bet · H901MJU8 · 2021-12-07 00:00:00 — Utskottet framhöll även att skogsstrategin ska jämbördig med och av samma relevans som andra EU-strategier, särskilt EU:s strategier om biologisk mångfald, om bioekonomi och om klimatanpassning. Enligt utskottet är det viktigt att strategin för biologisk mångfald bidrar till insatser på EU-nivå som främjar förutsättningarna för det hållbara svenska skogsbruket, bygger på existerande definitioner av ett hållbart skogsbruk samt värnar skogens klimatnytta. Utskottet noterar att m.fl. medlemsländer inför att kommissionen skulle anta den nya EU-skogsstrategin hade synpunkter på hur strategin tagits fram och utformningen av denna. Utskottet delar de synpunkter som framförts av dessa medlemsstater, framför allt i de delar som avser bristen på respekt för medlemsstaternas behörighet och det faktum att skogen i första hand reducerats till miljööverväganden utan hänsyn till socioekonomiska aspekter. I likhet med tidigare skogsstrategier anser utskottet att det finns ett mervärde i att ha en gemensam skogsstrategi där miljö- och klimatfrågorna prioriteras högt. Vi står inför stora utmaningar där skogen är en viktig del av omställningen till en modern, klimatneutral, resurseffektiv och konkurrenskraftig ekonomi, och det behövs kunskaps- och erfarenhetsutbyte mellan medlemsstaterna. Friska och växande skogar bidrar till biologisk mångfald, landsbygdsutveckling och hållbar skogsbioekonomi. Utskottet anser att de förslag som aviseras i strategin behöver åtföljas av gedigna analyser av konsekvenserna för EU och för enskilda medlemsstater. Medlemsstaternas beskogade områden och nationella förutsättningar skiljer sig åt avsevärt sinsemellan, varför det är viktigt att hänsyn tas till de skilda förutsättningarna och prestationerna på det aktuella området när och om reglering övervägs på EU-nivå. I likhet med när förslag läggs fram på andra politikområden anser utskottet att strategins förslag behöver baseras på en vetenskaplig grund och utifrån bästa tillgängliga fakta, både på EU-nivå och på medlemsstatsnivå. Som utskottet inledningsvis betonade måste det nationella självbestämmandet i skogliga frågor värnas. Det är därför enligt utskottets mening mycket oroväckande att vissa av initiativen och förslagen i strategin går i en riktning som innebär ökad detaljreglering, ökad centralisering och ökade överstatliga inslag, vilket strider mot det nationella självbestämmandet. Det är på nationell nivå som förutsättningarna finns för en effektivt utformad skogspolitik som kan ta hänsyn till nationella och regionala förhållanden. Dessa förutsättningar varierar mycket mellan de olika medlemsstaterna, och det är därför besluten ska fattas på nationell nivå. Utskottet är medvetet om att strategin i sig inte är bindande men konstaterar att kommissionen aviserar förslag och åtgärder som kan komma att bli det i ett senare skede. Det är därför viktigt att kommissionen bedömer och motiverar varje enskilt initiativ utifrån de fördragsstadgade principerna om subsidiaritet och proportionalitet samt hur de förhåller sig till det nationella självbestämmandet. Utskottet kommer att noga följa det fortsatta arbetet. Utskottet noterar att skogsstrategin diskuterades både vid miljörådet och vid jordbruks- och fiskerådet den 11–och att en majoritet av medlemsstaterna då underströk vikten av att beakta och stärka skogens multifunktionella dimension och skogarnas roll för klimatarbetet, för biologisk mångfald och för bioekonomin. Utskottet noterar även att flera medlemsstater framförde att strategin inte säkerställer en balans mellan de tre pelarna i skogens hållbarhet (miljömässigt, ekonomiskt och socialt). Flera medlemsstater uttryckte även en oro för en ökad administrativ börda och centralisering samt framhävde den nationella kompetensen i skogsrelaterade frågor. Det är utskottets förhoppning att kommissionen tar till sig medlemsstaternas synpunkter och låter dem återspeglas i kommande arbete och förslag. I det