bet · H801CU13 · 2021-04-23 00:00:00 — I kommittémotion 2020/21:2116 av i m.fl. (SD) yrkande 4 begärs ett tillkännagivande om att PBL bör ändras så att kommunala arkitekturprogram införs som ett mellansteg mellan översiktsplan och detaljplan i plansystemet. Motionärerna anser att ett sådant program skulle vara ett verktyg för att uppnå förbättrad arkitektonisk kvalitet och estetisk hållbarhet i hela landet. I motion 2020/21:454 av och (båda C) yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om att det bör införas en regional instans för planering av all infrastruktur, med ett helhetsansvar för effektiv markanvändning. Det är kommunerna som har det huvudsakliga ansvaret för planeringen och genomförandet av bostadsförsörjningen. Som nämnts i föregående avsnitt består plansystemet enligt PBL av regionplan, översiktsplan, områdesbestämmelser och detaljplan. Till stöd för kommuners planeringsarbete finns en vägledning från , som har det övergripande ansvaret för kommunernas planeringsarbete och för uppföljningen av det. All planläggning ska enligt PBL främja bostadsbyggandet och utvecklingen av bostadsbeståndet (2 kap. 3 § första stycket 5). Vid tillämpningen av den bestämmelsen ska de kommunala riktlinjerna för bostadsförsörjning vara vägledande (4 § lagen [2000:1383] om kommunernas bostadsförsörjningsansvar). Regleringen innebär i praktiken att översiktsplanen ska återspegla bostadsförsörjningsbehovet genom ställningstaganden om den fysiska planeringen (prop. 2013/14:59 s. 22 f.). Översiktsplanen är därför ett viktigt verktyg för att genomföra kommunens intentioner när det gäller bostadsförsörjningen. Varje kommun ska ha en aktuell översiktsplan som omfattar hela kommunen. Översiktsplanen är vägledande för kommunens fortsatta planprocesser, bl.a. för detaljplaner eller områdesbestämmelser. I översiktsplanen anges inriktningen för den långsiktiga utvecklingen av den fysiska miljön. Planen ska också ge vägledning för beslut om hur den byggda miljön ska användas, utvecklas och bevaras (3 kap. 2 §). Av översiktsplanen ska det bl.a. framgå hur kommunen avser att tillgodose det långsiktiga behovet av bostäder (3 kap. 5 §). infördes nya bestämmelser om översiktsplanering för att ge bättre förutsättningar för mer effektiva plan- och byggprocesser (prop. 2019/20:52, bet. 2019/20:CU7, rskr. 2019/20:168). De nya reglerna innebär bl.a. att kommunen i början av varje mandatperiod ska anta en planeringsstrategi i vilken kommunfullmäktige ska bedöma om kommunens översiktsplan är aktuell och ta ställning till det fortsatta arbetet med översiktsplaneringen. Att kommunen tar fram en planeringsstrategi ska vara en förutsättning för att översiktsplanen ska anses vara aktuell. infördes förtydliganden när det gäller översiktsplanens innehåll i syfte att underlätta dialogen mellan staten och kommunen om hur bebyggelsen ska utvecklas. Genom en detaljplan eller genom områdesbestämmelser kan kommunen på ett bindande sätt reglera hur mark ska användas och bebyggas. I en detaljplan får kommunen också bestämma om byggnaders användning och om andelen lägenheter av olika slag i bostadsbyggnader och lägenheternas storlek (4 kap. 11 §). Med byggnaders användning avses den bebyggelse som marken är avsedd att användas för enligt detaljplanen. Detta innebär att marken kan vara avsedd för bebyggelse av bostad, handel, samlingslokal, kontor, garage eller industri eller för allmänt ändamål. Med lägenheter av olika slag avses ordinära familjelägenheter, studentlägenheter, servicelägenheter och olika lägenhetstyper för kollektivboende. Med storlek avses lägenheternas bruksarea, antal rumsenheter eller motsvarande (prop. 1985/86:1 s. 575–578). En kommun får däremot inte reglera bostäders upplåtelseform genom en detaljplan. Statens intressen i frågor om bostadsförsörjningen Det finns inte någon övergripande planering på nationell nivå av mark- och vattenområden. Staten har dock ett ansvar för och vissa intressen i frågor som rör bostadsförsörjningen. Statens intressen