/21:2918 (C) yrkande 6, 2020/21:3368 (M) yrkande 60 och 2020/21:3679 (L) yrkandena 19 och 24 kan lämnas utan åtgärd. Forskning om skogens möjligheter inom ramen för bioekonomin Utskottet delar regeringens bedömning att det behövs en forskningssatsning som kan bidra till att den cirkulära och biobaserade ekonomin utvecklas. Det är därför positivt att Formas tilldelats medel för att finansiera forskning och innovationssatsningar för att bl.a. ta till vara potentialen i utveckling av biobaserade värdekedjor från skog, jordbruk, hav och vatten. Utskottet välkomnar denna satsning på hållbar utveckling av de gröna och blå biobaserade näringarna. Med hänvisning till vad som anförts avstyrker utskottet motion 2020/21:3356 (M) yrkande 24. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om statens roll vid utformningen av ett nytt system för nyckelbiotoper och om nyckelbiotopsregistrering i övrigt. Jämför reservation 9 (SD), 10 (M, SD, KD) och 11 (V). Statens roll vid utformningen av ett nytt system för nyckelbiotoper Enligt kommittémotion 2020/21:729 av m.fl. (SD) yrkande 11 bör staten ta en aktiv roll i att få parterna, inklusive och andra berörda myndigheter, skogsägare, skogsindustriföretag och certifieringsorganisationer, att enas kring ett effektivare och mer rättssäkert system än det som finns för nyckelbiotoper. Enligt kommittémotion 2020/21:729 av m.fl. (SD) yrkande 10 ska ytterligare nyckelbiotoper inte registreras, registret ska inte vara allmänt tillgängligt och det behöver göras en noggrann analys av vad som registrerats. Motionärerna anför att systemet med nyckelbiotoper bör slopas eftersom skydd inte bör bygga på en så vid definition som . I stället bör skydd utgå från konstaterad förekomst av verkligt sällsynta arter. Enligt motionärerna blir systemet mer objektivt och naturskyddsinsatser görs där de gör störst nytta i förhållande till kostnaderna för ägarna och för samhället. Vidare anser motionärerna att nuvarande register över nyckelbiotoper bör vara konfidentiellt på grund av bristerna i det och att det inte får leda till åtgärder av annan part än markägaren. Enligt yrkande 13 i samma motion ska restriktioner när det gäller brukande av skog utöver vad som är tydligt fastlagt i lag alltid och omgående åtföljas av ersättning. För att ett område som registrerats som nyckelbiotop ska leda fram till ekonomisk ersättning till markägaren måste det skyddas i ett formellt avtal. Enligt motionärerna är problemet att även om beslutar att inte skapa formellt skydd kvarstår nyckelbiotopen registrerad och kan inte avverkas eftersom inga företag kan köpa virket. Även i kommittémotion 2020/21:2808 av m.fl. (KD) yrkande 72 anförs att all nyckelbiotopsklassning tills vidare bör avbrytas till dess att den kan utföras rättssäkert, vilket bör definieras som att skogsägaren antingen samtycker till klassningen eller kompenseras ekonomiskt. Den landsomfattande utökade nyckelbiotopsinventering som genomförde har avbrutits, och den utökade nyckelbiotopsregistreringen miste sin finansiering 2019 och stoppades därmed formellt. Emellertid har enligt motionärerna enskilda länsstyrelser fortsatt att registrera nyckelbiotoper, i synnerhet i samband med avverkningsanmälningar eller ägarskiften. Enligt kommittémotion 2020/21:1311 av m.fl. (V) yrkande 10 bör regeringen ge i uppdrag att se till att registrering av nyckelbiotoper görs möjligt i samband med avverkningsanmälningar även i fortsättningen. har beslutat att man ska upphöra med att registrera nyckelbiotoper i samband med avverkningsanmälningar. Motionärerna anser att dessa åtgärder leder oss längre ifrån att uppnå flera av våra miljömål och att det lägger grunden för fortsatt utarmning av den biologiska mångfalden. m.fl. (M) anför i kommittémotion 2020/21:3356 yrkande 11 att det behövs en utvärdering av nyckelbiotopsbegreppet och dess konsekvenser för enskilda skogsägare för att bibehålla ett nödvändigt skydd som tydligare hänsyn tas till den enskildes rätt att bruka sin skog. Motionärerna anser att ett sådant arbete behöver göras i direkt dialog