bet · H801KU24 · 2021-04-16 00:00:00 — En närmare reglering av friheten att yttra sig finns i tryckfrihetsförordningen när det gäller tryckta skrifter och i yttrandefrihetsgrundlagen när det gäller friheten att yttra sig genom radio, tv och vissa liknande överföringar, offentliga uppspelningar ur en databas samt filmer, videogram, ljudupptagningar och andra tekniska upptagningar. Tryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen bygger på samma grundläggande principer, dvs. etableringsfrihet, förbud mot censur och andra hindrande åtgärder, ensamansvar med meddelarskydd, en särskild brottskatalog och en särskild rättegångsordning med juryprövning. Huvudregeln för hur ett ärende avgörs i kammaren är enligt 4 kap. 7 § regeringsformen att den mening som mer än hälften av de röstande enas om gäller som beslut. Undantag får göras i regeringsformen eller, när det gäller frågor som hör till förfarandet i , i huvudbestämmelse i riksdagsordningen. I regeringsformen finns några undantag från huvudregeln. I 4 kap. 12 § regeringsformen föreskrivs krav på att minst fem sjättedelar av de röstande ska ha enats om beslut om medgivande till åtal m.m. av en riksdagsledamot. Även när det gäller det särskilda lagstiftningsförfarandet för rättighetsbegränsande lagar som regleras i 2 kap. 22 § regeringsformen gäller, som krav för att ett förslag ska kunna antas direkt, att fem sjättedelar av de röstande enas om beslutet. Det finns också bestämmelser som föreskriver att beslut måste fattas med tre fjärdedels majoritet av de röstande och mer än hälften av ledamöterna. Det gäller t.ex. möjligheten att enligt 8 kap. 17 § första stycket regeringsformen ändra riksdagsordningens huvudbestämmelser genom endast ett beslut, utan att följa det särskilda lagstiftningsförfarandet som gäller för grundlag. Även föreskrifter om trossamfund och grunderna för som trossamfund beslutas i den ordning som gäller för riksdagsordningens huvudbestämmelser (8 kap. 17 § tredje stycket regeringsformen). Bestämmelsen gäller dock endast sådana föreskrifter som tar sikte på trossamfunden som sådana (m.fl., Regeringsformen – med kommentarer, 2 uppl., 2018, s. 428). I 8 kap. 14 § regeringsformen regleras formkravet för beslut om grundlagsändringar. Enligt bestämmelsen stiftas grundlag genom två likalydande beslut. Genom det första beslutet antas grundlagsförslaget som vilande. Det andra beslutet får inte fattas tidigare än att det efter det första beslutet har hållits val till i hela riket och den nyvalda har samlats. Dessutom ska det gå mellan den tidpunkt då ärendet första gången anmäldes i kammare och valet, om inte beslutar om undantag. Ett sådant beslut ska fattas senast vid ärendets beredning, och minst fem sjättedelar av ledamöterna måste rösta för beslutet. Utredningar om public service Regeringen beslutade att ge en parlamentarisk kommitté i uppdrag att föreslå ett långsiktigt hållbart och solidariskt finansieringssystem för radio och tv i allmänhetens tjänst (dir. 2016:111). Kommittén, som antog namnet Parlamentariska public service-kommittén, överlämnade delbetänkandet Finansiering av public service – för ökad stabilitet, legitimitet och stärkt oberoende (SOU 2017:79). I delbetänkandet lämnades förslag till en ny finansierings- och uppbördsmodell för public service. Kommittén lämnade även vissa förslag i syfte att stärka oberoendet för public service. I denna del föreslogs vissa ändringar när det gäller medelstilldelningen till programföretagen, sändningstillståndens giltighetstid och sammansättningen av styrelsen i ägarstiftelsen. Kommittén behandlade även frågan om oberoendet för public service kunde stärkas ytterligare genom ändringar i grundlagarna (s. 161). Även om det enligt direktiven inte ingick i uppdraget att lämna förslag till sådana ändringar ansåg kommittén att det fanns goda skäl att redovisa sin bedömning i denna del. En ändring som skulle kunna stärka oberoendet för public service är enligt