bet · H801KU23 · 2021-04-16 00:00:00 — I kommittémotion 2019/20:3248 av m.fl. (C) yrkande 58 begärs ett tillkännagivande om förebyggande arbete mot radikalisering, bl.a. inom kriminalvården. Motionärerna anför att individer som är på väg att radikaliseras måste mötas av förebyggande åtgärder. Lokal polis liksom civilsamhället, framför allt mammorna och de religiösa samfunden, har en viktig roll i kampen mot radikalisering. Skolan bör kontakta hemmet om unga visar tecken på extremism och radikalisering. Även inom kriminalvården är det viktigt att det förebyggande arbetet bedrivs kontinuerligt. Ett i huvudsak likalydande yrkande görs i kommittémotion 2020/21:2957 yrkande 53. m.fl. (KD) begär i kommittémotion 2019/20:2732 yrkande 1 och i kommittémotion 2020/21:3498 yrkande 1 tillkännagivanden om att stärka det lokala förebyggande arbetet mot rekrytering och radikalisering. Enligt motionärerna krävs det ett mer offensivt och konkret arbete i kommunerna för att förebygga att människor ansluter sig till terrorceller eller blir IS-krigare. Det är viktigt att bryta det utanförskap som råder i vissa storstadsförorter som kan fungera som grogrund för extrema organisationer. (M) begär i motion 2019/20:2478 yrkande 2 att regeringen bör överväga ytterligare förebyggande åtgärder mot våldsbejakande extremism. Motionären anför att bedriver ett effektivt förebyggande arbete mot våldsbejakande extremism där samspelet mellan brottsbekämpande och förebyggande åtgärder är väl utvecklat. Motionären framhåller att motionen är avgränsad till det förebyggande arbetet när det gäller informationsutbyte mellan myndigheter och sekretess. (M) begär i motion 2020/21:3030 yrkande 4 ett tillkännagivande om att alla kommuner ska ha ett brottsförebyggande arbete. Motionären hänvisar till den danska modellen för det förebyggande arbetet och att samarbetet mellan myndigheterna i är djupare än vad som har varit fallet i . En faktor för effektiv samverkan enligt den danska modellen är sekretessreglerna som gör det möjligt till informationsutbyte om relevant information vid misstanke om brott. (L) begär i motion 2020/21:1526 ett tillkännagivande om att intensifiera arbetet mot våldsbejakande extremism och radikalisering på regional nivå. Motionären anför att regeringen bör ge ett tydligt uppdrag till länsstyrelserna om att koordinera arbetet på regional nivå för att öka kommunernas beredskap och kompetens. Ett uppdrag bör också ges till och Säkerhetspolisen för att intensifiera arbetet mellan , och skolorna för att förebygga och förhindra radikalisering. En grundläggande princip i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), förkortad OSL, är att sekretess som huvudregel inte följer med en uppgift när den lämnas till en annan myndighet. Syftet med sekretess mellan myndigheter är i första hand att värna den enskildes integritet. har myndigheter behov av att utbyta information med varandra. har det också ansetts vara en självklar princip att myndigheter är skyldiga att samarbeta och bistå varandra i den utsträckning som det går. Principen kommer till uttryck i 8 § förvaltningslagen (2017:900). Enligt denna bestämmelse ska en myndighet samverka med andra myndigheter inom sitt verksamhetsområde. Vidare föreskrivs i 6 kap. 5 § OSL att en myndighet på begäran av en annan myndighet ska lämna uppgifter som den förfogar över, om inte uppgiften är sekretessbelagd eller det skulle hindra arbetets behöriga gång. Denna föreskrift om informationsskyldighet mellan myndigheter kan ses som en precisering av den allmänna samverkansskyldigheten som gäller enligt förvaltningslagen. För att tillgodose myndigheternas informationsbehov finns i OSL flera undantag från sekretessen mellan myndigheter, s.k. sekretessbrytande bestämmelser. De sekretessbrytande bestämmelserna har utformats efter en