med de berörda. Enligt yrkande 12 bör det göras en uppföljning av vilka naturtyper som registreras som nyckelbiotoper och vad syftet med registreringen är. I yrkande 13 framhålls att inte ska registrera nyckelbiotoper vid avverkningsanmälningar, vilket sker . Även i motion 2020/21:2616 av (M) framhålls behovet av en översyn av hur nyckelbiotoperna påverkar skogsägare. I motion 2020/21:3183 av och (båda C) anförs att regeringen ska informera berörda myndigheter om att de ska värna äganderätten när det gäller skog och inte fortsätta att peka ut nyckelbiotoper. behandling och kompletterande information gav regeringen i uppdrag att genomföra en landsomfattande inventering av nyckelbiotoper. I uppdraget ingick dels att applicera utvecklad och förbättrad metodik för att identifiera och avgränsa nyckelbiotoper i nordvästra , dels att uppdatera den nyckelbiotopsinventering som genomförts i övriga delar av landet. beslutade om budgeten för utgiftsområde 23 (bet. 2018/19:MJU2, rskr. 2018/19:113). Den innebar att finansieringen av en landsomfattande inventering av nyckelbiotoper drogs tillbaka fr.o.m. . Formellt togs beslut om att dra tillbaka regeringsuppdraget . Regeringen anförde då att den har ett tydligt uppdrag att värna och stärka den privata äganderätten till skogen. Beslutet att avveckla den utökade nyckelbiotopsinventeringen är en viktig del i det arbetet. står det bl.a. att naturvården fortsättningsvis ska stärkas på sätt som bygger på legitimitet hos de människor och verksamheter som berörs. Enligt regeringen avvecklades den utökade nyckelbiotopsinventeringen i enlighet med avtalet. Som nämnts i tidigare avsnitt tillsatte regeringen en särskild utredare som skulle undersöka möjligheterna till och lämna förslag på åtgärder för stärkt äganderätt till skog, nya flexibla skydds- och ersättningsformer vid skydd av skogsmark samt hur internationella åtaganden om biologisk mångfald skulle kunna förenas med en växande cirkulär bioekonomi (dir. 2019:46), nedan kallad . I betänkandet Stärkt äganderätt, flexibla skyddsformer och naturvård i skogen (SOU 2020:73), som redovisades , lämnas ett antal förslag på förändringar, bl.a. att bör upphöra med nyckelbiotopsregistrering. Utredningen konstaterar att det finns tveksamheter som kan riktas mot det rättsliga stödet för nyckelbiotopsinventeringar men även att registret är olämpligt ur andra aspekter. Utredningen har inte föreslagit att stöd i rättsordningen ska skapas för nyckelbiotopsinventeringarna i nuvarande form. I stället bör existerande nyckelbiotopsregister gallras och en annan inventeringsmetod utvecklas som inte innebär en bedömning av ett områdes samlade naturvärden. Markägare bör i stället kunna få hjälp att identifiera de förekomster i skogen som kan ha betydelse för biologisk mångfald. En sådan beskrivning av naturmiljön kan då bl.a. ligga till grund för markägarens egna beslut och bedömningar i fråga om målen med skogen. Det alternativ som utredningen föreslagit – att myndigheterna ska göra s.k. naturmiljöbeskrivningar – bedöms inte medföra några äganderättsliga problem för markägaren men vara av mycket stor betydelse för genomförandet av bl.a. frivilligt formellt skydd. En avgörande skillnad mot nyckelbiotopsinventeringen är att det inte ska göras någon naturvärdesbedömning vid inventeringstillfället. I stället ska inventeringen avse förhållanden i naturen som kan ha särskild betydelse för biologisk mångfald i skogen. Om dataskyddsförordningen medger det föreslår utredningen att nyckelbiotopsregistret gallras så att de olika förekomster som legat till grund för ett områdes klassificering i stället ensamma ska kvarstå som naturmiljöbeskrivningar. Det går då inte att utläsa av registret hur ett tidigare inventerat områdes naturvärden bedömts. Utredningens förslag är därför att alla delar av registret som utgör en sammanvägning av naturvärden och en klassificering av dessa utifrån de förutsättningar som rådde vid inventeringstillfället ska gallras. Det innebär bl.a. att begreppet nyckelbiotop och objekt med naturvärde tillsammans