bet · H801CU9 · 2021-03-12 00:00:00 — Det är viktigt att få tillstånd ett bättre utnyttjande av de statliga kreditgarantierna. Jag uppmanar regeringen att fortsätta arbetet med att förbättra de statliga kreditgarantierna så att de kan komma fler till del på landsbygden. Det som anförts ovan bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Översyn av redovisningsregler, punkt 4 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:392 av Momodou m.fl. (V) yrkande 11 och 2020/21:3408 av m.fl. (KD) yrkande 46. I många landsbygdskommuner innebär höga byggpriser att produktions-kostnaderna är högre än marknadsvärdet på nybyggda bostäder. Bostadsbolag som bygger bostäder på svaga marknader blir därmed tvungna att göra stora nedskrivningar av fastighetens värde. Detta påverkar i sin tur bostadsbolagets ekonomi negativt. Problemen med de nuvarande nedskrivningsreglerna berörs i betänkandet Lån- och garantier för fler bostäder (SOU 2017:108). I betänkandet föreslås en översyn av det s.k. för att underlätta bostadsfinansiering på svagare marknader och för mindre aktörer. Förslaget går inte tillräckligt långt enligt mig. har tidigare föreslagit att nedskrivningsreglerna bör förändras i syfte att underlätta byggande av hyresbostäder i landsbygdskommuner. Jag vidhåller detta. Det som anförts ovan bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Översyn av redovisningsregler, punkt 4 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3408 av m.fl. (KD) yrkande 46 och 2020/21:392 av Momodou m.fl. (V) yrkande 11. Vid bostadsbyggande på landsbygden och i mindre orter är produktions-kostnaderna ofta högre än bostadens marknadsvärde vid färdigställandet av bostaden. Det innebär att bostadsbolag som bygger på landsbygden ofta tvingas göra en nedskrivning av fastighetens värde när bygget är klart. För många bostadsbolag är det inte lönsamt att bygga bostäder på marknader där marknadspriserna är låga. Jag anser att reglerna för avskrivning behöver ändras och göras mer flexibla, exempelvis bör längre avskrivningsperioder medges för nyproducerade bostäder på marknader med låga marknadsvärden. Det som anförts ovan bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. , punkt 6 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:390 av Momodou m.fl. (V) yrkandena 10 och 11. Förutom att det behövs byggas fler hyresrätter måste hyresrätterna i det befintliga hyresbeståndet fördelas på ett rättvist och förutsägbart sätt. För att få ett hyreskontrakt hos en privat hyresvärd krävs i regel goda kontakter. Detta utestänger många personer från det privata hyresbeståndet och bidrar till svarthandel med hyreskontrakt. Ingen ska vara beroende av kontakter för att få ett förstahandskontrakt till en hyresrätt i . Enligt 7 § lagen (2000:1383) om kommunernas bostadsförsörjningsansvar ska en kommun anordna en bostadsförmedling om det behövs för att främja bostadsförsörjningen. Dessvärre är det endast ett fåtal kommuner som driver en bostadsförmedling. För att förtydliga kommunernas bostads-försörjningsansvar, och för att säkerställa en rättvis och förutsägbar fördelning av hyresrätter, bör samtliga kommuner vara skyldiga att tillhandahålla en bostadsförmedling i egen regi eller genom regional samverkan. Den kommunala bostadsförmedlingen ska ha till uppgift att genom transparenta regler förmedla majoriteten av hyresbostäderna, såväl ur det privata som det allmännyttiga hyresbeståndet i kommunen. För att fler bostadssökande ska få tillgång till det privata hyresbeståndet ska de privata fastighetsägarna vara skyldiga att fördela av sitt bostadsbestånd genom den kommunala bostadsförmedlingen. Det som anförts ovan bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Allmännyttiga kommunala bostadsaktiebolag, punkt 7 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:294 av (C) och 2020/21:390 av Momodou m.fl. (V) yrkandena 1, 2 och 4–7. De allmännyttiga kommunala bostadsföretagen äger drygt 827 400 lägenheter. Allmännyttan har länge haft en särställning på den svenska bostadsmarknaden och är en viktig del av välfärdssamhället. Allmännyttan ägs av medborgarna gemensamt och har till uppgift att tillhandahålla hållbara och prisvärda bostäder för alla. Enligt min mening är en stark allmännytta avgörande för en social bostadspolitik och för att klara bostadsförsörjningen. Jag välkomnar att utredningen socialt hållbar bostadsförsörjning, (dir. 2020:53) har fått i uppgift att analysera skillnader i hur