bet · H801TU16 · 2021-06-16 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:2217 av m.fl. (SD) yrkande 21, 2020/21:2637 av Boriana m.fl. (M) yrkande 7, 2020/21:3469 av m.fl. (M) yrkande 9 och 2020/21:4042 av m.fl. (M) yrkande 26 och 2020/21:3168 av m.fl. (C) yrkandena 2, 6 och 7, 2020/21:3467 av m.fl. (M) yrkande 13, 2020/21:3487 av m.fl. (M) yrkande 5 och 2020/21:4042 av m.fl. (M) yrkande 34. Vi kan konstatera att är en viktig länk för såväl godstrafik som passagerartrafik till och vidare ut i . kan dock tvingas att stänga av flera orsaker, vanligen väderrelaterade, men också vid en olycka eller i värsta fall ett sabotage. Vi menar att det därför är viktigt att öka antalet överfarter och därigenom stärka transportmöjligheterna vidare till . När Fehmarn Bält-förbindelsen står färdig kommer sannolikt såväl gods- som passagerartrafiken att öka, och så länge det bara finns en fast förbindelse till kontinenten via är vi väldigt sårbara när det gäller import och export via järnvägsnätet. För att minska sårbarheten bör därför möjligheten att transportera gods via färjor finnas kvar. Då detta leder till merkostnader för transportbolagen och hamn- och färjebolagen bör statligt stöd för att bevara denna redundans inrättas. Det som vi nu har anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Ett robust transportsystem, punkt 6 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3168 av m.fl. (C) yrkandena 2, 6 och 7 samt 2020/21:2217 av m.fl. (SD) yrkande 21, 2020/21:2637 av Boriana m.fl. (M) yrkande 7, 2020/21:3467 av m.fl. (M) yrkande 13, 2020/21:3469 av m.fl. (M) yrkande 9, 2020/21:3487 av m.fl. (M) yrkande 5 och 2020/21:4042 av m.fl. (M) yrkandena 26 och 34. Jag kan inledningsvis konstatera att coronapandemin har fått – och framgent kommer att få – stora konsekvenser för hela samhället och inte minst transportsektorn. En del transportslag slogs i princip ut över , medan andra klarade sig lindrigare. Många regelverk sattes under hårt tryck och denna kris satte fingret på en del brister som det politiska systemet, tillsammans med myndigheter och näringsliv, måste arbeta med för att vi ska stå starkare inför framtida allvarliga störningar. Kriser kommer i olika former och skepnader och allt vi kan göra är att lära oss av dem och rusta för nästa. Transporter, infrastruktur och kommunikationer är en samhällskritisk verksamhet. Jag kan dock konstatera att det saknas en plan för hur en miniminivå av transporter inom de olika transportslagen ska se ut, vilket skapar osäkerhet för både allmänhet och näringsliv. Under coronapandemin har vi t.ex. sett att staten under krisens gång har fått gå in och upphandla trafikplikt för en del flyglinjer, något som uppfattades som en ad hoc-hantering. På samma sätt har sjöfarten saknat riktlinjer för var, hur och när en del sträckor ska hållas igång. Det är viktigt att det blir tydligt vilken miniminivå inom transportsystemen som garanteras vid en kris. Regeringen behöver ta fram en plan för hur man från statligt håll avser att – tillsammans med myndigheter och näringsliv – säkerställa miniminivåer av transporter inom flyg, sjöfart och tåg även under en allvarlig störning. Till detta kommer risken för att ändpunkterna i logistikkedjan ställs utan försörjning när underlaget för gods- och linjetrafik upphör. Jag menar att vad som konkret saknas är en diskussion och beredskap för vad som måste vara ett golv för det svenska transportsystemet. Såvitt jag kan bedöma saknar myndigheterna en gemensam bild av vad som skulle kunna utgöra ”en lägsta kritisk nivå” av trafik inom sjöfart, landsvägstransporter, flyg, buss och tåg. Jag vill även ta upp behovet av att ta fram beredskapsplaner för personalens återstart med fokus på behörighet och tillstånd. Stillestånd inom transportsektorn innebär som regel att personal friställs eller permitteras. Många anställda inom transportsystemet har en certifiering, behörighet eller