bet · H901UU2 · 2021-12-07 00:00:00 — Svenskt bistånd ska göra skillnad på riktigt, och det tror jag att och jag är överens om. Men ser vi att utbetalningsmålet sätter käppar i hjulen. I uppgav Sidas medarbetare att garantiers kostnadseffektivitet är en utmaning, helt enkelt på grund av att de inte genererar utbetalningar. Medarbetarna känner alltså en stor press att generera utbetalningar snarare än att använda de mest optimala verktyg som finns till hands. Låt oss komma ihåg att det är tillväxt, inte bistånd, som bygger välstånd. Min fråga till statsrådet är därför: Anser hon att det är problematiskt för ett effektivt bistånd att garantier bortprioriteras? Det är väl olika saker man kan tycka är beklagligt och synd i det läge befinner sig i och i hur de olika politiska partierna har valt att göra sina ställningstaganden. Jag tycker att det är synd att vi har partiledare som lovade Förintelseöverlevare att aldrig samarbeta med och som inte bara har bestämt sig för att samarbeta med dem utan också har försatt sig i ett läge där partiet inte ens kan ta ett steg om man inte får ta armkrok med i olika förhandlingar. Det kan jag tycka är synd, inte minst när vi pratar om ett så viktigt område som internationellt bistånd. Jag vet att ledamoten har ett starkt engagemang i detta, och jag hade hoppats att ledamoten skulle ha använt detta engagemang, inte minst i sitt eget parti, till att stå upp för att också ska ha ett högt och ambitiöst bistånd på enprocentsnivån. I stället försöker ledamoten slingra sig runt det faktum att man vill göra miljardnedskärningar på biståndet utan att egentligen berätta varför man måste skära ned på biståndet. Vi ska ha ett bistånd som fungerar, som går till sådant det är avsett för och som minskar korruption - alla dessa saker är vi överens om. Det vi inte är överens om är varför och tycker att det krävs miljardnedskärningar på biståndet. Det kan jag tycka är synd. Jag fick nog inget svar alls. Vi har ett effektivt verktyg som väljs bort, och det tycker inte vi är riktigt. På sidan 6 kan man läsa att medarbetare upplever att Sidas ledning prioriterar utbetalningar av biståndsmedel framför mobilisering av kapital. Sedan kan man läsa att flera medarbetare upplever att det finns starkare incitament att använda andra instrument för att genomföra biståndet. De upplever att den interna uppföljningen prioriterar utbetalningar. Vi tycker inte att det här är rätt och riktigt. Och det spelar i så fall egentligen ingen roll om ramen utökas, för det hjälper inte om medarbetarna på Sida faktiskt inte använder detta instrument. lyfte en viktig fråga i ett tidigare replikskifte: Vad vill man göra för att bemöta kritiken? Det är ju inte första gången lyfter liknande problem. Som jag svarade tidigare, och som även riksdagsledamoten borde veta om, kommer regeringen att svara på i en skrivelse till . Då kommer regeringens samlade bedömning av granskning. Jag har vid upprepade tillfällen i debatten sagt att ingen behöver vara orolig; den här regeringen är mycket engagerad i biståndet och kommer att fortsätta att arbeta hårt för att se till att biståndet används till det som det är avsett för. Det har vi gjort, och det kommer vi att fortsätta att göra. Vi kommer att göra det genom att också stå upp för att biståndet ska vara av bni. Det vi inte får svar på i den här debatten är varför det från sida krävs en sänkning med miljarder av biståndet för att ni ska kunna stå upp för svenskt bistånd. Tack, , för ett engagerat anförande! Man får väl säga att det är ett jungfrutal i det här sammanhanget. Statsrådet talar om demokratiarbete och att de som inte använder biståndsmedel rätt ska ställas till svars. Utvecklingen i de palestinska områdena fortsätter att gå åt fel håll. Uppvigling till våld, indoktrinering och hatpropaganda är vardagsmat. Det är angeläget att stödja den palestinska befolkningen, men kräver att inget bistånd ges till den palestinska myndigheten så länge myndigheten och dess företrädare ägnar sig åt