intresseavvägning mellan myndigheternas behov av att utbyta uppgifter och det intresse som den aktuella sekretessbestämmelsen avser att skydda. Genom lagändringar som trädde i kraft har fått utökade möjligheter att lämna ut uppgifter till den kommunala i syfte att förebygga terroristbrottslighet. Även myndigheter inom har fått utökade möjligheter att dela med sig av uppgifter till och Säkerhetspolisen. Lagändringarna innebär att uppgifter ska kunna lämnas ut i större utsträckning vid misstankar om att terroristbrottslighet har begåtts men också när det krävs för att förebygga sådan brottslighet (prop. 2019/20:123, bet. 2019/20:JuU35, rskr. 2019/20:321). Enligt 26 kap. 1 § OSL gäller sekretess inom för en uppgift om en enskilds personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider men. Enligt 35 kap. 1 § OSL gäller sekretess för uppgift om en enskilds personliga och ekonomiska förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till honom eller henne lider skada eller men och uppgiften förekommer i bl.a. en utredning enligt bestämmelserna om förundersökning i brottmål. Enligt den nya bestämmelsen i 10 kap. 18 b § OSL är det numera under vissa förutsättningar möjligt för myndigheterna inom att lämna ut uppgifter som omfattas av sekretess enligt 26 kap. 1 § OSL till och Säkerhetspolisen i syfte att förebygga viss terroristbrottslighet. Uppgifter får lämnas ut både på eget initiativ och på begäran av eller Säkerhetspolisen. Enligt den nya bestämmelsen i 10 kap. 22 a § OSL är det vidare under vissa förutsättningar möjligt för myndigheterna inom att lämna ut uppgifter som omfattas av sekretess enligt 26 kap. 1 § OSL och som angår misstanke om viss begången terroristbrottslighet till och Säkerhetspolisen. Uppgifter får lämnas ut både på eget initiativ och på begäran av eller Säkerhetspolisen. Enligt 35 kap. 10 c § OSL är det också under vissa förutsättningar möjligt för att lämna ut uppgifter som omfattas av bl.a. förundersökningssekretess enligt 35 kap. 1 § OSL till den kommunala i syfte att förebygga viss terroristbrottslighet. Uppgifter får lämnas ut både på eget initiativ och på begäran av en myndighet inom . Regeringen gav 2016 Kriminalvården i uppdrag att utveckla och långsiktigt förankra arbetet mot våldsbejakande extremism. Genom ett regeringsbeslut utökades detta uppdrag, och uppdragstiden förlängdes till (Ju2017/08663/). Uppdraget skulle slutredovisas senast . Kriminalvården skulle enligt det utökade uppdraget bl.a. – intensifiera utbildningsinsatserna ytterligare – utveckla myndighetens beredskap för att kunna arbeta med s.k. återvändare genom att i tillämpliga delar använda manualen () – utveckla myndighetens kunskap om möjliga kopplingar mellan våldsbejakande extremism och organiserad brottslighet samt annan kriminalitet – utveckla och förstärka samarbetet med civilsamhällets organisationer och andra aktörer som verkar på området. Av den slutredovisning som lämnades framgår att Kriminalvården har inhämtat kunskap inom området genom myndighetssamverkan, att delta i föreläsningar och genom internt arbete. Förutom generella utbildningsinsatser har riktade utbildningar om våldsbejakande extremism genomförts för tjänstemän i strategiska positioner. Kriminalvården har tagit till sig de rekommendationer som presenterats i RAN-manualen i fråga om återvändare. Manualen belyser bl.a. att insatser för rehabilitering till samhället kräver långsiktighet, individuell anpassning och samverkan mellan flera aktörer hos myndigheter och civilsamhälle. Samverkan kring våldsbejakande extremism har utvecklats med främst Säkerhetspolisen, och . Kriminalvården samverkar även med Center mot våldsbejakande extremism genom att delta i centrets forum för myndighetssamverkan och i specifika kunskapsfrågor. Kriminalvården har vidare arbetat med att förstärka rutiner för