bet · H801JuU43 · 2021-03-26 00:00:00 — avslår motioner om att rättens beslut om restriktioner vid häktning ska utvärderas och om vikten av ett helhetsperspektiv för rättsväsendet. Jämför reservation 13 (M) och 14 (M, KD). Förslagen kan enligt regeringen antas leda till ökad effektivitet, kortare häktningstider och minskad restriktionsanvändning. Misstänkta barn i häkte kommer inte längre att vara isolerade. Förslaget om att barn i häkte har rätt att vistas med personal eller någon annan bedöms dock leda till vissa ökade kostnader för Kriminalvården. Dessa kostnader ryms inom befintligt anslag. För Domstolar, och innebär förslagen inte annat än marginella kostnadsökningar som ryms inom befintliga anslag. När det gäller bör eventuella kostnadsökningar, med hänsyn till den begränsade mängd fall som kan antas omfattas av tidsgränserna, inte vara större än att de kan hanteras inom anslagsramen. För det allmänna i övrigt innebär förslagen inte några ökade kostnader. Regeringen föreslår slutligen att lagändringarna ska träda i kraft . I kommittémotion 2019/20:3587 av m.fl. (KD) yrkande 6 yrkas på ett tillkännagivande om vikten av ett helhetsperspektiv för rättsväsendet. Motionärerna anför att det till stor del är på grund av bristande resurser som häktningstiderna är längre än önskvärt. De efterfrågar bl.a. en konsekvensanalys om vad förslagen innebär för . Enligt kommittémotion 2019/20:3589 av m.fl. (M) yrkande 5 bör regeringens förslag att domstolen ska besluta om restriktioner vid häktning utvärderas . Som anförs i propositionen kan förslagen innebära vissa initiala kostnader för berörda myndigheter i form av t.ex. uppdatering av informationsmaterial, handböcker och information till medarbetare om de nya reglerna. Att förslagen förväntas medföra kortare häktningstider, minskad restriktionsanvändning och ökad effektivitet kan bidra till att förbättra den nu mycket ansträngda beläggningssituationen på häktena. Enligt propositionen kan förslaget att rätten ska besluta om enskilda restriktioner leda till att häktningsförhandlingarna tar . Regeringen bedömer emellertid att effekterna på häktningsförhandlingarna borde vara marginella och avta med tiden när rutinerna har satt sig. Utskottet instämmer i att arbetsbördan för myndigheterna inte torde komma att öka i någon nämnvärd omfattning. Utskottet har ingen annan uppfattning än motionärerna när det gäller vikten av ett helhetsperspektiv för rättsväsendet och att förändringar i myndigheters arbetssätt bör följas upp och utvärderas för att se om de faller väl ut. Som tidigare anförts utgår utskottet från att regeringen noga följer vilken effekt de nu aktuella lagändringarna får för såväl förutsättningarna för utredningsarbetet som utvecklingen av häktningstider. Utskottet anser därför inte att det finns anledning för att göra något sådant tillkännagivande som efterfrågas i motionerna 2019/20:3587 (KD) yrkande 6 och 2019/20:3589 (M) yrkande 5. Tidsgräns för häktning, punkt 1 (M, SD, KD) av (KD), (M), (SD), (M), (SD), (SD), (KD) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: avslår regeringens förslag till lag om ändring i i de delar det avser 24 kap. 4 a, 18 a och 20 §§ samt punkt 2 ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna. 2019/20:3587 av m.fl. (KD) yrkande 3 och 2019/20:3589 av m.fl. (M) yrkande 1 i denna del och avslår proposition 2019/20:129 punkt 1 i denna del. Rättsväsendet måste ges tillräckliga förutsättningar för att kunna utreda grov brottslighet. Vi delar regeringens ambition om att förkorta häktningstiderna men anser att det finns andra sätt att göra det på. Det finns inget egenvärde i att en person ska sitta häktad , men att sätta upp absoluta tidsgränser menar vi är fel väg att gå. För att förkorta långa häktningstider ser vi snarare att fokus bör läggas på att förkorta utredningstiderna i stället för att försämra möjligheterna att utreda allvarlig brottslighet. Vi menar att det är förenat med problem att sätta en tidsgräns på sex eller för häktning och kräva synnerliga skäl för att denna ska få överträdas. I propositionen nämns att sådana skäl kan vara om utredningen kräver samarbete från andra länder som kan dra ut eller handlar om organiserad brottslighet som är svårutredd. Men det finns även inhemsk och icke organiserad brottslighet som är svår att utreda eftersom den kräver komplicerad forensisk analys som kan ta tid, antingen eftersom analysen i sig är tidskrävande eller för att den som ska utföra analysen kan vara tvungen att prioritera