terrorhyllningar och uppviglingar till våld mot och kränker de grundläggande mänskliga rättigheterna. Hårdare krav på kontroll måste också ställas på andra organisationer inom de palestinska områdena som mottar svenskt bistånd. har kritiserat för palestinska flyktingar, UNRWA, som inte långsiktigt har bidragit till att lösa palestiniernas problem. I stället har UNRWA institutionaliserat ett system med ärvd flyktingstatus och permanenta flyktingläger. I en granskningsrapport riktades allvarliga anklagelser mot organisationens högsta ledning, som ägnar sig åt nepotism, repressalier och andra övertramp för personlig och för att tysta legitim kritik. Kritiken mot ineffektivitet och korruption ledde till att flera länder, däribland , , och , frös sina bidrag. tycker att även borde frysa biståndet och i stället överföra denna uppgift till UNHCR, som sköter alla andra flyktingsituationer. Är ministern beredd att stödja en sådan utveckling ? Jag har redan som biståndsminister lämnat svar på skriftliga frågor när det gäller det här. Regeringen håller fast vid det som vi har sagt tidigare om detta. Med det sagt ska biståndet när det gäller detta precis som när det gäller annat gå till det som det är avsett för. Det här ska följa de regler som finns och det som gäller. Jag har redan svarat på skriftliga frågor, och jag svarar ungefär som S-MP-regeringen har svarat tidigare omkring detta. Det skulle ju vara intressant att höra ministern redogöra också i talarstolen i plenisal för vad de här svaren innehåller. Att följa reglerna och så vidare, säger ministern här, och att biståndet ska gå till vad det är avsett för. Men vilka konsekvenser kommer det att leda till? Vad är ministern beredd att göra för att inte pengar, direkt eller indirekt, ska stötta terrorhandlingar, indoktrinering och våldspropaganda? Det är en mycket allvarlig fråga. Är ministern beredd att arbeta för att genom avveckla UNRWA och i stället överföra uppdraget till UNHCR, som sköter liknande frågor i resten av världen? Svenskt bistånd ska inte gå till terrorhandlingar eller antisemitism, och det gör det inte heller. Jag hade också tänkt hälsa välkommen till utgiftsområdet och utskottet, och jag hade förutsett och hoppats på en konstruktiv anda i debatten. Men jag kan inte undvika att konstatera hur upptagna Socialdemokraterna är av stenar. Om man inte vänder på varje sten kastar man sten i glashus, nu här i kammaren genom att slänga sig med epitet som blåbruna utan att titta på sin egen historia och samtid eller se bjälken i sitt eget öga. Det är höga brösttoner från kring biståndet. Men det är tomt på svar och åtgärdsförslag när det kommer till de tre olika rapporter jag hänvisade till i mitt anförande, där det påpekas stora brister och framförs kritik mot hur delar av det svenska biståndet fungerar . Man saknar svar på varför man anser att just av statens budget ska gå till bistånd. Jag har fortfarande inte hört något svar på den frågan. Jag noterar att regeringen vill fortsätta ge bistånd till UNRWA, som berördes i det tidigare replikskiftet, och därigenom också göda antisemitism. Det tycker jag är tänkvärt när man lyfter frågor om Förintelsen här i kammaren. Ska man vända på varje sten undrar jag också varför biståndet är undantaget. Vad drar och regeringen för slutsatser av att hela tre kritiska granskningar har presenterats ? Vi förhåller oss till dessa objektiva utvärderingar och har dragit tydliga slutsatser, men varför har inte regeringen gjort detsamma? Har man något svar som oppositionen eller vi i utskottet inte känner till när det gäller hur man kan åtgärda den kritik som framförts? har ju nazistiska rötter. , er partiledare, har själv sagt att han till skillnad från min partiledare, , aldrig tänker lämna sin historia. Med det sagt: Det svenska biståndet ska gå till det som det är avsett för. Det svenska biståndet går inte till terrorhandlingar och antisemitism. Jag kan bara se att och här enas om att man inte tycker att vi ska stödja den palestinska