bet · H801TU16 · 2021-06-16 00:00:00 — Utskottet vill påminna om att har i uppdrag att göra en samlad redovisning av länsplanerna för regional transportinfrastruktur, av vilken det ska framgå hur stor andel av respektive länsplan som har genomförts och fördelningen totalt sett inom landet mellan olika infrastrukturåtgärder, statsbidrag och medfinansiering för olika ändamål i länsplanerna. När det gäller motioner om fördelningsmodellen för länsplanerna för den regionala transportinfrastrukturen vill utskottet påminna om att regeringen i sin skrivelse 2017/18:278 om nationell planering för transportinfrastrukturen redovisade de definitiva ekonomiska ramarna för planerna 2018–2029 för varje län. Utskottet konstaterar att regeringen har fastställt de sammanlagda ekonomiska ramarna för planerna till ca för innevarande period 2018–2029. Länsplaneupprättarna överlämnade sina förslag till trafikslagsövergripande länsplaner, och dessa förslag samt tillhörande miljökonsekvensbeskrivningar m.m. utgjorde underlag för regeringens beslut om de definitiva ekonomiska ramarna. Utskottet vill vidare uppmärksamma att infrastrukturministern i sitt svar på skriftlig fråga 2020/21:2546 om infrastrukturmedelstilldelningen till länen har framfört att en god tillgänglighet i hela är nödvändig för att det ska vara möjligt att bo, leva och verka i alla delar av landet samt för att få ett som håller ihop. Statsrådet betonade att det är många avvägningar som ska göras under processen, men de transportpolitiska målen är alltid utgångspunkten och vägledande vid fördelning av resurser, vilket utskottet välkomnar. Målsättningen är att bidra till tillgängligheten, klimatarbetet, vidgade arbetsmarknadsregioner, regional utveckling, stärkt totalförsvar, sammanhållning och konkurrenskraft i hela landet. Utskottet vill även hänvisa till att infrastrukturministern i sitt svar på skriftlig fråga 2019/20:204 framförde att den formella fysiska planeringen av olika infrastrukturåtgärder bör föregås av en förberedande studie som innebär en förutsättningslös trafikslagsövergripande analys. Statsrådet pekade på att det i ett sådant arbete är viktigt att lyssna in såväl lokala som regionala prioriteringar. Statsrådet påminde om att har utarbetat ett arbetssätt för sådana åtgärdsvalsstudier som lägger stor vikt vid dialog mellan olika aktörer och intressenter. I sammanhanget kan även nämnas att regeringen i fastställelsebeslutet om den nationella planen har gett i uppdrag att i arbetet med planen ta hänsyn till regionala mål för tågtrafiken och godstransportstrategier för järnväg som respektive region beslutat om samt, kopplat till dessa, vilka sträckor i järnvägsnätet regioner pekar ut som prioriterade för åtgärder genom avsatta medel i länsplanerna. När det gäller motionsförslag om bl.a. regionala järnvägsnät kan utskottet konstatera att kommuner, regioner och län ansvarar för den regionala kollektivtrafiken medan den långväga trafiken bedrivs kommersiellt. På en del platser, främst i norra , finns det brister i trafiken mellan regionerna eftersom det inte är lönsamt att köra kollektivtrafik där. har därför ett uppdrag att minska bristerna och bidra till en grundläggande tillgänglighet genom att teckna trafikavtal. Trafikavtal finns för tåg-, flyg- och busstrafik samt för färjetrafik till . För nattåg, Gotlandsfärjan och flyg avtalar direkt med en operatör och för övriga trafikavtal samverkar med regionala kollektivtrafikmyndigheter. Enligt lagen (2010:1065) om kollektivtrafik ansvarar regionen och kommunerna inom ett län gemensamt för den regionala kollektivtrafiken. I varje län ska det finnas en regional kollektivtrafikmyndighet. De regionala kollektivtrafikmyndigheterna har det övergripande ansvaret för all regional kollektivtrafik i respektive län. De regionala kollektivtrafikmyndigheterna ska regelbundet i ett trafikförsörjningsprogram fastställa mål för den regionala kollektivtrafiken i respektive län. När det gäller frågan om stationer vill utskottet peka på att betonar att stationer är en viktig