fortsatta arbetet förväntar sig utskottet att kommissionen kommer att använda sig av de samlade erfarenheter av att utveckla ett hållbart skogsbruk som finns bland de skogrika medlemsstaterna. Som ett exempel på sådan kunskapsuppbyggnad kan nämnas att skogsansvariga ministrar från , , , , och träffades den 4–för att utbyta erfarenheter av arbetet med hållbart skogsbruk. Detta resulterade i ett gemensamt yttrande där bl.a. vikten av att använda definition av hållbart skogsbruk framhölls. Ministrarna underströk även betydelsen av att erkänna den breda expertis och kunskap som finns inom skogsbruket och den skogsbaserade sektorn i som nyckeln till framtidsorienterade lösningar. Ministrarna åtog sig att främja samarbete, samordning och gemensam verksamhet mellan medlemsstaterna, kommissionen och andra viktiga partner i den paneuropeiska regionen om skogspolitiska frågor. Enligt utskottets mening är dessa erfarenhetsutbyten mycket värdefulla i arbetet med att utveckla ett hållbart skogsbruk. Utskottet vill i detta granskningsutlåtande lyfta fram några synpunkter och kommentarer på de viktigaste delarna av skogsstrategin samt ge en bild av arbetet med det hållbara skogsbruket i . En skogsbaserad cirkulär bioekonomi I likhet med kommissionen anser utskottet att skogen har en central roll i klimatarbetet och i EU:s övergång till en klimatneutral, modern, resurseffektiv och konkurrenskraftig ekonomi. Skogens klimatnytta består av skogen som en kolsänka och som en källa till hållbart producerade råmaterial som ersätter fossilbaserade produkter. I en växande bioekonomi måste ett långsiktigt hållbart uttag av skogsråvara säkras som biologisk mångfald, kolinlagring och sociala värden säkerställs. Enligt utskottet går ett aktivt brukande av skogen att förena med en bibehållen bra biologisk mångfald. målbild för den svenska skogspolitiken är att skogen är en nationell tillgång och en förnybar resurs som ska skötas så att den uthålligt ger en god avkastning som den biologiska mångfalden behålls. Skogspolitiken bygger på ett jämbördigt förhållande mellan miljömål och produktionsmål. I arbetet för att nå dessa mål är skogsägarnas aktiva deltagande av avgörande betydelse. Utskottet vill understryka skogens betydelse i ett hållbarhetsperspektiv. har skogen varit viktigaste naturresurs. Mer än halva yta täcks av skog. Det aktiva brukandet av skogen i har skapat en fördubbling av virkesförrådet och därmed ökat kolbindningen. Den största långsiktiga nyttan i klimatarbetet gör den svenska skogen om vi kan använda dess tillväxt till att ersätta fossila produkter, den s.k. substitutionseffekten. I klimatarbetet är det viktigt med ett långsiktigt perspektiv för skogen då ledtiderna är långa i sektorn och skogens klimatnytta behövs på lång sikt, dvs. även efter 2050. Enligt utskottets mening är omställningen till en fossilfri, giftfri och cirkulär bioekonomi avgörande både för att ska uppnå sina miljö- och klimatmål och de globala målen i Agenda och för att bibehålla näringslivets konkurrenskraft på världsmarknaden. Utskottet anser att det är positivt att kommissionen i strategin betonar långlivade träprodukters roll som en del av klimatlösningen. Skogen som avverkas ska i så stor utsträckning som möjligt bli trävaror. Utskottet anser dock att kortlivade träprodukters, inklusive skogsbaserad energi, avgörande roll i omställningen till klimatneutralitet borde ha framhållits tydligare i EU-skogsstrategin. Träbaserade produkter, både kortlivade och långlivade, och energianvändning av trä behövs för vardagens behov samt för att ersätta produkter och energi som producerats av fossila råvaror. I detta sammanhang vill utskottet också lyfta fram förordningen om markanvändning, förändrad markanvändning och skogsbruk (LULUCF) och den revidering av denna förordning som föreslås som en del av 55 %-paketet. Enligt utskottet måste utformningen av nya förslag respektera att skogspolitiken är en nationell kompetens och vara i linje med ett hållbart