bet · H801KU20d3 · 2021-01-01 00:00:00 — Jag tror att mina frågor lämpar sig bättre för statsministern. (MP): Jag har inga ytterligare frågor. Ordföranden: Då är vi färdiga med denna runda. Vi fortsätter då med det tredje området som vi har på agendan. Det är regeringens agerande avseende den svenska coronastrategin, G31 (delvis). : Här ska jag fatta mig väldigt kort. Det finns ett problem i hela diskussionen om en strategi. Väldigt mycket blandas uttrycken strategi, åtgärder, insatser och så vidare. Det strategiska anslaget som myndigheten har tagit är egentligen två huvudstrategier. Det ena är då att med olika åtgärder pressa ned smittspridningen i samhället. Strategin är egentligen bara så kortfattad. Orsaken är helt enkelt att man då minskar antalet personer som smittas och minskar förhoppningsvis också dödligheten generellt och, vilket naturligtvis är en viktig fråga, skyddar sjukvården från att bli överbelastad, som vi har sett ute i . Det andra strategiska anslaget är att särskilt rikta uppmärksamhet mot dem som vi tror drabbas av allvarlig sjukdom och död i det här. Det har varit lite ovanligt i det här fallet. Det har varit de äldre på ett sätt som vi inte har sett tidigare, nämligen att åldersfaktorn har varit väldigt tydlig. Det var någonting som vi såg i , eller som vi tyckte oss se i , men särskilt när pandemin drabbade . Jag hade den italienske ambassadören uppe hos mig och italienska företrädare för myndigheterna som just redogjorde för hur det hade slagit i samhället, vilket var väldigt tydligt. Visst är det normalt sett så att äldre drabbas. Men väldigt ofta är det ännu mer så att människor med underliggande sjukdomar, lite oberoende av ålder, drabbas. Så har det inte riktigt varit här. Hela den här gruppen drabbas naturligtvis stort. Men det har varit ett sådant väldigt fokus på att immunsystemet har haft svårt att agera mot detta på grund av ålder. Det har utmärkt den här pandemin på ett sätt. Om ni drar er till minnes svininfluensan 2009 var det i princip så att de äldre var skyddade. Dem vaccinerade vi ju inte ens på det viset i första hand, för de hade ett skydd mot den sjukdomen. Så varje sådan här ny situation är ganska unik. Det låter nästan som om det vore självklart att det alltid är de äldre. Men så är det faktiskt inte. Så det har varit det andra strategiska anslaget. Sedan har regeringen för sin del också lite bredare till exempel resursförstärkningar av hälso- och sjukvården och andra saker. Men det ligger utanför vad myndigheten har att hantera. Det är inte så att regeringen har tagit in myndighetens strategiska ansats utan har tagit det i en bredare kontext och lagt till andra saker naturligtvis som ligger utanför vårt område, det här med resurser och så vidare. (S): Jag tackar för svaren och för denna inledning om den svenska strategin. Jag har egentligen två frågor. Den första rör att en del i det som vi granskar är regeringens kommunikation runt strategin – hur tydlig har den varit, eller hur otydlig har den varit? En oklarhet som har uppstått i den debatten om strategin har handlat om huruvida syftet med strategin har varit att begränsa smittan så mycket som möjligt eller att begränsa smittan så att sjukvården klarar av smittoläget – platta till kurvan och så vidare. Jag undrar hur ser på detta. Sedan har jag en fråga som rör visavi den svenska strategin. Det finns ju synpunkter på att inte har följt till punkt och pricka. Jag skulle därför vilja be att kommentera hur arbetet med att översätta till en svensk kontext har gått till och hur det har inkorporerats i den svenska strategin. : När det gäller den första frågan har jag sett detta i medierna. Jag förstår inte riktigt distinktionen. Det är inte så att det finns olika sätt att trycka ned smittan. Man kan bara trycka ned smittan på ett sätt, nämligen så mycket man kan. Det är inte så att det är något slags gaslåga, att vi nu trycker ned den lite så att sjukvården klarar sig. Det är inte så att man kan trycka ned den lite så