bet · H801SkU22 · 2021-03-30 00:00:00 — Idrottsföreningars skatte- och avgiftssituation handlar inte bara om ekonomi utan lika mycket om administrativa bördor och tungt ansvar. Föreningar är – liksom övriga utbetalare - skyldiga att lämna kontrolluppgift till personer om fått ersättningar som uppgår till eller mer. En beloppsgräns som dateras till 1938. Omräknat till dagens penningvärde borde gränsen när föreningar är skyldiga att lämna kontrolluppgift höjas till för att minska onödig administration och förenkla för de ideella föreningskassörerna. Frågan om en höjning av beloppsgränsen har diskuterats , i samband med införandet av den nya lagen om självdeklarationer och kontrolluppgifter. Regeringen ansåg dock att en höjning av beloppsgränsen skulle kunna uppfattas som att motsvarande belopp gjordes skattefritt, vilket inte var avsikten (prop. 2001/02:25 s. 99 f.). Utskottet finner därmed inte skäl att ställa sig bakom motionärerna. Utskottet avstyrker motionen. Utskottets förslag i korthet avslår förslag om ändringar i regelverket för skattekontot. Den första helgen gör en avstämning av skattekontot. Om det uppstått ett underskott kan den skattskyldige få en betalningsuppmaning eller ett betalningskrav. En enskild person får en betalningsuppmaning om underskottet på skattekontot är eller mer när gör en avstämning. skickar ett betalningskrav om underskottet är eller mer. Om betalningskrav skickats och det fortfarande finns ett underskott på eller mer vid nästa avstämning, överlämnas skulden till för indrivning. Företag får en betalningsuppmaning om underskottet på skattekontot är eller mer när gör en avstämning. Företaget får ett betalningskrav om underskottet är eller mer. Om företaget har fått ett betalningskrav och fortfarande har ett underskott på eller mer vid nästa avstämning, överlämnas skulden till för indrivning I motion 2020/21:1722 av (M) anförs att ett tillvägagångssätt där både mindre tillgångar och skulder behålls på skattekontot sparar tid, administration och kostnader. Skulder likaväl som tillgångar som understiger bör därför fortsättningsvis redovisas på skattekontot men inte betalas in eller ut. Denna möjlighet till rättvisa skattekonton bör ses över. Det finns inga indikationer på att skattekontosystemet är i behov av den förändring som föreslås. Utskottet finner därför inte skäl att ställa sig bakom motionen. Utskottet avstyrker motionsförslaget. Utskottets förslag i korthet avslår förslag om ändringar i regelverken när det gäller förseningsavgifter och tilläggsavgifter för trängselskatt. Reglerna om rätt att ta ut förseningsavgifter finns i 48 kap. skatteförfarandelagen (2011:1244), förkortad SFL. Förseningsavgift ska tas ut om den som ska lämna skattedeklaration, inkomstdeklaration, särskilda uppgifter eller periodisk sammanställning inte har gjort det i rätt tid. Om den uppgiftsskyldiga har lämnat inkomstdeklaration eller särskilda uppgifter i rätt tid men har lämnat bristfälliga uppgifter ska också ta ut förseningsavgift. Förseningsavgiftens storlek beror på om det är en inkomstdeklaration eller en särskild uppgift som har lämnats för sent eller inte alls. Förseningsavgiftens storlek för en inkomstdeklaration beror även på vem som är uppgiftsskyldig. kan ta ut två eller tre förseningsavgifter för en inkomstdeklaration eller särskild uppgift som lämnas mer än för sent eller inte alls. En person kan helt eller delvis befrias från förseningsavgift om det är oskäligt att ta ut avgiften med fullt belopp, t.ex. om förseningen berott på ålder, hälsa eller liknande förhållanden. I 14 § lagen (2004:629) om trängselskatt anges att om trängselskatt inte betalas i rätt tid ska en särskild avgift (tilläggsavgift) påföras den skattskyldige med . Tilläggsavgift får påföras en skattskyldig högst en gång per bil och kalendermånad. Tilläggsavgift och obetald trängselskatt ska betalas senast efter dagen för beslutet om tilläggsavgift. Bestämmelserna om tilläggsavgift har ändrats . Fram