bet · H801JuU17 · 2021-03-26 00:00:00 — Utskottet, som noterar att beviljat stöd till åtgärder som motsvarar vad motionärerna efterfrågar, anser dock inte att det finns anledning för att ta något initiativ med anledning av motionen, utan den bör avslås. beslutade i enlighet med förslag (rskr. 2016/17:321). I samband med behandlingen av om myndighetsgemensamt arbete mot organiserad brottslighet (skr. 2019/20:3) föreslog utskottet ett tillkännagivande till regeringen om att den på ett tydligare sätt än ska säkerställa att styrningen av det myndighetsgemensamma arbetet samordnas regelbundet och att regeringen regelbundet ska följa upp den myndighetsgemensamma verksamheten. Utskottet anförde att regeringen bör ge ett gemensamt brottsbekämpande uppdrag till myndigheterna i deras regleringsbrev (bet. 2019/20:JuU12 s. 13 f.). beslutade i enlighet med utskottets förslag (rskr. 2019/20:146). I budgetbetänkandet (bet. 2019/20:JuU1 s. 56 f.) avstyrkte utskottet ett motionsyrkande om att polisens uppdrag tydligt bör definieras, vad gäller både det brottsbekämpande och det brottsförebyggande arbetet. följde utskottets förslag (rskr. 2019/20:103). Utskottet har vid ett flertal tillfällen tidigare behandlat motionsyrkanden om att tillsätta en nationell samordnare för medlingsverksamheten, . Utskottet vidhöll då sin tidigare uppfattning att det inte finns skäl att tillsätta en nationell samordnare (bet. 2018/19:JuU14 s. 63 f.). Utskottet avstyrkte motionsyrkandet och följde utskottets förslag (rskr. 2018/19:182). Motionsyrkanden om att anpassa brottsförebyggande åtgärder och straffens innehåll efter unga kriminella har också behandlats av utskottet tidigare. Vid beredningen av motioner från allmänna motionstiden /20 konstaterade utskottet att det pågår ett arbete med att ta fram ett nationellt avhopparprogram och att Kriminalvården genom en plattform för att fortsätta med utvecklingsarbete för unga inom (bet. 2019/20:JuU30 s. 19). Mot denna bakgrund fann utskottet inte anledning att göra någon annan bedömning . Utskottet avstyrkte därför ett motionsyrkande om att ge en utredare i uppdrag att lämna förslag om lämpliga brottsförebyggande åtgärder och straffens innehåll anpassade för unga kriminella. följde utskottets förslag (rskr. 2019/20:177). Regeringens redovisning av tillkännagivandet Regeringen anger att tillkännagivandet i betänkande 2016/17:JuU15 är slutbehandlat genom skrivelsen. När det gäller regeringens behandling av tillkännagivanden har framhållit att utgångspunkten, i enlighet med den konstitutionella praxis som vuxit fram, bör vara att regeringen tillgodoser ett tillkännagivande. Om regeringen inte delar mening i en fråga och inte har för avsikt att tillgodose önskemål bör den underrätta om detta inom den tidsgräns – när sådan anges – som angetts i tillkännagivandet. Även skälen till att regeringen inte har tillgodosett tillkännagivandet bör då redovisas (bet. 2018/19:KU21 s. 25 f.). Regeringen beslutade att bevilja för att fortsätta driva hjälplinjen Preventell . Preventell är en nationell telefonlinje som drivs i syfte att förebygga sexuellt våld genom vård och behandling mot sexuella riskbeteenden. Målgruppen är personer med självupplevt riskbeteende, tvångsmässig upptagenhet av sexuella tankar och handlingar, sexuellt intresse för barn och impulser att tvinga någon till sex. Även närstående och vårdgivare kan få råd och hjälp från Preventell att hantera frågor om sexuellt våld och oro för sexuella övergrepp. Regeringen har sedan starten gett bidrag till för att utveckla den nationella hjälptelefonen Preventell. Preventell startades av Anova, som är ett centrum vid för klinisk utredning och behandling inom områdena andrologi, sexualmedicin och transmedicin. Myndigheten för vård- och omsorgsanalys (Vårdanalys) har