befolkningen med bistånd. Jag tycker mig se någon sorts tråd i det här auktoritära draget som finns hos i alla fall . Ni vill ju också styra hur public service ska se ut, vilka kanaler som ska läggas ned och vara kvar. är även ensamma i denna kammare om att tycka att de själva ska bestämma vad som är forskning. och jämställdhet är då inte forskning, enligt . Och på det område som jag nu kliver in i, bistånd, ska sitta och bestämma att det inte ska gå något bistånd till just palestinier. Jag betackar mig för den utvecklingen. Vi socialdemokrater har sagt att vi har en röd linje, och det är att vi inte samarbetar med sverigedemokrater. Det tänker jag inte heller göra. Det är mycket att bemöta i det här replikskiftet. Jag föreslår till att börja med en studie i politisk historia och statsvetenskap. Titta då noga på vad har för historia i relation till exempelvis Socialdemokraterna, som har en betydligt smutsigare historia. Men se också det faktum att vi för vår del håller på att ta fram en vitbok som från ett akademiskt perspektiv kommer att granska historia så att det ges öppna kort kring de här ständiga beskyllningarna som klistras på oss, inte minst från Socialdemokraterna. Det handlar inte om att vi inte kan eller vill stödja den palestinska befolkningen eller palestinier. Det handlar om att genom svenskt bistånd göder en organisation som främjar antisemitism. Det kan väl ändå inte vara en av Socialdemokraternas prioriteringar i biståndsdebatten? Sedan blandar in en rad olika sakfrågor som egentligen rör allt utom den biståndsdebatt vi har, både public service, genusvetenskap och andra delar. Jag kan bara konstatera att inte driver något av den politik som säger. Återigen: Det går inga svenska biståndsmedel till terrorhandlingar eller antisemitism. har ofta väldigt mycket synpunkter på alla andra partier men vill inte ta ansvar för sitt eget. Då handlar det inte bara om dess historia utan också om vad sverigedemokrater gör här och och vad ni tillhör för politisk ideologi. Det kan inte vara märkligt att man kallas för den ideologi som man tillhör. När det gäller biståndet har jag väldigt svårt att tro att plötsligt står för internationell solidaritet och rättvisa och att det är anledningen till att ni vill halvera biståndet. Nej, det handlar inte om det. Ni står inte upp för internationell solidaritet - inte här heller. Historiskt, om vi ska säga någonting om det, har Liberalerna velat ha ett högre bistånd än Socialdemokraterna, även om vi nu är överens om att vi ska ha i bistånd. Vi behöver alltså inte orda så mycket om ramen utan kan gå direkt på innehållet. Jag har en fråga om demokrati. Det är naturligt. Liberalerna fick ju i januariavtalet regeringen att öka demokratibiståndet. Vi tycker också att demokrati ska vara det överordnade målet för all biståndspolitik. Det ska finnas ett demokratikriterium. Jag hade tidigare i debatten ett replikskifte med en kollega till ministern, en annan socialdemokrat. I det framgick att demokrati visserligen är viktigt och någonting som Socialdemokraterna står bakom - det ligger ju till och med i namnet Socialdemokraterna - men som från socialdemokratiskt perspektiv kanske inte alltid kan vara överordnat. I de tidigare replikskiften här som har rört UNRWA och det svenska biståndet till har också statsrådet slagit ifrån sig den kritik som ändå finns mot detta bistånd, att det direkt eller indirekt skulle kunna bidra till antisemitism, krigshets, terrorhets och så vidare. Då är min fråga: Om det skulle visa sig som biståndsminister att det svenska biståndet direkt eller indirekt har lett till någon av de saker som biståndsprojekten anklagas för, är då statsrådet beredd att prioritera demokrati, att ha ett demokratikriterium och att frysa detta bistånd? Eller är detta ett sådant fall som vi har hört om tidigare där demokratin får stå tillbaka för andra värden, enligt Socialdemokraterna? Återigen är jag glad att möta ett parti med vilket vi är överens om att det tjänar och världen