komponent i järnvägssystemet. Jernhusen äger de flesta av järnvägsstationerna i medan äger perronger och några mindre stationer. Jernhusen är ett statligt bolag som äger 37 stationer av olika storlek. Jernhusen sköter även väntsalar på ca 100 stationer som har andra ägare. Det finns enligt olika principer för var en station kan placeras. menar att olika stationslägen på olika sätt kan bidra till att uppfylla målet att möjliggöra hög tillgänglighet och ge stöd åt ett stort tågresande. Det finns ibland flera ägare i en stationsmiljö. Utskottet konstaterar att råder över vissa delar, som t.ex. plattformar. När det slutligen gäller motionsförslag om rastplatser vill utskottet peka på att regeringen gav i uppdrag att göra en översyn av hur bristen på säkra uppställningsplatser för yrkestrafiken längs större vägar kan avhjälpas. Uppdraget ska genomföras i nära samarbete med andra berörda myndigheter samt försäkrings- och branschföreträdare. En samlad uppföljning av uppdragets genomförande ska ske genom att i anslutning till årsredovisningen redogör för hur arbetet har planerats, genomförs och fortskrider. Uppdraget ska slutredovisas till vid utgången av den nationella infrastrukturplanen för perioden –2029. Utskottet vill också lyfta fram att infrastrukturministern i sitt svar på fråga 2019/20:774 om säkra rastplatser för yrkeschaufförer betonade att det inte är acceptabelt att yrkesförare känner en oro för att utsättas för brott. Det är viktigt att det finns trygga och säkra uppställningsplatser där föraren kan parkera för att ta sin rast eller vila. Utskottet delar denna bedömning. I uppdraget till ingår bl.a. att i samband med planering av ny infrastruktur och ombyggnationer samt i samband med trimningsåtgärder i vägnätet planera för åtgärder som underlättar en privat etablering av säkra uppställningsplatser i anslutning till vägnätet. ska även göra en översyn av åtgärder som bidrar till att höja säkerheten på övriga rast- och uppställningsplatser efter vägnätet samt vilka utökade möjligheter den nya kamerabevakningslagen har att bidra till en ökad säkerhet i detta sammanhang. Statsrådet informerade även om att och har gjort en omfattande inventering av landets trafikkontrollplatser. Detta har resulterat i att har påbörjat en upprustning av 20 prioriterade kontrollplatser. Statsrådet framförde att han kommer att fortsätta följa frågan för att kunna agera vid behov, vilket utskottet välkomnar. Vidare kan utskottet konstatera att infrastrukturministern i sitt svar på fråga 2020/21:1015 framförde att det är viktigt för trafiksäkerheten och förarnas arbetsmiljö att yrkesförare kan ta paus och rast på ett säkert sätt. Statsrådet uppgav att genomför uppdraget i nära samverkan med relevanta branschorganisationer och övriga myndigheter och avrapporterar arbetet . har det inom ramen för uppdraget genomförts en utbudsanalys och behovet av uppställningsplatser har studerats närmare. avser att kunna presentera en strategi för hur bristen på säkra uppställningsplatser ska kunna avhjälpas. Utskottet vill sammanfattningsvis understryka att hela ska ges goda förutsättningar att växa, leva och utvecklas och att transportsystemet är en viktig förutsättning för det. En god regional, nationell och internationell tillgänglighet har stor betydelse för såväl invånare som företag. Utskottet konstaterar att regeringen har tagit många initiativ när det gäller transportinfrastrukturen och att många delar av godstransportstrategin genomförs. Utskottet menar att arbetet med att öka tillgängligheten för godstransporter behöver fortsätta och att transportinfrastrukturen behöver både underhållas och utvecklas och bli ännu mer robust för att näringslivets konkurrenskraft ska kunna fortsätta att stärkas. Utskottet lyfter fram att hamnarna spelar en central roll för att transportflödena till och från ska fungera och betonar att en överflyttning av godstransporter från väg till järnväg och sjöfart kan bidra till ökad transporteffektivitet och minskade utsläpp av växthusgaser. Utskottet betonar att en god