hanteras bl.a. genom nationella mål och genom att staten pekar ut riksintresseområden enligt . Detta skapar vissa ramar för bostadsbyggandet som kan påverka den kommunala och regionala nivån. Vidare finns i PBL funktioner som tillgodoser de statliga intressena och statens ansvar för bostadsförsörjningen. Kommunerna kan t.ex. begära ett planeringsbesked från i de frågor som staten råder över (5 kap. 10 f §). Syftet är att det tidigt i planeringsprocessen ska gå att klarlägga om det finns skäl för staten att ingripa mot planeringen. Det är i regel länsstyrelserna som tillvaratar och samordnar de statliga intressena för frågor som rör användningen av mark- och vattenområden under planprocessen. Detta görs genom samråd under planprocessen. Länsstyrelserna ska under samrådet uttala sig om huruvida de instämmer i kommunens bedömning av om mark- och vattenområden används på det sätt som de är mest lämpade för. Länsstyrelsernas samordnande ansvar innebär bl.a. att de på lämpligt sätt ska hålla andra berörda statliga myndigheter informerade under samrådet. Dessutom har länsstyrelserna i vissa fall ansvar för att tillhandahålla planeringsunderlag. konstaterar i delbetänkandet En utvecklad översiktsplanering – reglering av upplåtelseformer (SOU 2018:46 del 2) att det finns ett allmänt behov hos kommunerna av att reglera upplåtelseformer bl.a. för att de ska kunna uppfylla sitt bostadsförsörjningsansvar. I betänkandet anförs bl.a. att en detaljplan kräver omfattande resurser när den tas fram och ska bestå . En bestämmelse om upplåtelseform kan enligt utredningen inte bestå , och därför gör utredningen bedömningen att det inte är lämpligt att ha med sådana bestämmelser i en detaljplan. Utredningen anser dessutom att det inte är lämpligt att kommunen reglerar upplåtelseform i detaljplaner när någon annan än en kommun äger marken. Utredningen konstaterar därför att det inte är lämpligt att införa en möjlighet att reglera upplåtelseformer i PBL. Däremot lämnar utredningen ett förslag till en ny lag som innebär att kommunen ska kunna besluta att bostäder som byggs på mark som kommunen eller ett kommunalt aktiebolag äger bara ska få upplåtas med hyresrätt. Ett sådant beslut ska även gälla för en ny ägare av marken. Utredningen anser att förslaget skulle göra det lättare för kommunen att säkerställa att marken kommer att bebyggas med hyresrätter, om kommunen har satt upp detta som ett villkor i samband med försäljningen av marken. Utredningens förslag bereds inom . anges bl.a. att det kommer att genomföras omfattande regelförenklingar för att förenkla och förkorta planprocessen och därmed göra byggandet snabbare och billigare. behandlade och avstyrkte utskottet motionsyrkanden om fördjupade översiktsplaner och arkitektoniska program. Med hänvisning till pågående arbete och gällande rätt fann utskottet inte skäl att ta något initiativ med anledning av förslagen (bet. 2018/19:CU12). behandlade och avstyrkte utskottet motionsyrkanden om en reglering av upplåtelseformer av bostäder i planer med hänvisning till att förslag om en reglering av upplåtelseformer bereds inom . Med hänvisning till genomförda lagändringar genom propositionen En utvecklad översiktsplanering avstyrktes även motsvarande motionsyrkanden om överplanering av bostäder, kartläggning av planberedskap och ett register över mark som kartlagt (bet. 2019/20:CU16). Utskottet konstaterar att bl.a. haft i uppdrag att se över och föreslå åtgärder som utvecklar och stärker översiktsplaneringen. Beredning pågår av utredningens förslag. Enligt januariavtalet ska det vidare genomföras omfattande regelförenklingar som förenklar och förkortar planprocessen. Mot denna bakgrund finner utskottet ingen anledning att föreslå något initiativ med anledning av förslaget om att utveckla instrumentet fördjupad översiktsplan. Motion 2020/21:3585 (L) yrkande 25 bör därför avslås. Utskottet konstaterar vidare att gällande rätt innebär att planläggning av användningen av mark- och vattenområden är en