med det registrerade namnet ska tas bort från registret. Det är dessa uppgifter som utredningen identifierat som förvaltningsrättsliga beslut i ärendehandläggning. Det bör dock enligt utredningen inte finnas något hinder mot att de nyckelbiotoper som återfinns på statlig mark eller inom formellt skyddade områden står kvar i registret. Betänkandet har skickats på remiss till . Beredning inom pågår. När det gäller registrering av nyckelbiotoper i samband med avverkningsanmälningar beslutade att detta skulle upphöra när nya arbetssätt fanns på plats. anförde att den skulle utveckla nya arbetssätt för en allsidig utredning av avverkningsärenden, inklusive dokumentation av miljövärden, . Myndigheten uppgav att bakgrunden till beslutet var att man kommit fram till att det inte är lämpligt att blanda tillsyn med nyckelbiotopsinventering eftersom nyckelbiotoper inte regleras i lag. Tillsyn innebär däremot en kontroll av att lagstiftningen följs. Beslutet följde av ett förslag som lämnat (Registrering av nyckelbiotoper i samband med avverkningsanmälningar och tillståndsansökningar, dnr 2019/2664) och som varit på remiss. meddelade att den /21 skulle sluta att registrera nyckelbiotoper i samband med att en anmälan eller ansökan om avverkning kommer in till myndigheten. Beskedet innebär att myndigheten använder en ny metod för dokumentation av naturvärden . Enligt den nya metoden dokumenteras naturvärden som har betydelse för handläggningen av ärendet utifrån vad lagen kräver. Endast fakta om det område som anmälan eller ansökan om avverkning gäller kommer att samlas in. Vid en nyckelbiotopsinventering har man kunnat gå utanför området som anmälan eller ansökan gällt eftersom en nyckelbiotop kan ha andra gränser. Enligt har man inväntat ett nytt sätt att hantera naturvärden innan man kunnat avsluta nyckelbiotopsregistreringen. Utskottet konstaterar inledningsvis att upphört med att registrera nyckelbiotoper i samband med att en anmälan eller ansökan om avverkning kommer in till myndigheten. Utskottet har förståelse för myndighetens beslut att inte blanda samman det lagreglerade tillsynsarbetet med den icke lagreglerade nyckelbiotopsinventeringen men vill framhålla vikten av kunskap om naturvärden och biologisk mångfald. Det är därför positivt att tagit fram en ny metod för dokumentation av naturvärden vid avverkningsanmälningar. Mot bakgrund av att har slutat att registrera nyckelbiotoper vid avverkningsanmälningar kan motion 2020/21:3356 (M) yrkande 13 anses vara tillgodosedd. Vidare avstyrker utskottet motion 2020/21:1311 (V) yrkande 10 eftersom har tagit fram en alternativ metod för dokumentation av naturvärden. Vidare noterar utskottet regeringens åtagande att värna och stärka den privata äganderätten till skogen och beslutet att avveckla den utökade nyckelbiotopsinventeringen. I likhet med regeringen anser utskottet att naturvården ska stärkas på sätt som bygger på legitimitet hos de människor och verksamheter som berörs. Vidare noterar utskottet att har föreslagit att ska upphöra med registreringen av nyckelbiotoper och att existerande register ska gallras. Utredningen föreslår i stället en inventering av förhållanden i naturen som kan ha särskild betydelse för biologisk mångfald i skogen. Utskottet vill inte föregå utfallet av beredningen av betänkande och föreslår därför att motionerna 2020/21:729 (SD) yrkandena 10 och 13, 2020/21:2616 (M), 2020/21:2808 (KD) yrkande 72, 2020/21:3183 (C) och 2020/21:3356 (M) yrkandena 11 och 12 lämnas utan vidare åtgärd. Även i fråga om statens roll vid utformningen av ett nytt system för nyckelbiotoper avvaktar utskottet utfallet av beredningen av betänkande. Motion 2020/21:729 (SD) yrkande 11 kan därför lämnas utan åtgärd. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om tillvägagångssätt vid skydd av skog, effektiva former för skydd av skog samt äganderätt. Jämför reservation 12 (SD), 13 (SD), 14 (V), 15 (KD) och 16 (SD). Tillvägagångssätt vid skydd av skog I kommittémotion 2020/21:733 av m.fl. (SD) yrkande 2 framhålls markägares rättigheter vid skydd av skog. Motionärerna anför att full ersättning ska betalas ut vid begränsningar av pågående skogsbruk, och åtgärderna ska aldrig vara mer långtgående än vad som behövs och får vidtas endast om det avsedda resultatet står i rimligt förhållande till de besvär som kan antas uppstå för den som åtgärden riktas mot. Det är enligt motionärerna uppenbart att det skapar mycket stora besvär för skogsägaren att hindras från att tillgodogöra sig intäkterna för en slutavverkning. Enligt yrkande 4 i samma motion behövs nu en period av återhållsamhet när det gäller skydd av skog för utvärdering. Pressen från statens sida att mycket snabbt öka arealen skyddad skog har enligt motionärerna lett till ineffektivt skydd, där stora arealer visserligen skyddas men där nyttan med stor sannolikhet ofta är marginell. Därför behövs det nu enligt motionärerna en period av återhållsamhet för att utvärdera vad som skyddats, omfördela arealer snarare än att öka arealer samt se över hur naturskyddet kan bli mer effektivt. måste markägarnas deltagande i det fortsatta arbetet prioriteras. I yrkande 14 i samma motion föreslås att beslut om att undanta privat mark från brukande endast ska fattas efter samråd med ägaren och efter att andra alternativ prövats. Enligt motionärerna ska ersättning betalas ut när sådana beslut fattas. Även i kommittémotion 2020/21:729 av m.fl. (SD) yrkande 15 i denna del framhålls att beslut om skydd av skog alltid ska föregås av överläggningar med markägaren. (M) anför i motion 2020/21:1319 att myndigheter i sitt myndighetsutövande inte får peka ut enskild mark utan stöd i lag eller utan överenskommelse med markägaren. Enligt motion 2020/21:1793 av (M) ska samhället inte kunna lägga skydd eller inskränkningar på en privatägd skog utan att detta är förhandlat och förankrat hos skogsägaren. Effektiva former för skydd av skog Enligt kommittémotion 2020/21:729 av m.fl. (SD) yrkande 18 ska arbetet med frivilliga naturvårdsavtal med skogsägarna prioriteras framför att bilda skyddade områden där skogsbruk helt hindras, och markägare som utför naturvårdande skogsskötsel efter avtal med myndighet ska få skälig inkomst för detta. Som påpekat bör andelen skog som skyddas genom frivilliga naturvårdsavtal mellan myndigheter och markägare öka, enligt motionärerna. Det innebär att markägaren kvarstår som ägare och att denne ofta kan fortsätta utnyttja marken med vissa restriktioner och kan få betalt för att sköta skogen på ett sätt som speciellt gynnar vissa arter och miljöer. Även i kommittémotion 2020/21:2808 av m.fl. (KD) yrkande 73 framhålls att skydd av svensk skog som huvudspår bör byggas på frivillig grund. Motionärerna anför att skydd av skog bör bygga på frivilliga naturvårdsavtal i stället för de tvingande åtgärder som det innebär med förfarandet med nyckelbiotopsregistrering. Komet-programmet, som utgår från att markägaren själv tar initiativ till skydd av skog, och bruket av naturvårdsavtal visar enligt motionärerna att höga naturvärden kan främjas med frivillighet som grund. Enligt yrkande 75 i samma motion bör ett utbytesprogram med statlig skog åter genomföras. Produktiv skogsmark från , och bör enligt motionärerna överföras till ett nytt bolag för att användas för markbyten med privata skogsägare. I kommittémotion 2020/21:1311 av m.fl. (V) yrkande 2 anförs att frivilliga avsättningar ska vara långsiktiga och dokumenteras och kvalitetssäkras ur naturvärdessynpunkt för att ingå i det nationella miljökvalitetsmålet Levande skogar. För att uppnå målet förutsätts att det formella skyddet ökar och att skogsägarna frivilligt avsätter skogsmark. Enligt motionärerna har dock de frivilliga avsättningarna i många fall visat sig vara av begränsat värde för biologisk mångfald. finns inte statlig kontroll av vare sig kvalitet eller långsiktighet, och det saknas dokumentation över många av de områden som anses skyddade. Enligt yrkande 12 i samma motion bör regeringen tillsätta en utredning för att se över förutsättningarna för en naturvårdsavgift inom skogsnäringen i syfte att bidra till