väl att vi har av bni i bistånd och arbetar tillsammans med för att fler rika länder i världen också ska ge mer i internationellt bistånd. Det är någonting som skulle bygga en tryggare och säkrare värld för oss alla. Att bekämpa fattigdom och förtryck är, som vi också hörde från Socialdemokraterna säga, i sig ett demokratikriterium. Det är så vi ser på det. Sedan har jag sagt bara under den här debatten att biståndet ska gå till det som det är avsett för. Är det så att det framkommer oegentligheter måste det naturligtvis hanteras. Det ska inte gå några pengar till talibaner. Det ska inte gå några pengar till antisemitism. Det ska inte gå några pengar till terrorhandlingar. Jag har som biståndsminister redan lämnat svar på ett flertal skriftliga frågor när det gäller UNRWA och palestinierna. Där är vi inte . Vi delar inte den bild som målas upp här. Man måste jobba också med denna organisation, och det har man gjort, för att se till att det faktiskt blir rätt och riktigt. Men vi delar inte den bild som målas upp här. Det är självklart så att pengarna inte ska gå till terrorhandlingar och antisemitism. Men är det oegentligheter, här eller någon annanstans, får vi naturligtvis försöka hantera det. För mig räcker det inte att bekämpa förtryck och fattigdom för att det ska räknas som demokrati. Till exempel tycker jag att fria val och respekt för människors fri- och rättigheter är en grundläggande princip. Problemet med bistånd är att det kan vara ett både indirekt och direkt stöttande av organisationer eller aktörer som inte värnar om demokratin. Jag har en annan fråga till statsrådet. Den handlar om det som kallar återvandringsmiljard. De har kallat den för det i medier och på sina landsdagar, tror jag att det heter. Vi har också hört och här i talarstolen förneka att det är en återvandringsmiljard. Men statsrådet sitter ju på alla resurser på och vet hur regeringen ser på den här budgeten. Statsrådet har ju valt att regera med den. Min fråga är helt enkelt: Är det så som det verkar i den här debatten att helt enkelt ljuger för sina väljare när de kallar det för en återvandringsmiljard? Ryms det här redan inom det vanliga utvecklingsbiståndet? Vi har respekt också för hantering av de här frågorna. Inte minst i utskottets hantering av detta har man gjort det väldigt klart och tydligt att det här är en beskrivning av den här miljarden som innebär det som biståndet redan används för. Det har kommit många frågor om vad SD faktiskt vill göra i biståndspolitiken - kanske för få, för det viktiga är väl vad vi vill göra och inte att vi hoppar på varandra. För den som vill veta mer om vad vi vill göra finns vår kommittémotion på 28 sidor att tillgå, men jag vill redogöra för några huvuddrag. Vi vill att ska vara ett land som hjälper de mest fattiga och utsatta i världen. Det kan å ena sidan handla om katastrofhjälp vid sådant som jordbävningar eller konflikter. Å andra sidan, och förstås långt viktigare, handlar det om att hjälpa länder upp ur den värsta fattigdomen så att de kan bygga upp ett välstånd där ingen svälter och fler och fler länder och människor kan nå det som kallade lägre medelklass. Där kan människor känna trygghet inför sin och sin familjs framtid. Tydligare mål och mer opartisk utvärdering är därför viktiga delar i ett effektivt biståndsarbete. Pengarna måste gå dit där de gör mest nytta. Vi vill att höga krav ska ställas på att biståndet inte går till korruption. Vid det har redan flera talare uppehållit sig, men jag tror inte att någon har nämnt att utvärderingar har sagt att korruptionens utbredning på grund av det väldigt stora biståndet till kan ha bidragit till att motståndskraften mot talibanernas återvändande minskade. Det här är ett typiskt exempel på när vi inte har följt upp nog. Även andra länder får samma kritik, inte minst , kanske jag ska nämna. Vi kräver också att biståndsländer inte motverkar mänskliga rättigheter. bör utfärda varningar om uteblivet bistånd, och de måste faktiskt också leda