annan brottslighet. Detta måste också ses mot bakgrund av den pågående brottsutvecklingen med allt fler svårutredda brott och, inte minst i kriminella miljöer, ett ökande antal s.k. skjutningar och sprängningar. Att införa en hård tidsgräns och kräva synnerliga skäl för att frångå denna riskerar att få som konsekvens att misstänkta brottslingar släpps och flyr, återfaller eller försvårar utredningen. Det kan också innebära att misstänkta kräver ytterligare utredningsåtgärder för att nå tidsgränsen. Vi anser därför att bör avslå regeringens proposition i denna del. Tidsgräns för häktning av unga lagöverträdare, punkt 2 (M, SD, KD) av (KD), (M), (SD), (M), (SD), (SD), (KD) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: avslår regeringens förslag till lag om ändring i lag (1964:164) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare i de delar det avser 23 a § och punkt 2 ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna. 2019/20:3589 av m.fl. (M) yrkande 1 i denna del och avslår proposition 2019/20:129 punkt 3 i denna del och motionerna 2019/20:3559 av m.fl. (V) yrkande 1 och 2020/21:90 av m.fl. (V) yrkande 4. Den grova brottsligheten har ökat med flera komplicerade mål som tar att utreda. Det är grundläggande att rättsväsendet ges tillräckliga förutsättningar för att kunna utreda den här typen av grov brottslighet. Vi delar regeringens ambition att korta häktningstiderna men anser att tidsgränser för häktning är fel sätt att göra det på. Enligt vår mening finns det en uppenbar risk att tidsgränser leder till att personer som bör vara häktade kommer att försättas på fri fot och därigenom få möjlighet att försvåra brottsutredningar av allvarliga brott. I stället bör regeringen fokusera på att ge bl.a. , och Nationellt forensiskt centrum tillräckliga resurser så att dessa ledtider förkortas och flaskhalsar motverkas. Utvecklingen går dessutom mot att allt fler unga involveras i grov brottslighet. Det finns allt fler under som har begått mycket grova, ofta gängrelaterade, brott, och som riskerar att fly, återfalla i eller förhindra utredning av brott om de släpps. Det finns också, som flera remissinstanser har lyft fram, en stor risk för att en tidsgräns för häktning av personer utgör ytterligare ett incitament för äldre kriminella att i ökad utsträckning utnyttja och förmå unga personer att begå brott. Vi anser mot denna bakgrund att bör avslå regeringens proposition i denna del. Rättens beslut om restriktioner, punkt 3 (SD, KD) av (KD), (SD), (SD), (SD) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: a) regeringens förslag till 1. lag om ändring i i de delar det avser 24 kap. 5 a §, 2. lag om ändring i häkteslagen (2010:611) i de delar det avser att 6 kap. 4 § ska upphöra att gälla och punkt 2 ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna, b) utskottets förslag i bilaga 4 till lag om ändring i . 2019/20:3587 av m.fl. (KD) yrkande 2 och avslår proposition 2019/20:129 punkterna 1 och 5, båda i denna del. Regeringens förslag innebär att rätten ska besluta om vilka restriktioner som behövs i enskilda fall. Detta är problematiskt då det är åklagaren i egenskap av förundersökningsledare som har bäst insyn i utredningen och vilka restriktioner som behövs. Domstolen skulle behöva ta del av utredningen innan den är klar, vilket inte är den ordning vi har i . Det är åklagaren som har bäst insyn i vilka restriktioner som krävs och som därför bör besluta om dessa. Propositionen bör därför avslås i denna del. Förvar av barn i polisarrest, punkt 4 (M, SD, KD) av (KD), (M), (SD), (M), (SD), (SD), (KD) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: a) avslår regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare i de delar det avser 6 a §, b) ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3587 av m.fl. (KD) yrkandena 4 och 5 samt avslår proposition 2019/20:129 punkt 3 i denna del och motionerna 2019/20:3559 av m.fl. (V) yrkande 3, 2019/20:3585 av (C) yrkande 3 och 2020/21:90 av m.fl. (V) yrkande 6. Vi delar uppfattningen att det inte är önskvärt att anhålla eller placera barn i polisarrest, utan att det bör undvikas i möjligaste mån. Emellertid är det så att det finns barn som har begått mycket grova brott och som riskerar att fly, återfalla i eller förhindra utredning av brott om de släpps. En del av barnen kan vara mycket farliga för allmänheten. Eftersom det är förenat med avsevärda restriktioner att anhålla och sätta barn i polisarrest saknas det enligt vår mening anledning att införa