bet · H801FiU24 · 2021-06-11 00:00:00 — Som framgår av tabell 2 bidrog bl.a. kraftigt fallande energipriser i spåret av pandemin till att KPIF-inflationen sjönk till i genomsnitt . Det är långt under inflationsmålet och under variationsbandet. över hela utvärderingsperioden 2018‒2020 steg KPIF-inflationen med i genomsnitt , även det under inflationsmålet men inom variationsbandet. Tabell 2 Inflationen 2018‒2020 ¹ Medianen av sju olika mått på underliggande inflation. Inflationstakten påverkades också av att hushållen ändrade sitt konsumtionsmönster relativt kraftigt till följd av pandemin. Å ena sidan konsumerades vissa tjänster och produkter inte alls, vilket bidrog till att priserna på dessa varor och tjänster ökade långsamt. Å andra sidan ökade konsumtionen av andra varor och tjänster relativt mycket, vilket bidrog till att priserna på dessa tjänster och varor ökade relativt snabbt. Konsumtionsvikterna i KPIF baserades i huvudsak på hur hushållens konsumtionsmönster såg ut . Detta kan enligt betyda att inflationstakten underskattas eftersom hushållen har förändrat sitt konsumtionsmönster. Om man räknar bort energiprisernas effekter på inflationen, KPIF exklusive energi, steg priserna med i genomsnitt , vilket är under inflationsmålet men inom variationsbandet. Under hela utvärderingsperioden steg inflationen rensat för energiprisutveckling med i genomsnitt , dvs. samma nivå som KPIF. Diagram 9 Inflationsförväntningarna i den svenska ekonomin sikt Som framgår diagram 9 sjönk de långsiktiga inflationsförväntningarna i ekonomin i början av pandemin till följd av den växande osäkerheten om konjunktur- och inflationsutvecklingen. Förväntningarna steg dock återigen och låg någon tiondel under inflationsmålet. Enligt tyder detta på att de olika aktörerna i ekonomin inte förväntar sig några varaktiga effekter av pandemin på inflationen. Som framgår av tabell 3 sjönk BNP med till följd av de ekonomiska effekterna av pandemin. Nedgången var betydligt kraftigare men den ekonomiska aktiviteten återhämtade sig både i och globalt trots en andra våg av smittspridning och nya sociala restriktioner . Sysselsättningen i den svenska ekonomin minskade och arbetslösheten steg med , främst bland unga personer och utlandsfödda med mer osäkra anställningar. Tabell 3 Produktion och sysselsättning 2018‒2020 ¹ I åldersgruppen 15–. Enligt redogörelsen bidrog regeringens och åtgärder, i kombination med andra länders åtgärder, till att den ekonomiska nedgången och uppgången i arbetslöshet begränsades som de förhindrade att pandemin även orsakade en finansiell kris. Den svenska kronan försvagades något i början av pandemin, men stärktes och låg på en nivå som var betydligt starkare än den som rådde före pandemin. Som helhet, mätt enligt KIX (kronindex, ett viktat genomsnitt mot valutor i de länder som är viktiga för transaktioner med omvärlden), ökade kronans värde med . Mot euron stärktes kronan med medan den steg med mot dollarn . Diagram 10 Kronans utveckling enligt KIX Enligt redogörelsen berodde uppgången bl.a. på att utvecklingen av den svenska ekonomin och de svenska statsfinanserna såg bra ut samt att viljan hos olika investerare att ta risker har varit hög under hela pandemin trots den kraftiga ekonomiska nedgången . I Redogörelsen tar upp utmaningarna och svårigheterna med att prognosticera och bedöma den ekonomiska utvecklingen . Till följd av spridningen av covid-19 och de sociala restriktionerna för att begränsa smittspridningen förändrades utsikterna för konjunktur- och inflationsutvecklingen i grunden . Förändringen gick fort och var tvungen att skaffa sig alternativa statistikkällor för att snabbt få en uppfattning om pandemins effekter på produktion och arbetsmarknad eftersom den normala statistiken publiceras en gång eller en gång per kvartal. Det var också svårt att relatera till utvecklingen i tidigare ekonomiska kriser eftersom pandemin skiljde sig kraftigt åt från utvecklingen vid tidigare händelser och kriser. Eftersom pandemin