bet · H801KU20d3 · 2021-01-01 00:00:00 — Man beskrev ett vilda västern, vill jag faktiskt påminna mig att man använde som uttryck, när det gällde just ett frenetiskt letande som påbörjades av alla. Det var marknaden, regioner, myndigheter och nationella samfundet när det gällde att just leta efter materiel. Generaldirektören redogjorde för sin synpunkt på den delen. En annan fråga man också tog upp är att myndigheternas tolkningar av regelverket gör att det inte finns en linje utan att det blir otydligt, till exempel roll när det gäller huruvida man ska sköta inköp av material eller endast kompletterande inköp av material. Det är, som sagt, inte vi granskar utan regeringen, men det skulle vara intressant att få höra generaldirektörens åsikter om detta. Är det en helt väsensskild bild från hur ni har upplevt detta? Finns det behov av en förändrad reglering, ett tydligare uppdrag, att det är där kruxet ligger snarare än att det var en extraordinär situation? Sådana kommer alltid att finnas. Det har vi lärt oss . : Jag tycker att det kan vara rättvisande att kalla den globala marknaden vid den perioden för vilda västern. Våra erfarenheter var att när regeringen gav sitt uppdrag fick vi in många förslag. Det handlade om 600 Många av de förslagen hade inte alls något att göra med att man hade leveranser att försälja, utan det kunde vara en kontakt på en kontakt på en kontakt och ingenting längst bak i den kedjan. Många hörde av sig till alla aktörer på marknaden. Det var många som hanterade detta parallellt. Det var en stor risk, givet att man tog felsteg, att man råkade ut för förfalskade eller icke godkända produkter, det vill säga något som kunde öka på faran för hälso- och sjukvårdspersonal. Den marknaden såg ut som inget annat, och det var helt nya aktörer inne på marknaden. Det var bland annat därför som vi snabbt upprättade samarbetet med och Försvarsmakten. Där fanns ramavtal och en helt annan volym av upphandlingskompetens på hälso- och sjukvårdsområdet. När man läser regeringens uppdrag till , där det framgår så tydligt att ansvarsprincipen gäller, hur lagstiftningen ser ut vid extraordinära händelser, går det inte att missförstå uppdraget. Det går inte att läsa uppdraget som att man lyfter ansvar från regioner och kommuner till en statlig nivå. Därmed inte sagt att det kan ha speglats i medierna på ett annat sätt. Det tror jag att det har gjort eftersom det har funnits olika vokabulärer, till exempel inköpscentral. Men det ordet har över huvud taget inte nämnts i regeringsuppdraget. Jag utgår från att alla aktörer som har verkat under krisen har gått tillbaka till regeringsuppdraget. Där är det tydligt att det handlar om ett kompletterande uppdrag – inte har för avsikt att ta över. Det blev så att snabbt gick vi tillbaka till en mer fungerande marknad och de vanliga upphandlings- och leveranskedjorna. Alla aktörer har jobbat bra, och vi har haft ett bra samarbete och gjort det bästa i systemet. Det betyder inte att man ska ha samma system i nästa kris. Här behöver man titta på en mer uthållig försörjningsberedskap. Även om det var reglerat på ett tydligt sätt fungerade det inte i praktiken. Det finns en sittande utredning som har till uppgift att titta på hur det ska se ut och även på frågor om hur svensk produktion och svensk marknad kan ställas om för att bli mer självförsörjande i kris. Den utredningen har tagit lärdom under pågående pandemi och fått tilläggsdirektiv. Jag tror absolut att det finns skäl att se över frågorna. Men har inte det mandatet att gå in och ta över uppgifterna från kommuner och regioner, utan det är kunskapsmyndigheten som ska inrikta och samordna arbetet. (MP): Ordförande! Jag tackar för redogörelsen. Är det något särskilt ni vill understryka eller komplettera som inte har framkommit ? Taha : Det mesta framkommer, om inte annat av de underlag som finns. avslutade med vikten av att vi lär oss och att vi inte har dragit färdiga slutsatser . Förändringen från den första vågen till den