säkerhetsklassning vars giltighet kräver kontinuerlig tjänstgöring. Under coronapandemin har mycket personal inte kunnat arbeta eller arbetat färre timmar än normalt. Om de dessutom varslas eller avskedas uppstår komplexa rekryteringsproblem, i synnerhet för landets mindre flygplatser där personalen inte sällan har en rad olika kompetenser som fordras för att kunna sätta ihop en tillsvidareanställning. Dessa riskerar således att inte komma upp i det antal tjänstgöringstimmar som krävs för att ha ett giltigt certifikat; för flygsektorn gäller det t.ex. piloter men även ombord- och markservicepersonal. När delar av verksamheten ska starta igen blir det flaskhalsproblem vid t.ex. simulatorer när personalstyrkan ska återfå sina certifieringar. Jag vill understryka att byråkrati inte ska behöva fördröja en återstart. Myndigheterna behöver därför ta fram beredskapsplaner för hur man kan starta upp utan onödiga dröjsmål. Jag anser att det är regeringen genom Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB) som ska hantera detta. Jag menar vidare att regeringen och Transportstyrelsen borde ha en beredskap för att snabbt kunna besluta om förlängd giltighetstid för certifikat och tillstånd. Jag anser att man i en situation som den som har uppstått under coronapandemin borde kunna överväga att förlänga befintliga certifikat och tillstånd. Det skulle kunna underlätta validering och förnyelse av tillstånd och därmed minska risken för köbildning till simulatorer och myndigheter. Det som jag nu har anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Ekonomiska planeringsramar –2033, punkt 7 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: a) =utskottet, b) godkänner vad reservanterna föreslår om att av den ekonomiska ramen ska användas till vidmakthållande av statliga järnvägar inklusive reinvesteringar samt att av den ekonomiska ramen ska användas till vidmakthållande av statliga vägar inklusive bärighet, tjälsäkring och reinvesteringar av vägar samt till statlig medfinansiering till enskilda vägar, c) godkänner vad reservanterna föreslår om att av den ekonomiska ramen ska användas till utveckling av transportsystemet samt att denna del av den ekonomiska ramen ska få användas för investeringar i statliga järnvägar och vägar, trimnings- och miljöåtgärder i befintlig infrastruktur och statlig medfinansiering till vissa regionala kollektivtrafikanläggningar m.m., bidrag till åtgärder i allmänna farleder och slussar, stöd för att främja hållbara stadsmiljöer samt räntor och amorteringar för investeringar som finansieras med lån, d) =utskottet, e) =utskottet, f) ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. Därmed bifaller proposition 2020/21:151 punkterna 1, 4 och 5 samt motionerna 2020/21:3467 av m.fl. (M) yrkande 8, 2020/21:3488 av m.fl. (M) yrkande 8 och 2020/21:4042 av m.fl. (M) yrkandena 1–6, 13, 14, 16, 17, 19–22, 24, 27 och 30–32, 2020/21:2217 av m.fl. (SD) yrkande 27, 2020/21:2809 av m.fl. (KD) yrkande 18, 2020/21:4041 av m.fl. (SD) yrkandena 4 och 5 samt 2020/21:4047 av m.fl. (KD) yrkande 11 och avslår proposition 2020/21:151 punkterna 2 och 3 samt motionerna 2020/21:2217 av m.fl. (SD) yrkandena 1, 28 och 29, 2020/21:2218 av m.fl. (SD) yrkandena 5 och 110, 2020/21:4037 av m.fl. (V) yrkandena 1, 3 och 12–18, 2020/21:4041 av m.fl. (SD) yrkandena 3 och 6 i denna del och 2020/21:4047 av m.fl. (KD) yrkandena 1–3 och 5. För att säkra jobb och tillväxt i hela landet behövs en väl fungerande infrastruktur. Det handlar om hur vi skapar förutsättningar för hela . Människor och företag ska kunna lita på att grundläggande funktioner i samhället fungerar och levererar den tilltänkta nyttan. Vi prioriterar därför vård av den befintliga infrastrukturen som vi gör satsningar för att stärka transportsystemet där det behövs för att säkerställa att hela har fungerande infrastruktur. och världen befinner sig just nu i en omvälvande tid med