var upphovet till den ekonomiska krisen behövde prognoserna bygga på antaganden om hur spridningen av smittan skulle utvecklas. Det var enligt också nödvändigt att försöka bilda sig en uppfattning om hur de olika sociala restriktionerna och nedstängningarna av verksamheter skulle påverka produktionskapaciteten och arbetsmarknaden på lite . För att skildra osäkerheten valde att vid de olika prognostillfällena redovisa alternativa scenarier för utvecklingen, vid sidan av ett huvudscenario. I den penningpolitiska rapporten redovisades på grund av den stora osäkerheten inget huvudscenario utan enbart två alternativa scenarier. Scenarierna byggde på olika antaganden om hur smittspridningen skulle kunna utvecklas och om myndigheterna skulle lätta på eller skärpa de sociala restriktionerna. Sammanfattningsvis visar en jämförelse mellan utfallen för BNP-utvecklingen och arbetslösheten 2020 och prognoser att den ekonomiska återhämtningen efter den djupa nedgången gick betydligt snabbare än vad räknat med i sina huvudscenarier och alternativa scenarier. Återhämtningen var till och med snabbare än vad räknat med i sina mest optimistiska scenarier. Däremot utvecklades smittspridningen i linje med antagandena i de mest pessimistiska scenarierna. Detta förklaras, enligt , bl.a. av de mycket omfattande ekonomiska stödåtgärder som regeringar, centralbanker och andra myndigheter vidtog både i och i omvärlden. Externa bedömningar av penningpolitiken I Konjunkturläget konstaterade KI att KPIF-inflationen steg till . Uppgången berodde dock till stor del på kraftigt stigande energipriser till följd av stigande råoljepriser och skattehöjningar på el och drivmedel. KI räknade också med att hög lönsamhet i företagssektorn och låga löneökningar skulle hålla KPIF-inflationen under inflationsmålet på . förväntades KPIF-inflationen till och med ligga runt låga . De svaga inflationsutsikterna skulle enligt KI leda till att avvaktade med att höja reporäntan till , vilket var senare än vad både och marknaden räknade med. första räntehöjning skulle då enligt KI komma ungefär som ECB höjde sin styrränta. I Konjunkturläget konstaterade KI att energipriserna fortsatte att stiga snabbt och räknade med att KPIF-inflationen skulle ligga kvar kring under både 2018 och 2019. Den starka konjunkturen talade visserligen för att företagen skulle komma att höja priserna, men lön-samheten var högre än normalt vilket skulle minska behovet av att ta ut kostnadshöjningar genom att höja priset mot konsument. Företagens inflationsförväntningar var dessutom dämpade, även om inflationsförväntningarna inom handeln stigit något till följd av den svaga kronan som ökat importpriserna. Den underliggande inflationen, KPIF exklusive energi, väntades ligga kring för att stiga till . KI räknade med att skulle avvakta med sin första räntehöjning . I Konjunkturläget konstaterade KI att lönerna inte ökat särskilt mycket trots den starka svenska konjunkturen, men att de borde öka mer framöver i takt med att resursutnyttjandet på arbetsmarknaden fortsatte att stiga och bristen på arbetskraft steg ytterligare. KI konstaterade vidare att KPIF-inflationen pendlat kring , bl.a. till följd av snabbt stigande energipriser. Energiprishöjningarna bedömdes dock avta framöver och ersättas av stigande varupriser. KI bedömde att KPIF-inflationen skulle hamna strax under både 2018 och 2019 och att skulle genomföra en första höjning av reporäntan . I Konjunkturläget december konstaterade KI att KPIF-inflationen legat över inflationsmålet på . Uppgången berodde dock på snabbt stigande energipriser, medan den underliggande inflationen exklusive energi varit betydligt lägre. KI bedömde dock att den underliggande inflationen skulle stiga upp mot till följd av stigande tjänste- och livsmedelspriser. KI räknade därför, som tidigare, med att skulle höja reporäntan en första gång . Enligt KI skulle inflationstrycket bromsa in något men öka igen –2023. KI bedömde därför att successivt skulle höja reporäntan