samordning mellan länsplaner och den nationella planen i många fall är avgörande för att den samlade nyttan av åtgärderna ska bli så stor som möjligt. Utskottet konstaterar att regeringen arbetar aktivt med frågor om infrastruktur för medborgare och näringsliv i hela landet, och mot den bakgrunden avstyrker utskottet motionerna 2020/21:476 (C) yrkande 3, 2020/21:635 (C), 2020/21:660 (SD) yrkande 2, 2020/21:663 (SD) yrkande 10, 2020/21:700 (SD) yrkande 1, 2020/21:701 (SD) yrkande 2, 2020/21:705 (SD) yrkande 3, 2020/21:1638 (S), 2020/21:1808 (S), 2020/21:1838 (S) yrkandena 1 och 2, 2020/21:1879 (M), 2020/21:2040 (S), 2020/21:2211 (SD) yrkande 9, 2020/21:2217 (SD) yrkandena 13, 14, 16, 30 och 31, 2020/21:2218 (SD) yrkandena 14, 21 och 72, 2020/21:2544 (C), 2020/21:2809 (KD) yrkandena 21 och 37, 2020/21:2851 (M), 2020/21:2926 (C) yrkande 10, 2020/21:2948 (C) yrkandena 3, 8 och 11, 2020/21:2949 (C) yrkande 3, 2020/21:3172 (C) yrkandena 19, 20, 27, 29 och 40, 2020/21:3235 (L) yrkandena 1 och 9, 2020/21:3262 (L) yrkande 11, 2020/21:3467 (M) yrkande 12, 2020/21:3469 (M) yrkande 4, 2020/21:3499 (KD) yrkandena 13–16 samt 2020/21:4042 (M) yrkandena 15, 18 och 25. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om hur arbetet för ett jämställt transportsystem ska bedrivas. Utskottet välkomnar att jämställdhet finns med i politikens utformning och förutsätter att frågorna kommer att ha fortsatt hög prioritet för regeringen. Utskottet understryker att transportsystemet ska svara likvärdigt mot kvinnors och mäns olika behov och förutsätter att det bedrivs ett aktivt arbete för att jämställdhetsperspektivet ska genomsyra transportsektorns beslutsprocesser och underlag. Jämför reservation 6 (C). Det transportpolitiska funktionsmålet innebär att transportsystemets utformning, funktion och användning ska medverka till att ge alla en grundläggande tillgänglighet med god kvalitet och användbarhet samt bidra till utvecklingskraft i hela landet. Transportsystemet ska vara jämställt, dvs. likvärdigt svara mot kvinnors respektive mäns transportbehov. Det övergripande målet för jämställdhetspolitiken är att kvinnor och män ska ha samma makt att forma samhället och sina egna liv. Regeringen har sex delmål för att uppnå det övergripande målet. har den huvudsakliga strategin inom svensk jämställdhetspolitik varit jämställdhetsintegrering, i kombination med särskilda jämställdhetsåtgärder, för att uppnå de jämställdhetspolitiska målen. Jämställdhetsintegrering innebär att ett jämställdhetsperspektiv ska beaktas i all politik som påverkar människors villkor, så att alla kvinnor och män, flickor och pojkar kan leva jämställda liv. I kommittémotion 2020/21:3172 betonar m.fl. (C) vikten av att beakta trygga och tillgängliga trafikmiljöer i planeringsarbetet för infrastrukturinvesteringar (yrkande 3). Motionärerna konstaterar att särskilt kvinnor känner oro inför att vistas i det offentliga rummet, och detta bör beaktas i planeringsarbetet när det gäller t.ex. utformning och ljussättning av gångtunnlar, återvändsgränder, grönområden och andra platser med begränsad insyn. Vidare framhåller motionärerna att kvinnor och män ska ha samma möjlighet att påverka planeringen av transporter och transportinfrastruktur (yrkande 14). Motionärerna understryker att transportsystemet ska vara likvärdigt i förhållande till kvinnors respektive mäns olika behov och betonar vikten av att både kvinnor och män deltar i samtal och beslut som rör transportsystemet. Utskottet vill inledningsvis betona att transportsystemet ska vara jämställt. Det innebär att både män och kvinnor och flickor och pojkar ska ha likvärdig tillgång till olika färdsätt, men också kunna välja färdsätt utan att begränsas av attityder, normer, värderingar och ideal som påverkar livsvillkoren. I infrastrukturpropositionen konstaterar regeringen att en del av skillnaderna i kvinnors och mäns olika transportmönster kan förklaras med ekonomisk fördelning av resurser och traditionella könsrollsmönster, men det kan också finnas förklaringar i t.ex. hur