att säkerställa att organisationer och andra aktörer inom civilsamhället som är aktuella för samverkan delar samhällets rådande syn på grundläggande värderingar och demokrati. En vägledning från Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor (MUCF) gavs i sitt regleringsbrev i uppdrag att ta fram och sprida en vägledning för samverkan mellan kommuner och det civila samhällets organisationer i arbetet med att värna demokratin mot våldsbejakande extremism. lämnade MUCF rapporten koden! En vägledning om hur kommuner och civilsamhälle kan arbeta tillsammans mot våldsbejakande extremism. Skriften består av tre delar. Den första gäller det civila samhällets och kommunernas olika förutsättningar och avser även att ge ett perspektiv på förebyggande arbete och behovet av samverkan mellan kommunerna och det civila samhället. I den andra delen finns en vägledning om hur kommunerna och det civila samhället kan samverka i olika faser av det förebyggande arbetet. I den tredje delen beskrivs kort några olika modeller för samverkan mellan det offentliga och det civila samhället. För att ge stöd till barn och unga i riskzonen och deras anhöriga samt underlätta utträde ur våldsbejakande extremistiska miljöer har på uppdrag av regeringen tagit fram ett stöd till arbete med återvändare och andra personer som är involverade i våldsbejakande extremistiska miljöer (prop. 2018/19:1 utg.omr. 1 s. 53). har även vidareutvecklat stödet till arbete med barn och unga och behovsanpassat stödmaterialet så att det enkelt ska kunna användas i dagliga arbete. Genom uppdragen har tillgång till kunskapsstöd när det gäller regelverk, ansvarsfördelning, lagstiftning och samverkan i frågor om våldsbejakande extremism. Även har utvecklat stöd till sin personal i frågor om våldsbejakande extremism, bl.a. en webbutbildning som i första hand riktar sig till medarbetare inom institutionsstyrelsens ungdomsvård. har vidare tagit fram ett utbildningspaket som handlar om våldsbejakande extremism. Utbildningspaketet ska vara ett stöd för arbete med barn och unga vuxna som involverats eller riskerar att dras in i våldsbejakande extremism. drev ett projekt med en orostelefon till vilken familj, vänner och andra kunde ringa om de kände oro för att någon i deras närhet drogs till en våldsbejakande rörelse. Orostelefonen om radikalisering drevs som ett pilotprojekt på uppdrag av regeringens nationella samordnare mot våldsbejakande extremism och t.o.m. . Därefter finansierades orostelefonen av Rädda Barnens egna medel t.o.m. då verksamheten avslutades. Med ny finansiering startade orostelefonen igen . Vid Center mot våldsbejakande extremism finns vidare ett behovsanpassat stöd till kommuner, myndigheter och andra aktörer som i sin verksamhet hanterar frågor om våldsbejakande extremism. Där finns en stödtelefonlinje anpassad för yrkesverksamma, främst i kommuner och myndigheter på lokal nivå, som behöver stöd i det förebyggande arbetet mot våldsbejakande extremism. behandlade utskottet motionsyrkanden om att utreda utökat informationsutbyte mellan myndigheter (bet. 2017/18:KU34). Utskottet framhöll att även med den självklara utgångspunkten att sekretesskyddet för den enskildes integritet ska vara starkt, är det av avgörande betydelse för samhällets förebyggande arbete mot våldsbejakande extremism och för att förhindra att människor radikaliseras och begår terroristbrott att kommuner, och Säkerhetspolisen kan samarbeta och utbyta uppgifter som är av väsentlig betydelse för detta arbete. Utskottet välkomnade därför den utredning om informationsutbyte vid samverkan mot terrorism som regeringen hade tillsatt. behandlade utskottet bl.a. motionsyrkanden om det lokala förebyggande arbetet mot rekrytering och radikalisering (bet. 2018/19:KU27). Utskottet konstaterade att det i den strategi mot våldsbejakande