bet · H801MJU16 · 2021-04-16 00:00:00 — Utskottet välkomnar därför regeringens bedömning att biologisk mångfald ska prioriteras högt inom arbetet med återhämningen efter pandemin. Det är oroväckande att utvecklingen för ekosystemens återhämtning och bevarandet av biologisk mångfald i många avseenden går åt fel håll. Regeringens insatser inom bl.a. naturvård, miljöhänsyn och vatten- och havsförvaltning är viktiga för att bromsa denna negativa utveckling. Utskottet välkomnar därför regeringens satsning på skyddet av värdefull natur och skötsel av skyddade områden. Utskottet vill även framhålla regeringens satsning på forskning om biologisk mångfald och ekosystemtjänster. Mot bakgrund av det arbete som pågår på området anser utskottet att motion 2020/21:2709 (MP) yrkande 5 kan lämnas utan åtgärd. Den biologiska mångfalden har även en viktig roll att spela för rekreation och friluftsliv. Utskottet delar regeringens bedömning att det behövs ytterligare insatser för att stärka den biologiska mångfalden genom t.ex. skötsel av skyddade områden och åtgärder för friluftslivet. Utskottet välkomnar därför regeringens satsning på medel till åtgärder för värdefull natur som bl.a. ska gå till skötsel av natur och anläggningar för friluftslivet. Därmed anser utskottet att motion 2020/21:3273 (L) yrkande 1 kan lämnas utan åtgärd. Det är viktigt att arbetet med biologisk mångfald är effektivt och att myndigheterna samarbetar och samverkar för att nå målen i miljömålssystemet. Utskottet vill här särskilt framhålla det arbete som sker inom för att stärka myndigheternas arbete med miljöpolitiken. Utskottet noterar vidare att redovisat ett uppdrag som bl.a. omfattar frågan om samverkan mellan myndigheter och andra relevanta aktörer och att nu har fått ett nytt uppdrag med utgångspunkt i denna redovisning. har även presenterat en vetenskaplig sammanställning som bl.a. framhåller att en ekosystembaserad förvaltning ställer höga krav på samverkan. Mot bakgrund av det arbete som pågår anser utskottet att motion 2020/21:3359 (M) yrkande 2 kan lämnas utan åtgärd. Samhällsekonomiska analyser kan spela en viktig roll i arbetet med biologisk mångfald. Liksom regeringen anser utskottet att betydelsen av biologisk mångfald och värdet av ekosystemtjänster behöver integreras i ekonomiska ställningstaganden, politiska avväganden och andra beslut i samhället. Utskottet ser därför positivt på att startat projektet plattform för samhällsekonomisk analys. Utskottet noterar även att arbetar med den ekonomiska nyttan av olika åtgärder för att gynna nyttodjur och att verket även har utrett det ekonomiska värdet av bl.a. honungsbin och skalbaggsåsar. Med hänvisning till vad som anförts bedömer utskottet att även motion 2020/21:3359 (M) yrkande 8 kan lämnas utan åtgärd. Handel med hotade arter Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om handel med hotade arter. Jämför reservation 6 (M) och 7 (SD). I kommittémotion 2020/21:731 av m.fl. (SD) yrkande 28 anförs att det finns skäl för regeringen att se över i vilken omfattning det är möjligt att förhindra import av produkter från haj, och då i synnerhet från hotade hajarter. Enligt kommittémotion 2020/21:2764 av m.fl. (MP) yrkande 9 bör EU utöka arbetet med att bekämpa handeln med elfenben, lejontroféer och andra produkter som kommer från djur som är eller riskerar att bli utrotningshotade. Även kommittémotion 2020/21:3358 av m.fl. (M) berör frågan om att motverka den illegala handeln med vilda djur. Motionärerna anför att ska driva på för att genomförandet av Cites, den internationella konventionen för reglering av handel med utrotningshotade vilda djur och växter, ska följas upp i större utsträckning. Enligt motionärerna bör även verka för att varje land som skrivit under Cites också genomför det som anges i konventionen (yrkande 21). Motionärerna anför även att ska driva på för att marknaden av elfenben ska stoppas inom EU (yrkande 23). Även om huvudregeln är att all kommersiell aktivitet med