kommittén att införa en grundlagsbestämmelse som reglerar verksamhetens existens, oberoende och finansiering. En annan möjlighet att stärka oberoendet för public service skulle enligt kommittén kunna vara att införa ett krav på att beslut om finansiering och reglering av public serviceverksamheten ska fattas med kvalificerad majoritet. Regeringen beslutade att ge en parlamentariskt sammansatt kommitté i uppdrag att utreda vissa frågor på tryck- och yttrandefrihetens område (dir. 2018:51). Enligt direktiven var syftet med utredningen att åstadkomma ett ändamålsenligt grundlagsskydd för tryck- och yttrandefriheten. Kommittén skulle bl.a. analysera om public service-bolagens oberoende är tillräckligt garanterat genom nuvarande reglering i grundlag och i vanlig lag och annars överväga om oberoendet kan och bör stärkas ytterligare genom ändringar i grundlag. Kommittén, som antog namnet tryck- och yttrandefrihetskommitté, överlämnade sitt betänkande Ett ändamålsenligt skydd för tryck- och yttrandefriheten (SOU 2020:45). När det gällde uppdraget att analysera om det finns skäl att ytterligare stärka public service-bolagens oberoende genom ändring av grundlag framhåller kommittén att vid stiftande och ändring av grundlag eftersträvas normalt största möjliga politiska enighet (s. 380). För kommittén har det därför varit en grundläggande utgångspunkt att de förslag som läggs fram har en bred parlamentarisk förankring. Kommittén framhåller att den noga prövat olika argument och regleringsmodeller men att ett tillräckligt brett stöd för någon viss handlingslinje inte har kunnat samlas. Mot bakgrund av att ett förslag till ändring av grundlag bör ha ett brett parlamentariskt stöd och att ett sådant stöd inte uppnåtts, har kommittén därför beslutat att avstå från att lägga fram något förslag till ändring av grundlag i syfte att stärka oberoendet hos public service. Vid denna bedömning har enligt kommittén beaktats att public service-bolagens oberoende inte torde gynnas av att stora reformer genomdrivs med stöd av endast begränsade parlamentariska majoriteter. behandlade utskottet en motion om grundlagsskydd av public service (bet. 2015/16:KU19 s. 12 f.). Utskottet fann inte skäl att ställa sig bakom förslaget och avstyrkte motionen. Även behandlade utskottet två motionsyrkanden om att stärka public service (bet. 2017/18:KU36 s. 117 f.). Motionärerna efterlyste tillkännagivanden om att det borde utredas hur ett effektivt grundlagsskydd för public service skulle utformas och om att ta fram ett lagförslag som innebär att de beslut som har att fatta om public service skulle fattas med kvalificerad majoritet. Utskottet vidhöll sitt tidigare ställningstagande och avstyrkte motionsyrkandena. Ett motionsyrkande om grundlagsskydd av public service behandlades av utskottet (bet. 2018/19:KU36 s. 119 f.). I sitt ställningstagande konstaterade utskottet att regeringen hade gett en parlamentariskt sammansatt kommitté i uppdrag att bl.a. analysera om public service-bolagens oberoende är tillräckligt garanterat genom den nuvarande regleringen i grundlag och i vanlig lag och annars överväga om oberoendet kan och bör stärkas ytterligare genom ändringar i grundlag. Detta utredningsarbete borde enligt utskottet inte föregripas. Motionsyrkandet avstyrktes därmed. Utskottet noterar att tryck- och yttrandefrihetskommitté, vars betänkande bereds i , bl.a. har haft i uppdrag att överväga om public service-bolagens oberoende kan och bör stärkas ytterligare genom ändringar i grundlag. Kommittén lämnade inte något förslag i denna del eftersom det saknades en bred parlamentarisk förankring för de olika argument och regleringsmodeller som lagts fram och diskuterats inom kommittén. Mot denna bakgrund är utskottet inte berett att ta ett sådant initiativ som efterfrågas i motionen. En bestämmelse om att är en sekulär stat Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om en bestämmelse om att är en sekulär stat. och (båda SD) begär i motion 2019/20:3195 yrkande 1 att det av grundlag ska framgå att är en sekulär stat. Motionärerna framhåller att religion är en privatsak och att det för ett sekulärt land som är viktigt att politik och religion hålls åtskilt i lagstiftningen. I 1 kap. regeringsformen finns bestämmelser om statsskickets grunder. Avsikten med kapitlet är att det ska ge en bild i stort av de grundstenar på vilka den svenska författningen vilar (prop. 1973:90 s. 227). Genom sin konstruktion ger 1 kap. regeringsformen också en bild av det politiska systemet som demokratiskt och parlamentariskt (m.fl., Grundlagarna, 3 uppl., 2012, s. 50). Enligt 1 kap. 1 § regeringsformen utgår all offentlig makt i från folket, och den svenska folkstyrelsen bygger på fri åsiktsbildning och på allmän och lika rösträtt. Folkstyrelsen förverkligas genom ett representativt och parlamentariskt statsskick och genom självstyrelse. I 1 kap. 2 § regeringsformen fastslås vissa grundläggande mål för politiken. Bestämmelsen brukar kallas för målsättningsparagrafen, och dess innehåll är sådant att man får förutsätta att det accepteras av de allra flesta invånarna i . Av bestämmelsen följer att den offentliga makten ska utövas med respekt för alla människors lika värde och för den enskilda människans frihet och värdighet. Den enskildes personliga, ekonomiska och kulturella välfärd ska vara grundläggande mål för den offentliga verksamheten. Det allmänna ska särskilt trygga rätten till arbete, bostad och utbildning samt verka för social omsorg och trygghet och för goda förutsättningar för hälsa. Därutöver ska det allmänna främja en hållbar utveckling som leder till en god miljö för nuvarande och kommande generationer. Enligt målsättningsbestämmelsen ska det allmänna vidare verka för att demokratins idéer blir vägledande inom samhällets alla områden samt värna den enskildes privatliv och familjeliv. Det allmänna ska också verka för att alla människor ska kunna uppnå delaktighet och jämlikhet i samhället och för att barns rätt tas till vara. Dessutom ska det allmänna motverka diskriminering av människor på grund av kön, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung, språklig eller religiös tillhörighet, funktionsnedsättning, sexuell läggning, ålder eller andra omständigheter som gäller den enskilde som person. Avslutningsvis framhålls att det samiska folkets och etniska, språkliga och religiösa minoriteters möjligheter att behålla och utveckla ett eget kultur- och samfundsliv ska främjas. Relationen mellan staten och Den nuvarande relationen mellan staten och föregicks av ett principbeslut som fattade 1995 (prop. 1995/96:80, bet. 1995/96:KU12). Enligt principbeslutet skulle den rättsliga regleringen av trossamfundens förhållanden vara föremål för ett konstitutionellt skydd, som syftade till att säkerställa stabila förutsättningar för den särskilda verksamhet som trossamfunden bedriver utan att bereda samfunden en rättslig särställning i andra hänseenden (m.fl. s. 374). följdes principbeslutet upp genom ett antal beslut. Här kan nämnas ändringar i regeringsformen och tryckfrihetsförordningen samt lagar om trossamfund och . I lagen (1998:1591) om finns bestämmelser om grunderna för som trossamfund. Enligt 3 § lagen (1998:1593) om trossamfund är ingen skyldig att tillhöra något trossamfund. Bestämmelser om statligt stöd till trossamfund finns i lagen (1999:932) om stöd till trossamfund. När det gäller principerna för innehållet i regeringsformen angav att man i görligaste mån har strävat efter att begränsa grundlagsregleringen till moment som bedömts vara av väsentlig betydelse för statsskicket (SOU 1963:17 s. 43). Grundlagen skulle enligt utredningen fastställa en ram av så stor allmängiltighet att den inte behövde ändras alltför ofta. behandlade utskottet ett motionsyrkande om att det i grundlag skulle skrivas in att är en sekulär stat och ett motionsyrkande om att det skulle tydliggöras att religionsfriheten även innefattar frihet från religion (bet. 2018/19:KU27 s. 38 f.). I sitt ställningstagande framhöll utskottet att den nuvarande relationen mellan staten och var resultatet av ett omfattande utrednings- och förhandlingsarbete. Utskottet, som inte fann anledning att ta ett sådant initiativ som motionärerna efterfrågade, avstyrkte motionen. Utskottet, som inte finner skäl att ta ett sådant initiativ som motionärerna föreslår, avstyrker motionsyrkandet. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om en ny maktutredning. Jämför reservation 8 (V). m.fl. (V) begär i kommittémotion 2020/21:167 yrkande 3 att en maktutredning ska tillsättas med ett särskilt uppdrag att se över hur delaktigheten för personer med funktionsnedsättning kan öka. Motionärerna framhåller att det bör skapas former och rutiner för att involvera personer med funktionsnedsättning i politiska beslut som direkt berör gruppen på , regional och statlig nivå. Vidare anser motionärerna att representanter för organisationer som företräder personer med funktionsnedsättning bör delta i samhällsövergripande statliga utredningar och kommissioner. Enligt motionärerna bör det tillsättas en maktutredning med uppdrag att analysera fördelningen av makt och inflytande inom olika områden och mellan olika grupper i det svenska samhället. I motion 2020/21:1427 yrkar (L) att en maktutredning ska tillsättas. Motionären framhåller att sedan presenterade sitt betänkande har det svenska samhället förändrats radikalt och det gäller också ur ett maktperspektiv. Frågor kring makt och maktens fördelning är enligt motionären centrala i en demokrati. Motionären anser att det behövs en fördjupad debatt om hur medborgarnas makt över politiken kan upprätthållas i en globaliserad värld och hur individens egenmakt kan stärkas. Även m.fl. (S) efterlyser i motion 2020/21:2415 en ny maktutredning. Motionärerna anför att mycket har hänt i samhället sedan den förra maktutredningen. Frågor som en ny maktutredning enligt motionärerna skulle kunna belysa är maktförskjutningar i samhället och vilka utmaningar som finns för demokratiarbetet framöver. utredningar och pågående arbete har regeringen tillsatt utredningar med uppdrag att analysera allmäntillståndet i demokratin (SOU 2016:5 s. 89). De två mer omfattande utredningarna har varit (SOU 1990:44) mellan 1985–1990 och (SOU 2000:1) mellan 1997–2000. var en kommitté som bestod av forskare från olika discipliner och den hade bl.a. till uppgift att fördjupa kunskaperna om den svenska demokratins villkor och om medborgarnas möjligheter att påverka sina levnadsvillkor. var en parlamentariskt sammansatt kommitté, och i dess uppdrag ingick att belysa de förutsättningar, problem och möjligheter som folkstyret stod inför . Båda utredningarna hade till uppgift att göra breda översyner av demokratins villkor och utveckling. Därutöver finns några utredningar med mer begränsade uppdrag. Dessa är (SOU 1993:24), (SOU 1996:162), (SOU 2001:48) och lokala demokratins funktionssätt (SOU 2012:30). Regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag att utarbeta förslag till åtgärder för att öka och bredda engagemanget inom den representativa demokratin och att stärka individens möjligheter till delaktighet i och inflytande över det politiska beslutsfattandet mellan de allmänna valen (dir. 2014:111). Vidare utsågs en parlamentarisk referensgrupp som skulle bistå utredaren i arbetet. Utredningen, som tog namnet Demokratiutredning – Delaktighet och jämlikt inflytande, överlämnade sitt betänkande Låt fler forma framtiden! (SOU 2016:5). Enligt bör en maktutredning tillsätts för att sammanställa kunskap om hur maktförhållandena i det svenska samhället har förändrats och för att analysera hur pågående samhällsförändringar kan påverka maktförhållandena (s. 94 f.). I betänkandet redovisas närmare hur en sådan maktutredning bör organiseras och dess uppgifter. betänkande har remitterats och bereds i . behandlade