angelägenhet. Kommunerna har därmed en stark ställning när det gäller var och hur enskilda byggnader lokaliseras och utformas samt hur marken bebyggs. Detta är ett uttryck för den kommunala självstyrelsen och bör enligt utskottets mening värnas. Det finns ett behov av att de regler som styr planarbetet inte i onödan försvårar planeringen. Det kan bl.a. ske genom regler som syftar till att förbättra förutsättningarna för mer effektiva plan- och byggprocesser. I plan- och byggregelverket finns olika former av sådant stöd till kommunerna i deras planarbete, bl.a. genom förtydliganden om att planläggningen ska främja bostadsbyggandet och utvecklingen av bostadsbeståndet. Som framgår ovan finns i regelverket även funktioner som tillvaratar statens ansvar och intressen i frågor om bostadsförsörjningen. Det handlar bl.a. om att länsstyrelserna ska tillhandahålla vissa planeringsunderlag och om samrådet under planprocesserna. Som utskottet tidigare pekat på har det genomförts lagändringar som berör frågor om planarbetet. Genom lagstiftningsärendet En utvecklad översiktsplanering infördes relativt lagändringar som syftar till att underlätta dialogen mellan staten och kommunerna om hur bebyggelsen ska utvecklas. Utskottet anser därför att det inte finns anledning att vidta några åtgärder med anledning av motionerna 2020/21:454 (C) yrkande 2, 2020/21:3234 (L) yrkande 34 och 2020/21:3408 (KD) yrkandena 21–23, som därför bör avslås. När det gäller frågan om en reglering av upplåtelseformer av bostäder i planer konstaterar utskottet att har lämnat förslag om en reglering av upplåtelseformer. Förslaget bereds inom . Utskottet anser inte att det finns skäl att föregripa det pågående arbetet. Motion 2020/21:3186 (C) yrkande 2 bör därför avslås. Utskottet anser att det är viktigt att frågor om risker och krisberedskap tas upp i bl.a. planläggningen så att samhället blir väl utrustat mot kriser. Utrymme för att beakta dessa frågor i översikts- och detaljplaneläggningen finns dock redan, och utskottet anser inte att det har framkommit några omständigheter som ger skäl för att ta något initiativ när det gäller krisberedskapen i samhällsplaneringen. Motion 2020/21:2927 (C) yrkande 2 bör därför avslås. Utskottet konstaterar att vissa kommuner arbetar med tematiska översiktsplaner för turism, dvs. en särskild planeringsprocess med fokus på besöksnäring och turism, och många andra kommuner har på olika sätt fört in besöksnäring eller turism som en aspekt i sin kommuntäckande översiktsplan. Utskottet anser inte att det som anförs i motion 2020/21:2949 (C) yrkande 20 ger anledning att föreslå något initiativ från . Motionsyrkandet bör därför avslås. När det gäller förslaget om att införa ett arkitektoniskt program som mellansteg mellan översiktsplan och detaljplan ger gällande rätt utrymme för kommunerna att använda sig av sådana program om de finner skäl för det. har även fått ett utvecklat ansvar för att vara ett kompetensstöd i kommunernas arbete med arkitektur- och gestaltningsfrågor. Utskottet anser därför att motion 2020/21:2116 (SD) yrkande 4 bör avslås. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om riktlinjer i planarbetet. Utskottet hänvisar till bl.a. pågående arbete. Jämför reservation 12 (SD). I kommittémotion 2020/21:2116 av i m.fl. (SD) yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om att utreda möjligheterna att genom lag tvinga kommunerna att tillsätta lokala skönhetsråd. Motionärerna anför att råden bör vara brett sammansatta och ha till uppgift att yttra sig över processer kopplade till bl.a. översikts- och detaljplaner. (M) anför i motion 2020/21:1246 att många kommuner hindras från att utveckla nya bostadsområden på grund av att ställer orimliga och kostnadskrävande krav på bl.a. tillgång till lokaltrafik. Motionären föreslår därför ett tillkännagivande om att inflytande över planarbetet bör minska. I motion 2020/21:2891 av och (båda SD) yrkande 1 anförs att det finns många outnyttjade byggrätter i flera kommuner, trots