elfenben är förbjuden, så finns det undantag. måste på ett tydligt sätt ta ställning för att stänga EU:s elfenbensmarknad. Om de undantag som finns utnyttjas av kriminella nätverk måste undantagen ses över och eventuellt tas bort. Kompletterande uppgifter och tidigare behandling Citeskonventionen reglerar internationell handel med sådana djur och växter som riskerar att utrotas på grund av internationell handel. Konventionen ger olika starkt skydd för olika arter beroende på hur hotad arten är och hur stort hot den internationella handeln innebär. Om en art är utrotningshotad kan all internationell handel med arten förbjudas. Även om arten inte hotas av utrotning kan handeln med arten begränsas om det behövs för att förhindra att den blir utrotningshotad. Exempel på sådana begränsningar är krav på registrering av antalet exemplar av en art som förekommer i internationell handel. De djur- och växtarter samt produkter av dessa arter som skyddas av Cites förtecknas i tre olika bilagor, beroende på hur hotad arten är på grund av handeln. – Bilaga I listar arter som är utrotningshotade. – Bilaga II listar arter som riskerar att bli utrotningshotade om inte handeln kontrolleras. – Bilaga III listar arter som är utrotningshotade i ett visst land. De länder som anslutit sig till Cites är ansvariga för att genomföra konventionen nationellt. Medlemsländerna träffas vartannat eller på partsmöten där bl.a. genomförandet av konventionen granskas. kan rekommendera åtgärder för att förbättra konventionens efterlevnad. Mellan partsmötena pågår arbetet i ett antal permanenta kommittéer. Citeskonventionen har även ett sekretariat som är samordnande och rådgivande. Parterna ska enligt konventionen lämna periodiska rapporter till sekretariatet om vilka åtgärder som vidtagits för att genomföra konventionen. Internationella konsortiet för att bekämpa artskyddsbrott (ICCWC), som etablerades 2010, arbetar även för att stödja medlemsländerna i genomförandet av konventionen. EU:s vetenskapliga kommitté kan besluta om importrestriktioner för en viss art från ett visst land. Restriktionerna kan gälla en kortare eller . gäller importförbud bl.a. för följande arter: – Afrikansk elefant från , och . – Lejon från , , , samt med undantag för Niassareservatet och angränsande Cipanje Cheut community conservation area. Artskyddsbrott innebär att man bryter mot någon av de regler som finns till skydd för vilda djur och växter. Det kan exempelvis handla om att importera, köpa eller sälja sådana arter som är skyddade enligt internationella regler, bl.a. Cites. I regleras artskyddsbrott i 29 kap. 2 b § och artskyddsförordningen (2007:845). Inom EU styrs artskyddsbrotten i första hand av rådets förordning (EG) 338/97 om skyddet av arter av vilda djur och växter genom kontroll av handeln med dem. Straffskalan i är böter eller fängelse om brottet är grovt. Även i de globala målen för hållbar utveckling (Agenda 2030) tas tjuvjakt och handel med utrotningshotade djur och växter upp. Under mål 15, som handlar om ekosystem och biologisk mångfald, finns delmål 15.7 som handlar om att länderna bör vidta omedelbara åtgärder för att stoppa tjuvjakt på och handel med skyddade djur- och växtarter och inrikta åtgärderna på både utbudet av och efterfrågan på olagliga produkter från vilda djur och växter. presenterade kommissionen en handlingsplan mot olaglig handel med vilda djur och växter, COM(2016) 87. Handlingsplanen har tre prioriteringsområden med 32 tillhörande åtgärdsförslag. De tre prioriteringsområdena är följande: att förhindra olaglig handel med vilda djur och växter och angripa själva grundorsakerna att på ett effektivare sätt genomföra och kontrollera efterlevnaden av befintliga bestämmelser och bekämpa organiserad brottslighet som rör vilda djur och växter att stärka det globala partnerskapet mellan ursprungs-, konsument- och transitländer mot olaglig handel med vilda djur och växter. presenterade kommissionen en lägesrapport om genomförandet av