på regeringens uppdrag granskat hur Preventell har bedrivits i förhållande till regeringens krav och regionernas möjligheter att själva utveckla hjälplinjen på nationell nivå (Stegvis skillnad – En granskning av hjälplinjen PrevenTells arbete för att förebygga sexualbrott, rapport 2019:1). Vårdanalys bedömer att en utveckling mot att lämna över ansvaret för förvaltning och finansiering av Preventell till regionerna är ett logiskt nästa steg för verksamheten. I rapporten anges att det finns flera fördelar med en övergång. Den främsta är att den medicinska rådgivning som Preventell bidrar med har goda förutsättningar att motivera personer att söka vård genom att kunna hänvisa vidare till behandlande enheter. Till dess att rätt förutsättningar för övertagande finns rekommenderar Vårdanalys fortsatt statlig styrning. Utskottet delar regeringens uppfattning att det behövs effektiva åtgärder för att bekämpa såväl brotten som brottens orsaker, för att minska brottsligheten och öka tryggheten i samhället. Utskottet ser positivt på att det anges i skrivelsen att regeringen avser att med oförminskad kraft fortsätta att verka för att målsättningarna i det brottsförebyggande programmet ska uppnås. När det gäller familjens roll i det brottsförebyggande arbetet vidhåller utskottet sin tidigare uppfattning att den är viktig men att det inte är nödvändigt med något tillkännagivande till regeringen om att ge familjens betydelse större utrymme i strategin. I likhet med utskottets bedömning vid behandlingen av den ursprungliga skrivelsen 2017 konstaterar utskottet vidare att civilsamhällets viktiga roll lyfts fram på flera ställen i skrivelsen. Det saknas därför anledning för att rikta tillkännagivanden till regeringen om detta. Därmed avstyrker utskottet motion 2020/21:3828 (KD) yrkandena 1 och 2. Utskottet instämmer i uppfattningen att förutsättningarna för att bedriva brottsförebyggande arbete och typen av brottsproblem är delvis annorlunda på lands- och glesbygden i jämförelse med i stadsmiljö. Åtgärderna som redovisas i regeringens skrivelse i detta avseende, bl.a. att Brå har fått i uppdrag att redovisa hur myndigheten arbetat med att ge ett särskilt anpassat kunskapsstöd till landsbygdskommuner, är enligt utskottets mening bra men inte tillräckliga. Enligt utskottet bör därför ett särskilt lands- och glesbygdsspecifikt brottsförebyggande arbete utvecklas. Detta bör tillkännage för regeringen. Därmed tillstyrker utskottet motion 2020/21:3830 (C) yrkande 4. När det gäller motionsyrkandet om vad det brottsförebyggande arbetet borde fokusera på noterar utskottet att fler av de åtgärder som motionärerna efterfrågar – höjda kunskapsresultat och en likvärdig skola, förebyggande av psykisk ohälsa, starkare koppling mellan forskning och praktik m.m. – tas upp i skrivelsen. Det saknas därför anledning för att göra ett sådant tillkännagivande om vad det brottsförebyggande arbetet särskilt bör fokusera på som motionärerna efterfrågar. Därmed avstyrker utskottet motion 2020/21:3830 (C) yrkande 5. Utskottet anser att det finns ett behov av att löpande följa upp och utvärdera åtgärder som vidtas, för att säkerställa att det brottsförebyggande arbetet bedrivs effektivt. Det gäller även brottsförebyggande åtgärder som inte omfattas av det nationella brottsförebyggande programmet. Utskottet är däremot inte berett att ställa sig bakom ett tillkännagivande om att samtliga redan genomförda och framtida brottsförebyggande åtgärder ska effektutvärderas. Utskottet föreslår därför att motion 2020/21:3817 (SD) yrkande 1 avslås. Utskottet instämmer i motionärernas uppfattning att det är viktigt att regeringen vidtar åtgärder för att genomföra förändringar som anges i tillkännagivanden från . Utskottet utgår från att regeringen agerar i enlighet