en pandemi som gjort att flera sektorer är i en djup och allvarlig kris. pågår en omfattande omställning av samhället för att bli av med fossila drivmedel och tillverkningsprocesser. Tyvärr minskar inte utsläppen i tillräckligt hög takt och regeringen bär ett stort ansvar för detta misslyckande. Alltför länge har regeringens fokus legat på ineffektiva satsningar som inte tar oss närmare våra klimatmål. Vi vill minska transporternas klimatpåverkan genom att tillvarata möjligheterna med ny teknik, öka andelen förnybara drivmedel, ha en hög klimatprestanda för såväl fordon som drivmedel samt effektivare transporter. Vi i satsar lika mycket pengar som regeringen på transportinfrastrukturen 2022–2033 men väljer att prioritera annorlunda för att skapa förutsättningar för tillväxt i hela . Vi säger nej till höghastighetståg och prioriterar i stället att stärka alla färdslag på ett hållbart sätt med ett tydligt intermodalt perspektiv. behöver en mer robust skötsel av järnvägar och vägar. Forskningen visar att det enskilt mest effektiva sättet att värna skattebetalarnas pengar är att vårda och stärka den infrastruktur vi redan har. behöver, en gång för alla, göra upp med den gamla debatten där färdslag ställs mot varandra. Vi vill utforma en modern och hållbar infrastrukturpolitik med fokus på jobb, pendling och miljö. Vi tar hänsyn till skattebetalarnas pengar och inkluderar i våra satsningar alla olika färdslag för att skapa ett effektivt transportsystem i hela . Vi vill se en infrastrukturpolitik som ger kraft att bygga . Vi avslår regeringens förslag om medel till utveckling av transportinfrastruktur och menar att i stället bör besluta att dessa medel ska uppgå till . Vidare avslår vi regeringens förslag när det gäller ramen för vidmakthållande av statliga vägar inklusive bärighet, tjälsäkring och reinvesteringar av vägar samt till statlig medfinansiering av enskilda vägar och menar att i stället bör besluta att av den ekonomiska ramen ska användas till ändamålet. Vidare avslår vi regeringens förslag om medel till drift och underhåll av järnvägen och menar att i stället bör besluta att dessa ska uppgå till . Dessutom vill vi uppmärksamma frågan om underfinansiering inom befintlig plan. Innevarande plan med infrastrukturprojekt som är beslutade av är enligt beräkningar underfinansierad med . Det innebär att en rad politiska beslut och löften riskerar att skjutas alternativt inte alls genomföras. Vi menar att det är skadligt att lova och politiskt besluta om satsningar utan att finansiera. Vi vill också uppmärksamma att beräkningar sker penningvärde medan regeringens proposition i stället räknas penningvärde. Seriösa ekonomiska bedömare uppger att beräknade kostnader bör räknas upp med . Det innebär att regeringen saknar ytterligare medel för att upprätthålla det som man säger sig lova i propositionen, vilket riskerar att späda på den växande underhållsskulden. Vi vill att en plan för att komma i kapp med underfinansieringen tas fram. Vi måste värna principen att löften ska hållas och beslutad plan finansieras. Projekt inom plan ska i alla delar vara fullt ut finansierade. Vi vill lyfta upp frågor om järnvägs- och vägunderhåll. Vi vill se en politik som stärker befintlig järnväg genom satsningar på underhåll. Vi vill stärka det svenska järnvägsnätet genom att bygga på det som redan finns, dvs. att komplettera och optimera för att öka kapacitet och tillgänglighet. Vi kan konstatera att underhållsskulden på svensk järnväg och väg enligt bedömningar uppgår till . Detta drabbar både företagare och pendlare och är naturligtvis inte långsiktigt hållbart. Vi menar att regeringen bör ge i uppdrag att ta fram en plan för att successivt arbeta bort underhållsskulden kommande planperiod. Vi menar även att regeringen bör ge i uppdrag att analysera järnvägsbehoven och stoppa satsningen på höghastighetsjärnväg. Vi vill också uppmärksamma behovet av en satsning