till en nivå på . I Konjunkturläget konstaterade KI att både den globala och den svenska ekonomin hade passerat konjunkturtoppen och att aktiviteten i den svenska ekonomin var på väg att avta. Både hushållens och företagens förtroende för den ekonomiska utvecklingen hade sjunkit som bostadsinvesteringarna hade fortsatt att minska i en snabb takt. Även om arbetsmarknaden var fortsatt stark räknade KI med att sysselsättningstillväxten skulle bromsa in under de kommande månaderna och att arbetslösheten skulle börja stiga . BNP-tillväxten förväntades sjunka från 2019. KI konstaterade vidare att KPIF-inflationen legat runt 2 eller till och med lite under stora delar av 2018, framför allt på grund av snabbt stigande energipriser. Exklusive energi var inflationen betydligt lägre. KI räknade med att den underliggande inflationen skulle stiga något bl.a. på grund av försvagningen av kronan . KPIF-inflationen bedömdes dock sjunka en bra bit eftersom uppgången i energipriserna förväntades avta . KI räknade ändå med att skulle höja reporäntan till noll procent , vilket enligt KI var något senare än vad räknade med i sin prognos . I Konjunkturläget konstaterade KI att tillväxten i den svenska ekonomin bromsat in . Investeringarna och hushållskonsumtionen hade fallit tillbaka medan exporten ökat relativt starkt till följd av den svaga kronan. Även arbetsmarknaden försvagades med lägre sysselsättningstillväxt och en något högre arbetslöshet. Enligt KI talade det mesta för att den svenska ekonomin nu befann sig i en avmattningsfas och att BNP-tillväxten skulle bli lägre under de kommande kvartalen. KI räknade dock med att de låga internationella räntorna och den svaga kronan skulle bidra till att KPIF-inflationen exklusive energi skulle ligga kring eller något under senare halvan av 2019 och . KPIF-inflationen bedömdes däremot hamna något lägre till följd av sjunkande energipriser. KI räknade med att skulle höja reporäntan till noll , vilket var senare än KI:s bedömning och senare än bedömning . I Konjunkturläget konstaterade KI att den svenska ekonomin var inne i en tydlig avmattningsfas. Nedgången och osäkerheten om den globala konjunkturen dämpade den svenska exporten som investe-ringarna i industrin och bostadssektorn minskade. Sysselsättningstillväxten i ekonomin minskade, och arbetslösheten steg snabbt . KI konstaterade att KPIF-inflationen pendlat kring under både 2018 och inledningen av 2019 som en följd av snabbt stigande energipriser och den svaga kronan. hade dock inflationen gått ned markant bl.a. på grund av att energipriserna inte längre ökade lika mycket som . KI bedömde att detta tillsammans med att bl.a. effekterna av den tidigare kronförsvagningen gradvis skulle ebba ut skulle innebära att inflationen blev lägre än inflationsmålet och . KI räknade därför med att inte skulle höja reporäntan eller början av 2020 som banken tidigare meddelat utan att räntan skulle ligga kvar på –0,till . I Konjunkturläget konstaterade KI att den svenska ekonomin mattats av av högkonjunktur. Osäkerheten kring den globala konjunkturutvecklingen och det låga förtroendet för den ekonomiska utvecklingen bland både företag och hushåll talade för att avmattningen skulle fortsätta med lägre sysselsättningstillväxt och fortsatt ökad arbetslöshet. Efter en mycket låg inflation steg inflationen något . KI bedömde dock att KPIF-inflationen skulle ligga under inflationsmålet . KI räknade visserligen med att skulle höja reporäntan till noll procent , men ansåg att det vore bättre att inte höja räntan på grund av den pågående avmattningen i den svenska ekonomin och de svaga inflationsutsikterna. I Konjunkturläget konstaterade KI att den pågående pandemin skulle komma att få mycket stora negativa effekter på den globala och svenska ekonomiska utvecklingen. KI räknade med att BNP skulle falla med och att nedgången skulle bli . KI konstaterade också att den ekonomiska politiken hade lagts om i kraftigt expansiv riktning för att motverka den förväntade vågen