andra vågen och till den tredje vågen och hur det blir är kontinuerliga lärdomar. Det är ett viktigt medskick att det här är en pågående krishantering för samtliga aktörer, för kommuner, regioner, myndigheter och statliga aktörer. Det gäller också det nordiska samarbetet och inom EU-samarbetet. Vi kommer på lösningar i fråga om hur vi ska arbeta framåt. Vi kunde dra många lärdomar . En viktig poäng här är att vi inte ska hamna i att det inte finns en buffertkapacitet. Det var det vi såg . Det finns ingen buffertkapacitet att ens få ett andrum att komma i kapp en krishantering när vårt krisberedskapssystem bygger på att försörjningskedjor och leveranskedjor ska fungera. Där har vi dragit både lärdomar och slutsatser. Det kan väl inte nog betonas vikten av den utredning som regeringen tillsatte 2018 med det stora direktivet, och vi ser alla fram emot resultatet och att omhänderta de utmaningar som utredningen landar i. : Jag tycker också att det finns oerhört mycket att lära i krisen. Det är svårt att summera. Det man kan se redan nu är att är ett litet land, och vi tjänar på att öka nationell samordning och koordinering vid kris samt att ha bra strukturer för det. Det är omöjligt att kräva att varje enskild entitet, kommun eller region ska kunna hantera en sådan fullskalig kris fullt ut själv. Vi ser också att vissa rapporteringskedjor inte är helt logiska, det vill säga vi får vissa gap i dem. Dem har vi överbryggat , men det kan ta, precis som framkom här, extra för att få ihop ett system när regleringen inte är helt på plats. Det behöver vi se över. En stor lärdom är att hälso- och sjukvård har vuxit och ska fortsätta att växa mer med reformen God och nära vård. Det finns 400 000 patienter i kommunerna. Vi har sett i våra uppföljningar av kriser, till exempel värmeböljan 2018, att hälso- och sjukvård och fortfarande inte är en inkluderad del fullt ut av krisberedskapssystemet och övningssystemet. Det är oerhört viktigt att den sårbara delen med patienter med stora vårdbehov och sköra omsorgstagare finns med i ett krisberedskapssystem med övning, träning, resurssättning, larmkedjor och så vidare. Vi har ett mycket gott samarbete med Kommuner och Regioner i många avseenden, inte minst för vi en pågående dialog. Men jag tror att i nästa kris, även om det har fungerat bra, måste vi se över Kommuner och Regioner som en organisation. Organisationen har egentligen inget uppdrag eller mandat i kris. Det är bra att gå in i en kris med en tydlighet om vad de olika aktörerna har för uppdrag och mandat. Jag hörde också på utfrågningen att vi inte kan dela vissa data med Kommuner och Regioner. Skälet till det är att Kommuner och Regioner inte är en myndighet utan en intresseorganisation. Vissa känsliga eller skyddsvärda data kan myndigheter inte dela med intresseorganisationer. Det säger sig självt. Vi har naturligtvis delat data med regionerna, för de är ju myndigheter, men inte med en intresseorganisation när det gäller skyddsvärda data. Då behöver man kanske inför nästa kris titta på vilken roll som Kommuner och Regioner har, om den ska tydliggöras med mandat och uppdrag. Om man inte vill tydliggöra för intresseorganisationen, vem annars? Det är fråga om att titta på öppenhet, dokumentation och det som myndigheter har som krav och som bör gälla alla aktörer i ett fungerande krisberedskapssystem. Ordföranden: för det! Då är vi klara … En kort kompletterande fråga. Det var egentligen en runda, men om det är något som verkligen behöver förtydligas. (C): Ordförande! Jag tackar för genomgången. Jag vill ställa en fråga om uppdraget. Det framgår av socialministern att ni också upprättade ett nationellt beredskapslager innehållande skyddsutrustning och medicinteknisk utrustning för att stödja kommuner och regioner till dess att de ordinarie inköpskanalerna fungerade. Kommer det lagret att ianspråktas? I vilken utsträckning? Vilken uthållighet har det lagret? (M): påpekade ni för regionerna att det fanns risk för brist på utrustning. Gav