handlingsplanen , COM(2018) 711. Kommissionen anförde att stora framsteg gjorts i fråga om de flesta av de 32 åtgärderna i handlingsplanen. EU och medlemsstaterna bör dock intensifiera sina ansträngningar för att nå målsättningarna i handlingsplanen. Kommissionen anförde i sitt meddelande om en strategi för biologisk mångfald , COM(2020) 380, att den kommer att vidta ett antal åtgärder för att få bukt med den olagliga handeln med vilda djur och växter. Denna handel bidrar enligt kommissionen till utarmning eller utrotning av arter och det är en mänsklig, ekonomisk och ekologisk plikt att sätta stopp för den. Kommissionen kommer därför att se över handlingsplanen och föreslå en ytterligare skärpning av för handel med elfenben. Kommissionen kommer även att undersöka möjligheterna till en översyn av direktivet om miljöbrott och överväga att stärka Europeiska byrån för bedrägeribekämpnings kapacitet att i samordnings- och utredningsfrågor arbeta med medlemsstater och länder utanför EU för att förhindra olaglig handel och införsel av olagliga produkter på den inre marknaden. Kommissionen anförde vidare att ett bättre skydd av de naturliga ekosystemen, förenat med ansträngningar för att minska handeln med och konsumtionen av vilda djur och växter även kommer att bidra till att förebygga och bygga upp en motståndskraft mot möjliga framtida sjukdomar och pandemier. Regeringen gav i regleringsbrevet i uppdrag att i samråd med redovisa ett förslag till genomförande av mot olaglig handel med vilda djur och växter samt att föreslå ett nytt etappmål i enlighet med Agenda 2030, mål 15.7 om att stoppa tjuvjakt och illegal handel med skyddade djur och växter i . Uppdraget redovisades i rapporten på åtgärder för ett stärkt arbete mot artskyddsbrott (rapport 2019:14). I rapporten redovisar över 20 åtgärdsförslag som bidrar till genomförande av handlingsplanen. Under prioritering 1 i handlingsplanen (Att förhindra illegal handel med vilda djur och växter och angripa själva grundorsakerna) föreslås ökade informationsinsatser till intresseorganisationer och allmänheten samt ökade resurser för regelutformning på internationell nivå. Under prioritering 2 i handlingsplanen (Att på ett effektivare sätt genomföra och kontrollera efterlevnaden av befintliga bestämmelser och bekämpa organiserad brottslighet som rör vilda djur och växter) föreslås en översyn och uppdatering av lagstiftningen samt en utredning om möjligheterna att inrätta ett register över Cites A- och B-listade arter. Det finns även förslag som syftar till att öka berörda myndigheters kunskapsnivå och förslag som syftar till att bidra till ett effektivt informationsflöde från och till berörda myndigheter. Under prioritering 3 i handlingsplanen (Att stärka det globala partnerskapet mellan ursprungs-, konsument- och transitländer mot illegal handel med vilda djur och växter) föreslås deltagande i internationella initiativ och aktiviteter samt att tydligare integrera arbetet med illegal handel med djur och växter i utvecklingssamarbeten. När det gäller etappmål i enlighet med Agenda 2030, mål 15.7, handlar dessa förslag om en ändamålsenlig lagstiftning, kompetensutveckling samt ökad kunskap om artskyddsbrott hos allmänheten. Som en del av januariavtalet, den sakpolitiska överenskommelsen mellan Socialdemokraterna, , beslutade regeringen att ge en särskild utredare i uppdrag att se över artskyddsförordningen (dir. 2020:58). Översynen ska säkerställa ett regelverk som effektivt och rättssäkert kan skydda hotade arter. Utredaren ska bl.a. se över de regler som gäller för handel med samt innehav och transport av hotade arter i för att identifiera hur genomförandet av internationella förpliktelser på området kan stramas upp och göras mer effektivt. Enligt regeringen finns ett behov av att se över de regler som gäller för bl.a. handel med samt innehav och transport av hotade arter i för att identifiera hur genomförandet av internationella förpliktelser på området kan stramas upp