ett krav på att barn endast ska få hållas i förvar i polisarrest om det är absolut nödvändigt. Regeringens förslag bör därför avslås i denna del. I stället bör regeringen återkomma till med ett lagförslag som innebär att barn ska få hållas i förvar i polisarrest om det finns synnerliga skäl. Förvar av barn i polisarrest, punkt 4 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: a) antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare i de delar det avser 6 a § med den ändringen att lagen ska träda i kraft , b) ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. Därmed bifaller proposition 2019/20:129 punkt 3 i denna del och motion 2019/20:3585 av (C) yrkande 3 och 2019/20:3559 av m.fl. (V) yrkande 3, 2019/20:3587 av m.fl. (KD) yrkandena 4 och 5 samt 2020/21:90 av m.fl. (V) yrkande 6. Jag delar uppfattningen att en polisarrest generellt sett inte är en lämplig miljö för ett barn och att utgångspunkten alltid bör vara att hitta en alternativ placering. Jag är därför beredd att acceptera den nu föreslagna begränsningen att ett barn endast får hållas i förvar i polisarrest om det är absolut nödvändigt. anser jag dock att i de fall då det finns sådana synnerliga skäl som krävs för att frihetsberöva ett barn till följd av misstanke om brott så bör även förvar i polisarrest kunna godtas om det inte finns en alternativ placering att tillgå. Det är, menar jag, inte rimligt att ett barn som uppfyller de mycket högt ställda krav som gäller för ett frihetsberövande försätts på fri fot enbart med motiveringen att förvar i polisarrest inte kan anses godtagbart. Tolkningen av om förvar i polisarrest är absolut nödvändigt bör därmed grunda sig i om det finns alternativa placeringar att tillgå. Förvar av barn i polisarrest, punkt 4 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare i de delar det avser 6 a § med den ändringen att a) paragrafen ska ha den lydelse som reservanten föreslår i bilaga 5, b) lagen ska träda i kraft . 2019/20:3559 av m.fl. (V) yrkande 3 och avslår proposition 2019/20:129 punkt 3 i denna del och motionerna 2019/20:3585 av (C) yrkande 3, 2019/20:3587 av m.fl. (KD) yrkandena 4 och 5 samt 2020/21:90 av m.fl. (V) yrkande 6. Regeringen föreslår i propositionen att den som inte har fyllt och som är gripen eller anhållen ska få hållas i förvar i polisarrest endast om det är absolut nödvändigt. anser dock i sitt remissvar att förvaring av barn i polisarrest aldrig bör vara tillåten. Normalt bör i stället den som är och anhålls förvaras under bevakning i ett förhörsrum eller liknande utrymme. Om detta inte är möjligt bör han eller hon placeras i häkte (dvs. särskilt ungdomshem) i stället för i en arrest. Jag delar uppfattning och anser således att det bör slås fast att barn aldrig ska placeras i polisarrest. Gemensam häktnings- och huvudförhandling, punkt 6 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3585 av (C) yrkande 1. Enligt regeringens förslag ska det normalt krävas att den tilltalade samtycker till att skuldfrågan prövas med så kort varsel som den gemensamma häktnings- och huvudförhandlingen innebär. Jag anser att den tilltalades samtycke ska utgöra en ovillkorlig förutsättning. Ett sådant samtycke bör även kunna återtas. En ändrad inställning i fråga om gemensam häktnings- och huvudförhandling ska även utgöra hinder då den gemensamma häktnings- och huvudförhandlingen inleds. Den tilltalade och hans eller hennes försvarare kan nämligen även först i ett sent skede uppfatta att det finns behov av att komplettera utredningen eller att åberopa egen bevisning. Regeringen bör återkomma till med ett lagförslag som tillgodoser det som här anförs. Anhållande av unga lagöverträdare, punkt 7 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3585 av (C) yrkande 2. Det är en erkänd princip i praxis att det krävs synnerliga skäl för att anhålla en person som är . Enligt min uppfattning är det bra med en uttrycklig bestämmelse i lag som tydliggör detta men jag vill understryka att det inte ändrar den nuvarande ordningen utan endast klargör vad som redan gäller. På samma sätt som ska bedömningen av om det finns synnerliga skäl göras med hänsyn till den misstänktes ålder, brottslighetens allvar och styrkan i de s.k. särskilda häktningsskälen. Det är viktigt att regeringen noga följer utvecklingen så att lagändringen inte leder till en ändring i praxis. Sänkt gräns för häktning av unga, punkt 8 (M, SD, KD) av (KD), (M), (SD), (M), (SD), (SD), (KD) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3589 