till skulle trängselskatten betalas och utan uppmaning. –togs tilläggsavgiften ut med per kalenderdygn. Mellan och var tilläggsavgiften per kalenderdygn, dock högst per bil och kalendermånad. Fram till påfördes en expeditionsavgift om i samband med påminnelse vid utebliven betalning av trängselskatten. Om trängselskatten ändå inte betalades påfördes tilläggsavgiften. Expeditionsavgiften infördes för att kostnaden för att skicka en uppmaning om att betala inte skulle bäras av systemet utan av den som inte betalat skatten . I och med att systemet med månatliga faktureringar infördes, med en underrättelse om vilket belopp som ska betalas, ansågs det inte längre finnas något behov av en påminnelse innan tilläggsavgiften om påfördes. Expeditionsavgiften togs därför bort (prop. 2007/08:52 s. 19 f.). vägtullsutredning har i betänkandet Trängselskatt – delegation, sanktioner och utländska fordon (SOU 2013:3) analyserat utformningen av påminnelse- och sanktionsavgifter vid utebliven betalning. I motion 2020/21:1391 av (M) yrkandena 1 och 2 anförs att nivån på trängselskattens förseningsavgift bör ses över eftersom den ligger på en orimlig och oproportionerlig nivå. Vidare bör trängselskattens förseningsavgift vara mer proportionerlig i enlighet med förslag som framförts från Transportstyrelsen och . I motion 2020/21:1548 av (M) anförs att felskrivningar eller missade databokningar på några kronor räcker för att drabbas av i förseningsavgift. Regeringen bör därför se över möjligheten att sänka förseningsavgifter för alla typer av mindre skatteskulder. I motion 2020/21:1696 av (M) anförs att så lite som i avgift kan medföra i förseningsavgift om fakturan inte är betald . Regeringen bör återkomma till med ett förslag om reducerad avgift för försenad inbetalning av trängselskatt I motion 2020/21:197 av och (båda SD) yrkandena 1 och 2 anförs att såväl Transportstyrelsen som under båda de föregående mandatperioderna har påpekat det olämpliga i en sådan hög tilläggsavgift som . Man bör därför sänka påminnelseavgiften för obetald trängselskatt. Tilläggsavgift bör endast tas ut i de fall påminnelseavgift inte har betalats av fordonsägaren. I motion 2020/21:197 av m.fl. (SD) yrkande 1 anförs att företagare som har lämnat in felaktiga eller försenade uppgifter enbart ska beläggas med en administrativ avgift om felet inte har begåtts uppsåtligt eller för egen skull. Det finns inga indikationer på att regelverket för förseningsavgifter eller tilläggsavgifter är i behov av de förändringar som föreslås. Utskottet finner därför inte skäl att ställa sig bakom motionerna. Utskottet avstyrker samtliga motionsförslag. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om en översyn av det nordiska skatteavtalet. Jämför reservation 10 (V). Det nordiska skatteavtalet undertecknades . Det trädde i kraft och tillämpas . Avtalet är införlivat i svensk rätt genom lagen (1996:1512) om dubbelbeskattningsavtal mellan de nordiska länderna. undertecknades ett protokoll om ändring i det nordiska skatteavtalet. Genom protokollet ändrades bl.a. avtalets regler om beskattning av utdelning, kapitalvinster, inkomst av arbete som utförs ombord på flygplan och pensioner. antog vidare en ändring i lagen om dubbelbeskattning mellan de nordiska länderna som tillämpas (prop. 2007/08:146, bet. 2007/08:SkU31). Ändringen innebar när det gäller beskattningen av pension, livränta och utbetalning enligt de avtalsslutande staternas sociallagstiftning en övergång från undantagandemetoden (exempt) till avräkningsmetoden (credit). Enligt de tidigare reglerna fick sådana utbetalningar enligt huvudregeln endast beskattas i källstaten, dvs. i den stat varifrån utbetalningen görs. Enligt den nya lydelsen av bestämmelsen skulle utbetalningar även beskattas i hemviststaten, som då ska medge avräkning för den skatt som betalats i källstaten. Enligt propositionen kunde ändringen i det nordiska skatteavtalet medföra att pensionärer med hemvist i som fick