på vägar. Vi vill prioritera att göra det svenska vägnätet mer robust och modernt, bygga bort flaskhalsar och prioritera underhåll. Arbetet med att bygga om vägar till bärighetsklass 4 (BK4) har enligt vår mening inte prioriterats av regeringen. preliminära bedömning är att arbetet kan vara klart runt 2029–2030. Detta ska jämföras med exempelvis som påbörjade sitt arbete 2013 och har en väl fungerande infrastruktur för riktigt tunga lastbilar. Tunga transporter ger färre resor, större ekonomisk lönsamhet och mindre klimatpåverkan. Arbetet med att stärka viktiga svenska vägar för tyngre lastbilar måste därför prioriteras . Vi vill vidare lyfta fram att sjöfarten är viktig för svenskt näringsliv och klimatomställningen. Båtar kan frakta stora kvantiteter varor såväl som riktigt stora föremål. Trängseln på våra vatten är väsentligt mycket mindre än på vägar och spår. Sjöfarten är viktig och kommer sannolikt att bli viktigare i vår alltmer globaliserade värld. drygt 50 hamnar är tillsammans med inre vattenvägar en ännu delvis outnyttjad resurs som ger goda möjligheter att avlasta vägnätet och minska de fossila utsläppen. Vi kan konstatera att koldioxidfri el medför stora möjligheter för att bidra till klimatmålens uppfyllelse men också att skapa nya jobb och exportmöjligheter. Båtar som ligger i hamn med påslagna fossildrivna motorer är dyrt, omodernt och till skada för klimatet. Det finns ingen rimlig anledning att inte alla fartyg som lägger till i svenska hamnar ska drivas av . Regeringen bör skyndsamt tydliggöra regelverket för detta och ta fram en plan för tillgången på i alla svenska hamnar. Vi vill även lyfta fram att det bör tillsättas en utredning för att säkerställa de regionala flygplatsernas långsiktiga utveckling. Det bör utredas en modell där staten, kommunerna och regionerna tar gemensamt ansvar för att säkerställa den svenska infrastrukturen av regionala flygplatser. Vi vill här peka på vikten av att långsiktigt säkra inrikesflyget till och från . Vi betonar att de regionala flygplatserna är helt beroende av flygningar in mot storstäderna, varför frågan om flygets förutsättningar till är en nationell angelägenhet. Slutligen vill vi uppmärksamma behovet av att initiera en Arlandaförhandling i syfte att göra flygplatsen till ledande. Vi vill bygga ut , som är ett nav för tillväxt, handel och jobb i hela . Ett normalt år, när världen inte lamslås av en pandemi, reser mer än 26 miljoner passagerare till och från fördelat på drygt 230 000 starter och landningar. Detta visar hur viktigt det är att skapa goda förutsättningar för långsiktiga utveckling. Behoven av investeringar i och kring är stora. Regeringen bör därför skyndsamt initiera en Arlandaförhandling med samtliga berörda parter för att säkerställa flygplatsens långsiktiga utveckling. Det som vi nu har anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Ekonomiska planeringsramar –2033, punkt 7 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: a) =utskottet, b) =utskottet, c) =utskottet, d) =utskottet, e) =utskottet, f) ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. Därmed bifaller proposition 2020/21:151 punkterna 1–5 och motionerna 2020/21:2217 av m.fl. (SD) yrkandena 1 och 27–29, 2020/21:2218 av m.fl. (SD) yrkandena 5 och 110, 2020/21:4041 av m.fl. (SD) yrkandena 3–5 och 6 i denna del och 2020/21:4042 av m.fl. (M) yrkande 20, 2020/21:2809 av m.fl. (KD) yrkande 18, 2020/21:3488 av m.fl. (M) yrkande 8, 2020/21:4037 av m.fl. (V) yrkande 14 och 2020/21:4042 av m.fl. (M) yrkandena 13 och 30 samt 2020/21:3467 av m.fl. (M) yrkande 8, 2020/21:4037 av m.fl. (V) yrkandena 1, 3, 12, 13 och 15–18, 2020/21:4042 av m.fl. (M) yrkandena 1–6, 14, 16, 17, 19, 21, 22, 24, 27, 31 och 32 samt 2020/21:4047 av m.fl. (KD) yrkandena 1–3, 5 och 11. Vi vill inledningsvis betona att det är viktigt att svenskt näringsliv och svensk arbetsmarknad har en fungerande infrastruktur. Resurseffektivitet