planeringen av transportsystemet genomförs samt vilken vikt mäns och kvinnors syn på transportsystemets utveckling tillmäts i olika sammanhang. För att transportsystemet ska utvecklas och bli mer jämställt behövs enligt regeringen ökad kunskap om hur ett jämställt transportsystem kan skapas men även om hur olika innovationer kan bidra. Utskottet delar denna bedömning och vill betona vikten av att ett inkluderande transportsystem tillgodoser alla gruppers förutsättningar och bidrar till bättre integrering och delaktighet i samhället. Forsknings- och innovationsinsatser ska bidra till att stärka olika gruppers möjligheter till mobilitet, oavsett socioekonomisk bakgrund, kön, ålder, funktionsnedsättning eller geografisk hemvist. Utskottet välkomnar att regeringen bedriver ett aktivt arbete för att minska klyftorna i samhället och uppnå det övergripande jämställdhetspolitiska målet. Transportinfrastrukturen kan genom sin utformning bidra till det. Utskottet kan konstatera att har lång erfarenhet av att arbeta med ett jämställdhetsperspektiv inom transportpolitiken. Utskottet konstaterar vidare att det i regeringens senaste skrivelse om den nationella planen för transportinfrastrukturen (skr. 2017/18:278) framhålls att infrastrukturen genom sin utformning kan bidra till ett mer sammanhållet samhälle där tillgänglighet värnas och där transportsystemet likvärdigt svarar mot kvinnors respektive mäns transportbehov. Utskottet delar den bedömningen och vill också uppmärksamma att regeringen har tagit upp dessa frågor i de senaste budgetpropositionerna. Av budgetpropositionen framgår att tidigare uppföljningar av de transportpolitiska målen visar att det finns skillnader i mäns och kvinnors resmönster. I budgetpropositionen anförs att uppföljningarna sammantaget har visat att män kör mer bil än kvinnor men att skillnaderna minskar. Kvinnor reser troligen något mer med kollektivtrafik, men skillnaderna mellan mäns och kvinnors resor med kollektivtrafik är inte statistiskt säkerställda. Vidare framgår att eftersom det finns skillnader mellan mäns och kvinnors resmönster är det viktigt att fånga upp både mäns och kvinnors erfarenheter i de beslutsprocesser som styr transportsystemets utveckling. I transportsystemets beslutande församlingar bör en jämn representation av män och kvinnor eftersträvas, dels för att tjäna som förebild i meningen att visa att det finns möjlighet för både kvinnor och män att göra yrkeskarriär inom transportsektorn, dels för att bidra till en jämställd verksamhet. En jämn representation är dock inte tillräckligt för att bidra till jämställdhetsintegreringen. Det krävs dessutom att man försäkrar sig om att både mäns och kvinnors erfarenheter vägs in i alla beslutsled inom transportsektorn. Även i budgetpropositionen uppmärksammar regeringen att det finns skillnader mellan kvinnors och mäns resmönster, vilket ofta bottnar i orsaker utanför transportsystemet. Kvinnor och män berörs i lika stor utsträckning av beslut inom transportsektorn. I beslutande församlingar relaterade till transportsektorn på regional respektive lokal nivå är dock kvinnor underrepresenterade. I budgetpropositionen uppges vidare att andelen personer (16–) som upplever otrygghet i kollektivtrafiken har ökat . har den upplevda otryggheten varit stabil på en nivå som är högre . Den upplevda otryggheten i kollektivtrafiken har ökat med 2018 jämfört med . Ökningen är störst för kvinnor. En större andel av kvinnorna, , upplever otrygghet i kollektivtrafiken jämfört med männen. Utskottet anser att det är oroande att otryggheten i kollektivtrafiken ökar och förutsätter att det görs ett beslutsamt arbete för att åstadkomma en trygg kollektivtrafik för alla. Utskottet ser sammanfattningsvis med tillfredsställelse på regeringens uttalanden och att jämställdhet finns med i politikens utformning på bred front. Utskottet förutsätter att frågorna kommer att ha fortsatt hög prioritet för regeringen. Utskottet vill understryka att vårt transportsystem ska svara likvärdigt mot kvinnors och mäns