till indraget bistånd . Vi vill ge stöd till färre FN-organisationer än . är ett biståndsland. Andra länder kan välja att prioritera andra FN-organisationer, men vi bör kraftsamla när det gäller både länder och FN-organisationer som vi arbetar med. Då kommer vi att ha en bättre dialog med dem, och vi kommer också att ha bättre kontroll på vart pengarna går. Vi brukar som exempel nämna UNHCR och inte UNRWA, därför att vi tycker att det ska vara en som jobbar med flyktingmottagandet. Vi nämner alltid Programme som ofta jobbar ihop med UNHCR för att det ska komma in mat och för att det ska byggas upp flyktingläger. är ett bra exempel på behovet av båda de här organisationerna. Om vi ser till att det kommer in mat - och det är bråttom - och om vi ser till att det byggs upp flyktingläger runt kan situationen stabiliseras, men knappast utan det. Vi brukar också ofta nämna och som sådana grundläggande FN-organisationer som vi ska arbeta med. Men det finns över 30 olika FN-organisationer, och vi tycker att den här har växt sig för stor. Det är för mycket dubbelarbete, och därför tycker vi att ska prioritera. Detsamma gäller stora fonder, till exempel GEF och som jobbar med ungefär samma saker - även Great . De här fonderna har haft som mål att skapa en grön utveckling, och det är väldigt bra. Men man får också en känsla av att de dubbelarbetar. Det borde inte behöva vara olika. Man får en känsla av att det handlar mer om att dra in pengar än om att fokusera på det viktiga. Vi tycker att man bör driva på för en debatt mot FN där man säger: Återgå till färre organisationer och kraftsamla! Det blir en stor byråkrati annars, och den känner väl alla som har jobbat med FN till. Vi vill också, som andra talare, att en större andel av biståndet ska vara bilateralt, till exempel de stora biståndsfonderna som jobbar med att planera skog i , som jag har nämnt förut här i kammaren. Jag tror nog att vi är världsbäst på det. Vi kan göra mycket mer av det här bilateralt. Vi vill dra in biståndet till organisationer som inte har vattentäta skott mot terrorism. Där har till exempel stödet till den palestinska myndigheten varit ett problem. Man ska inte dra in stödet först, utan man ska varna först. Men det måste också hända någonting . Vi vill ha ett återvändandeavtal för medborgare från mottagarländer som får svenskt bistånd om medborgarna befinner sig i utan uppehållstillstånd. Vi tycker att det är en rimlig förutsättning för det svenska biståndet. Vi vill ha ett fortsatt arbete med tydligare mål med extern kontroll av biståndet och inte kontroll bara genom dem som jobbar med biståndet, för man blir för partisk. Koncentration till ett urval av länder har jag nämnt, liksom arbete genom färre internationella organisationer och fonder. Jag skulle också vilja nämna en sak som vi inte har talat om, och det handlar om stad och land. Det är en motsättning som finns inte bara här i - här är ju frågan ofta uppe till debatt - men storstäderna i får våra svenska problem att se rätt små ut. , för att nämna honom igen, skrev i sin bok att när länder når ett visst välstånd avtar befolkningsökningen. Först då kan äntligen ökade nationalinkomster faktiskt bidra till att medelinvånaren får det bättre. Tyvärr ser vi inte den här utvecklingen i stora delar av . Miljonstäder växer upp i högt tempo. Det är städer som inte är miljömässigt hållbara, och detta sker i en skala som många i kanske inte känner till. har redan 47 miljonstäder. 