ni den informationen även till regeringen? När ni fick ert uppdrag ingick även inhemsk produktion. Det lyftes sedan bort med hänvisning till att det skulle ta och vara kostsamt. Har ni någon kommentar till det givet att andra samhällsviktiga aktörer har haft brister ? Hur tar det att bygga upp en egen inhemsk produktion, givet att ni sedan uteslöt den möjligheten? : Jag börjar i frågan om inhemsk produktion och den delen av regeringsuppdraget. Vi har tillsammans med flera andra haft ett antal dialoger och pågående samarbeten med svensk industri. I dialogerna som föregick såg vi att det till del handlar om att sälja varor och ha produktion färdig som man vill avyttra. Den delen kunde vi omhänderta. Det vi kunde erbjuda var längre kontrakt. Vi bestämde vid det tillfället att de kunde gå ungefär framöver. Det var –april. De kunde gå . Vi kunde ge ett indirekt stöd till industrin, att de kunde ställa krav eftersom de visste att de kunde sälja och leverera framöver. Men det motsvarade inte hela den behovsbild som kom fram när vi hade dialog med industrin. Där fanns också behov av omställningsbidrag, att matcha olika företag och industrier med varandra för att tillsammans få ihop en vara. Liknande sådana behov som ligger helt utanför kompetensområde och handlar mer om näringspolitik identifierade vi snabbt. Även berört departement var med. Det var därför vi återkom till och sa att vi inte äger de verktygen. Där kan vi inte arbeta. Vi kan beställa från svensk industri, och vi har gjort så i många olika fall med långa kontrakt, men inte arbeta med till exempel omställningsbidrag och matchning mellan olika företag och liknande stöd. Det är sådant som har bollats in i den pågående krisberedskapsutredningen. Taha : Det gällde . Vi lämnade inte något skriftligt underlag till regeringen vid det tillfället. De kontakter vi hade med regeringen och – innan det började eskalera – var främst inom ramen för hälso- och säkerhetskommittén och det arbete som bedrevs på EU-nivå, det vill säga underlag som begärdes in från Där sitter en representant från och en från , men det är regeringens representant som är ordinarie ledamot. Det var framför allt inom ramen för den informationen kopplad till hälso- och säkerhetskommitténs arbete. Beredskapslager var frågan. har, även före krisen, ett lite mindre beredskapslager. Det var framför allt respiratorer som fanns i det lagret som vi kunde stötta regionerna med i början av den här krisen innan vi kunde köpa in ytterligare utrustning. Det är egentligen fyra kategorier av produkter. Där kan man säga att skyddsutrustning och inköp av skyddsutrustning, precis som generaldirektören beskrev, kom igång. Det kan vi se ganska tydligt på hur begäran av stöd som är kopplat till skyddsutrustning slutade inkomma till . Kanalerna öppnades upp alltmer, och där klev vi ganska tidigt ur inköpskanalerna och sa att regioner och kommuner kunde säkerställa det här själva genom Kommentus eller andra. När det gäller utrustning är det här både när det gäller skyddsutrustning och, framför allt, när det gäller medicinteknisk utrustning ett lager som kommer att finnas så länge krisen finns. Vi har kontinuerligt, och också nu när vi är inför den tredje vågen, kompletterat även med medicinteknisk utrustning och inköp av sådan utrustning i vissa avseenden för att kunna stödja på rätt sätt. Men alla dessa inköp görs utifrån ett behov som lyfts från regionerna, där de antingen inte har kunnat säkerställa det själva eller behöver en större kvantitet. De typer av inköp som annars har skett har enskilt handlat om provtagningsutrustning för att få upp testningskapaciteten och stödja med provtagningspinnar och den typen av utrustning. ser vi även över det hela för att kunna stödja vaccinationerna på bästa sätt. Vad som händer med det här efter krisen – dit har vi inte kommit . : Jag kan lägga till att fick en utökad låneram på 5 miljarder för att finansiera de här inköpen. Som sagt var: Det är en risk. Vi har en styrelse på