ett stort behov av bostäder. Större områden än bör enligt motionärerna detaljplaneras, och kommunerna bör uppmuntras att utnyttja markanvisningarna för att skapa en bättre konkurrens mellan byggherrar. Motionärerna begär därför ett tillkännagivande om en översyn av hur behövlig och obebyggd mark kan utnyttjas bättre. Genom propositionen Fler steg för en effektivare plan- och bygglag (prop. 2016/17:151, bet. 2016/17:CU20, rskr. 2016/17:112) infördes bl.a. ändringar i PBL som syftar till att göra planprocessen mer effektiv. Ändringarna, som trädde i kraft , innebär bl.a. att reglerna om yttranden under detaljplaneprocessen kompletteras med en möjlighet för kommunen att under arbetet med att ta fram en detaljplan begära ett planeringsbesked från i de frågor som staten råder över (5 kap. 10 f § PBL). Syftet med ändringarna är att det, t.ex. tidigt i planprocessen, ska gå att klarlägga om det finns skäl för staten att ingripa mot planeringen. Det är länsstyrelserna och i vissa fall regionerna som tillvaratar och samordnar de statliga intressena i frågor som rör användningen av mark- och vattenområden under planprocessen. Länsstyrelserna ska under samrådet uttala sig om huruvida den instämmer i kommunens bedömning av om mark- och vattenområden används på det sätt som de är mest lämpade för. Länsstyrelsernas samordnande ansvar innebär bl.a. att de på lämpligt sätt ska hålla andra berörda statliga myndigheter informerade under samrådet. Dessutom har länsstyrelserna i vissa fall ansvar för att tillhandahålla planeringsunderlag. Kommunerna har ansvaret för att samråda bl.a. med de statliga myndigheter som har ett väsentligt intresse av planförslaget (5 kap. 11 § PBL). I propositionen Politik för gestaltad livsmiljö lämnade regeringen förslag om att införa ett nytt nationellt mål för arkitektur-, form- och designpolitiken, vilket godkände (prop. 2017/18:110, bet. 2017/18:CKrU1, rskr. 2017/18:316). I fråga om skönhetsråd konstaterade regeringen att vissa kommuner har olika former av skönhetsråd. Dessa har enligt regeringen en viktig roll i främjandet av och dialogen om gestaltningsfrågor. Skönhetsråden kan också vara rådgivande i frågor om arkitektoniska, konstnärliga och kulturhistoriska värden. Flera kommuner är dock enligt regeringens bedömning osäkra på tolkningen av bestämmelserna om gestaltningsfrågor i PBL och behöver stöd. Mot denna bakgrund ansåg regeringen att uppgifter skulle utökas och innefatta en ny funktion med ett samlat ansvar för samordning, kompetensstöd och främjandeinsatser till offentliga aktörer på nationell, regional och lokal nivå i frågor om arkitektur och gestaltad livsmiljö. Funktionen bör enligt regeringens bedömning bidra till att främja hög arkitektonisk kvalitet i hela landet och bidra till erfarenhetsutbyten och nationell överblick. Regeringen uttalade att bör samverka med Arkdes, , och andra berörda myndigheter med ansvar på området, t.ex. Delegationen mot segregation. Med anledning av regeringens bedömning i proposition 2017/18:110 fick i uppdrag att förstärka arbetet med arkitektur och gestaltad livsmiljö. Uppdraget till omfattar tre delområden: – främja det statliga arbetet för ökad arkitektonisk kvalitet och samordna berörda myndigheter på arkitektur-, form- och designområdet – ge stöd till kommuner – ge vägledning för god gestaltning av vårdens respektive förskolors och skolors fysiska miljö. Med anledning av uppdraget har rekryterat 50 nya medarbetare och inrättat en tjänst som första riksarkitekt. Riksarkitekten har i uppdrag av att leda och samordna arbetet inom arkitekturområdet på nationell nivå, både inom och gentemot andra myndigheter. Riksarkitekten ska vidare bl.a. vara ett stöd till kommunerna i frågor om gestaltning och hållbarhet i planeringsarbetet. Riksarkitekten är även ordförande för det inrättade Rådet för hållbara städer. I avsnittet Allmänna och enskilda intressen enligt finns en redogörelse för och gestaltad livsmiljö (2020:23). I rapporten redovisar genomfört arbete inom ramen för