arbetet med bostadsförsörjningsfrågor bedrivs i kommuner som har allmännyttiga kommunala bostadsbolag jämfört med kommuner som inte har sådana bolag. Under alliansregeringen förändrades förutsättningarna för allmännyttan bl.a. genom att lagen om allmännyttiga kommunala bostadsaktiebolag infördes. Lagen, började gälla 2011 och kräver att de kommunala bostadsaktiebolagen ska bedriva sin verksamhet i enlighet med affärsmässiga principer, som bolagen har till uppgift att främja bostadsförsörjningen. Kravet på att bolagens verksamhet ska bedrivas i enlighet med affärsmässiga principer har fått allvarliga konsekvenser för allmännyttans bostadsförsörjningsuppdrag. Marknadsmässiga krav på avkastning innebär att planer på nyproduktion inte genomförs. Avkastningskraven innebär också att bostadsbolagen inte kan genomföra nödvändiga upprustningar av eftersatta miljonprogramsfastigheter utan att höja hyrorna. Jag anser att allmännyttiga kommunala bostadsaktiebolag ska bedrivas utifrån mål om social nytta och samhällsansvar – inte utifrån marknadsmässiga principer och avkastningskrav. Därför anser jag att kravet på att bolagen ska bedriva sin verksamhet i enlighet med affärsmässiga principer ska tas bort. Regeringen bör ta nödvändiga initiativ och återkomma till med ett lagförslag. Jag vill värna allmännyttans roll och framtid. För att utveckla allmännyttan föreslår jag ett antal åtgärder. För att bidra till bra och billigt byggande av hyresrätter ska det finnas minst ett allmännyttigt bostadsbolag i varje kommun. För att säkerställa att det finns en tillräckligt stor andel allmännyttiga bostäder, både på regional och på nationell nivå föreslår jag att det införs ett förfarande där det krävs tillstånd från vid försäljning av bostäder som ägs av kommunala bostadsaktiebolag. Lagen om allmännyttiga kommunala bostadsaktiebolag innehåller bestämmelser som begränsar möjligheten att genomföra värdeöverföringar från bostadsbolagen till kommunerna. Jag välkomnar förslag om att se över bestämmelserna om värdeöverföringar i lagen. Regeringen bör skyndsamt initiera en sådan översyn, särskilt mot bakgrund av att senaste sammanställning av de allmännyttiga bostadsbolagens värdeöverföringar visar att beloppen på de otillåtna värdeöverföringarna blivit större. Jag vill själv se följande ändringar av lagen: För det första ska det generösa undantag från begränsningen av värdeöverföringar som finns i lagen tas bort. Vidare ska kommunerna åläggas att tydligare redogöra för de ändamål som värdeöverföringen går till. Slutligen ska kommunen, i de fall en olovlig värdeöverföring genomförts, vara skyldiga att betala tillbaka den summa som motsvarar den olovliga värdeöverföringen. Det som anförts ovan bör ställa sig bakom och tillkännage regeringen. Blandade boendeformer och minskad segregation, punkt 8 (C, L) av (C) och (L). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:2529 av Alireza Akhondi m.fl. (C) yrkande 13, 2020/21:3186 av m.fl. (C) yrkande 18 och 2020/21:3234 av m.fl. (L) yrkande 28, 2020/21:2404 av och (båda S) och 2020/21:3055 av m.fl. (MP) yrkande 9 och 2020/21:3055 av m.fl. (MP) yrkande 10. Segregationen mellan olika stadsdelar och bostadsområden är ett stort och allvarligt problem i . Vi menar att mer behöver göras för att minska segregationen och skapa bostadsområden med blandade upplåtelseformer. domineras attraktiva områden av ägt boende, medan det omvända gäller för de utsatta områdena. En låg andel eget ägt boende leder ofta till ett lågt ansvarstagande för den fysiska miljön och de gemensamma utrymmena. Det behövs därför både lokala och nationella initiativ som möjliggör och uppmuntrar människor att långsiktigt äga sitt boende och investera i sådant. Det behövs vidare en politik som uppmuntrar nybyggnation av bostadsrätter och attraktiva boenden i utsatta områden. Det insatser som görs är inte tillräckliga. Det räcker inte att en blandad bebyggelse är en prioritering för regeringen inom ramen för regeringens strategi för minskad segregation. Vi anser att regeringen bör höja ambitionsnivån och vidta åtgärder som faktiskt gör skillnad och som innebär en större blandning av olika boendeformer i våra utsatta områden. På olika ställen i vårt land drivs ett stort antal projekt och verksamheter som syftar till att motverka segregation och utsatthet. Vi menar att det är viktigt att erfarenheterna av dessa insatser tas till vara och sprids. Möjligheterna att göra detta på ett samordnat