myndigheten som också har varit med och gjort riskbedömningar hela vägen. Dessa riskbedömningar har skett utifrån samma …det är ju regeringen som har beviljat låneramen. Det här kan bli en långvarig kris, och det handlar om att faktiskt våga ta höjd för det också. Det innebär en risk för att vi inte blir av med all lagervara. Det här är någonting som man får titta på. Vilken typ av försörjningsberedskap ska man ha? Är det omsättningslager eller annan? När det gäller information till regeringen är det värt att påpeka att gör risk- och sårbarhetsanalyser, och har vi påpekat att det här är det kritiska området: försörjningsberedskapen av sjukvårdsmateriel, läkemedel och medicinteknisk utrustning. Ordföranden: Då lämnar vi G17 och går in på nästa ärende, som handlar om regeringens agerande avseende den svenska coronastrategin. Det heter G31 (delvis). Jag påminner om att vi nu frågar upplysningsvis för att förstå regeringens agerande i detta utifrån det ansvar som ni har som myndighet. (S): Fru ordförande! I inledningen av denna redogörelse som ni har lämnat berörde generaldirektören detta också men valde att säga att ni inte hade mycket att tillföra. Det har jag full respekt för, och vi har ju också kunnat ta del av en omfattande information kring detta såväl i underlaget som i den nära nog dagliga presskonferens som ni har medverkat i och berättat kring detta. Men det kanske ändå finns anledning att fördjupa sig i roll, på vilket sätt som ni var involverade i framtagandet av coronastrategin och hur ni , antar jag, kunde signalera att det kanske fanns behov av ytterligare åtgärder. Om ni vill kommentera och resonera någonting kring detta vore det bra. : Tack för frågan! Det kan ju vara så att information som vi har gett kan ha varit underlag för strategin. En information som väldigt tydligt kom i början var att även de starkaste hälso- och sjukvårdssystem kunde kollapsa under den här pandemin. Det förmedlades från WHO. Vi inhämtade också information och erfarenheter från och såg att det krävdes en mycket god beredskap och uppskalningsförmåga för att vi även under en kris ska kunna erbjuda bra hälso- och sjukvård inte bara till personer som har covid-19 utan även till patienter med andra sjukvårdsbehov. Det signalerade vi tydligt – att hälso- och sjukvårdens kapacitet behöver förstärkas. Vi gav också signaler om vad det kunde finnas för förstärkningsresurser i form av mobila enheter, fältsjukhus, transportkapacitet som helikopterresurser med mera. En del i ett strategiskt vägval har varit att investera mycket i hälso- och sjukvården, och det har regeringen gjort både genom att ge statsbidrag, som innebär full kostnadstäckning för all den uppskalning som har krävts av hälso- och sjukvården, och genom många andra typer av statsbidrag som har administrerat men också med tydliga signaler om att det här är viktigt. Jag vet att jag själv medverkade på flera möten i början som socialministern hade med statssekreterare på och regionstyrels- eordförande och hälso- och sjukvårdsledning i regionerna just för att efterhöra hur pandemiplaneringen ser ut och hur planerna låg för att snabbt kunna skala om hälso- och sjukvården. Vid det tillfället, då de mötena ägde rum, var det inte klassat som en pandemi ännu, utan det var i ett tidigare skede av förloppet. Ordföranden: Det här är naturligtvis knepigt; det inser vi. Det är inte till för att ska recensera regeringens hanterande. Däremot är vi nyfikna, och för att kunna få en så bra bild som möjligt av just samspelet mellan de ansvariga fackmyndigheterna och regeringen i skapandet eller besluten kring både samlat ansvar och själva strategin vågar jag mig ändå på en fråga utifrån vilken bild ni som myndighet har av regeringens samlade agerande när det gäller ansvaret för pandemibekämpningen. Lite likt det som frågade undrar jag om ni som myndighet – förutom det du redan har nämnt – har haft synpunkter som ni framfört till regeringen avseende just lite mer om den övergripande strategin, naturligtvis