utbetalningar från en annan avtalsslutande stat fick en högre sammanlagd beskattning än de hade enligt det tidigare avtalet. Så var fallet om den källskatt som togs ut i den utbetalande staten var lägre än vad den svenska skatten var på samma inkomst. Ändringen i beskattningen skulle därför inte gälla för personer som för protokollets undertecknande hade hemvist i och redan då tog emot sådana utbetalningar för en annan avtalsslutande stat. har därefter mottagit krav på ersättning från ett antal norska pensionärer som hävdade att de fått fel information om skatteändringen 2009. I motion 2020/21:597 av m.fl. (V) yrkande 4 anförs att regeringen tillsammans med de övriga nordiska regeringarna bör se över det nordiska dubbelbeskattningsavtalet för att den nordiska integrationen ska öka och att gränshinder ska tas bort. I motion 2020/21:434 av (KD) anförs att det finns många gränshinder som måste röjas bort för att vi ska få en väl fungerande arbetsmarknad över gränsen till bl.a. . Man bör därför göra en översyn av det nordiska skatteavtalet i syfte att ta bort de gränshinder som finns . Utskottet anser att det är angeläget att lösa förekommande gränshinder som försvårar handel, pendling och flytt mellan de nordiska länderna. Gränshinderarbetet är en viktig del av regeringssamarbetet inom . Arbetet drivs av som inledde sin verksamhet och är ett organ som skapats i syfte att befrämja den fria rörligheten inom för enskilda personer och för företag. Uppdragsgivare är regeringarna i de nordiska länderna. Gränshinderarbetet har tre fokusområden: att undanröja existerande gränshinder, att förebygga så att nya gränshinder inte uppstår och att informera om gällande lagar och regler. I och med förnyade mandat , är det kvantitativa målet att undanröja 8–12 gränshinder inom arbetsmarknads-, social-, utbildnings- och näringslivsområdena. Utskottet kan konstatera att det pågår ett fortlöpande arbete med att lösa sådana gränshinder som motionärerna tar upp. Utskottet finner inte någon anledning att aktualisera en översyn av det nordiska skatteavtalet. Utskottet avstyrker därmed motionerna. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om ändrade regler för F-skatt och bedömningar av näringsverksamhet. Jämför reservation 11 (C) och 12 (V). Med näringsverksamhet avses enligt 13 kap. 1 § inkomstskattelagen förvärvsverksamhet som bedrivs yrkesmässigt och självständigt. Med yrkesmässigt menas att verksamheten bedrivs varaktigt och med vinstsyfte. Verksamheten ska alltså kännetecknas av varaktighet, vinstsyfte och självständighet. Vid bedömningen av om en uppdragstagares verksamhet bedrivs självständigt ska det särskilt beaktas vad som avtalats med uppdragsgivaren, i vilken omfattning uppdragstagaren är beroende av uppdragsgivaren och i vilken omfattning uppdragstagaren är inordnad i uppdragsgivarens verksamhet. Den uttryckliga bestämmelsen om hur bedömningen av en verksamhets självständighet ska göras infördes och syftar till att göra det möjligt för fler att få F-skatt (prop. 2008/09:62, bet. 2008/09:SkU18). I praxis har den s.k. avbytardomen (RÅ 2001 ref. 25) lett till att fler sökande anses bedriva näringsverksamhet. Domen bidrog till att man övergav synen att vissa yrkeskategorier alltid anses som arbetstagare. Hur verksamheten faktiskt bedrivs har i stället fått en mer avgörande betydelse vid bedömningen av om näringsverksamhet bedrivs eller inte. ska efter ansökan godkänna den som uppger sig bedriva eller ha för avsikt att bedriva näringsverksamhet i för F-skatt. Detta gäller emellertid inte om det finns skälig anledning att anta att näringsverksamhet varken bedrivs eller kommer att bedrivas ansökan bara grundar sig på en delägares intäkter från ett svenskt handelsbolag • har brutit mot villkor som har meddelats eller på annat sätt missbrukat ett godkännande för F-skatt och missbruket inte är obetydlig • inte har redovisat eller betalat skatter eller avgifter i en utsträckning som inte är obetydlig • inte har följt ett föreläggande att lämna inkomstdeklaration eller särskild uppgift eller har lämnat eller godkänt så bristfälliga uppgifter att de uppenbarligen inte kan läggas till grund för beskattning • har näringsförbud eller • är försatt i konkurs. Om det finns särskilda skäl får beslut om godkännande för F-skatt fattas trots hindren under punkt 3. Ett godkännande för F-skatt gäller tills vidare. förtydligade redan i ett ställningstagande 2008 (, dnr 131 751308-08/111) hur en ansökan om F-skatt bör bedömas efter de förändringar som genomfördes för att göra det möjligt för fler att få F-skatt. I ställningstagandet klargörs att exempelvis följande kategorier kan anses bedriva näringsverksamhet: • Den som hyr ut sig själv för kortare uppdrag (kortare än ) till flera olika uppdragsgivare i syfte att ersätta ordinarie anställda till följd av tillfälliga behov av arbetskraft, t.ex. på grund av sjukfrånvaro eller arbetstoppar, kan anses bedriva näringsverksamhet förutsatt att det framgår att det är uppdragstagarens avsikt att bedriva uthyrningsverksamheten som näringsverksamhet. Detta gäller även om förmedlingen av uppdragstagaren sker via ett bemanningsföretag. • En säljare som arbetar på provisionsbasis och som har sitt tjänsteställe i bostaden eller i egen lokal kan anses bedriva näringsverksamhet eftersom han eller hon inte är inordnad i verksamheten. • Dagbarnvårdare som tar hand om andras barn (regelmässigt tre barn eller fler) kan anses uppfylla kraven på näringsverksamhet om tillsynen sker i egen regi. • Konsulter, t.ex. ekonomi- eller it-konsulter, som påbörjar sin näringsverksamhet med bara enstaka kunder och där den tidigare arbetsgivaren är en av kunderna kan anses bedriva näringsverksamhet förutsatt att det handlar om avgränsade uppdrag. Däremot kan, enligt ställningstagande, även efter förändringen följande verksamheter inte anses uppfylla kraven på näringsverksamhet: • En verksamhet som bygger på att man hyr ut sig själv för längre uppdrag i syfte att ersätta ordinarie anställda även om parterna kommit överens om att uppdragstagaren ska utföra arbetet som näringsidkare. Det kan exempelvis gälla lärarvikarier, vikarierande sjukvårdspersonal eller chaufförer som ställer sin arbetskraft till förfogande till en och samma uppdragsgivare för (eller mer). • En verksamhet som bygger på att man hyr ut sig själv för kortare uppdrag om det sker till endast enstaka uppdragsgivare. • En barnflicka eller au pair som arbetar åt en familj och utför merparten av arbetet i familjens bostad. Regeringen beslutade om att tillsätta en särskild utredare som skulle se över F-skattesystemet och analysera effekterna i vissa avseenden av bestämmelsernas utformning och tillämpning. Utredningen lämnade delbetänkandet F-skattesystemet – några särskilt utpekade frågor (SOU 2018:49) och slutbetänkandet F-skattesystemet – en översyn (SOU 2019:31). Utredningen har i sitt slutbetänkande analyserat om utformningen av bestämmelserna om godkännande för F-skatt i 9 kap. skatteförfarandelagen (2011:1244) möjliggör att F-skattesystemet kan missbrukas för att undgå skatter eller avgifter, om det finns behov av åtgärder för att underlätta och förbättra uppföljning av företag som är godkända för F-skatt, t.ex. F-skatt på prov eller tidsbegränsade godkännanden för F-skatt, och om det finns behov av att införa en möjlighet att vägra eller återkalla ett godkännande för F-skatt vid kriminalitet eller överträdelse av konkurrensbestämmelser som inte lett till näringsförbud. Utredningen har också analyserat om och på vilket sätt utformningen av F-skattesystemet inverkar på villkoren för att starta, driva och utveckla företag samt om det förekommer ett missbruk av F-skattesystemet för att kringgå bestämmelserna om skyddsregler för arbetstagare och i vilken utsträckning systemet uppfattas kunna ge sådana effekter. Frågorna fortsätter att beredas inom Gränsdragning mellan näringsverksamhet och hobby Frågor som rör gränsdragningen