att man får en längre limpa. Så fungerar det inte, utan man trycker så mycket man kan med de åtgärder som man tycker är verksamma. Då får man både en mindre topp och ett kortare förlopp naturligtvis. Man både minskar smittan i samhället och minskar trycket på sjukvården. Vi vet inte mekanismerna. Vi visste inte och vi vet fortfarande inte exakt vilka typer av åtgärder som har den bästa effekten i olika situationer. Så man tar till de åtgärder man kan. Detta är lite strid om påvens skägg, tycker Jag har bara sett detta i medierna, och jag kan inte riktigt förstå att det skulle finnas en distinktion här. Det skulle det ha kunnat finnas om det hade varit så att man kunde sitta och ratta detta på något sätt. Men så är det definitivt inte, utan alla åtgärder måste syfta till att trycka så mycket som möjligt inom ramen för de möjligheter som man har, givet det som vi talade om här förut när jag fick frågor från , vad som finns i den andra vågskålen naturligtvis. Här tittar vi naturligtvis framför allt på hälsofrågan. En viktig sådan fråga har varit till exempel skolan. Vi var ett av få länder som inte stängde skolan. Så här efteråt har alla länder i stort sett verifierat att det är en fördel att inte stänga skolan. Sedan kan man behöva göra det om det är en lokal smittspridning. Men alla länder kämpade till exempel för att hålla skolorna öppna så mycket som möjligt. Så det är inte så att vi kan styra detta på något sätt. Och det är väl egentligen svar på frågan. För mig är det samma sak. Man trycker så mycket man kan. Då får man både ett mindre tryck på sjukvården och ett kortare förlopp. Däremot – det har också varit i diskussionen – fanns det förespråkare som trodde att man skulle kunna slå ut smittan genom att lägga ned samhället totalt. Det trodde inte vi, och det har vi ändå fått rätt i så att säga. Det fanns länder som ändå trodde sig trycka bort det. Det finns några få exempel på länder som ligger väldigt avlägset som hade väldigt lite. Men så fort man släppte upp detta fick man ännu större problem så att säga. Det gäller att ha ett kraftigt tryck som också håller . Det menar jag även . har vi vaccinet. Men det gäller att hålla ut fortfarande. Vi har framför oss. WHO:s rekommendation är inte något paket: Gör så här! WHO tittar på olika aspekter. Jag tror inte att några länder bara tar WHO som en kokbok. WHO:s första princip är att inte stänga gränserna. Det gjorde egentligen alla länder utom vi och som följde WHO:s princip att inte stänga gränserna. Sedan har vi också faktiskt gått in på det när det gäller de stora utbrott som kom i och . Men vi har från myndighetens sida nu tyckt att man ska släppa på det. Det andra gäller till exempel munskyddsanvändning, där WHO säger att de rekommenderar munskydd i trånga utrymmen där man inte kan undvika smitta. Då har vi sagt att det skulle kunna vara i till exempel kollektivtrafiken. Men vår huvudlinje där har varit att vi inte ska skapa sådana trånga miljöer. Annars skjuter man liksom mer på fernissan än på den underliggande problembilden så att säga. WHO har inte haft en linje i alla frågor. Vi har också fått väldigt mycket beröm från WHO till exempel när det gäller skolfrågan, där WHO också har förespråkat att man ska hålla skolorna öppna. Så det finns ingen riktig linje att vi har gått här och WHO har gått där, utan det gäller att se vad som är användbart och viktigt i vårt samhälle. Ordföranden: Då ger jag ordet till mig själv. Jag har också några frågor kring strategin för att försöka förstå hur strategin kom till. Då är det så att vi tittar 2020/21:KU20 BILAGA B UTFRÅGNINGAR framför allt på regeringens roll. Men då måste vi också förstå roll. Jag skulle ändå återigen vilja be generaldirektören att beskriva sin syn, eller myndighetens syn, på hur strategin kom till. Är det så att det enligt er uppfattning finns ett datum då regeringen beslutade kring en strategi? Är det så att ni har föreslagit en strategi och sedan uppfattat att ni har fått tillbaka: Jo, men vi har