utifrån er roll som expertmyndighet. : När det gäller den formella delen kan man säga att det är inga ärenden som har gått för beredning, alltså synpunktsinhämtande eller remittering – inte från när vi tittar på det, där har vi inte fått remiss, och inte från regeringen när det gäller en samlad strategihantering. Det har liksom inte varit ett sätt att bereda det här med . När det gäller regeringens strategi kan jag väl säga att det är en bred strategi som täcker inte bara hälso- och sjukvården och hälsofrågor utan alla delar av samhället som har påverkats av pandemin. Det har också varit någonting som har rekommenderats från första början av att man behöver hantera den här pandemin mycket bredare än att bara adressera det som en hälsoproblematik. Vi har varit inblandade framför allt i det som berör vård och omsorg, men det är en bred strategi. Eftersom jag ser uppdrag mer som att arbeta med genomförande av strategin och i linje med strategin har vi fångat upp delar där vi tycker att vi har fått signaler i vår lägesrapportering om att det fullt ut inte har fungerat. Det kan vara glapp i systemet eller liknande, och det har vi förmedlat vidare till . Det gäller till exempel när vi har fått signaler om att testningen inte har fungerat eller när vi har fått signaler om att det har funnits brist på genomförandekraft i smittspårning – detta bara som exempel. Det har varit ett sätt att arbeta med det man kallar för ständiga förbättringar också under kris. Vi vet ju inte när det här ska sluta, så det handlar om att fånga upp det som inte fungerar, att göra det bättre och att göra om det. Det kan också vara när vi ser att det inte fungerar för egen del med till exempel någonting som stoppar smittan väldigt bra: följsamhet i basala hygienrutiner. Där har vi också tagit hem och gjort om, och det har inneburit att vi har gjort flera material på det här. Det är flera olika nationella webbutbildningar, flera stödmaterial, flera typer av handlingsplaner och så. I en kris måste man ju fortsätta att jobba med mycket av samma utmaningar. Det är olika problem som tillstöter. Där har vi haft en god och öppen dialog, tycker vi, när det gäller vad vi har sett i genomförandet av strategin på och regional nivå och i övrigt. (SD): Fru ordförande! Tack för redogörelsen och svaren ! Ni sa att ni tog upp när saker och ting inte fungerade. Hur har ni framfört de här synpunkterna till regeringen? Är det via muntliga dialoger, eller är det via de här lägesrapporterna? Och har ni uppfattat att regeringen har tagit hand om de här synpunkterna? : I första hand, eftersom vi hade så bra rapporteringsväg med dagliga möten och mycket frekventa möten , har vi framfört det i samband med lägesrapporteringarna. Alla de här observationerna kan handla om observationer. Det är dels sådana som vi vill anmäla att vi själva tar hand om men också observationer som vi bedömer att kan ha i sin dialog med andra myndigheter som har ansvaret för de frågorna eller där man på annat sätt kan fundera på vilken typ av stöd och insatser man vill göra. Det är där jag tycker att det har funnits en öppenhet. Vi har däremot inte följt upp det, utan det är information som vi tycker att regeringen bör ha och som man sedan kan bereda och arbeta med på valfritt sätt. Vi kan inte heller bedöma hur prioriterad den är relativt andra observationer. I huvudsak är det alltså via mötena, men det har också funnits andra avstämningspunkter där vi har rapporterat i samband med de här runt fyrtiotalet uppdragen. Då har vi också haft möjlighet att lämna observationer i samband med dem. Det har såklart också funnits möjlighet att alltid lyfta på luren och ringa om det är någonting akut. Snabbheten har varit viktig i hanteringen av krisen. (C): Ordförande! Jag har inga ytterligare frågor på det här ärendet. (V): Ordförande! Jag har inte heller några ytterligare frågor. Skånberg (KD): Ordförande! Tack för svaren så här långt! Jag hör generaldirektören säga att inga ärenden har gått på remiss från