finansiering av skogsskydd och därmed även stärka förutsättningarna att ge fler skogsägare ersättning vid intrång. Motionärerna anför att regeringens anslagsnivåer för att formellt skydda skog är otillräckliga och att anslagsnivåerna behöver öka för att fler skogsägare ska kunna få ersättning när naturreservat, biotopskydd och naturvårdsavtal skapas. m.fl. (L) anför i kommittémotion 2020/21:3273 yrkande 12 att möjligheten till markbyte bör beaktas som långsiktig lösning för att kunna skydda gammal skog. Motionärerna anför att ekologiskt värdefull skog bör skyddas och bevaras och att den mest värdefulla skogen och dess nyckelbiotoper kan skyddas genom naturreservat och nationalparker. De kvarvarande naturskogarna, eller gammelskogarna, bör värnas enligt motionärerna, och befintliga modeller för att skydda värdefull natur bör kunna användas i större utsträckning. Till exempel ska statligt ägd skog även fortsättningsvis kunna användas som inbyte för privatägd skyddsvärd skog. I kommittémotion 2020/21:729 av m.fl. (SD) yrkande 2 anförs att när skog ska undantas från brukande genom myndighetsbeslut ska det i första hand ske på redan tidigare statligt ägd mark. Huvudprincipen för svenskt skogsbruk bör enligt motionärerna vara att tillämpa skogsbruk med vardagshänsyn på den helt övervägande delen av skogsmarken men med möjlighet att införa ökat skydd på vissa marker. Även i motion 2020/21:949 av (M) anförs att om behöver avsätta mer skog arealmässigt till reservat eller skyddade skogar ska det i så fall vara statens och samhällets egna skogar. Enligt kommittémotion 2020/21:700 av m.fl. (SD) yrkande 29 är det viktigt att värna skogsägarnas äganderätt. Motionärerna anför att skogar uppvisar en hög grad av mångfald tack vare att vi har en mångfald av skogsägare. Över hälften av skogarna ägs av enskilda, och en självklar utgångspunkt är att deras äganderätt ska värnas. Även i motion 2020/21:1194 av (M) framhålls behovet av en stärkt äganderätt. Motionären anser att inskränkningar i äganderätten måste stå i rimlig proportion till de värden som uppnås. När staten ändå bedömer att det är nödvändigt med beslut som inskränker äganderätten måste den enskilde få rimlig ersättning så att ingen ekonomisk skada uppstår. Motionerna 2020/21:1283 av i (M), 2020/21:1336 av m.fl. (M) yrkande 1 och 2020/21:3562 av (M) yrkande 3 lyfter också upp behovet av att stärka äganderättsprincipen i svensk skogspolitik. behandling och kompletterande information Tillvägagångssätt vid skydd av skog Regelverket för skydd av områden, t.ex. naturreservat, finns i 7 kap. med tillhörande förordningar och föreskrifter. Enligt 24 § förordningen (1998:1252) om områdesskydd enligt m.m. ska en länsstyrelse eller kommun innan den fattar ett beslut om att bilda naturreservat förelägga sakägare (markägare och innehavare av särskild rätt till marken) att yttra sig över förslaget. Detta ger sakägare möjlighet att lämna synpunkter på ett förslag till beslut. har tagit fram en informationsskrift som beskriver processen för hur ett naturreservat bildas (Så bildas naturreservat). I denna redovisar att processen inleds med att inventerar värdefulla områden och samråder med och Havs- och vattenmyndigheten om vilka områden som är särskilt skyddsvärda och därför bör bli naturreservat. Därefter kontaktar fastighetsägare (den första kontakten sker normalt per brev). Sedan inleds ett samråd där man diskuterar underlag som bl.a. består av – bedömningen av områdets natur- och friluftslivsvärden – behovet av att bilda ett naturreservat – hur det går till att bilda reservat – syftet med och innebörden av reservatsförslaget – vilka föreskrifter som föreslås – preliminär tidsplan för arbetet. Föreskrifterna för reservatet ska vägas mot enskilda intressen, så att föreskrifterna inte blir mer omfattande än att syftet med skyddet uppnås. Fastighetsägaren får möjlighet att yttra sig över förslaget till naturreservatsbeslut när det skickas ut på remiss. Dessutom får bl.a. , den berörda kommunen, , Havs- och vattenmyndigheten och intresseorganisationer yttra sig.