och strukturerat sätt bör ses över för att utvärdera om det finns insatser från statligt håll som skulle kunna underlätta arbetet. Det får bli en uppgift för regeringen att ta nödvändiga initiativ. Det vi nu anfört bör ställa sig bakom och tillkännage regeringen. Studentbostäder, punkt 9 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:1615 av m.fl. (SD) yrkandena 43 och 44 samt 2020/21:819 av (S), 2020/21:3186 av m.fl. (C) yrkande 13 och 2020/21:3585 av m.fl. (L) yrkande 10. Bostadsbristen är påtaglig i hela landet. En grupp som drabbas särskilt hårt är studenter som med kort varsel måste hitta en bostad på den studieort där de erbjudits studieplats. Bristen på tillgängliga studentbostäder innebär att studenter kan behöva tacka nej till den utbildning de kommit in på, vilket i förlängningen kan få konsekvenser för arbetsmarknaden i stort. För att främja byggandet av studentbostäder i landet föreslår vi att studentbostäder ska prioriteras redan vid kommunens markanvisningsbeslut. Dessutom behöver kommunen och lärosätena samverka i högre utsträckning för att bostäder ska finnas tillgängliga för alla studenter. Det som anförts ovan bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Studentbostäder, punkt 9 (C, L) av (C) och (L). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3186 av m.fl. (C) yrkande 13 och 2020/21:3585 av m.fl. (L) yrkande 10 och 2020/21:819 av (S) och 2020/21:1615 av m.fl. (SD) yrkandena 43 och 44. Det rådet brist på studentbostäder runt om i landet. Fler lägenheter som är avsedda för studenter behöver byggas för att komma till rätta med bostadsbristen i landets studentstäder. Vi vill utreda om byggandet av studentlägenheter kan underlättas genom att studentbostäder definieras som en egen boendeform i lagstiftningen. Syftet är att göra det möjligt att ha särskilda regler för sådana bostäder, t.ex. när det gäller storlek, funktionskrav och bullernivåer. Det som anförts ovan bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Bostäder för äldre personer, punkt 10 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 10 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3186 av m.fl. (C) yrkande 14 och 2020/21:618 av (C) och 2020/21:2586 av (M) yrkande 1. Behovet av bostäder för äldre är stort och det behöver planeras för och byggas fler särskilt anpassade boenden. Att det inte byggs tillräckligt beror bl.a. på att det i regelverket finns stora oklarheter om vilka krav som kan och bör ställas på bostäder som är anpassade för äldre. Mest uppenbar är otydligheten kring det som kallas trygghetsboenden. Men också för andra kategorier av seniorbostäder är regelverken oklara. Följden har blivit att olika kommuner ställer olika krav, inte sällan krav som passar dåligt i förhållande till de byggtekniker som utvecklats . Allt detta fördyrar byggandet av bostäder för äldre, och leder till att det inte byggs tillräckligt. Därför behöver regelverken förtydligas så att det finns en grundläggande standard för vad som ska ingå i de olika boendeformerna för äldre. Vidare är ensamheten bland äldre alltför utbredd, vilket leder till ökad ohälsa. Därför bör också bostäder för äldre planeras för ökad social samvaro. Olika typer av kollektivboenden med gemensamhetsytor är ett exempel på en sådan lösning. Det får bli en uppgift för regeringen att ta nödvändiga initiativ för att förbättra boendesituationen för våra äldre. Det jag nu anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Förtur till bostad för vissa grupper m.m., punkt 11 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 11 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:1615 av m.fl. (SD) yrkande 9 och 2020/21:1581 av (S), 2020/21:3186 av m.fl. (C) yrkande 15 och 2020/21:3427 av m.fl. (L) yrkande 17. Bostadsförsörjningsansvaret vilar på kommunerna. Sedan den nya lagen (2016:38) om mottagande av vissa nyanlända för bosättning trädde i kraft har kommunerna varit tvungna att ta emot och ordna bostad åt nyanlända. Det innebär en stor belastning för kommunerna, och många kommuner har behövt köpa in bostadsrätter, villor och modulbostäder för att klara av att fullgöra sin skyldighet. Flera kommuner ger även nyanlända förtur till bostäder i de kommunala bostadsköerna. Denna hantering är ojämlik i förhållande till de invånare som bor i kommunen och som har svårt att skaffa en egen bostad. Vi vill att regeringen ska ta de initiativ som krävs för att kommunerna inte ska kunna ge nyanlända förtur