med den konstitutionella praxis som vuxit fram och ser inte någon anledning för att göra ett sånt tillkännagivande som efterfrågas i motion 2020/21:3817 (SD) yrkande 2. Yrkandet avstyrks därför. Utskottet konstaterar att ökad kunskap om brottslighetens omfattning och utveckling är viktig för att kunna åstadkomma ett effektivt brottsbekämpande arbete. Betydelsen av en stark kunskapsbas om brottsligheten och effektiva metoder för att motverka den lyfts också fram på flera håll i skrivelsen. Utskottet anser inte att det har framkommit något som ger anledning för att göra tillkännagivanden om ökad kunskap om brottsligheten i de avseenden som begärs i motion 2020/21:3830 (C) yrkandena 1 och 2. Yrkandena avstyrks därför. Mot bakgrund av tillkännagivande om att myndigheter bör ges ett gemensamt brottsbekämpande uppdrag genom regleringsbrev, anser utskottet att det inte finns anledning att nu göra ett tillkännagivande om ett generellt brottsbeivrande uppdrag till myndigheter. Utskottet står även fast vid sin tidigare bedömning att det inte finns skäl att tillsätta en utredning om polisens uppdrag. Därmed avstyrker utskottet motionerna 2020/21:3365 (M) yrkande 25, 2020/21:3824 (M) yrkande 1 och 2020/21:3830 (C) yrkande 3. Utskottet vidhåller sin uppfattning vid behandlingen av den ursprungliga skrivelsen och anser således att det inte finns skäl att ta något initiativ i fråga om feministisk stadsplanering och feministiskt bostadsbyggande. Därmed avstyrks motion 2020/21:3812 (V) yrkande 2. Utskottet instämmer i uppfattningen att fysiskt, psykiskt och sexuellt våld som grundar sig i ojämställdhet mellan könen är ett stort samhällsproblem och arbetet med att förebygga sådana brott ska prioriteras. gäller regeringens tioåriga (2017–2026) nationella strategi för att förebygga och bekämpa mäns våld mot kvinnor (skr. 2016/17:10), som särskilt fokuserar på förebyggande åtgärder. Med beaktande av detta anser utskottet att det inte har framkommit tillräckliga skäl för att nu ta fram en sådan nationell handlingsplan som efterfrågas i motion 2020/21:3812 (V) yrkande 1. Utskottet anser att hjälplinjen vid oönskad sexualitet (Preventell) har en viktig roll i det brottsförebyggande arbetet och att en långsiktig finansiering skulle förbättra möjligheterna att planera verksamheten. Regeringen bör därför göra en översyn av finansieringen till Preventell och då beakta de rekommendationer som Vårdanalys lämnade i sin granskningsrapport . Utskottet anser också att regeringen bör vidta åtgärder för att säkerställa att information om Preventell lämnas i tillräcklig utsträckning till personer som dömts för brott. Sådan information bör t.ex. lämnas inte bara vid ett inskrivningssamtal utan även när den dömde lämnar en sluten anstalt. Vad utskottet nu har anfört bör tillkännage för regeringen. Utskottet tillstyrker därmed motionerna 2020/21:3296 (M) yrkande 9 och 2020/21:3824 (M) yrkande 6. Utskottet står fast vid sin tidigare bedömning att det inte finns skäl att tillsätta en nationell samordnare för medlingsverksamheten med anledning av brott. I enlighet med detta föreslår utskottet att motion 2020/21:3812 (V) yrkande 3 avslås. Utskottet delar regeringens uppfattning att samhället har mycket att vinna på att förebygga brott, inte minst bland barn och unga. Som ett led i ett bättre brottsförebyggande arbete – och för att sprida kunskap om forskning och beprövande metoder för att förebygga brott – anser utskottet att regeringen bör se över möjligheterna att inrätta ett nationellt för brottsförebyggande arbete. Centrumet bör arbeta specifikt med insatser för brottsprevention och fungera som ett stöd till kommunerna vad gäller arbetet med unga i riskzonen. Vidare bör kunskapscentrumet få i uppdrag att ta fram ett nationellt no entry-program