aktivt skogsbruk. Utskottet håller med kommissionen om att resurserna från skogen ska användas effektivt och efter principerna om en cirkulär ekonomi. För att säkerställa en grön omställning och återuppbyggnad av ekonomin efter pandemin bedömer utskottet att arbetet med omställningen till en cirkulär ekonomi behöver påskyndas. Omställningen kommer att stärka näringslivets konkurrenskraft, skapa framtidens jobb samt minska utsläpp och slitage på miljö och natur. har, som ett av världens mest innovativa länder, goda förutsättningar att ta sig an denna omställning. Utskottet noterar att kommissionen anser att skogsråvaran ska nyttjas i enlighet med kaskadprincipen. Enligt utskottets mening är en detaljreglering enligt kaskadprincipen inte ändamålsenlig för att uppnå en effektiv användning av skogsresurserna. Vidare konstaterar utskottet att strategin i hög utsträckning fokuserar på olika typer av åtgärder som rör utbudssidan men att den i stora delar saknar en diskussion om hur efterfrågan ska skapas och med det konkurrenskraftiga företag, jobb och hållbar tillväxt med den skogliga värdekedjan som bas. Utskottet välkomnar att kommissionen lyfter fram ökat träbyggande i strategin. har en lång tradition av att bygga i trä och en fortsatt utveckling av träbyggandet är enligt utskottet en viktig del i omställningen till ett mer hållbart byggande med minskad klimatpåverkan. har en inriktning för industriellt träbyggande av hållbart producerad skogsråvara för att öka klimatnyttan, bostadsbyggandet, exporten och sysselsättningen i hela landet. Den har även presenterat ett antal långsiktiga och riktade åtgärder för att främja ett mer hållbart byggande som kan bidra till minskad miljö- och klimatpåverkan och omställningen till en cirkulär ekonomi. Enligt utskottets mening är det viktigt att öka kunskapen om träbyggande, sprida goda exempel samt stimulera innovation och utveckling på området för att skynda på övergången till ett cirkulärt och biobaserat byggande. Vidare vill utskottet i sammanhanget lyfta fram skogscertifieringsorganisationernas betydelse i arbetet för ett hållbart skogsbruk och hållbara träprodukter. Robusta skogscertifieringssystem med strikta hållbarhetsstandarder spelar en stor roll i arbetet med en hållbar skogsförvaltning. Det arbete som de två etablerade systemen för certifiering av skog i , () och the Programme for the Endorsement of (PEFC), gör för det hållbara skogsbruket är värdefullt och borde enligt utskottets mening ha lyfts fram bättre i skogsstrategin. När det gäller turism med anknytning till naturen håller utskottet med kommissionen om att det finns en betydande tillväxtpotential på området. Enligt utskottet är ekoturism en viktig och växande näring. har satsat resurser på att möjliggöra omställning och utveckling för en hållbar besöksnäring, och specifika medel har öronmärkts för just ekoturism. Utskottet noterar att kommissionen antog den första delegerade akten med granskningskriterier för de två klimatrelaterade mål som ska fastställas i enlighet med EU:s taxonomiförordning[2]. I denna förordning som antogs ges kommissionen befogenhet att anta delegerade akter med s.k. tekniska granskningskriterier. Kommissionen aviserar i skogsstrategin att den kommer att se över, komplettera och uppdatera de tekniska granskningskriterierna för skogsbruk och bioenergi där så krävs för att bättre beakta de metoder som håller på att utvecklas för att gynna biologisk mångfald, t.ex. naturnära skogsbruk. Kommissionen anför vidare att man kommer att överväga att inkludera hållbar verksamhet i samband med avverkning, produktion och användning av träprodukter i de kommande delegerade akterna om andra miljömål. Mot denna bakgrund vill utskottet framhålla att har invänt mot den delegerade akten med granskningskriterier för klimatmålen. Utskottet anser att kommissionens alltför snäva definitioner riskerar att vara kontraproduktiva i arbetet med omställningen mot en hållbar utveckling. I detta sammanhang