extremism som den tidigare nationella samordnaren presenterade anförs att det för att säkerställa att det kommunala arbetet mot våldsbejakande extremism fungerar i alla dimensioner krävs en samordnande funktion som koordinerar arbetet på lokal och nationell nivå, inom det civila samhället och den privata sektorn. Utskottet konstaterade också att det inom Center mot våldsbejakande extremism fortfarande pågår ett arbete med att ta fram kunskapsmaterial som torde kunna utgöra ett stöd för kommunernas arbete och som kan förutsättas bygga vidare på den nationella samordnarens arbete. Det fanns mot denna bakgrund inte skäl för ett sådant tillkännagivande som motionärerna efterlyste. Yrkandena avstyrktes därför. Utskottet konstaterar att och genom lagändringar som trädde i kraft har fått utökade möjligheter att utbyta information i syfte att förebygga terroristbrottslighet, och att en rad åtgärder har vidtagits av regeringen för att på olika sätt stärka det förbyggande arbetet mot våldsbejakande extremism. Utskottet ser därför inte skäl att nu föreslå något tillkännagivande med anledning av motionsyrkandena. De avstyrks därmed. Motioner som bereds förenklat Utskottets förslag i korthet avslår de motionsyrkanden som beretts i förenklad ordning. I motioner från den allmänna motionstiden /20 och 2020/21 har väckts förslag som rör fri- och rättigheter samt förebyggande av våldsbejakande extremism. Motionsyrkandena som rör fri- och rättigheter handlar om återkallelse av medborgarskap, juridiskt kön, diskriminering, rättighetsskydd mellan enskilda, äganderätts- och näringsfrihetskommission, uniformsförbud, förbud mot böneutrop, värdekommission, frihet från religion, klagofrist, stöd till hågkomsten av Förintelsen och trossamfundens trygghetsarbete. Motionsyrkandena som rör förebyggande av våldsbejakande extremism handlar om en nationell handlingsplan mot radikalisering, stöd i arbetet mot våldsbejakande extremism och radikalisering, s.k. IS-återvändare samt utländska bidrag till trossamfund. Utskottet har behandlat samma eller i huvudsak samma frågor tidigare . Detta har gjorts i betänkande 2018/19:KU27. har i enlighet med utskottets förslag avslagit motionsyrkandena. Utskottet står fast vid sina tidigare ställningstaganden, och det finns inte heller andra skäl att åter behandla motionerna i vanlig ordning. Motionerna avstyrks därför. Förbud mot slöja, punkt 1 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:2833 av m.fl. (M) yrkande 29, 2019/20:1893 av m.fl. (M), 2019/20:2401 av (M), 2019/20:3374 av m.fl. (M), 2020/21:1864 av m.fl. (M) och 2020/21:3514 av m.fl. (M) samt 2019/20:522 av (SD), 2019/20:526 av (SD), 2019/20:555 av m.fl. (SD) yrkandena 3 och 4, 2019/20:594 av m.fl. (SD) yrkande 5, 2019/20:617 av m.fl. (SD) yrkande 4, 2019/20:3118 av m.fl. (SD) yrkandena 6 och 7, 2020/21:21 av (SD), 2020/21:23 av (SD), 2020/21:642 av m.fl. (SD) yrkandena 3 och 4, 2020/21:656 av m.fl. (SD) yrkandena 6 och 7, 2020/21:1934 av m.fl. (SD) yrkande 6 och 2020/21:1936 av m.fl. (SD) yrkande 5. Att föräldrar tvingar sina barn att ha slöja utgör ett uttryck för en hederskultur som bör bekämpas. Här är det viktigt att det svenska samhället är tydligt. Vi tolererar inte tvång eller hederskultur. I har vi vidare kommit relativt långt i synen på jämställdhet mellan män och kvinnor. Att tillåta barn att bära slöja i skolan är att ge efter för en kvinnosyn som vi inte vill ska etableras eller utvecklas i . Skolan bör inte på något sätt medverka till att upprätthålla en hederskultur eller begränsa barns frihet på grund av deras kön. Frågan om slöja på barn är dock inte enkel. Enligt vår mening bör därför en statlig utredning tillsättas för att överväga om ett slöjförbud bör införas i svensk skola. Förbud mot slöja, punkt 1 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:555 