och göras mer effektivt. Vid översynen bör bl.a. förslag som nämnts ovan övervägas. Uppdraget ska redovisas . I sitt svar på en skriftlig fråga (fr. 2020/21:334) anförde landsbygdsminister att hajar är särskilt känsliga för fiske eftersom de är långlivade och har låg produktivitetscykel. Hajfisket omgärdas därför av ett ganska omfattande regelverk. har ställt sig bakom detta regelverk. På EU-nivå regleras fångster och fiskemetoder när det gäller hajar genom olika förordningar. Vissa arter omfattas av fångstförbud, andra av fångstbegränsningar. Vissa hajarter är listade enligt Citeskonventionen och dessa är under vissa förutsättningar tillåtna att sälja. När det gäller handel med elfenben anförde dåvarande miljö- och klimatminister följande som svar på en skriftlig fråga (fr. 2019/20:366): Jag vill börja med att säga att uthålligt bevara elefanter, och speciellt de afrikanska elefanterna som denna fråga omfattar, har hög prioritet för som del i arbetet att skydda den biologiska mångfalden. beräknas det finnas runt en halv miljon afrikanska elefanter och av dem finns i , och . Detta är länder som satsar stora resurser på att förvalta sina elefantpopulationer. Inom konventionen för internationell handel med hotade djur och växter (CITES) finns ett regelverk vars syfte är att säkerställa att internationell handel med arter inte hotar deras överlevnad. Inom konventionen listas arter huvudsakligen i två grupper: en grupp arter för vilka handel med vildfångade exemplar är förbjuden och en grupp för vilka handel kan ske under förutsättning att det finns ett system med tillstånd för sådan handel. För afrikansk elefant gäller att handel med vildfångade exemplar är förbjuden, förutom när det gäller populationer i , , och vilka får handlas med om det finns ett system för tillstånd. Men även när det gäller dessa populationer är handel med elfenben från vildfångade exemplar förbjuden. Konventionen har genomförts i EU-lagstiftning. är strikt och förbjuder all handel med elfenben förutom vissa mycket begränsade undantag. Ett av dessa är det så kallade antikundantaget som gäller bearbetade exemplar som förvärvats innan började gälla, dvs . Den som handlar med ett sådant måste kunna bevisa att föremålet är ett bearbetat exemplar som lagligt tagits in till EU och kommer från tiden före . Att det finns undantag för äldre föremål är en hantering som stöds av konventionen och som de flesta länder som ratificerat konventionen tillämpar. På marknaden finns en stor mängd föremål som innehåller elfenben i form av pianotangenter i äldre pianon, delar av stråkar och andra musikinstrument, prydnadsföremål, miniatyrtavlor m.m. vilka har intyg. På grund av EU:s stora inre marknad har EU också valt att tillämpa konventionen striktare. Enligt vår gemensamma EU-lagstiftning krävs fler intyg som styrker legaliteten av bl.a. afrikanska elefanter än vad som krävs inom konventionen. I utfärdas inte några intyg för handel med råelfenben. Utan intyg går det inte att handla med råelfenben från afrikanska elefanter. Det är också viktigt att komma ihåg att länder som i media rapporteras ha infört förbud mot handel med elfenben har infört vissa undantag för dessa förbud. Att kalla förbuden totalstopp för handel är därför felaktigt. Dessa förbud är alltså jämförbara med EU:s förbud. Tjuvjakt efter elfenben och illegal handel är ett stort problem som leder till stora konsekvenser. Den illegala handeln med vilda djur är global och måste bekämpas globalt. Den är troligen starkt kopplad till organiserad brottslighet på global nivå. Mottagarländer för illegalt hanterat elfenben som identifieras av polis och tullorganisationer hittas i . Att EU skulle vara ett transitland för den illegala handeln på vägen till finns det enligt dessa organisationer inget som tyder på. De illegala handelsvägarna går direkt från till . sker diskussioner inom EU för att ytterligare skärpa kraven för handel med elfenben. Jag välkomnar det och regeringen arbetar i diskussionerna