vill utskottet även framhålla att röstade mot taxonomiförordningen när den skulle antas . Utskottet vill återigen framhålla de invändningar då uttryckte mot förordningen i förhållande till hållbart skogsbruk och skogspolitik: – Den internationellt överenskomna definitionen av hållbart skogsbruk som gäller inom har inte inkluderats på ett tydligt och otvetydigt sätt, vilket kan leda till en inkonsekvent användning och tillämpning av hållbart skogsbruk. – Fördragen nämner inte något om en gemensam skogspolitik inom EU. – Ansvaret för skogarna ligger hos medlemsstaterna. – Alla skogsrelaterade beslut och all skogsrelaterad politik i EU måste respektera subsidiaritetsprincipen och medlemsstaternas behörighet på området. I denna del vill utskottet även kommentera det ökande antalet delegerade akter och hur de påverkar de nationella parlamenten. Utskottet ser med oro på hur den demokratiska processen förbigås när delegerade akter med väsentligt innehåll beslutas av kommissionen. Många av de tekniska frågor som föreläggs kommissionen för antagande som en delegerad akt har enligt utskottets bedömning betydande effekter för medlemsstaterna och dess företag och går utöver att komplettera eller ändra vissa icke väsentliga delar av lagstiftningen. Den ökade användningen av delegerade akter medför enligt utskottet mer slutna processer där medlemsländerna liksom har begränsade möjligheter att påverka regelverkens utformning. Utskottet vill understryka betydelsen av att unionens lagstiftning utformas på ett tydligt sätt med väl motiverade och avgränsade delegationer till kommissionen. Klimatförändringar och biologisk mångfald Inledningsvis vill utskottet framhålla att världens länder måste samarbeta för att hejda förlusten av biologisk mångfald och ekosystemtjänster. Naturen som hotade arter lever i måste skyddas och naturliga livsmiljöer måste återställas. En livskraftig natur är även ett starkt skydd mot ett förändrat klimat. Mot den bakgrunden håller utskottet med kommissionen om att utmaningarna med förlust av biologisk mångfald och ekosystemstjänster måste adresseras. Den biologiska mångfalden är en förutsättning för upprätthållandet av ekosystemtjänster och av skogens motståndskraft, vilket är avgörande för ekosystemens produktionsförmåga . har en ambition att särskilt skyddsvärda skogsområden inte ska avverkas utan bevaras i första hand genom frivillighet där flexibla skyddsformer används så långt som möjligt. Markägare ska få ersättning om brukande av skog inskränks. I denna del vill utskottet uppmärksamma ägandestrukturen i den svenska skogen som är uppdelad mellan statligt ägande och privat ägande. Jämfört med andra medlemsstater i EU är stora delar av den svenska skogen privatägda, varför ersättning till markägare är viktigt. Arbetet med skydd av privatägd skog bygger mycket på frivilliga åtaganden. Den svenska skogspolitiken baseras till stor del på frihet under ansvar, och skogsägare förväntas göra insatser utöver vad lagen kräver, vilket är en del av det s.k. sektorsansvaret. Detta innebär att åtgärder som krävs för att bevara skogslandskapets natur- och kulturmiljövärden är ett gemensamt ansvar för myndigheterna och skogsbruket. Målen ska nås genom samverkan mellan olika skogspolitiska medel som t.ex. rådgivning och utbildning, statligt skydd av skogsmark och statligt stöd samt skogsägarnas frivilliga insatser i form av t.ex. röjning av plantskog och frivilligt skydd av skogsmark. Utskottet vill lyfta fram att skogsägare gör mycket viktiga bevarandeinsatser för naturen. I sammanhanget vill utskottet även framhålla det statligt ägda bolaget som ett positivt exempel på arbetet med ett hållbart statligt skogsbruk. Bolaget har tagit fram en ny långsiktig inriktning –2026 för hållbart skogsbruk med ambitionen att gå i spetsen för den EU-gemensamma strategin för biologisk mångfald i . Inriktningen syftar till att öka biologisk mångfald och stärka motståndskraften mot klimatpåverkan i skogsmarken samt öka