regeringsuppdraget –2020. behandlades motsvarande förslag om riktlinjer i planarbetet. Motionsyrkandena avstyrktes med hänvisning till bl.a. pågående uppdrag och gällande rätt (bet. 2018/19:CU12). Utskottet noterar att skönhetsråd finns i vissa kommuner och kan fylla en viktig funktion. Utskottet anser dock inte att det bör vara obligatoriskt för kommuner att ha ett skönhetsråd. Utskottet vill i sammanhanget framhålla det utökade uppdrag som har fått med ett samlat ansvar för samordning, kompetensstöd och främjande insatser till offentliga aktörer på nationell, regional och lokal nivå i frågor om arkitektur och gestaltad livsmiljö. Myndighetens nya funktion syftar till en hög arkitektonisk nivå i hela landet. Motion 2020/21:2116 (SD) yrkande 2 bör därför avslås. När det gäller förslaget om möjligheter att lämna yttranden i planprocessen innebär lagstiftningen att kommunerna i arbetet med ett förslag till detaljplan ska samråda med myndigheter som har särskilt intresse av förslaget (5 kap. 11 § PBL). Syftet med kommunernas samråd är att förbättra beslutsunderlaget och ge möjlighet till insyn och påverkan (prop. 2009/10:170 s. 222). Utskottet ser mot denna bakgrund ingen anledning att föreslå någon åtgärd med anledning av det som anförs i motion 2020/21:1246 (M). Motionsyrkandet bör därför avslås. Utskottet ser inte heller anledning att föreslå något tillkännagivande från med anledning av förslaget om hur obebyggd mark kan utnyttjas bättre. Även motion 2020/21:2891 (SD) yrkande 1 bör därför avslås. Medborgarinflytandet och vissa andra intressen vid fysisk planering Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om medborgarinflytande och vissa andra intressen vid fysisk planering. Utskottet hänvisar till bl.a. gällande rätt. Jämför reservation 13 (SD) och 14 (C, L). I kommittémotion 2020/21:1615 av m.fl. (SD) yrkande 12 begärs ett tillkännagivande om att det bör tas större hänsyn till allmänhetens önskemål vid gestaltning och utförande av offentlig konst och nybyggnation. Motionärerna begär även ett tillkännagivande om att det bör utredas hur medborgarna kan få ett större inflytande över de miljöer som de vistas i (yrkande 13). Inflytandet kan enligt motionärerna öka exempelvis genom införandet av ett demokratiskt valt råd i kommunerna eller genom att medborgarna får större möjlighet att tycka till om olika förslag i sitt närområde. Avslutningsvis föreslår motionärerna ett tillkännagivande om att införandet av en kulturell planering bör utredas för att värna det kulturella och estetiska arvet (yrkande 16). Motionärerna framhåller att metoden fokuserar på medborgardialogen i samhällsplaneringen och skapar en social känsla och samhörighet i fråga om området. I kommittémotion 2020/21:2116 av i m.fl. (SD) yrkande 1 finns ett liknande förslag om att utreda hur svenska medborgare kan få ökat inflytande över sina offentliga miljöer. I kommittémotion 2020/21:3272 av m.fl. (L) yrkande 20 begärs ett tillkännagivande om att inkludera brottsförebyggande frågor i PBL. Motionärerna anser att trygghetsfrågorna bör få en starkare ställning i stadsplaneringen. Motsvarande förslag finns i motion 2020/21:409 av (C) yrkande 15. Medborgarinflytandet i samhällsplaneringen kan komma till uttryck i olika sammanhang och på olika sätt. I 3 kap. 8 § PBL anges att en kommun i ärenden som gäller översiktsplaner ska samråda med , berörda kommuner, regionplaneorgan och andra kommunala organ som har ansvar för regionalt tillväxtarbete och transport- och infrastrukturplanering. Kommunen ska även ge myndigheter, kommunens medlemmar, sammanslutningar och enskilda i övrigt som har ett väsentligt intresse av förslaget tillfälle att delta i samrådet. Syftet med samrådet är att få fram ett så bra beslutsunderlag som möjligt och att ge möjlighet till insyn och påverkan. Under samrådet ska kommunen redovisa förslagets innebörd, skälen för förslaget, förslagets konsekvenser och det planeringsunderlag som har betydelse från nationell, regional, mellankommunal eller