för unga. Syftet med ett sådant program är att samla flera aktörer (t.ex. föräldrar och andra vuxna i den unges närhet, skola och relevanta myndigheter) och gemensamt arbeta för att stoppa den unges påbörjade kriminella karriär. Utskottet föreslår att tillkännager detta för regeringen. Därmed tillstyrks motionerna 2020/21:3294 (M) yrkandena 4 och 5 samt 2020/21:3824 (M) yrkandena 2 och 3. Vikten av att minska tillgången till narkotika samt sambandet mellan missbruk och kriminalitet lyfts fram på flera ställen i skrivelsen och utskottet instämmer i att detta är en viktig beståndsdel i det brottsförebyggande arbetet. Vidare konstaterar utskottet att möjligheten att identifiera och nå fram till unga som mår dåligt eller är i riskzonen för att hamna i missbruk, kriminalitet och utanförskap är större och än på vardagar. Därför bör fler yrkeskategorier än poliser och de som arbetar ideellt – t.ex. socialsekreterare, fältassistenter och andra kommunala tjänstemän som arbetar brottsförebyggande och med trygghetsskapande åtgärder – finnas tillgängliga även utanför kontorstid och träffa unga personer i större utsträckning än . Detta bör tillkännage för regeringen. Utskottet tillstyrker därmed motion 2020/21:3824 (M) yrkande 4. Regeringens skrivelse innehåller ingen samlad redogörelse för det brottsförebyggande arbetet i utsatta områden, men sådana åtgärder beskrivs på många olika ställen i skrivelsen. I motionerna 2020/21:3303 (M) och 2020/21:3824 (M) uppmärksammas att det förekommer en ny grupp av unga vuxna på fängelserna i som innebär nya utmaningar för Kriminalvården. Det rör sig om män från socialt utsatta områden som har lågt förtroende för myndigheter och som ofta är tungt kriminellt belastade och har missbruksproblem. Utskottet instämmer i motionärernas uppfattning att det är viktigt att insatser som sätts in, t.ex. av Kriminalvården inom ramen för verkställigheten av straff, är anpassade för att i så stor utsträckning som möjligt ge dessa personer tillräckligt stöd för att kunna fortsätta leva ett laglydigt liv på fri fot. En utredning bör därför tillsättas med uppdrag att, bl.a. utifrån erfarenheter i andra länder, ta ett samlat grepp om denna grupp individer och lämna förslag om såväl lämpliga brottsförebyggande åtgärder som verkställighetens innehåll särskilt anpassat för denna grupp. Detta bör tillkännage för regeringen. Därmed tillstyrks motionerna 2020/21:3303 (M) yrkande 4 och 2020/21:3824 (M) yrkande 5. Vidare har utskottet inget att invända mot regeringens redovisning av tillkännagivandet. Avslutningsvis föreslår utskottet att lägger skrivelsen till handlingarna. Familjens och civilsamhällets roll i det brottsförebyggande arbetet, punkt 1 (M, SD, KD) av (KD), (M), (SD), (M), (SD), (SD), (KD) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3828 av m.fl. (KD) yrkandena 1 och 2. Familjeperspektivet saknas helt i regeringens skrivelse, liksom i motsvarande skrivelse . Ordet familj förekommer endast i tre sammanhang i skrivelsen: dödligt våld i familjen, familjehem och Myndigheten för familjerätt och föräldraskapsstöd. Detta är enligt vår mening en uppenbar svaghet i regeringens brottsförebyggande strategi. I familjen läggs grunden för de värderingar som präglar en människa genom livet. Gränser sätts först och främst av föräldrar och det är i den relationen som normer byggs upp. Vi menar att familjens betydelse i brottsförebyggande arbete behöver ges större utrymme i regeringens strategi för att förebygga brott. Vidare spelar civilsamhället en ovärderlig roll i det brottsförebyggande arbetet. Det gäller inte minst för den som vill bryta en tidigare kriminell livsstil, men även för den som ligger i riskzonen för en sådan. I begreppet civilsamhället ingår bl.a. organisationer som arbetar direkt med att