tillväxten för att minst bibehålla virkesleveranser till industrin. Utskottet vill betona att det statliga skogsbruket ska vara ett föredöme för ett hållbart skogsbruk och ta stor natur- och kulturmiljöhänsyn. Utskottet delar kommissionens uppfattning att EU och dess medlemsstater behöver ett hållbart skogsbruk för att klara framtidens utmaningar och välkomnar att kommissionen i strategin betonar skogens mångsidighet. Utskottet anser dock att det saknas en tydlig koppling till ansatsen i Agenda om de tre dimensionerna av hållbarhet som integrerade och odelbara, vilket lett till en obalanserad syn på dessa. Detta har enligt utskottet resulterat i en strategi som berör en alltför begränsad del av skogens och skogsbrukets bidrag till samhället. Viktiga dimensioner som företagande, jobb, konkurrenskraft, finansieringsmöjligheter, efterfrågan på skogsråvaror samt skogsbrukets betydelse för landsbygden berörs inte. Enligt utskottet är ett ekonomiskt, socialt och miljömässigt hållbart skogsbruk av stor betydelse för ett hållbart samhälle. har en politik som syftar till ett hållbart skogsbruk där det är centralt att värna och balansera skogens alla olika nyttor. Utskottet avser att noga följa de EU-initiativ som kan komma i konflikt med det nationella självbestämmandet, subsidiaritetsprincipen, eller som riskerar att kringskära möjligheterna att utforma en kostnadseffektiv politik. Utskottet noterar att kommissionen ser behov av att skapa ekonomiska incitament för skogsägare och andra verksamma inom skogsbruket att förbättra kvantiteten och kvaliteten i skogarna i EU och att kommissionen tittar närmare på stödprogram för ekosystemtjänster. Utskottet vill i denna del anföra att stödsystem med koppling till EU:s budget bör undvikas. Generellt anser utskottet att åtgärderna i inte får vara kostnadsdrivande för EU-budgeten. Den svenska positionen är att utgiftsvolymen inom samtliga politikområden ska kvarstå och att nya utgifter ska finansieras genom omprioriteringar inom ram. I likhet med kommissionen anser utskottet att klimatförändringarna innebär en utmaning för skogen och skogsbruket. Det är därför positivt att kommissionen i strategin lyfter insatser för att möta klimatförändringarna. Enligt utskottet är det viktigt att skogsskötseln planeras med rådande och framtida klimatförändringar i åtanke. Utskottet håller med om att det är viktigt att stärka skogarnas resiliens, särskilt genom klimatanpassning, för att därigenom säkerställa att skogen kan fylla alla sina funktioner och utgöra en bas för mångsidigt nyttjande. I denna del vill utskottet lyfta fram fortlöpande arbete med klimatanpassning av skogen. Myndigheten har analyserat skogens och skogsbrukets sårbarhet för klimatförändringar och har efter samråd med sektorn tagit fram effektmål och förslag på anpassningsåtgärder. Målen syftar till att bibehålla ett skogsbruk med jämn leverans och god ekonomi. De syftar också till att motverka negativa effekter på andra samhällsvärden och till att underlätta renskötselns klimatanpassning. Utskottet vill även uppmärksamma våtmarkernas betydelse för klimatet och den biologiska mångfalden. Våtmarkerna har en unik biologisk mångfald och ger god tillgång till rent vatten. De lagrar också enorma mängder kol i form av torv. har gjort en stor satsning på anläggning och restaurering av våtmarker och har även gett i uppdrag att återväta utdikade våtmarker för att minska utsläpp av växthusgaser. Enligt utskottets mening kan både skydd av skog och ett mångsidigt brukande bidra till att såväl stärka skogarnas motståndskraft och tillväxt som skapa och upprätthålla höga naturvärden. Medlemsstaterna har skilda förutsättningar och därför behöver en mångfald av brukningsmetoder främjas. Skogsbruken ser olika ut i medlemsstaterna och har olika förutsättningar, varför det enligt utskottet är nödvändigt att medlemsstaterna ges utrymme att själva välja skötsel- och brukningsmetoder utan begränsningar. Utskottet anser att det behövs en så