regeringen när det handlar om den nationella coronastrategin, och jag hör generaldirektören säga att en bred strategi från WHO har tillämpats. Min fråga är då: Vi har lite olika bilder utifrån vad vi lyssnar till – jag har det – om hur regeringens nationella coronastrategi när det handlar om smittspridningen har kommunicerats, vilken den har varit och vilken den har blivit. Man kan kanske till och med i något fall tala om tre olika strategier under gång. Hur uppfattade den nationella coronastrategin som regeringen kommunicerade ? Vad var regeringens strategi så som uppfattade den? Jag måste börja, bara för att jag ska bli rättvisande här, att säga att vissa delar kanske är strategiska vägval. Ett antal … ungefär tre stycken har varit mer direkt inblandad i. Ett strategiskt vägval var besöksförbudet, huruvida det skulle upphöra eller finnas kvar efter månad. Där hade ju ett regeringsuppdrag att titta på och ge en rekommendation … eller inte en rekommendation men att bedöma: upphöra eller fortsätta. Det var ett strategiskt vägval som har beretts på ett helt vanligt sätt, där man också får en delning på regeringsuppdraget och får möjlighet till ett yttrande. Ett annat strategiskt vägval handlar om att när man har en kris kan det komma en kris på krisen. Där har också haft ett uppdrag att nu inrätta en personal … en nationell styrka för att förbättra den katastrofmedicinska beredskapen som vi har ett väldigt belastat hälso- och sjukvårdssystem på grund av pandemin. Det har alltså funnits några enstaka sådana tillfällen, kan man säga – de är ändå strategiska – som har beretts på ett alldeles vanligt sätt. Hur vi uppfattar strategin har vi inte summerat, men jag skulle säga så som den summeras och presenteras i ärendet på regeringens hemsida. Det är i huvudsak så som vi har uppfattat den också. Vi har ju arbetat med många olika delar. Inte lika … inte på samma sätt, men mycket av statsbidragen har ändå gått till att stärka civilsamhällets organisationer och motverka isolering. Det har också gått till visst företagsstöd. Vi har ju arbetat med hälso- och sjukvård, socialtjänst och många olika delar. Men jag tror inte att vi har sammanfattat det mer än så som det finns sammanfattat på regeringens hemsida. När det gäller just hälso- och sjukvård och socialtjänst har vi, som jag sa, uppfattat det som att kapaciteten behöver förstärkas. Den nationella samordningen behöver förstärkas. Och när det gäller socialtjänst och äldreomsorg gäller också där att vi på bästa möjliga sätt behöver stoppa och bromsa smitta och erbjuda alla en … se till att vi kan stödja ett hälso- och sjukvårdssystem som erbjuder alla en god hälso- och sjukvård. Ordföranden: En kort följdfråga? Skånberg (KD): Förstod jag det rätt: att stoppa smitta på alla sätt? Vill generaldirektören utveckla det lite? Om jag gör det utifrån perspektiv har det stöd som vi har gett – och det är ett mycket handfast stöd – till bland annat hemtjänstverksamheter, särskilda boenden och LSS-verksamheter handlat om hur man kan stoppa smitta genom att arbeta med följsamhet i basala hygienrutiner, upprätta lokala handlingsplaner, göra risk- och sårbarhetsanalyser, identifiera gap med mera. Så målsättningen har varit – eftersom där finns de grupper som drabbas mest av svår sjuklighet och också förtida död – att motverka att smitta kommer in på särskilda boenden och till personer som har hemtjänst bland annat. Ordföranden: så mycket! Jag går vidare på talarlistan till Liberalerna och . (L): Jag avstår i denna runda. (MP): Ordförande! Inga frågor här heller. Ordföranden: Då har vi gått en hel runda. Finns det någon ytterligare fråga? Vi har till ytterligare frågor. Jag tittar mig omkring. (M): Fru ordförande! Fråga: Hur har regeringen kommunicerat sin strategi till ? På vilket sätt har ni mottagit den från regeringen för att …? Jag antar att det blir en form av styrning. : Om jag nu ska försöka minnas det tror jag inte att regeringen specifikt har kommunicerat gentemot hela myndigheten.