rehabilitera kriminella, men också kyrkor och andra aktörer som hjälper hemlösa, organiserar läxhjälp eller språkkaféer samt idrottsorganisationer. Vi menar att civilsamhällets roll i det brottsförebyggande arbetet måste stärkas. Vi vill framhålla att det är viktigt att stärka kontrollen av aktörer och personer som involveras i det brottsförebyggande arbetet. Konkreta åtgärder i det brottsförebyggande arbetet, punkt 3 (C, KD) av (KD), (C) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3830 av och (båda C) yrkande 5. Min uppfattning är att de åtgärder som redovisas i skrivelsen inte är tillräckliga, och tyvärr ofta även skjuter förbi målet att åstadkomma ett effektivt brottsbekämpande arbete. Efter att ha tagit del av redovisningen kan jag konstatera att invändning när programmet introducerades – att programmet riskerade att styra bort uppmärksamheten från konkreta åtgärder och ta resurser i anspråk som hade kunnat användas bättre – har visat sig vara befogad. Fokus för det brottsförebyggande arbetet borde ligga på de konkreta åtgärder som verkligen har betydelse för att motverka framväxten av brottslighet – höjda kunskapsresultat och likvärdighet i skolan, låg ungdomsarbetslöshet och ökad framtidstro hos unga människor, snabb och adekvat behandling av psykisk ohälsa och neuropsykiatriska diagnoser, ett generellt brottsbeivrande uppdrag för myndigheter, ökad makt och ansvar för det brottsförebyggande arbetet, påföljder som innebär att brott inte lönar sig, samt ökad forskning för en klarare bild av brottsligheten och de bästa metoderna för att motverka densamma. Jag anser att detta borde vara fokus istället för nätverkande, tillsättande av samordnare och projekt för kunskapsbaserade arbetssätt. Utvärdering av effekten av åtgärder, punkt 4 (M, SD, KD) av (KD), (M), (SD), (M), (SD), (SD), (KD) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3817 av m.fl. (SD) yrkande 1. I skrivelsen redogör regeringen för vidtagna åtgärder som inte omfattas av programmet Tillsammans mot brott men som enligt regeringen är av betydelse för det brottsbekämpande arbetet, bl.a. Delegationen mot segregation, mål för arkitektur-, form- och designpolitiken, ändringar i skolpolitiken och likvärdighetsbidragets betydelse. Enligt vår uppfattning finns det skäl att ifrågasätta om åtgärderna faktiskt har en brottsförebyggande effekt, eftersom någon effektutvärdering inte har gjorts. Vi anser att en effektutvärdering bör ske för redan genomförda och framtida brottspreventiva åtgärder, oavsett om åtgärderna är en del av programmet eller inte. Reformer som omfattas av tillkännagivanden, punkt 5 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3817 av m.fl. (SD) yrkande 2. I skrivelsen redogör regeringen för sin samlade bedömning och det fortsatta arbetet. Vi anser att det är välkommet att regeringen uppger att det fortsatta arbetet är prioriterat, men vi anser också att 34-punktsprogrammet är långt ifrån tillräckligt, vad gäller både antalet förslag och utformningen av dem. Det bör noteras att utskottet har riktat en rad tillkännagivanden till regeringen om nödvändiga reformer på det kriminalpolitiska området, vilka regeringen ännu inte har genomfört. Enligt vår mening är det angeläget att regeringen nu genomför dessa reformer, eftersom reformerna representerar viljan hos majoriteten i . Ökad kunskap om brottsligheten, punkt 6 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3830 av och (båda C) yrkandena 1 och 2. Enligt min uppfattning finns det ett generellt behov av ökad forskning för att få en tydligare bild av brottsligheten och de mest effektiva åtgärderna för att motverka den. Av regeringens skrivelse framgår bl.a. att kunskapen om utsattheten för brott när det gäller företag och myndigheter och brott som inte riktar sig