mellan hobby och näringsverksamhet är alltid bevis- och bedömningsfrågor. Det innebär att en helhetsbedömning av omständigheterna i det enskilda fallet alltid ska göras. Bedömningen är en gränsdragning mot ägarens privata sfär. Sådana bedömningar görs alltid, oavsett typen av verksamhet och bransch, huvudsakligen för verksamheter som kan bedrivas såväl privat som inom en näringsverksamhet. Rent allmänt kan följande generella punkter påverka bedömningen: • att det finns en avsikt att bedriva verksamheten varaktigt • att det finns en affärsplan, ekonomiska kalkyler eller liknande • att marknadsföring sker för att nå kunder eller en kundkrets • att särskilda tillstånd finns (om sådant behövs) • att en särskild lokal finns för verksamheten • att olika inköp/investeringar gjorts som är typiska för näringsverksamhet. När verksamheten är pågående kan, förutom ovanstående omständigheter, exempelvis även följande punkter påverka bedömningen: • att det finns kunder (andra än närstående) • att det finns inkomster. Det är i sammanhanget viktigt att påpeka att bevisbördan vad gäller lönsamheten och vinstsyftet ligger på den som bedriver verksamheten. En bedömning av samtliga omständigheter i varje enskilt fall ska göras utifrån alla de förutsättningar som finns i den enskilda verksamheten. Som exempel kan nämnas att en förlustbringande hästverksamhet enligt nuvarande praxis sällan betraktas som näringsverksamhet, och avdragsförbudet för privata levnadskostnader innebär att det generellt ställs höga beviskrav för att hästverksamhet ska anses uppfylla näringskriterierna. Till det kommer verksamhetsspecifika omständigheter som särskilt ska beaktas i bedömningen. I motion 2020/21:1842 av m.fl. (S) anförs att man bör se över reglerna för F-skatt i syfte att motverka löne- och villkorsdumpning på arbetsmarknaden. Antalet uppdragsgivare bör ges ett större utrymme vid prövningen och återkommande kontroller och kännbara sanktioner vara alternativ för att förhindra att människor på svensk arbetsmarknad tvingas in i ovärdiga arbetsförhållanden. I motion 2020/21:2070 av m.fl. (S) anförs att det ställs krav på att företag som utför arbeten i som berättigar till rot-avdrag ska ha F-skatt. Detta gäller dock inte eventuella underentreprenörer som anlitas för att faktiskt utföra arbetet med rot. Man bör därför införa krav på att även underentreprenörer ska ha F-skatt vid rot-avdrag. I motion 2020/21:1927 av (M) anförs att utvecklingsmöjligheterna för hästnäringen är starkt beroende av goda förutsättningar för företagare i allmänhet. Man bör se över förutsättningarna för hästnäringen och möjligheterna att minska regelkrånglet för hästnäringen. I motion 2020/21:784 av och (båda C) yrkande 4 anförs att det är viktigt att hästnäringen likställs med andra näringar. behöver därför se över handläggningen så att det blir en rättssäker bedömning för alla näringsverksamheter. I kommittémotion 2020/21:431 av m.fl. (V) yrkandena 2 och 3 anförs att det ska krävas mer än en uppdragsgivare för att godkännas för F-skatt. På så sätt värnas arbetstagarbegreppet och arbetsrätten. Det skulle minska risken för att arbetsgivare tvingar anställda att starta företag enbart i syfte att sänka arbetsgivarens arbetskraftskostnader. Om en oseriös uppdragstagare blir godkänd för F-skatt kan detta utnyttjas i syfte att försvåra upptäckten av svartarbete. För att begränsa fusk bör ett tidsbegränsat godkännande av F-skatt införas. Tidsbegränsningen ska avse såväl obegränsat som begränsat skattskyldiga. Detta bör gälla de uppdragstagare som debiterar under en viss summa i skatt. är den som har att avgöra de gränsdragningsfrågor som kan uppstå när det gäller bedömning av om näringsverksamhet bedrivs enlig 13 kap. 1 § inkomstskattelagen eller inte. Verksamheten ska kännetecknas av varaktighet, vinstsyfte och självständighet. arbetar för en enhetlighet i beskattningen och rättssäkerhet utifrån omständigheterna i varje enskilt fall för medborgarna. Utskottet