utskottet en motion om en ny maktutredning (bet. 2013/14:KU34 s. 36 f.). Utskottet ansåg att det inte fanns skäl att göra ett tillkännagivande om en ny bred maktutredning och avstyrkte motionen. En motion om en ny maktutredning behandlades även av utskottet (bet. 2017/18:KU36 s. 120 f.). Utskottet, som vidhöll sitt tidigare ställningstagande, avstyrkte motionen. Utskottet anser liksom tidigare att det inte finns skäl att ta ett sådant initiativ som motionärerna föreslår. Ett medborgarråd för rättvis omställning Utskottets förslag i korthet avslår en motion om ett medborgarråd för rättvis omställning. och (båda MP) begär i motion 2020/21:3641 att ett medborgarråd för rättvis omställning av samhället inom planetära gränser ska inrättas. För att kunna genomföra nödvändiga omställningar av samhället krävs enligt motionärerna demokratisk innovation, och ett medborgarråd skapar en ovärderlig mötesplats mellan människor, intressegrupper och experter som kan vägleda politiken och samhället in . Av 1 kap. 1 § andra stycket regeringsformen följer att den svenska folkstyrelsen förverkligas genom ett representativt och parlamentariskt statsskick och genom självstyrelse. I 1 kap. 4 § regeringsformen anges bl.a. att är folkets främsta företrädare och att stiftar lag. Inför beslutet om en ny regeringsform behandlades fundamentala frågor om svenskt statsskick. Grundlagberedningen konstaterade bl.a. att en medverkan i besluten från alla medborgares sida inte är möjlig i alla de frågor där beslut ska fattas (SOU 1972:15 s. 76). påminde i sitt förslag till riksdagsbeslut om vissa grundläggande värderingar utifrån vilka Grundlagberedningen bedrivit sitt arbete och om vilka enighet rådde inom beredningen (bet. KU 1973:26 s. 16 f.). Dessa värderingar avsåg bl.a. det representativa systemet och de politiska partierna. När det gäller det representativa systemet framhölls att detta är nödvändigt för handläggningen av rikets gemensamma angelägenheter och att de valda representanterna svarar politiskt för följderna av de beslut de fattar. Vidare framhölls att när det gäller partierna var den givna förutsättningen för arbetet att den politiska verksamheten i även skulle försiggå främst genom partier. Utskottet delade dessa värderingar. En majoritet av kommunerna och regionerna har mer eller mindre institutionaliserade samrådsgrupper, s.k. medborgarråd, där olika kategorier av medborgare får komma till tals (SOU 2016:1 s. 397). Råden riktar sig oftast till en särskild grupp av medborgare, t.ex. unga, äldre eller personer med funktionsnedsättning. behandlade en motion om att införa ett webbaserat verktyg för lagstiftningsprocessen i (bet. 2011/12:KU19 s. 10 f.). I sitt ställningstagande framhöll utskottet bl.a. att medborgarnas deltagande i handläggningen av rikets gemensamma angelägenheter, t.ex. i frågor om lagstiftning, främst säkerställs genom folkvalda representanter för politiska partier. Mot den bakgrunden saknades enligt utskottet anledning att föreslå en översyn av möjligheten att införa ett sådant webbaserat verktyg för lagstiftningsprocessen som motionären hade begärt. En motion om en förslagsbox för allmänheten behandlades av utskottet (bet. 2012/13:KU17 s. 29 f.). I sitt ställningstagande hänvisade utskottet till ett tidigare uttalande om att medborgarnas deltagande i handläggningen av rikets gemensamma angelägenheter, t.ex. i frågor om lagstiftning, främst säkerställs genom folkvalda representanter för politiska partier. Utskottet vidhöll denna uppfattning och avstyrkte motionen. avstyrkte utskottet ett motionsyrkande om att tillföra kommunerna resurser för att skapa möjligheter att inrätta medborgarråd eller liknande (bet. 2013/14:KU34 s. 29 f.). Det finns enligt utskottet inte skäl att ta ett sådant initiativ som motionärerna föreslår. Utskottet avstyrker därför motionen. Utskottets förslag i korthet avslår en motion om en demokratikanon. (L) efterlyser i motion 2020/21:2666 ett tillkännagivande