tagit till oss det, och har vi beslutat så här. Eller kan ni på något annat sätt beskriva er roll i strategin? Och sedan: Hur har ni fått tillbaka det? Hur har regeringen sedan kommunicerat strategin tillbaka till ? Jag har en fråga till om ändringar som har skett. Kan ni identifiera ändringar i strategin under hand, eller är det ändringar i åtgärder? : Jag börjar med det sista. Nej, det strategiska anslaget ligger kvar, nämligen att trycka tillbaka smittan i samhället och skydda de mest sårbara. Det har genomsyrat åtgärderna, alltifrån att undvika besök på äldreboenden och att prioritera testning av personal till att vi nu i vår vaccinationsstrategi, som ett slags understrategi, är angelägna om att de mest sårbara ska vaccineras först. Det finns länder som åtminstone har diskuterat att vaccinera den friska befolkningen för att få bort smittspridningen i första hand, men vi har varit tydliga med att vi måste ligga på med att vaccinera så att de som har de största riskerna när de får sjukdomen, inte att få sjukdomen, vaccineras först. När det gäller strategiarbetet i övrigt har myndigheterna fört en dialog om hur vi ser på de strategiska ansatserna och det vi gör utifrån vår roll att samordna smittskyddet i landet. Det är den roll vi är givna i lag och förordning och som vi i första hand utövar mot regionerna. Det är där den strategiska ansatsen i första hand kommer fram. Regeringen har diskuterat detta, och jag har haft omfattande diskussioner med regeringsföreträdare och även med statsministern om hur vi ser på den strategiska ansatsen. Jag har uppfattat att den har accepterats. Den skiljer sig ju inte på något sätt från andra länder; det är ju så här de flesta länder ser på det. Det gäller att trycka ned smittspridningen och skydda dem som är i störst risk. Det är åtgärderna som växlar. Strategin har inte ändrats, men åtgärderna växlar med de redskap vi har. I början hade vi egentligen bara redskapet att uppmana människor att, kanske i onödan, stanna hemma eftersom testkapaciteten var för låg. Men det var ändå det som vände pandemin innan testningen kom. Vi hade en vändning i pandemin , ser man i kurvorna. Man får anpassa sig efter de verktyg man får. fick vi också en lagstiftning som kan hjälpa till. I lugnare skeden, vid till exempel hivstrategier eller strategier för alkohol och tobak, tar man fram det som ett åtgärdspaket. I detta läge har man mer en strategisk ansats och använder de verktyg och instrument man har under olika perioder. har vi fått vaccininstrumentet, som är stort och viktigt och givetvis också understöder den strategi vi har om att minska smittspridningen men i första hand skydda de gamla. Vår ansats är att ta detta först i stället för att börja vaccinera frisk befolkning. Vi är ju osäkra på hur pass mycket vaccinering skyddar mot smittspridning. Det är fortfarande en osäkerhetsfaktor. Det är lite så här vi har bollat. När det gäller frågan om regeringen har tagit formella beslut om något slags nationell strategi på överordnad nivå har det inte varit föremål för diskussion med oss i alla fall. Vi arbetar utifrån det bemyndigande vi har i smittskyddslagen och smittskyddsförordningen att hantera dessa frågor gentemot dem som är ansvariga för smittskyddet i regionerna. Det är där vår strategiska ansats ligger. (SD): Fru ordförande! Jag tackar för redogörelse och svar . uppger att företrädare för var med på så kallad allmän beredning avseende den strategiska inriktningen där myndigheten redogjorde för scenarier för smittspridningens utveckling. Ni nämnde tidigare att ni hade framfört synpunkter om till exempel deltagarantal. Framförde ni andra rekommendationer eller synpunkter till regeringen generellt gällande strategin för ? : Jag har deltagit i allmän beredning vid ett stort antal tillfällen och ska så igen. Regeringen har varit angelägen om att få en uppdatering från myndigheten, och även andra myndigheter, om läget. har inte de strategiska ansatserna … Allmän beredning är mer än redogörelse