avstyrker därmed motionsförslagen 2020/21:1927 (M) och 2020/21:784 (C) yrkande 4. F-skattsedel ska tilldelas den som avser att bedriva näringsverksamhet. ska efter ansökan godkänna den som uppger sig bedriva eller ha för avsikt att bedriva näringsverksamhet i för F-skatt. har lämnat sitt slutbetänkande. Utredningen har analyserat om utformningen av bestämmelserna om godkännande för F-skatt i 9 kap. skatteförfarandelagen gör det möjligt att missbruka F-skattesystemet för att undgå skatter eller avgifter och om det finns behov av åtgärder för att underlätta och förbättra uppföljning av företag som är godkända för F-skatt, och ärendet har remitterats. Utredningen har i de delar där det bedömts lämpligt föreslagit författningsändringar. Ärendet har remissbehandlats och bereds inom . Förslag på förändringar på F-skatteområdet kan därmed förväntas inom en inte allt för avlägsen framtid. Att förebygga och avslöja ekonomisk brottslighet i näringsverksamhet är en prioriterad fråga, bl.a. för . ska fortlöpande redovisa hur myndigheten har arbetat, både på egen hand och i samverkan med , för att förstärka och intensifiera arbetet med att bekämpa skattebrott, skattefusk och skatteundandragande samt vilka effekter åtgärder har fått. Utskottet anser vidare att har stora möjligheter att bedöma i vilken utsträckning innehav av F-skattsedel kan främja kriminell verksamhet och om några regelförändringar för godkännande respektive återkallelse av F-skatt skulle vara ett verksamt medel för att bekämpa sådan brottslighet. Utskottet utgår från att i så fall rapporterar detta till regeringen. Utskottet vill inte föregripa det arbete som pågår inom och avstyrker därmed motionerna 2020/21:1842 (S), 2020/21:2070 (S) och 2020/21:431 (V) yrkandena 2 och 3. Utskottets förslag i korthet avslår förslag om att reglerna kring företrädaransvar i aktiebolag måste begränsa styrelsens och ledningens personliga ansvar för skatteskulder i fall där lagen har följts och att reglerna om företrädaransvar bör ses över i sin helhet. Jämför reservation 13 (C) och 14 (KD). När det gäller ansvaret för skulder som uppkommer i en verksamhet är utgångspunkten, i fråga om aktiebolag och andra juridiska personer, att ansvaret endast ligger på den juridiska personen och att krav inte kan riktas mot dess ledning. Vissa undantag från detta föreskrivs i aktiebolagslagen (2005:551). De undantag från ansvarsfriheten som föreskrivs där gäller alla slags skulder. Vid sidan om detta finns det i 59 kap. 12–21 §§ skatteförfarandelagen (2011:1244), förkortad SFL, bestämmelser om ett skatterättsligt företrädaransvar för en juridisk persons skatte- och avgiftsskulder (företrädaransvar). Dessa bestämmelser innebär i huvudsak att om en företrädare för en juridisk person uppsåtligen eller av grov oaktsamhet inte har betalat skatt eller avgift är företrädaren tillsammans med den juridiska personen skyldig att betala skatten eller avgiften. Företrädare är vanligtvis den eller de personer som sitter i styrelsen. Även den som utan att vara legal företrädare har haft ett bestämmande inflytande i den juridiska personen kan vara företrädare. Betalningsskyldigheten är knuten till den tidpunkt då skatten eller avgiften ursprungligen skulle ha betalats. Om det finns särskilda skäl, får företrädaren helt eller delvis befrias från betalningsskyldigheten. En företrädare som har betalat skatt eller avgift på grund av företrädaransvar har vidare rätt att kräva den juridiska personen på beloppet. De juridiska personer som berörs är främst aktiebolag men även ekonomiska och ideella föreningar samt stiftelser, konkursbon och utländska juridiska personer som ska betala skatt i . Förvaltningsrätten beslutar om företrädaransvar på ansökan av . Förvaltningsrätten och kammarrätten ska hålla muntlig förhandling i ett mål om företrädaransvar om företrädaren begär det. För ett personligt betalningsansvar krävs dock att företrädaren har agerat uppsåtligt eller grovt oaktsamt.