av m.fl. (M) yrkande 3, 2020/21:638 av m.fl. (SD) yrkande 11, 2020/21:3294 av m.fl. (M) yrkande 12 och 2020/21:3303 av m.fl. (M) yrkande 5. finns en möjlighet att häkta ungdomar mellan som misstänks för allvarliga brott. Den möjligheten används dock relativt sällan, bl.a. med hänsyn till den påfrestning som en häktning innebär för en ung person. Det kan dock finnas starka skäl för att i större utsträckning anhålla och häkta unga personer som har begått grova brott. Det gäller särskilt om en person sannolikt kommer att fortsätta att begå brott om han eller hon släpps på fri fot eller om personen kan försvåra en pågående brottsutredning genom att exempelvis försöka påverka vittnen eller förstöra bevismaterial. Vi anser att fler unga lagöverträdare bör häktas än när brottet är allvarligt och det finns risk för återfall. Detta vill vi göra genom att sänka gränsen för när unga ska kunna häktas. Särskilda ungdomshäkten och särskilda ungdomshem, punkt 9 (M) av (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3589 av m.fl. (M) yrkande 4 och 2019/20:3559 av m.fl. (V) yrkande 2 och 2020/21:90 av m.fl. (V) yrkande 5. Situationen för unga i häkte behöver ses över och förbättras. Särskilda ungdomshäkten bör inrättas som anpassas efter ungas behov och förutsättningar. Insatserna för att få unga personer som sitter i häkte att studera bör förstärkas. Särskilda ungdomshäkten och särskilda ungdomshem, punkt 9 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3559 av m.fl. (V) yrkande 2 och 2020/21:90 av m.fl. (V) yrkande 5 och 2019/20:3589 av m.fl. (M) yrkande 4. I utredningen i häkte och minskad isolering (SOU 2016:52), som ligger till grund för den aktuella propositionen, föreslås att häktade som vid tiden för verkställigheten av häktningsbeslutet inte har fyllt ska förvaras på särskilda ungdomshem. I de fall där det finns mycket starka skäl mot förvaring på särskilda ungdomshem får dock åklagaren besluta att barnet i stället ska förvaras i häkte. Vidare föreslås att den som inte har fyllt och är häktad, alternativt anhållen men placerad i häkte, ska ha rätt till minst fyra timmars vistelse tillsammans med någon annan , men det understryks att det är en absolut miniminivå. Utredningen hänvisar till forskning som visar att isolering är skadlig för en människa och att den orsakar framför allt psykiska, men ibland även fysiska, skador. Särskilt skadligt är isolering för personer . Visserligen föreslår regeringen att en misstänkt som är och intagen i häkte ska få rätt att vistas med personal eller någon annan . Jag anser dock att regeringens förslag är otillräckligt och inte löser grundproblemet med att barn isoleras i häkten. Regeringen bör återkomma med förslag som innebär att barn ska placeras på särskilda ungdomshem i stället för i häkten. Presumtionen för häktning, punkt 10 (M, SD, KD) av (KD), (M), (SD), (M), (SD), (SD), (KD) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 10 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3587 av m.fl. (KD) yrkande 1, 2019/20:3589 av m.fl. (M) yrkande 2, 2020/21:638 av m.fl. (SD) yrkande 10, 2020/21:3302 av m.fl. (M) yrkande 11, 2020/21:3311 av m.fl. (KD) yrkande 32 och 2020/21:3365 av m.fl. (M) yrkande 12. Regeringen väljer att behålla den s.k. obligatoriska häktningsregeln som gäller för brott med minimistraff om fängelse . I dessa fall ska häktning ske, och presumtionen innebär att den misstänkte kan släppas på fri fot bara om det är uppenbart att det saknas skäl till häktning. Det innebär att den som misstänks för ett brott i straffskalan i regel häktas i nära anslutning till brottet och sedan sitter häktad fram till rättegången och även efter densamma, fram t.o.m. att det utdömda fängelsestraffet kan börja verkställas i en vanlig anstalt. Den som grips för ett grovt rån i anslutning till att brottet begicks kan alltså räkna med att vara frihetsberövad framöver. I syfte att snabbt få bort grovt kriminella från gatan vill vi sänka gränsen för obligatorisk häktning från brott med minimistraff om fängelse till fängelse . Det innebär i praktiken att fler kriminella skulle låsas in i direkt anslutning till brottet och vara frihetsberövade fram till dess att de börjar avtjäna ett eventuellt fängelsestraff. Denna förändring skulle bl.a. träffa brott som grov misshandel, rån och grov utpressning. Utvärdering av rättens beslut om restriktioner vid häktning, punkt 11 (M) av (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 11 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3589 