av m.fl. (SD) yrkandena 3 och 4, 2019/20:594 av m.fl. (SD) yrkande 5, 2019/20:617 av m.fl. (SD) yrkande 4, 2019/20:3118 av m.fl. (SD) yrkandena 6 och 7, 2020/21:642 av m.fl. (SD) yrkandena 3 och 4, 2020/21:656 av m.fl. (SD) yrkandena 6 och 7, 2020/21:1934 av m.fl. (SD) yrkande 6 och 2020/21:1936 av m.fl. (SD) yrkande 5 och 2019/20:522 av (SD), 2019/20:526 av (SD), 2019/20:1893 av m.fl. (M), 2019/20:2401 av (M), 2019/20:2833 av m.fl. (M) yrkande 29, 2019/20:3374 av m.fl. (M), 2020/21:21 av (SD), 2020/21:23 av (SD), 2020/21:1864 av m.fl. (M) och 2020/21:3514 av m.fl. (M). I skolan kan hederskultur komma till uttryck genom att flickor täcker hjässa, hår och hals med slöja. Detta görs med hänvisning till deras egen eller familjens kultur eller religiösa uppfattning. Enligt vår mening strider beslöjning av barn och unga mot grundläggande värderingar i det svenska samhället där jämställdhet och principen om allas lika värde är centralt. Att tvinga barn att bära slöja strider mot barns rättigheter enligt bl.a. och hör inte hemma inom den svenska skolan. Enligt vår mening bör slöja förbjudas i den svenska skolan. Flera andra EU-länder har infört förbud mot heltäckande slöja på offentliga platser. Det gäller exempelvis i , och . Sådana förbud motiveras bl.a. med att slöjan symboliserar en allians med terrorrörelser och ett politiskt projekt baserat på kvinnoförtryck som vänder sig mot hela samhället. Vi anser att det är av största vikt att även vi i försvarar våra demokratiska, kulturella och sekulära värderingar. Regeringen bör därför återkomma med förslag på förbud mot slöja i den svenska skolan och mot heltäckande slöja och heltäckande klädsel på alla offentliga platser. Förstärkningar av rättighetsskyddet i regeringsformen, punkt 3 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:2722 av m.fl. (M) yrkandena 5 och 6 samt 2020/21:3474 av m.fl. (M) yrkandena 6 och 7. Alla fri- och rättigheter som garanteras i regeringsformen åtnjuter inte samma skydd mot rättighetsbegränsande lagstiftning. Skyddet för äganderätten och näringsfriheten är t.ex. svagare än skyddet för sådana fri- och rättigheter som yttrande-, informations-, mötes-, demonstrations- och föreningsfriheterna, eftersom de båda förstnämnda inte omfattas av de begränsningsregler som framgår av 2 kap. 21 § regeringsformen och inte heller av bestämmelserna om vilandeförklaring i 2 kap. 22 § regeringsformen. I 2 kap. 21 § anges att begränsningar av ett antal fri- och rättigheter endast får göras för att tillgodose ändamål som är godtagbara i ett demokratiskt samhälle. Begränsningen får aldrig gå utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till det ändamål som har föranlett den och inte heller sträcka sig så långt att den utgör ett hot mot den fria åsiktsbildningen såsom en av folkstyrelsens grundvalar. Begränsningen får inte göras enbart på grund av politisk, religiös, kulturell eller annan sådan åskådning. Vi menar att det finns skäl att överväga om fler fri- och rättigheter, t.ex. äganderätten och näringsfriheten, borde omfattas av begränsningsreglerna i 2 kap. 21 § regeringsformen och reglerna om vilandeförklaring i 2 kap. 22 § regeringsformen. Mycket talar för att grundlagens skydd mot rättighetsinskränkningar borde vara lika starkt oavsett vilken fri- och rättighet det gäller, men en analys behöver göras rättighet för rättighet för att ge underlag för en bedömning av om det finns sakliga skäl att ge vissa rättigheter ett starkare skydd än andra. Enligt vår mening bör vidare staten i ett skadeståndsmål som rör mänskliga fri- och rättigheter i regeringsformen betala sina egna rättegångskostnader även om staten vinner målet, om den enskilde haft skälig anledning att få sitt fall prövat. Vi vill också att frågan om en skadeståndsskyldighet för staten vid överträdelser av en enskilds