där man svarar på frågor, ungefär som här, och går igenom det här. Men mer specifikt i kontakter mellan mig och och regeringsföreträdare, framför allt från , har det diskuterats olika möjligheter till insatser. Återigen: Man måste se strategin som överordnad, och den har inte ifrågasatts, alltså om vi skulle försöka trycka ned smittan eller skydda de sårbara, utan det är mer åtgärder. Vilka åtgärder skulle kunna vidtas för att underlätta genomförandet av olika delar av strategin. Det är så man får se på det. Och det har förts kontinuerligt – kanske inte på allmän beredning för då sitter hela regeringen utan mer i den diskussion vi har haft med olika departement. Det har i olika delar gällt , , och . Jag har också deltagit i ett antal utskottsutfrågningar här i . (C): Ordförande! Jag tackar för redogörelsen. Jag funderar på dynamiken i förloppet. Den nationella lägesbilden från ger vid handen att bedömning då var att risken för smittspridning i var mycket låg. Därefter kom hela förloppet. Jag funderar också på den kritik som har riktat mot om att man uppmärksammade äldreomsorgen . har vi talat mycket om att skydda de mest sårbara. Hur ser myndigheten på slutsats att det är högst sannolikt att det var just den allmänna smittspridningen som drev detta och gav de konsekvenser det gav inom äldreomsorgen? : är vi kanske lite utanför ämnet, men jag svarar ändå. Utan allmän smittspridning hade vi såklart inte fått någon påverkan på Men det finns givetvis en svag länk i äldreomsorgen som inte finns i sjukvården. Det är inget stort inflöde av smitta från samhället in i sjukvården på det sätt man har i äldreomsorgen. Det beror på att beredskapen i äldreomsorgen av förklarliga skäl – det är ju mer hemlika förhållanden och inte högspecialiserad sjukvårdspersonal – är svagare. arbetar över huvud taget inte mot äldreomsorgen, utan det är andra myndigheter som hanterar regelverk och beredskap i äldreomsorgen. Framför allt är det kopplingen mellan regionerna och äldreomsorgen som pekar på. Det hade naturligtvis kunnat uppmärksammas mer i generella termer, men jag är övertygad om att de som arbetar med och är ansvariga för äldreomsorgen förstod att det var en allvarlig situation. Det var givetvis brist på allt möjligt i äldreomsorgen, men det ändrar inte den strategiska inriktningen. Den strategiska inriktningen måste ju vara att man ska göra allt som är möjligt för att skydda dem. Det hade inte hjälpt äldreomsorgen om vi hade haft en annan inriktning. Det är åtgärdssidan som är problematisk här snarare än den strategiska inriktningen, och den ligger ju kvar. Jag ser framför mig att vi kommer att behöva leva med detta virus framöver, och då ligger den strategiska inriktningen kvar. Vi måste fortsätta skydda äldreomsorgen. Den problematiken försvinner inte med vaccinationer och så vidare, utan vi har fortfarande ovaccinerad befolkning med människor som inte har kunnat ta vaccinet eller där vaccinet inte har haft någon stor effekt. Därför måste inriktningen ligga kvar på det. Man måste nog skilja det från åtgärdssidan, där vi har svaga länkar. Jag tror att vi alla underskattade kraften i det som drabbade äldreomsorgen. Jag vill inte lägga ansvaret på dem som arbetar där eller driver äldreomsorgen, för jag tror att de har gjort så gott de kunnat. Som kommissionen också säger har det funnits systembrister i detta, hur man har riggat hela samverkan och hur samhället hanterar dessa frågor. Men det ändrar inte den strategiska inriktningen. Riskbedömningen uppdateras för oss. Vi följde väldigt nära den europeiska smittskyddsmyndigheten, som hade den bestämda uppfattningen att denna typ av utbrott skulle vara svårt att se i de ganska välfungerande samhällena i . Detta fick vi revidera när vi såg det italienska utbrottet. Det har varit en annorlunda typ av smittspridning. Vi har inte sett den här typen av utbrott av sjukdomar som har funnits utanför på detta vis. Vi uppdaterade och vred upp kranen. Att vi sa att det var låg risk innebar inte