36 av dem ligger söder om . De flesta av de här städerna var fem eller tio gånger mindre bara för några tiotal år sedan. Vi sverigedemokrater vill fokusera på mindre städer. Vi måste hitta en motvikt till storstäderna, för de föröder grundvattnet och området runt sig. Därför gäller det att få till någonting som gör att människor inte flyr till storstäderna, för de är tidsinställda bomber vad gäller både större flyktingströmmar och till exempel pandemier. Därför vill vi stödja industriprojekt. sa tidigare att vi ville ha revolution och att vi nu vill ha revision. Men på ägnade vi oss också åt stora industriprojekt i olika länder. Bai Bang är ofta omdiskuterat, och det är lite spännande med tanke på att Bai Bang var ett pappersprojekt i det inte alls demokratiska . Det visar att vi inte alltid, inte heller från socialdemokratiskt håll, har värderat demokrati som en grundförutsättning. Bai Bang har fungerat ända till . De trädplanteringar som till slut gjordes för att försörja fabriken, visserligen i fel ordning, gjorde att Bai Bang faktiskt har kunnat finnas väldigt länge och till att är världens största exportör av trädgårdsmöbler, vilket var något man inte tänkte på då. Det är alltså tydligt att stora industriprojekt gör nytta för både män och kvinnor och för det allmänna välståndet. Kanske också för demokratin, för de här skogsplanteringarna är nu utdelade till bönder som förvaltar dem och får tjäna pengar på dem. Ett annat exempel är Kotmale på där vi jobbade med ett stort elkraftverk. Jag tror att vi måste gå tillbaka till att jobba mer med den här typen av projekt, för de skapar riktigt välstånd. Jag tror också att garantiverksamheten som Sida inte prioriterar tillräckligt högt kan skapa verkligt bistånd. Slutligen tycker jag att vi måste se till att EU och öppnar upp för mer handel med fattiga länder så att de kan få riktiga villkor och lyftas på riktigt. Det var intressant att höra och beskrivningen av utvecklingspolitik. Det finns helt klart gemensamma nämnare. Det finns sannolikt också sådant som skiljer oss åt. Jag kanske inte tror att en koncentration av FN-organ till ännu större organ kommer att leda till mindre byråkrati. Erfarenheten är väl tvärtom att stora organisationer leder till ännu större överbyggnader och mer byråkrati. Med tanke på allt det som du räknar upp att ni vill göra, , där det mesta är rimligt, undrar jag varför ni vill göra hälften så mycket av allt det. Varför vill ni bara lägga en halv procent av bni på biståndet när det är uppenbart att ni har idéer som ni tror på i fråga om vad vi kan göra för biståndspengarna? Tack, , för den väl motiverade frågan! Jag vet inte vart vi vill på mycket lång sikt. Jag tror att vi vill ha ett bistånd som är i världsklass. Jag vill dock påminna om att är i en alldeles egen världsklass när det gäller bistånd. har vi, innan vi gjorde upp med och , budgeterat för i bistånd, vilket är FN:s rekommendation. Men det når nästan inga andra länder än . Om skulle gå ned till , som vi har föreslagit , skulle fortfarande ligga på tredje eller möjligen fjärde plats vad gäller bistånd. ifrågasätter alltså det här lite. vill väldigt gärna gå före. Och det är väl bra. Men vi går väldigt långt före. Vi springer före, och vi tittar oss inte över axeln. tror inte - och jag tycker att det finns historiska belägg för det - att om ensamt går före följer de andra med. Vi ser inte det. Vi ser, som frågeställaren själv sa, att man ligger 1 000 miljarder efter. Var det så? På något sätt måste vi alltså verka för att fler länder arbetar tillsammans och bidrar. kan inte alltid ligga långt före. Det är precis så det är. Redan före pandemin fattades 1 000 miljarder i den globala utvecklingsbudgeten. Om fler länder gjorde som skulle de pengarna inte fattas. Då måste vi fundera på hur vi ska få fler rika länder att lägga mer pengar. Är det då rätt signal att skicka att det land som många andra har som föredöme i fråga om ambitionen för både hur mycket pengar man lägger och det praktiska genomförandet vad gäller kvalitet, låg administrationskostnad och att hålla undan korruption, minskar sitt bistånd? Vad får det för effekt? Kommer det att bli mer eller mindre pengar totalt sett till utvecklingsagendan? Jag tror tyvärr att det kommer att bli ett ännu större glapp än de där 1 000 miljarderna. Jag har en kort kommentar om biståndet till och korruptionen där. Ja, är ett av de absolut mest korrumperade länderna i världen. Det är en av orsakerna till hela situationen i , med de våldsamheter och allt som pågår.