och ett fokus på konsekvens bör därför prägla svensk infrastrukturpolitik. Såväl den nuvarande regeringens som tidigare regeringars infrastrukturpolitik har präglats av idealism snarare än realism, och anslagen till investeringar och underhåll har sjunkit i procentandel av BNP. Därför har landet en enorm underhållsskuld, som regeringen drömmer om nya höghastighetståg, cykelbanor och åtgärder som syftar till annat än att uppfylla medborgarnas behov av tids- och kostnadseffektiva transporter. Vi menar att det är oansvarigt att avsätta så mycket pengar till en höghastighetsjärnväg enligt de koncept som har presenterat, dels med tanke på att dessa medel i långt större grad behövs till underhåll av befintliga vägar och järnvägar, till att bygga ut och trimma befintligt järnvägssystem och bygga bort existerande flaskhalsar, dels för att den påstådda samhällsekonomiska nyttan av dessa höghastighetsjärnvägar är högst omtvistad. Dock vore det oklokt att inte slutföra de delprojekt där anslag redan beviljats och projekteringsarbetet pågår. Vi vill betona att de medel som anslås inom de budgetramar som beslutas för den kommande planperioden –2033 i första hand ska gå till underhåll och upprätthållande av statens väg- och järnvägsinfrastruktur samt till stöd till underhåll och upprätthållande av regionala och lokala vägar och järnvägar. Vi anser att regeringen måste presentera en plan för hur man avser att arbeta bort den befintliga underhållsskulden samt sätta en bortre gräns för detta arbete. Vi vill vidare uppmärksamma att statens vägnät utgör den största delen av transportarbetet för såväl godstransporter som persontransporter, varför den samhällsekonomiska nyttan måste vägas in när investeringar i järnväg ska ställas mot investeringar i vägar. Dessutom anser vi att driften av nya isbrytare ska finansieras inom ramen för den kommande nationella transportplanen. Vi kan konstatera att svensk exportindustri expanderar, inte minst i norr, vilket ställer ökade krav på en fungerande sjöfart året om. Det finns både miljömässiga och effektivitetsmässiga skäl att eftersträva att mer gods transporteras till sjöss. För att detta ska kunna bli verklighet krävs tillgång till isfria farleder . Det är därför angeläget att driften av nya isbrytare ryms inom ramen för den kommande nationella transportplanen. Ett samarbete med bör om möjligt eftersträvas om detta kan ge kostnads- eller effektivitetsvinster för . Vi vill vidare lyfta fram behovet av en stärkt marknadspott för snabba åtgärder i syfte att stärka kapaciteten. Den befintliga marknadspotten eller näringslivspotten för investeringar behöver stärkas utöver den ordinarie budgetramen. Marknadspotten, som ges mandat att använda, syftar till att snabbt kunna nyttjas för att bygga bort uppkomna flaskhalsar som står i vägen för betydande investeringar inom näringslivet. Förslaget ligger i linje med vad som har lyfts fram av Näringslivets Transportråd. Vidare vill vi peka på behovet av att kraftigt stärka underhållet av det befintliga järnvägssystemet. Det finns behov av att säkerställa och optimera det befintliga järnvägssystemet för att i ett första skede generera en mer driftssäker och snabbare trafik. Vårt järnvägsnät har haft ett underhåll som varit underdimensionerat och resultatet av detta är att vi nu brottas med en kraftig underhållsskuld. Med justeringar som exempelvis längre stationer (driftsplatser), kortare blocksträckor på vissa sträckor, utbyggnad till dubbelspår eller fyrspår och högre hastighet på vissa sträckor kan användandet av spåren ökas. Underhåll måste också prioriteras till de tyngsta godsstråken som utgör stommen i järnvägsgodstrafiken. Vi kan konstatera att störningar här ger stora återverkningar på våra företag och basindustrier. Vi vill särskilt lyfta fram att kontaktledningsfel måste ses som allvarliga eftersom de renderar ett mycket stort antal förseningsminuter per