till bostäder. Det som anförts ovan bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Förtur till bostad för vissa grupper m.m., punkt 11 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 11 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:1581 av (S) och 2020/21:3186 av m.fl. (C) yrkande 15, 2020/21:3427 av m.fl. (L) yrkande 17 och 2020/21:1615 av m.fl. (SD) yrkande 9. Våld i nära relationer är ett stort samhällsproblem och bostaden är ofta brottsplatsen i dessa fall. Möjligheten för våldsutsatta personer att lämna en destruktiv relation och få ett tryggt eget boende är av central betydelse. Här behöver förutsättningarna för civilsamhällets organisationer att bistå med hjälp och stöd säkerställas. Men det är också viktigt att ge personer som utsätts för våld och hot i hemmet förtur i kommunernas bostadskö. Regeringen bör vidta de åtgärder som krävs för att förverkliga detta. Vad jag nu anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Förtur till bostad för vissa grupper m.m., punkt 11 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 11 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3427 av m.fl. (L) yrkande 17, 2020/21:1581 av (S) och 2020/21:3186 av m.fl. (C) yrkande 15 och 2020/21:1615 av m.fl. (SD) yrkande 9. Det finns ett stort behov av jourlägenheter och skyddade boenden för personer som utsätts för våld och hot. Jag menar att kommunernas ansvar att säkerställa att det finns jourlägenheter och skyddade boenden bör förtydligas. Det skulle kunna göras genom att lagen om kommunernas bostadsförsörjningsansvar skärps. föreskrivs att kommunerna varje mandatperiod ska fastställa riktlinjer för bostadsförsörjningen och att dessa ska grundas på en analys av den demografiska utvecklingen, av efterfrågan på bostäder, bostadsbehovet för särskilda grupper och marknadsförutsättningar. Lagen bör ändras på så sätt att det tydligt framgår att kommunerna också ska analysera behovet av tillfälliga boenden för våldsutsatta personer och deras anhöriga. Eftersom bostadsförsörjningslagen också innehåller bestämmelser om ansvar att underlätta samordning mellan kommuner kan en lagändring även skapa goda förutsättningar för att analysen av behovet av jourlägenheter och skyddade boenden kan göras kommunövergripande. Regeringen bör därför ta initiativ till en ändring i bostadsförsörjningslagen i detta hänseende. Vad jag nu anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Trångboddhet, punkt 12 (C, L) av (C) och (L). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 12 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:2688 av (L) yrkande 2, 2020/21:3186 av m.fl. (C) yrkande 19 och 2020/21:3234 av m.fl. (L) yrkande 29 och 2020/21:1003 av (KD) yrkande 3. I många av våra bostadsområden är trångboddhet ett utbrett problem. Det får stora sociala konsekvenser, och särskilt allvarligt är det när barn växer upp under sådana förhållanden. Här behövs ett aktivt arbete, med ökad samverkan mellan kommuner och statliga myndigheter. Ett nationellt arbete mot extrem trångboddhet i utsatta områden kan förbättra de sociala förhållandena i dessa områden. Vi menar att det behövs en kartläggning av trångboddheten, och lämpliga insatser för att motverka trångboddhet behöver utredas. Det får bli en uppgift för regeringen att ta nödvändiga initiativ. Det vi nu anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. BID-samverkan, punkt 13 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 13 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:1615 av m.fl. (SD) yrkande 3 och 2020/21:2957 av m.fl. (C) yrkande 8, 2020/21:3186 av m.fl. (C) yrkande 17 och 2020/21:3234 av m.fl. (L) yrkande 30. En ökad otrygghet breder ut sig på många håll i samhället, och detta är särskilt ett problem i de s.k. utsatta områdena. Utöver direkta brottsförebyggande åtgärder behövs insatser för att uppmuntra till samverkan mellan olika aktörer som verkar i sådana områden. Den internationellt vedertagna metoden Business Improvement Districs (BID-samverkan) bygger på ett frivilligt samarbete mellan privata och offentliga aktörer som gemensamt finansierar och arbetar med trygghetsskapande åtgärder inom ett geografiskt avgränsat bostadsområde. Det finns flera positiva exempel på BID-samarbeten i . Föreningen Fastighetsägare i Järva har envetet arbetat med olika insatser för att minska bostadsinbrotten i området. I har den s.k. Gårdstens-modellen lyckats reducera en stor del av den öppna