för att EU och alla medlemsstater ska ha skarpa krav som säkerställer att det inte finns tveksamheter i arbetet mot den illegala handeln med elfenben. Utskottet behandlade frågor om handel med hotade arter i betänkande 2019/20:MJU15 Naturvård och biologisk mångfald och uttalade då följande: Utskottet noterar att det bedrivs en omfattande illegal handel på global nivå med djur och växter som är utrotningshotade. Det är enligt utskottets mening inte acceptabelt och åtgärder måste vidtas på internationell nivå, inom EU och på nationell nivå. Utskottet konstaterar att det finns ett regelverk som reglerar den internationella handeln med djur och växter som riskerar att utrotas, den s.k. Citeskonventionen. Inom ramen för detta regelverk kan handel med djur som är utrotningshotade förbjudas. Även i de globala målen för hållbar utveckling finns ett delmål som handlar om att vidta åtgärder för att stoppa tjuvjakt och handel med skyddade djur- och växtarter. Det är positivt att det inom EU pågår en utvärdering av de aktiviteter som vidtagits för att nå målsättningarna i mot olaglig handel med vilda djur och växter. I har redovisat åtgärder för ett stärkt arbete mot artskyddsbrott, där det bl.a. ingick att föreslå ett nytt etappmål inom området. Utskottet ser ingen anledning att föregå de åtgärder som bereder för tillfället när det gäller stärkta åtgärder mot artskyddsbrott. Utskottet konstaterar att handel med elfenben är förbjuden enligt Cites, med några få undantag. Undantagen motiveras bl.a. av att vissa afrikanska elefantpopulationer anses vara livskraftiga. är tjuvjakt och illegal handel ett stort problem som måste lösas på global nivå. Utskottet välkomnar diskussionerna inom EU för att ytterligare skärpa kraven i fråga om handel med elfenben och delar regeringens syn att det inte ska finnas några tveksamheter i arbetet mot den illegala handeln med elfenben. Utskottet kan konstatera att det bedrivs en omfattande illegal handel med hotade arter på global nivå. Utskottet har framhållit att detta inte är acceptabelt och att åtgärder måste vidtas på internationell nivå, inom EU och på nationell nivå. Utskottet gör ingen annan bedömning . Inom ramen för Citeskonventionen kan handel med djur som är utrotningshotade förbjudas. Citeskonventionen innehåller regelverk som bl.a. syftar till att säkerställa att konventionen genomförs och efterlevs på ett korrekt och samordnat sätt. På de återkommande partsmötena kontrolleras medlemsländernas genomförande av konventionen. Utskottet noterar att åtgärder har vidtagits inom EU för att förhindra den olagliga handeln med elfenben och att EU i detta avseende valt att tolka Cites striktare än vad som krävs enligt konventionen. Frågan om handel med hotade arter omfattas även av den pågående översynen av artskyddsförordningen. Mot denna bakgrund anser utskottet att motionerna 2020/21:731 (SD) yrkande 28, 2020/21:2764 (MP) yrkande 9 och 2020/21:3358 (M) yrkandena 21 och 23 kan lämnas utan åtgärd. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om invasiva främmande arter. Jämför reservation 8 (M) och 9 (SD). I kommittémotion 2020/21:724 av m.fl. (SD) yrkande 16 anförs att det bör skapas möjligheter för byalag och andra lokala föreningar som samlar bygden att söka medel för gemensam bekämpning av invasiva arter. Motionärerna menar att framgång kan nås när människor i bygden engageras för bekämpningen. Enligt kommittémotion 2020/21:3359 av m.fl. (M) yrkande 6 bör och Havs- och vattenmyndigheten ges i uppdrag att utarbeta en handlingsplan med syftet att minska förekomsten av invasiva arter som hotar svenska arter. En handlingsplan för de arter som finns på den gemensamma EU-förteckningen har utarbetats, men motionärerna saknar en handlingsplan som också behandlar de arter som är problematiska i men som inte finns med på unionslistan. Myndigheterna bör även få i uppdrag att följa upp handlingsplanen systematiskt. Enligt yrkande 7 i samma motion bör det utredas om blomsterlupinen ska