att vi ansåg att det för evigt skulle vara låg risk, utan det var en värdering utifrån hur smittspridningen var. Då hade vi nästan inte sett särskilt mycket utanför . Vi hade någon enstaka patient i , i , vill jag minnas. När det italienska utbrottet kommer och framför allt när det kommer utbrott, som sedan drabbar oss, i andra länder, i bland annat, som vi inte ens ser, har vi ett annat läge. (V): Generaldirektören var tidigare inne på vikten av att sätta in rätt åtgärd för att vinna acceptans och att de råd och riktlinjer som kommuniceras ut också följs av allmänheten. Jag undrar om generaldirektören skulle kunna utveckla vad konsekvenserna skulle kunna bli om råd, riktlinjer eller rekommendationer upplevs som alltför ingripande. Generaldirektören nämnde tidigare att vissa opinionsbildare tidigt förespråkade en lockdown eller liknande. : Jag tror att vi alla ser en problematik i detta. har det gått och inte minst i finns en ganska stor opposition mot åtgärderna. Jag menar inte några hundra personer som demonstrerar utan att det finns en låg acceptans i stora befolkningsgrupper i . Många länder har en sämre utveckling än vad vi har i vårt land trots att de har en lockdown, och då förstår vi att det finns något under ytan som gör att man inte avser att följa råd och rekommendationer. Det var som frågan jag fick från om den skånska situationen. Min bestämda uppfattning är det inte gynnar saken att införa hårda restriktioner när man inte ser behov av det. Vi släppte inte på speciellt många restriktioner , så när vi fick en andra våg låg mycket kvar. Då kunde vi vrida upp ytterligare. I många andra länder hade man släppt på det. Många länder har inte haft detaljerade anvisningar till människor, utan antingen är pubar och restauranger stängda eller öppna. Det är kanske lite karikerat, men lite så. Antingen är man där eller så är man inte där. I till exempel fick man en kraftig ökning när man öppnade för att man tyckte att människor måste få lite lättnader över julen. I hade man samma utveckling. Jag tror att det är väldigt viktigt att ligga på med ett tryck som upplevs rimligt. Vi ser just nu att vi har svårt med följsamhetsfrågorna, och därför har vi mobiliserat länsstyrelser och kommuner. Det behövs kanske inte så väldigt mycket för att påminna människor om vad som gäller. Det var ju många som sa att man aldrig kan få ned smittspridningen med mindre än att man gör omfattande nedstängningar, men detta har visat sig vara felaktigt. Man kan hantera ett läge där människor ändå har en viss rörelsefrihet – en ganska stor rörelsefrihet, som i vårt land – men ändå i mångt och mycket följer de råd och anvisningar som lämnas. Vi har sett till exempel i att det stora utbrottet har tryckts tillbaka med råd, anvisningar och vissa lite mer kraftiga restriktioner än vad man har på andra håll. Jag tror att lösningen ligger där. Ska vi nu under det här året kunna ligga kvar ganska länge med omfattande restriktioner – och då menar jag kanske inte riktigt så omfattande att vi inte ska kunna lätta på saker och ting – måste vi ha en acceptans. Annars fungerar det inte; det är min bestämda uppfattning. Skånberg (KD): Fru ordförande! Jag vill gå tillbaka till fråga – och även till – om strategin att begränsa smittspridningen så mycket så möjligt eller att begränsa smittspridningen så att sjukvården klarar vården av de smittade. Vi kommer ju ihåg graferna där det presenterades hur man skulle hålla tillbaka smittspridningen lagom. Jag har hört generaldirektören svara att han inte förstår distinktionen och att det är som en strid om påvens skägg, att strategin inte har ändrats, men redskapen, att det inte har varit någon diskussion med regeringen om att regeringen skulle ha tagit beslut om strategi, att inte förstod vad strategin gick ut på och att testningen inte följer några strategier. Jag blir faktiskt inte klok. Ursäkta frågan – den är inte alls menad att vara spetsig och oförskämd – men har det funnits någon strategi? Hur har den egentligen