mot enskilda personer är eftersatt. Det är väsentligt att denna brist avhjälps skyndsamt. Av redovisningen kan också utläsas att varken kriminalstatistiken eller den nationella trygghetsundersökningen ger en bild av omfattningen av den brottslighet som begås av kriminella nätverk eller av individer med koppling till våldsbejakande extremistiska grupperingar och att det behövs kompletterande källor för detta. Jag menar att även denna komplettering måste genomföras skyndsamt. Uppdrag till myndigheter, punkt 7 (M, C, KD) av (KD), (M), (C), (M), (KD) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3365 av m.fl. (M) yrkande 25, 2020/21:3824 av m.fl. (M) yrkande 1 och 2020/21:3830 av och (båda C) yrkande 3. Vi föreslår att en ny utredning tillsätts med uppdrag att tydligt definiera polisens uppdrag, vad gäller både det brottsbekämpande och brottsförebyggande arbetet. Med beaktande av att det gått frågan utreddes senast, anser vi att detta är angeläget. Av skrivelsen framgår att brottsligheten mot välfärds- och förmånssystemen är omfattande. Det handlar t.ex. om felaktiga arbetstillstånd som används i assistansbedrägerier, osanna intyg och oriktig folkbokföring som bidrar till att orsaka felaktiga utbetalningar, men även om företag som används som brottsverktyg. Vi menar att redovisningen tydligt visar att det behöver införas ett generellt brottsbeivrande uppdrag för myndigheter, bl.a. för att motverka sådan brottslighet. Feministisk stadsplanering och feministiskt bostadsbyggande, punkt 8 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3812 av m.fl. (V) yrkande 2. Det offentliga rummet tillhör alla och måste därför vara tryggt och välkomnande för oss alla oavsett vilka vi är. Ytterst är det en fråga om demokrati. Brås nationella trygghetsundersökningar har länge visat att det är betydligt vanligare att kvinnor känner sig otrygga i det offentliga rummet än att män gör det. Det är ett av många skäl till att det brottsförebyggande arbetet i allmänhet och planeringen av stadsmiljöer och bostadsbyggande i synnerhet behöver ett tydligt feministiskt perspektiv. Feministisk stadsplanering handlar om att tillföra den offentliga miljön värden som vi alla behöver, oavsett kön, ålder och funktionalitet. Även om det är kommunerna som har planmonopol och förfogar över stadsplaneringen bör regeringen kunna vidta åtgärder för att stimulera och uppmuntra till ett tydligare feministiskt perspektiv vid stadsplanering och bostadsbyggande. Regeringen bör därför återkomma med förslag på sådana åtgärder. Nationell handlingsplan mot sexualiserat våld, punkt 9 (C, V) av (C) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3812 av m.fl. (V) yrkande 1. Trots att är ett av världens mest jämställda länder är det sexualiserade våldet ett stort samhällsproblem. Vi menar att det behövs en nationell handlingsplan som tar ett helhetsgrepp om dessa frågor och innehåller förslag på åtgärder för att komma till rätta med problematiken. En sådan handlingsplan bör enligt vår mening bl.a. omfatta förebyggande åtgärder i skolan, t.ex. genom att utveckla undervisningen i sex och samlevnad, arbeta mot kränkande behandling och erbjuda utbildning i feministiskt självförsvar. En annan viktig fråga som bör omfattas av planen är en kompetenshöjning i dessa frågor för anställda i rättsväsendet, men också inom andra yrkeskategorier som kan komma i kontakt med personer som har blivit utsatta för sexualiserat våld. Hjälplinjen vid oönskad sexualitet (Preventell), punkt 10 (S, MP) av (S), (S), (S), (S), (S) och (MP). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 10 borde ha följande lydelse: 2020/21:3296 av m.fl. (M) yrkande 9 och 2020/21:3824 av m.fl. (M) yrkande 6. Hjälplinjen Preventell har sedan starten beviljats bidrag av regeringen , senast .