föras upp på den nationella förteckningen över invasiva främmande arter. Det bör även utredas om , liksom , bör införa ett förbud mot att sälja, sprida och plantera denna växt. och rådets förordning (EU) nr 1143/2014 om förebyggande och hantering av introduktion och spridning av invasiva främmande arter trädde i kraft . Förordningen innehåller bestämmelser om att förebygga, minimera och mildra invasiva främmande arters negativa effekter på den biologiska mångfalden. En invasiv främmande art är enligt förordningens definition en främmande art vars introduktion eller spridning har konstaterats hota eller inverka negativt på den biologiska mångfalden och relaterade ekosystemtjänster. Förordningen gäller arter som är upptagna på unionsförteckningen över invasiva främmande arter av unionsbetydelse. trädde förordningen (2018:1939) om invasiva främmande arter i kraft. I förordningen finns bestämmelser som bl.a. reglerar processerna för att dels ta fram en nationell förteckning över invasiva främmande arter av betydelse för , dels ta fram underlag om vill föreslå en art till unionsförteckningen. Regeringen framhöll i budgetpropositionen (prop. 2020/21:1 utg.omr. 20) att invasiva främmande arter är ett av de största globala hoten mot den biologiska mångfalden och att problemen kan förväntas öka . För att snabba på bekämpningen föreslog regeringen att anslaget 1:3 Åtgärder för värdefull natur skulle öka med . Regeringen föreslog även en förstärkning av anslaget 1:11 Åtgärder för havs- och vattenmiljö med 2021 med anledning av en satsning på bl.a. arbetet med invasiva främmande arter i akvatisk miljö. Enligt uppgift i budgetpropositionen finns det ca 2 200 främmande arter i . Av dessa bedöms 257 utgöra en hög eller mycket hög risk för att vara invasiva, medan 53 arter bedöms vara potentiellt invasiva. Av de totalt 66 arter som finns på unionsförteckningen över främmande arter av unionsbetydelse finns 20 i , åtminstone sporadiskt. Förordningen om invasiva främmande arter är enligt regeringen ett viktigt styrmedel för att bekämpa och motverka de negativa effekterna av dessa arter. Av budgetpropositionen framgår vidare att länsstyrelserna har genomfört bekämpningsinsatser för att motverka de negativa effekter som invasiva främmande arter har på den biologiska mångfalden. Insatserna har bl.a. rört blomsterlupin. Vidare har finansierat ett projekt med syftet att minimera förekomst och spridning av fritt levande mårdhund och tvättbjörn. Projektet som drivs av omfattar även åtgärder mot bisam. genomförde 2019 en kommunikationssatsning för att öka medvetenheten om invasiva främmande arter hos myndigheter, branscher, företag och allmänheten. Myndigheten har också tagit fram en mobilapplikation som ska underlätta för myndigheter och allmänheten att anmäla observationer av invasiva arter. Det pågår ett arbete med att ta fram en nationell förteckning över invasiva främmande arter som är av särskild betydelse för . Den nationella förteckningen ska komplettera EU:s unionsförteckning. Arbetet med att bestämma vilka arter som ska vara på den nationella förteckningen utgår från Artdatabankens riskklassificering av främmande arter, där ca 1 000 främmande arter har bedömts ha mer eller mindre stor invasionspotential och negativ påverkan på naturen i . Av dessa bedöms ca 120 växtarter ha hög eller mycket hög risk att bli invasiva i . och Havs- och vattenmyndigheten har valt ut ett antal av dessa arter som analyseras utifrån vilken samhällsekonomisk betydelse de har, dvs. vilken nytta eller skada de gör, vilka ekosystemtjänster som påverkas och vilka vinster och kostnader arten innebär för samhället. Även relationen kostnad–nytta av att reglera arterna kommer att analyseras. väntas lämna över förslaget när det gäller arter på land till regeringen . De arter som analyseras och som är påtänka för den nationella förteckningen är blomsterlupin, parkslide, vresros, kaukasiskt fetblad, sibiriskt fetblad, kotula, spärroxbär, kanadensiskt och mink.