av företagskonkurser och den massarbetslöshet som hotade till följd av sociala restriktioner och minskad konsumtion och produktion i spåret av pandemin. Enligt KI behövdes betydligt fler finanspolitiska och penningpolitiska åtgärder än de som beslutats och aviserats för att dämpa nedgången i den ekonomiska aktiviteten och uppgången i arbetslösheten. KI konstaterade att , i likhet med andra centralbanker runt om i världen, vidtagit flera åtgärder i form av bl.a. ökade köp av tillgångar och billiga lån till banker för att minska oron på finansmarknaderna och öka tillgången på krediter. Kostnads- och inflationstrycket i den svenska ekonomin, som minskat och , förväntades helt försvinna till följd av bl.a. sjunkande energipriser, kraftigt minskad efterfrågan och utbudsrestriktioner till följd av pandemin. KI räknade med att inflationstakten i den svenska ekonomin skulle sjunka till i genomsnitt jämfört . KI konstaterade att , i linje med marknadens bedömningar, beslutat att lämna reporäntan oförändrad på noll procent. Mot bakgrund av det låga inflationstrycket och den annalkande djupa lågkonjunkturen ansåg dock KI att det skulle vara motiverat att sänka reporäntan i närtid. I Konjunkturläget räknade KI med att BNP skulle sjunka . Det skulle, enligt KI, vara en betydligt mindre nedgång än vad som förväntades i euroområdet, vilket bl.a. förklarades av att de svenska myndigheternas åtgärder för att begränsa smittspridningen varit mindre omfattande än i andra länder och de ekonomisk-politiska åtgärder som vidtagits för att överbrygga det kraftiga fall i efterfrågan som följde på pandemin. Åtgärderna förväntades bidra till att det offentliga sparandet skulle falla kraftigt , ned till ‒5,av BNP. KI räknade dock med att tillväxten och konjunkturen i och internationellt skulle återhämta sig i takt med att smittspridningen avtog och vaccineringen mot covid-19 kom igång. KI konstaterade också att och övriga centralbankernas stöd till kreditmarknaderna, i kombination med omfattande finanspolitiska åtgärder, bidragit till att stabilisera de finansiella marknaderna och hålla nere räntorna. Vidare konstaterade KI att den svenska KPIF-inflationen var ‒ (den lägsta KPIF‒siffran ) och noll procent på grund av bl.a. sjunkande priser på el och drivmedel. KI räknade med att inflationen skulle ligga långt under inflationsmål till följd av pandemins effekter och den svaga internationella efterfrågan. KI räknade dock inte med att skulle sänka reporäntan framöver för att stödja den ekonomiska återhämtningen och få upp inflationen. KI räknade med att , i stället för räntesänkningar, skulle fortsätta att försöka stimulera efterfrågan genom ytterligare köp av statsobligationer och andra tillgångar. KI bedömde att reporäntan skulle ligga kvar på noll procent till 2024. I Konjunkturläget konstaterade KI att BNP föll kraftigt , men att nedgången blev något mindre än vad de räknade med i Konjunkturläget . KI konstaterade också att det fanns tydliga tecken på en återhämtning både i och internationellt till följd av de omfattande finans- och penningpolitiska åtgärderna, en minskad smittspridning och färre sociala restriktioner . Återhämtningen förväntades fortsätta och , dock i en långsammare takt. Lågkonjunkturen bedömdes bestå under större delen av 2021, vilket skulle bidra till en fortsatt hög arbetslöshet och ett lågt inflationstryck både i den svenska och den internationella ekonomin. Enligt KI var dock osäkerheten om pandemins utveckling stor. hade smittspridningen på nytt tagit fart i delar av och restriktionerna för att minska spridning hade åter skärpts. Om läget fortsatte att förvärras var risken stor för att återhämtningen skulle försenas eller brytas. KI konstaterade vidare att den svenska inflationen ökade något efter den kraftiga nedgången . KI bedömde att inflationen skulle vara låg och nå inflationsmål först . I likhet med tidigare räknade KI med att skulle lämna reporäntan oförändrad på noll procent . Eventuella behov av ytterligare