narkotikaförsäljningen i området. Föreningen Fastighetsägare Sofielund är ytterligare ett exempel där fastighetsägare tillsammans arbetar för ökad trivsel, sammanhållning och en bättre fastighetsförvaltning i området. En annan samverkansmodell som blivit uppmärksammad är den s.k. EST-metoden (Effektiv samordning för trygghet). Ett femtiotal kommuner arbetar utifrån metoden. Syftet är att förebygga och minska otryggheten i det offentliga rummet genom tidiga insatser. Polis, kommun och kommunala bostadsbolag träffas regelbundet för att skapa sig en gemensam lägesbild av otryggheten inom ett avgränsat geografiskt område för att därefter fatta beslut om nödvändiga samordnade åtgärder och insatser. Regeringen bör ta initiativ till att ta fram nationella riktlinjer för BID-samverkan baserat på goda exempel och erfarenheter från befintliga samverkansprojekt samt ge förslag på hur BID-samarbeten kan kombineras med offentliga insatser enligt EST-metoden. Det som anförts ovan bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Planering för ökad trygghet m.m., punkt 14 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 14 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:658 av m.fl. (SD) yrkandena 4 och 5 samt 2020/21:1615 av m.fl. (SD) yrkandena 1, 2 och 4, 2020/21:2529 av Alireza Akhondi m.fl. (C) yrkande 14, 2020/21:2662 av (L) och 2020/21:2685 av (L) samt 2020/21:2927 av m.fl. (C) yrkande 20, 2020/21:2957 av m.fl. (C) yrkande 9 och 2020/21:3234 av m.fl. (L) yrkande 32. Polisen har identifierat ett antal särskilt utsatta bostadsområden där otryggheten är utbredd. Flera av de utpekade områdena är miljonprograms-områden. Utformningen av den fysiska miljön har stor betydelse för polisens möjligheter att bedriva en effektiv brottsförebyggande och ingripande verksamhet. Miljonprogramsområdena är utformade på ett sätt som gör det svårt för polisen att närvara utan att utsättas för risker. Redan i statsbyggnadsprocessen måste den fysiska miljön planeras utifrån ett brottsförebyggande och trygghetsskapande perspektiv. Den s.k. CPTED-metoden (Crime Prevention Through Environmental Design) används framgångsrikt i andra europeiska länder för att säkerställa att dessa perspektiv beaktas i utformningen av den byggda miljön. Vi välkomnar att regeringen tog initiativ till att ta fram en vägledning för trygghetsskapande åtgärder i den fysiska miljön och en vägledning för ökad säkerhet i offentliga miljöer. Vi anser dock att det går att göra mycket mer för att hjälpa kommunerna i deras arbete med otrygga bostadsområden. Vi vill att regeringen utreder hur kommunerna kan arbeta med att förändra områdesplaneringen för bostadsområden och att en nationell handlingsplan tas fram som kommunerna kan använda som stöd i sitt arbete. Vidare vill vi att regeringen utreder hur trygghetsfrågorna kan bli en del i stadsbyggnadsprocessen, exempelvis genom användandet av den s.k. CPTED-metoden. Det som anförts ovan bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Planering för ökad trygghet m.m., punkt 14 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 14 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:2529 av Alireza Akhondi m.fl. (C) yrkande 14, 2020/21:2927 av m.fl. (C) yrkande 20 och 2020/21:2957 av m.fl. (C) yrkande 9, 2020/21:2662 av (L) och 2020/21:2685 av (L) samt 2020/21:658 av m.fl. (SD) yrkandena 4 och 5, 2020/21:1615 av m.fl. (SD) yrkandena 1, 2 och 4 samt 2020/21:3234 av m.fl. (L) yrkande 32. Människors upplevelser av otrygghet i den egna närmiljön måste tas på allvar. Tryggheten i våra bostadsområden måste öka. Jag menar att det behövs en aktiv stadsutveckling för att skapa en tryggare miljö för boende, men också för myndigheter och blåljuspersonal. Regeringen bör därför verka för att trygghetsfrågor prioriteras i samhällsplaneringen och för en utökad samverkan mellan staten och kommunerna i brottsförebyggande syfte. Det finns också ett stort behov av att bättre belysa de aspekter som rör jämställdheten på bostadsmarknaden. Det handlar om människors förutsättningar att ta sig in på bostadsmarknaden, men det handlar också om kreditrestriktionernas konsekvenser för jämställdheten. Även hur bostäder och boendemiljöer utformas samt tillgången till kollektivtrafik har betydelse för jämställdheten. Trygghetsfrågorna är särskilt viktiga när det gäller att åstadkomma en mer jämställd bostadsmarknad. Tämligen enkla åtgärder i stadsmiljön kan spela stor roll för den upplevda tryggheten.