bred, variationsrik och medlemsstatsanpassad verktygslåda som möjligt för att kunna bidra på ett kostnadseffektivt sätt till övergripande EU-mål. Tydliga definitioner behöver utarbetas gemensamt och utformas med flexibilitet för att åtgärder och regleringar ska kunna anpassas till medlemsstaternas olika förutsättningar. Enligt utskottets mening är det varje medlemsstat som på nationell nivå bäst kan säkerställa att skogens alla förmågor möts med syftet att främja ett variationsrikt och hållbart brukande av skogslandskapet. Utskottet anser därför att det är ytterst olämpligt att kommissionen i strategin försöker styra olika produktionsmetoder. I sammanhanget noterar utskottet att har beslutat om en ny definition av begreppet hyggesfritt skogsbruk då myndigheten sett ett behov av ett myndighetsgemensamt förhållningssätt till hyggesfritt skogsbruk. Bristen på definition har enligt gjort det svårt att mäta och följa upp omfattningen av hyggesfritt skogsbruk i . Enligt ska definitionen fungera som ett komplement till svenska FSC:s skogsbruksstandard kontinuitetsskogsbruk. Utskottet anser att detta arbetssätt kan framhållas som ett bra exempel på hur definitioner och standarder för skogsbruk kan anpassas till de unika förutsättningarna i varje medlemsstat. Utskottet noterar att kommissionen i skogsstrategin föreslår att nya kriterier och indikatorer ska utvecklas för skogsbruket och att det ska fastställs tröskelvärden särskilt med beaktande av ekologiska aspekter. Utskottet vill framhålla att arbetar med att fastställa indikatorer för hållbart skogsbruk tillsammans med medlemsländerna, , forskare och intressentgrupper (). Utskottet ser därför inget behov av att ta fram nya indikatorer och definitioner. Utskottet vill vidare framhålla vikten av att arbeta med skydd av skog och värdefulla områden för att främja olika värden såsom biologisk mångfald, kulturmiljö, friluftsliv, renskötsel, jakt, fiske och besöksnäring. har gjort stora satsningar för att skydda värdefulla skogar och för att öka miljöhänsynen i skogsbruket. Resurser har bl.a. tillförts för skydd och skötsel av värdefull natur, till skötsel av naturreservat och nationalparker, till arbetet mot invasiva arter, till arbetet med att bevara hotade arter, till viltförvaltning samt till arbetet med att restaurera och anlägga våtmarker. Utskottet konstaterar att redovisningen av skyddad natur spelar en stor roll i medlemsstaternas arbete med biologisk mångfald och för medlemsstaternas förutsättningar att nå internationella mål och åtaganden för skydd av natur. har, i samarbete med , jämfört och beskrivit hur och ett urval av länder redovisar skyddade områden i internationella sammanhang till Europeiska miljöbyrån och konstaterat att redovisningarna skiljer sig åt. Det finns många instrument som skyddar natur utan att vara skyddade områden enligt () men som likväl har stor betydelse för biologisk mångfald. I den svenska modellen för naturvård i skogen ingår t.ex. både formellt skydd, frivilliga avsättningar och generell hänsyn som en helhet. Hela denna areal ingår dock inte i rapporteringen om skyddade områden. Det är utskottets åsikt att ska redovisa skydd av natur i enlighet med IUCN:s rapporteringssystem, detta för att kunna jämföra internationella åtaganden mer rättvist gentemot andra EU-länder. Utskottet ser positivt på att kommissionen vill öka trädplanteringen i EU men anser även i denna del att detta arbete måste bedrivas på ett sätt som tar hänsyn till medlemsstaternas nationella förutsättningar. I är det t.ex. ett lagstadgat krav att ny skog ska återplanteras när skog avverkats, ett krav som härstammar från första moderna skogslag och som visar på omsorgen om att säkerställa en långsiktigt hållbar virkesförsörjning. Enligt utskottets mening saknar strategin en diskussion från kommissionen om kostnadseffektivitet och mervärde för enskilda medlemsstater i förhållande till ambitionen att öka trädplanteringen. Övervakning, rapportering och datainsamling