penningpolitiska åtgärder för att stimulera efterfrågan skulle hanteras genom ökade köp av tillgångar. Enligt KI:s bedömning skulle reporäntan börja stiga först . I Konjunkturläget konstaterade KI att den ekonomiska återhämtningen i den svenska ekonomin varit större än vad KI tidigare hade räknat med. BNP steg med . Den andra vågen av smittspridning i både och och de utökade sociala restriktioner som införts innebar dock att återhämtningen skulle brytas . De positiva signalerna om att vaccinering mot covid-19 skulle kunna påbörjas indikerade enligt KI att den ekonomiska återhämtningen skulle kunna ta ny fart och att arbetslösheten sakta skulle börja sjunka . Vidare konstaterade KI att inflationen föll kraftigt på grund av minskad efterfrågan och lägre energipriser i spåret av pandemin. Inflationen mät enligt KPIF skulle enligt KI stiga något men det allmänna inflationstrycket skulle fortfarande förbli svagt och inflationen skulle ligga under inflationsmål. KI förväntade sig att skulle behålla reporäntan på noll procent till slutet av 2024. Eventuella behov av ytterliga penningpolitiska stimulansåtgärder för att stödja den ekonomiska återhämtningen skulle hantera genom ytterligare köp av statsobligationer och andra tillgångar. IMF konstaterade att BNP och den inhemska efterfrågan vuxit starkt –2018 till följd av bl.a. den expansiva penningpolitiken. Sysselsättningen ökade kraftigt som arbetslösheten föll till . Inflationen mätt enligt KPIF hamnade just över inflationsmålet på . En del av uppgången berodde dock på stigande energipriser. IMF konstaterade vidare att löneökningarna i den svenska ekonomin varit låga trots den starka arbetsmarknaden. Det bidrog till att perioden med extremt låg ränta och svag krona hade förlängts. IMF räknade med att tillväxttakten i den svenska ekonomin skulle sjunka till följd av en svagare internationell konjunktur och osäkerheten kring utvecklingen av det inhemska byggandet. Detta betydde enligt IMF att borde avvakta med fler räntehöjningar tills den ekonomiska statistiken och prognoserna visade att inflationen mer långsiktigt låg kring inflationsmålet. Konsultationen inställd på grund av pandemin. IMF konstaterade att den svenska tillväxten sjönk kraftigt till följd av effekterna av covid-19, men att nedgången varit mindre än i andra europeiska länder. Myndigheternas snabba och kraftfulla åtgärder stödde hushållen och företagen och bidrog till att förhindra en finansiell kris och stabiliserade finansmarknaderna. Arbetslösheten steg dock snabbare än i många andra länder, särskilt bland unga och utlandsfödda. IMF räknade med att den ekonomiska återhämtningen skulle ta fart . Osäkerheten var dock fortfarande stor till följd av den ökade smittspridningen och osäkerheterna kring vaccinationsprogrammen. Av den anledningen borde flertalet av myndigheternas krisåtgärder förlängas t.o.m. . Enligt IMF var det viktigt att myndigheterna inte för snabbt avvecklade stödåtgärderna. Åtgärderna borde avvecklas försiktigt och gradvis, i takt med att den ekonomiska återhämtningen blev mer robust. goda statsfinanser innebar enligt IMF att det fanns utrymme för ökade finanspolitiska åtgärder som kunde främja tillväxten och minska arbetslösheten. IMF efterlyste också några justeringar av de offentliga stödåtgärderna, särskilt inom systemet för korttidsarbete för att öka flexibiliteten, stödja tillfällig sysselsättning och uppmuntra vidareutbildning och anställning. snabba och omfattande åtgärder i början av pandemin bidrog enligt IMF, till att stabilisera finansmarknaderna och pressa ned räntorna. Penningpolitiken borde även framöver vara beredd att stödja återhämtningen i ekonomin, även om effekterna av åtgärderna inte skulle bli lika stora som i början av pandemin. Risken för finansiell kris och kreditåtstramning i den svenska ekonomin hade avtagit. De ekonomisk-politiska åtgärderna framöver borde fokuseras på finanspolitiken, även om borde vara beredda att komplettera de finanspolitiska stimulansåtgärderna om det