om att uppmärksamma demokratins stora genombrott i och utveckla en demokratikanon. Motionären anför att det är angeläget att regeringen ger en grupp experter från olika delar av samhället i uppgift att ta fram en demokratikanon som ska kunna användas i bl.a. skolor. En demokratikanon ska enligt motionären bestå av en samling texter som har haft särskild betydelse för framväxten av demokratin i . Motionären framhåller vidare att dessutom som stolt nation firar demokratins 100-årsdag. Enligt 1 kap. 4 § skollagen (2010:800) ska utbildningen inom skolväsendet bl.a. förmedla och förankra respekt för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande demokratiska värderingar som det svenska samhället vilar på. beslutade riksdagsstyrelsen att en parlamentarisk kommitté skulle bildas med uppdrag att lägga fram förslag på hur ett demokratijubileum skulle kunna se ut. Arbetsgruppens rapport skulle användas som underlag för kommitténs arbete. Den parlamentariska kommittén lämnade ett förslag till omfattning och val av tidpunkt för högtidlighållandet av demokratins införande i . – högtidlighållande av demokratins genombrott i ska inledas och avslutas – högtidlighållande ska sätta processen för demokratiseringen och roll i denna i centrum – den parlamentariska kommittén för högtidlighållande av demokratins införande ska ta fram ett program för aktiviteter och arrangemang som ska genomföras – kommittén kontinuerligt ska informera riksdagsstyrelsen om sitt arbete. finns ett sekretariat för demokratijubileet inrättat vid , och under jubileumsåren anordnas en rad olika aktiviteter i och runt om i landet. Det har även tagits fram studiematerial och böcker. Närmare information om demokratijubileet, olika arrangemang och det material som tagits fram finns på webbplats. För att uppmärksamma att det 2021 är det första riksdagsvalet där både kvinnor och män fick rösta beslutade regeringen att tillsätta en kommitté med uppdrag att –2021 planera, samordna och genomföra flera insatser och aktiviteter för en stark demokrati (dir. 2018:53). Tyngdpunkten i genomförandet ska ligga på 2021. Kommittén har antagit namnet Demokratin (Ku 2018:2). Skolans demokratiuppdrag behandlas av Demokratiutredning (SOU 2016:5). I sitt betänkande anför utredningen bl.a. att kunskapen om hur kommuner och landsting fungerar samt formerna för medborgerligt inflytande i det politiska beslutsfattandet bör öka bland skolelever och att skolor i större utsträckning bör samverka med förvaltningen i kommuner och landsting och träffa företrädare för de politiska partierna på lokal nivå (s. 513 f.). föreslår därför att den lokala demokratins funktionssätt ska ingå som en av insatserna i det nationella skolutvecklingsprogrammet. Detsamma ska gälla för kunskap om kritisk granskning och källkritik. Därutöver framhålls att föreningsengagemanget i grund- och gymnasieskolorna måste stödjas. Utredningen anför vidare att även universiteten och högskolorna har en central plats i demokratin och att det därför är viktigt att de politiska studentförbunden, politiska partier och andra föreningar som baseras på en värdegrund av demokrati och mänskliga rättigheter har goda förutsättningar att verka på högskolorna. För att betona högskolornas betydelse för demokratin anser utredningen att det bör framgå av högskolelagen att högskolorna ska verka för att främja demokratins centrala principer och respekten för allas lika värde. betänkande har remitterats, och ärendet bereds i . behandling i och utbildningsutskottet har tidigare behandlat motioner om att det borde införas en demokratikanon (bet. 2008/09:UbU17 och bet. 2009/10:UbU8). Utskottet avstyrkte motionerna och hänvisade i sitt ställningstagande till att det i skollagen anges att verksamheten i skolan ska utformas i överensstämmelse med grundläggande demokratiska värderingar (bet. 2008/09:UbU17 s. 82). behandlade en motion om att införa en demokratikanon (bet. 2015/16:KU16 s. 92 f.).