tillfälle. Enligt uppstår över 1 000 kontaktledningsfel , och de orsakar ca . Vi vill betona att genomgripande åtgärder är nödvändiga i den befintliga infrastrukturen för att säkerställa tågens elförsörjning och därmed minska driftsstoppen. Som ett första steg menar vi att kontaktledningssystemet måste stärkas för att förhindra nedrivna kontaktledningar och andra förekommande fel. Dessutom menar vi att mer resurser till dubbelspårig järnväg bör prioriteras. Behovet av utbyggnad är större än de medel som tilldelas i statsbudgeten, varför noggranna prioriteringar behövs. Enkelspårsträckor är mer störningskänsliga än dubbelspårsträckor, varför fler dubbelspår är ett måste, i synnerhet på de mest trafikerade sträckorna. Även om antalet mötesplatser utökas är enkelspår fortfarande störningskänsliga. Vi konstaterar därför att det behövs mer resurser till dubbelspårig järnväg. Vidare vill vi peka på att det behöver införas ett riktat stöd till kommuner för upprustning av vägar. I samband med att många kommuner har pressad ekonomi skiljer sig skicket på de kommunala vägarna åt i förhållande till det statliga vägnätet. Skillnaderna kommer att öka i och med att kommunerna beläggs med ökade kostnader. Slutligen menar vi att det bör tillsättas en utredning för att säkerställa de regionala flygplatsernas långsiktiga utveckling. Vi menar att det bör utredas en modell där staten, kommunerna och regionerna tar gemensamt ansvar för att säkerställa den svenska infrastrukturen av regionala flygplatser. Det som vi nu har anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Ekonomiska planeringsramar –2033, punkt 7 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: a) =utskottet, b) =utskottet, c) =utskottet, d) =utskottet, e) =utskottet, f) ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. Därmed bifaller proposition 2020/21:151 punkterna 1–5 och motion 2020/21:4037 av m.fl. (V) yrkandena 1, 3 och 12–18, 2020/21:2217 av m.fl. (SD) yrkande 27, 2020/21:2809 av m.fl. (KD) yrkande 18, 2020/21:3488 av m.fl. (M) yrkande 8, 2020/21:4041 av m.fl. (SD) yrkande 6 i denna del och 2020/21:4042 av m.fl. (M) yrkande 13 och 2020/21:2217 av m.fl. (SD) yrkandena 1, 28 och 29, 2020/21:2218 av m.fl. (SD) yrkandena 5 och 110, 2020/21:3467 av m.fl. (M) yrkande 8, 2020/21:4041 av m.fl. (SD) yrkandena 3–5, 2020/21:4042 av m.fl. (M) yrkandena 1–6, 14, 16, 17, 19–22, 24, 27 och 30–32 samt 2020/21:4047 av m.fl. (KD) yrkandena 1–3, 5 och 11. Utgångspunkten vid transportinfrastrukturplanering måste vara att transportslag ska komplettera varandra och ses som en helhet. Förslag till kommunikationslösningar måste utgå från ett trafikslagsövergripande perspektiv. Centrala utgångspunkter när det gäller vägar, järnvägar, sjöfart, hamnar och flygplatser är på det övergripande planet att inriktningen av infrastrukturinvesteringarna ska leda till att klimatmålen nås, att de nationella miljömålen nås, att jämlikheten ökar, att jämställdheten ökar, att trafiksäkerheten förbättras, att det demokratiska inflytandet över infrastrukturen stärks och att transportsystemet byggs utifrån hela behov. Jag menar att regeringens proposition vilar på otillräckligt underlag och en felaktig bedömning av framtida transportbehov för att nå klimatmålen. Jag vill starkt betona att klimatmålet måste vara den styrande principen för framtidens infrastruktur och därmed styra planeringen, inriktningen och de ekonomiska ramarna för samtliga satsningar i transportinfrastrukturplaneringen 2022–2033. Därför menar jag att regeringen måste återkomma med ett nytt förslag till inriktning på satsningar i transportinfrastrukturen för perioden –2033 som är helt förenligt med klimatmål. Vi i avvisar regeringens förslag om den ekonomiska ramen för åtgärder i den statliga transportinfrastrukturen m.m. –2033 och menar att den i stället bör uppgå till samt att nya stambanor bör finansieras med lån utanför denna ekonomiska ram.