skulle behövas. och utveckling () konstaterade i Sverigerapporten att den svenska ekonomin vuxit med . Uppgången hade, enligt , varit bred med både stigande konsumtion och investeringsverksamhet och ökad export. Sysselsättningen hade stadigt ökat och arbetslösheten sjunkit. räknade med att tillväxten skulle avta framöver i takt med att det höga resursutnyttjandet i den svenska ekonomin skapade en allt större brist på arbetskraft och bostadsinvesteringarna minskade. Den globala ekonomiska osäkerheten ökade också osäkerheten kring den svenska konjunkturutvecklingen. menade vidare att den mycket expansiva penningpolitiken med negativ ränta och omfattande obligationsköp bidragit till den ekonomiska uppgången och fört inflationen och inflationsförväntningarna upp mot inflationsmålet. Däremot välkomnade räntehöjning och ansåg att banken borde fortsätta att höja reporäntan gradvis för att minska risken för bl.a. ökad skuldsättning och tillgångsprisbubblor. Förutsättningarna för att fortsätta med räntehöjningar avgjordes dock, enligt , av hur andra centralbanker agerade, framför allt . En alltför hög ränteskillnad mot euroområdet riskerade att förstärka kronan och göra det svårare att nå inflationsmålet. Det senaste årets svaga krona var, enligt , en viktig anledning till att inflationen legat nära inflationsmålet. Utskottets öppna utfrågning om för penningpolitiken 2021 höll utskottet en öppen utfrågning om för penningpolitiken 2020. Hela direktion deltog plus två opponenter – , professor vid norska , och , kanslichef och chef för myndigheten . Protokollet från utfrågningen finns publicerad i bilaga 1 och i Rapporter från 2020/21:RFR13. Nedan ges en kort sammanfattning av opponenternas synpunkter. Både Björnland och ansåg att överlag agerat snabbt och kraftfullt för att hantera och mildra de ekonomiska effekterna av pandemin. Björnland inledde med en jämförelse av hur pandemin påverkat tillväxten i de skandinaviska länderna . Hennes slutsats var att fallet i BNP-tillväxt i , (fastlandsekonomin) och var ungefär detsamma sett över , men att nedgången inledningsvis var något mindre i till följd av bl.a. något starkare sociala restriktioner i och . Björnland konstaterade att valt att inte sänka reporäntan för att stimulera den ekonomiska aktiviteten under pandemin. Enligt henne skulle en sänkning sannolikt inte heller ha fått någon större effekt på den realekonomiska utvecklingen på grund av smittspridningen och nedstängningen av delar av samhället. Forskning visade, enligt Björnland, att penningpolitik via ränteförändringar kan vara ineffektiv och ha asymmetriska effekter när räntan är eller ligger nära noll som i . Avgörande för effekterna på ekonomin var i stället de s.k. okonventionella penningpolitiska åtgärder som vidtog som t.ex. utlåning till bankerna och köp av tillgångar. Björnland konstaterade att bostadspriserna stigit kraftigt under pandemin och menade att det var en risk för den finansiella stabiliteten i den svenska ekonomin. Hon undrade i vilken utsträckning vägt in riskerna för den finansiella stabiliteten i sina beslut och åtgärder , och i vilken utsträckning kommer att kunna ta hänsyn till den finansiella stabiliteten framöver. konstaterade att , i likhet med flera andra centralbanker, i inledningen av pandemin varit föredömligt snabb med att köpa statsobligationer och privata tillgångar för att sänka riskpremierna på marknaderna. En av centralbankernas viktigaste uppgifter är att fungera som lender of last resort i kristider. ifrågasatte om varit fullt beredda att ta på sig den rollen när pandemin briserade bl.a. eftersom det tog innan köpen av företagsobligationer påbörjades. Enligt verkade det som om ambulansen inte var helt ”fulltankad” när krisen kom. Han ifrågasatte också beslut att utöka köpen av tillgångar bl.a. eftersom det riskerade att höja tillgångspriserna ännu mer. Enligt fanns det sannolikt inget behov av en ytterligare närvaro på tillgångsmarknaderna eftersom riskpremierna och räntorna redan var låga.