av m.fl. (M) yrkande 5. Förundersökningar leds av en åklagare, och avvägningar i fråga om förundersökningen samt vilka behov som finns i varje enskild förundersökning har därmed åklagaren bäst kunskap om. Det är därför enklare för åklagaren än rätten att bedöma behovet av enskilda restriktioner, vilket flera remissinstanser framhållit. De pekar också på att förslaget riskerar att leda till en sammanblandning av åklagarnas och domstolarnas roller. Domstolen tar inte del av förundersökningen i sin helhet under utredningsstadiet. Denna ordning skulle i och med regeringens förslag behöva ändras för att domstolen ska kunna fatta välgrundade beslut om restriktioner. Det finns en reell och effektiv möjlighet för den misstänkte att få rättens prövning av restriktionerna. Åklagaren borde regelmässigt vara den som har bäst förutsättningar att avgöra vilka enskilda restriktioner som krävs av utredningsmässiga skäl. Frågetecken som rör den föreslagna ändringen om att överlämna beslut om restriktioner till rätten har under lagstiftningsarbetet tagits upp av bl.a. och andra remissinstanser. Vi anser därför att regeringen bör utvärdera förändringen att domstolen ska besluta om restriktioner vid häktning. Helhetsperspektiv för rättsväsendet, punkt 12 (M, KD) av (KD), (M), (M), (KD) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 12 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:3587 av m.fl. (KD) yrkande 6. Vi saknar en konsekvensanalys för , något som myndigheten också påpekar i sitt remissvar till regeringen. Detta är allvarligt för det krävs en analys av hur rättsväsendet ska hantera den ökande mängden komplicerade och grova brott. Vi vill att alla förslag som gäller rättsväsendet ska innehålla en helhetsanalys av vad som krävs i varje led för att ändamålen ska uppnås. Annars riskerar flaskhalsar och bristande effektivitet att uppstå i rättsväsendets alla delar. Tidsgräns för häktning, punkt 1 (V) (V) anför: Internationellt har det riktats återkommande kritik mot för långa häktningstider, isolering av misstänkta genom restriktioner och avsaknaden av en tidsgräns för hur länge en person får sitta häktad. Kritiken har kommit från bl.a. särskilda kommitté mot tortyr och omänsklig eller förnedrande behandling (CPT), för barnets rättigheter () som övervakar efterlevnaden av FN:s konvention om barnets rättigheter (). Även nationellt har det riktats kritik mot avsaknaden av tidsgränser, bl.a. från . Som anförs i propositionen innebär häktning ett stort intrång i den personliga integriteten och utgör en psykisk påfrestning för den enskilde. Inte minst gäller detta vid häktning som pågår och med omfattande restriktioner. Eftersom barn skiljer sig från vuxna när det gäller såväl fysisk som psykisk utveckling samt känslomässiga och utbildningsrelaterade behov så är det självklart att unga som häktas är särskilt utsatta för den stress och påfrestning som både häktningen i sig och isolering innebär. Forskning visar att isolering är skadlig för en människa och att den orsakar framför allt psykiska, men ibland även fysiska, skador. Särskilt skadlig är isolering för personer . Att som barn vara inlåst i ensamhet nästan dygnet runt innebär en stor påfrestning och är skadligt även om det endast pågår . Inte minst har lyft fram barns utsatthet och föreslagit en tidsgräns för barn . Jag anser att det, i de fall häktning är nödvändigt, är angeläget att tiden som den misstänkte är frihetsberövad är så kort som möjligt. Det finns därför goda skäl att införa tidsgränser för häktning. Som anförs i propositionen är det dock viktigt att tidsgränserna är väl avvägda mellan å ena sidan behovet av att förhindra de allra längsta häktningstiderna och å andra sidan vikten av att inte försämra vare sig förutsättningarna för utredningsarbetet eller möjligheten till lagföring. Enligt mig skulle en tidsgräns för häktning av vuxna och för häktning av barn vara en rimlig avvägning. Mot bakgrund av att det är en ny form av reglering är det dock svårt att veta hur ett införande av tidsgränser kommer att påverka såväl förutsättningarna för utredningsarbetet som utvecklingen av häktningstider, och jag instämmer därför i vad utskottet anför om vikten av att noga följa utvecklingen av dessa frågor. Mot denna bakgrund avstår jag också från att reservera mig till förmån för de förslag om en tidsgräns för vuxna och för barn som väckts i ärendet. Tidsgräns för häktning, punkt 1 (L) (L) anför: har vid en internationell jämförelse många relativt långa häktningstider.