sett ut? : Det strategiska anslaget är, precis som jag sa, att trycka ned smittspridningen och att skydda dem som har störst risk med att bli smittade. Sedan är resten ett åtgärdspaket. I den här diskussionen används ju ordet ”strategi” om vad som helst. Det finns naturligtvis underliggande strategier för hur man ska hantera till exempel testning, men den övergripande strategin för hur man hanterar detta ser jag inte. Det finns en diskussion om semantiken. Jag ser mest att trycka ned smittspridningen så mycket som möjligt. När man hänger på detta för att värna sjukvården är det mer en pedagogisk finess för att människor ska förstå varför det är så otroligt viktigt att trycka ned det här. Man ser ju själv inte smittspridningen om den finns i samhället och man inte har drabbats själv. Det är ju därför sjukvårdens benägenhet måste styra, apropå det här med att införa åtgärder. När vi ser att det slår väldigt hårt i sjukvården är det en tydlig signal till medborgarna att man måste rätta sig efter detta och följa det på ett tydligare sätt, för vi har en väldigt stor ansträngning. Hade vi inte sett detta hade det varit ännu svårare. Det är ett pedagogiskt påhäng på det här, så att säga, men som jag sa förut finns det inte olika metoder att använda här. Alla åtgärder i det läget är ägnade att trycka ned smittspridningen på olika sätt – distanseringen, att inte röra sig ute i samhället, hygienen och så vidare. Sedan är det inte så att man säger: släpper vi lite på det, för sjukvården går bättre. Så fungerar det inte, utan man trycker så mycket man kan tills smittspridningen minskar. Det gjorde den . Sedan har vi fått ett annat läge, med mutationer. Då måste vi trycka igen, så hårt vi kan. (L): Jag ska försöka att formulera en fråga. Förbrödringen mellan och är inte på sin topp just , kan man säga. Danskarna tycker att svenskarna, som vanligt, är fel ute. I valet av strategi är det naturligtvis regeringarna som styr, så jag ska inte be generaldirektören att recensera de olika regeringarna. Men är det inte också så att i har att se till hela folkets hälsa, medan motsvarigheten i är inriktad på infektionssjukdomar enbart? Är jag ute och cyklar om jag säger att vår strategi därför blev bredare, eftersom man ville satsa just på den hållbara strategi som generaldirektören talade om, medan de i andra länder – det behöver inte vara bara – har varit mer strikta på att pinpointa just infektionen som sådan? : Jag vill avstå från att kommentera just . Vi har haft ett väldigt gott samarbete med de danska myndigheterna. Men det ligger naturligtvis någonting i frågan. När det gäller vår roll har jag sett det som en oerhörd fördel att vi i detta läge har en samlad folkhälsomyndighet i stället för som det var tidigare, då det låg ute på tre myndigheter – jag var tidigare chef för . Myndigheten kan och bör göra dessa avvägningar. Framför allt har det synts i till exempel skolfrågorna och i idrottsfrågorna, gällande ungdomsidrotten och så vidare, där vi försöker att göra rimliga avvägningar. Vi har ju haft en helt annan approach när det gäller … Vi vill skydda äldre människor, men vi har uppmuntrat till utomhusaktiviteter och promenader. Vi har ju aldrig haft sådana stora strömmar av personer som har rört sig utomhus, även äldre människor. I andra länder har det ju mer eller mindre anbefallts att man ska sitta inne; man har ju fått röra sig ute . Vi har nog haft ett annat anslag. Jag vill inte nämna just , för vi har nog mer samsyn än man tror, men ute i har det ju varit väldigt annorlunda. Jag inte bara tror utan vet att det kommer att vara problematiskt framöver här. Vi har väldigt stora problem med det synsättet. Det är ju inte heller så att de länder som har gått in i väldigt ingripande områden har några bättre effekter på smittspridningen eller på dödligheten. Vi ser ju att många länder ute i som har haft väldiga nedstängningar också har en väldigt hög dödlighet. Jag vill inte säga att det är kopplat, men det är oberoende faktorer.