grundlagsfästa fri- och rättigheter utreds av grundlagskommitté. Det bör även utredas om en rätt till domstolsprövning, liksom ett skydd mot dubbel lagföring, kan införas i regeringsformen. Negativ föreningsfrihet, punkt 4 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:2722 av m.fl. (M) yrkande 8 och 2020/21:3474 av m.fl. (M) yrkande 9. Den negativa föreningsfriheten, dvs. rätten att stå utanför en organisation, skyddas uttryckligen av men inte av regeringsformen. Med tanke på det omfattande svenska föreningslivet framstår det som egendomligt att inte båda formerna av föreningsfrihet, dvs. både rätten att vara med i en förening och rätten att stå utanför, har samma grundlagsskydd. Vi anser därför att regeringen bör ge grundlagskommitté i uppdrag att se över även förutsättningarna för en grundlagsreglering av den negativa föreningsfriheten. Utökad möjlighet att begränsa föreningsfriheten, punkt 5 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3474 av m.fl. (M) yrkandena 10 och 11 i denna del och 2019/20:3212 av m.fl. (SD) yrkande 3 och 2020/21:2876 av m.fl. (SD) yrkande 3. Det finns starka skäl för att rusta upp demokratin när den angrips av grupper som med hot och våld vill undergräva vårt fria och öppna samhälle. Det handlar både om att skydda de enskilda människor som drabbas av angreppen och att skydda alla andra. Det finns olika former av våldsbejakande extremism, alla farliga på sitt sätt. Vänsterextremismens brutalitet visades under upploppen i . Högerextremister har begått mord och andra våldsdåd i vårt land och militanta islamister har gjort sig skyldiga till grymma dåd i flera städer runtom i världen och , däribland i . Ett förbud för enskilda att delta i organisationer som ägnar sig åt våldsbejakande extremism skulle försvåra för organisationerna att driva sin verksamhet och det skulle göra det möjligt att straffa dem som med hot och våld försöker undergräva vårt samhälle. Mot denna bakgrund anser vi att grundlagskommitté, som lämnat förslag som innebär en möjlighet att i lag begränsa föreningsfriheten när det gäller sammanslutningar som ägnar sig åt eller understöder terrorism, bör ges i uppdrag att även se över möjligheten att begränsa föreningsfriheten för organisationer som ägnar sig åt alla former av våldsbejakande extremism, inte bara terrorism. Med hänsyn till den samhällsfara som de kriminella gängen i numera representerar finns det även anledning att inkludera deltagande i ett kriminellt gäng i en framtida begränsning av den grundlagsskyddade föreningsfriheten. Föreningsfrihetens syfte har aldrig varit att skydda kriminellas rätt att organisera sig. Vi anser därför att grundlagskommitté även bör ges i uppdrag att utreda och lägga fram ett förslag som innebär att ett undantag till föreningsfriheten utformas så att även kriminella sammanslutningar och gäng omfattas. Förbud mot vissa muslimska kulturyttringar i offentligt finansierad verksamhet, punkt 9 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:555 av m.fl. (SD) yrkande 2 och 2020/21:642 av m.fl. (SD) yrkande 2. är ett kulturellt segregerat land. Många människor som kommer hit från andra länder delar inte våra svenska värderingar om t.ex. jämställdhet och individens frihet. I takt med att segregationen ökar uppstår krav på särbehandling. I stället för tydliga riktlinjer om vad som bör tolereras i det svenska samhället accepteras det mesta i mångkulturalismens namn. Vi anser att tydlighet är viktigt och att exempelvis könssegregerade verksamheter, omskärelse av barn samt servering av kött från djur som slaktats utan bedövning aldrig ska få förekomma inom offentligt finansierade verksamheter. Regeringen bör verka för att det offentliga samhällets legitimering av och anpassning till den islamistiska ideologin stoppas. Mänskliga rättigheter i , punkt 10 (C) av (C).