annan synpunkt. Utöver det formella samrådet får kommunen ha medborgardialog i samband med översiktlig fysisk planering. Dialogen kan gälla en ny översiktsplan eller ändring av en översiktsplan. Vid ett detaljplanesamråd ska kommunen bl.a. samråda med lantmäterimyndigheten, , berörda kommuner och andra kända sakägare som berörs, t.ex. bostadsrättshavare, hyresgäster och boende (5 kap. 11 § PBL). Allmänt om medborgarinflytande vid fysisk planering arbetar kontinuerligt med att sprida kunskap och goda exempel när det gäller formerna för inflytande och insyn i planeringen. har exempelvis tagit fram Vägledning om medborgardialog för fysisk planering, som ska vara ett stöd för kommunala tjänstemän och politiker. Den innehåller tips och exempel på hur olika kommuner arbetar med medborgardialog före det formella samrådet samt information om vad som gäller enligt lag. Brottsförebyggande arbete i planprocessen Enligt PBL ansvarar kommunerna för planläggningen av mark- och vattenområden. Planarbetet ska bidra till en ur social synpunkt god livsmiljö där bl.a. aspekter som trygghet och hälsa ingår. arbetar på olika sätt med att lyfta fram trygghetsaspekterna i den fysiska planeringen. Det kan bl.a. handla om hur parker, gångstråk och torg planeras. Myndigheten har även fördelat stöd till utemiljöer i bostadsområden med socioekonomiska utmaningar i syfte att på ett varaktigt sätt bidra till attraktiva, funktionella, jämställda och trygga utemiljöer. vägledning för medborgardialog berör bl.a. frågor om trygghet och brottsförebyggande åtgärder. fick vidare i uppdrag att ta fram och sprida en vägledning för brottsförebyggande och trygghetsskapande perspektiv och åtgärder i samhällsbyggnadsprocesser (N2018/04599/SPN). Uppdraget redovisas i rapporten trygghetsskapande perspektiv och åtgärder i samhällsbyggnadsprocessen (2019:20). I rapporten anför bl.a. att det är viktigt att uppnå en bred samverkan mellan de kommunala planerarna, polisen och den kommunala trygghetssamordnaren, samt med andra lokala aktörer och kommunala förvaltningar under hela planeringsskedet, för att uppnå en planering som bygger på lokalkännedom och platsspecifik kunskap. Brist på kunskap, tid och riktade budgetar gör enligt att brottsförebyggande och trygghetsskapande åtgärder riskerar att bli punktinsatser utan helhetssyn och långsiktighet. För mer hållbara resultat behöver det brottsförebyggande och trygghetsskapande arbetet i den fysiska miljön vara ständigt pågående. framhåller vidare att utformningen av offentliga platser med nyckelfunktioner för samhället, exempelvis mötesplatser och samhällsservice samt stråk till och från kollektivtrafik, ofta är beroende av ett etablerat samarbete mellan flera olika ansvariga parter. För att möjliggöra olika fysiska åtgärder är markägarförhållandena samt parternas intentioner och samarbetsförmåga avgörande. (Brå) arbetar med ett utvecklingsprojekt om situationell prevention. Syftet med projektet är att sprida kunskap men även utveckla och ta fram ny kunskap om situationellt brottsförebyggande arbete. Projektet riktar sig till brottsförebyggande aktörer inom kommunerna och polisen men även till andra aktörer såsom bostadsbolag, centrumägare och kommunernas stadsbyggnads- eller gatukontor. Motionsyrkanden om medborgarinflytande vid fysisk planering i allmänhet och införande av bestämmelser om brottsförebyggande arbete i den fysiska planeringen har behandlats av utskottet . avstyrktes motionsyrkandena med hänvisning till bl.a. gällande rätt samt och Brås pågående arbete (bet. 2018/19:CU12). Utskottet konstaterar att medborgarinflytandet i samhällsplaneringen kommer till uttryck i olika sammanhang och på olika sätt. I PBL finns bestämmelser om att kommunen i planärenden ska samråda med en betydligt vidare krets än enbart sakägarna. Vidare noterar utskottet att bl.a. kontinuerligt arbetar med olika frågor som rör medborgardialog för fysisk planering. har exempelvis tagit fram en vägledning om hur kommunerna kan hantera nämnda frågor.