olika behov. Transporter är grundläggande för vår vardag, och jämställda transporter handlar om att ge kvinnor och män lika förutsättningar. Utskottet förutsätter att det bedrivs ett aktivt arbete för att jämställdhetsperspektivet ska genomsyra transportsektorns beslutsprocesser och underlag. Utskottet kommer att fortsätta följa utvecklingen noga. Mot den bakgrunden avstyrker utskottet motion 2020/21:3172 (C) yrkandena 3 och 14. Ett långsiktigt hållbart transportsystem Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om hur arbetet för ett långsiktigt hållbart transportsystem ska bedrivas. Utskottet betonar att omställningen till ett långsiktigt hållbart transportsystem är en av de största utmaningar som transportpolitiken står inför och att dess utformning har stor betydelse för en långsiktigt hållbar utveckling. Utskottet välkomnar att frågan om hållbara transporter har mycket hög prioritet för regeringen och ser mycket positivt på regeringens ambition att kraftigt minska transportsektorns miljöpåverkan och utsläpp. Jämför reservation 7 (M), 8 (SD), 9 (C), 10 (V), 11 (KD) och 12 (L). Det övergripande målet för transportpolitiken är att säkerställa en samhällsekonomiskt effektiv och långsiktigt hållbar transportförsörjning i hela landet. Därutöver har beslutat om ett funktionsmål – tillgänglighet – och ett hänsynsmål – säkerhet, miljö och hälsa (prop. 2008/09:93, bet. 2008/09:TU14, rskr. 2008/09:257). Det transportpolitiska hänsynsmålet innebär bl.a. att transportsystemets utformning, funktion och användning ska anpassas till att ingen ska dödas eller skadas allvarligt, bidra till att det övergripande generationsmålet för miljö och miljökvalitetsmålen nås samt bidra till ökad hälsa. I regeringens proposition En sammanhållen klimat- och energipolitik – Klimat (prop. 2008/09:162) redogörs för den långsiktiga prioriteringen att 2030 ska ha en fordonsflotta som är oberoende av fossila bränslen samt för visionen att 2050 ska ha en hållbar och resurseffektiv energiförsörjning utan nettoutsläpp av växthusgaser i atmosfären. Prioriteringen när det gäller en fossiloberoende fordonsflotta ska ses som ett steg på vägen mot visionen . Regeringen överlämnade en proposition om ett klimatpolitiskt ramverk som antogs av . består av nya klimatmål, en klimatlag och ett klimatpolitiskt råd. Som ett nytt långsiktigt klimatmål ska inte ha några nettoutsläpp av växthusgaser till atmosfären. beslutade bl.a. att växthusgasutsläppen från inrikes transporter ska minska med jämfört med (prop. 2016/17:146, bet. 2016/17:MJU24, rskr. 2016/17:320). Klimatlagen (2017:720) trädde i kraft . Enligt klimatlagen ska regeringen ta fram en klimatpolitisk handlingsplan. Regeringen lämnade sin första handlingsplan . I handlingsplanen presenteras vilka åtgärder regeringen avser att vidta dels på tvärsektoriell nivå, dels för olika utsläppssektorer med ett särskilt fokus på transportsektorn. I motion 2020/21:863 understryker och (båda S) behovet av ett hållbart och effektivt transportsystem. Motionärerna konstaterar att det krävs stora ansträngningar för att minska utsläppen men att det mesta av tekniken redan finns . bör få i uppdrag att dels se över sin modell för transportplanering, dels samordna arbetet med regioner och kommuner för att ta fram ett nationellt scenario för ett hållbart transportsystem som kan brytas ned på regional och nivå. I kommittémotion 2020/21:1313 framför m.fl. (V) att regeringen bör genomföra en omprövning av projekt inom nuvarande investeringsplaner för transportsystemet 2018–2029 med utgångspunkten att klimatmålet för transportsektorn ska nås (yrkande 1). Motionärerna menar att transportinfrastruktur som är beslutad men inte färdigbyggd bör ingå i omprövningen, och planeringen bör så långt som möjligt modifieras för att sektorsmålet till 2030 ska nås. Vidare föreslår motionärerna att regeringen ska återkomma till med en tidsbestämd handlingsplan med åtgärder för att nå fossilfria transporter (yrkande 3). Motionärerna anser att det är nödvändigt med en tidsbestämd handlingsplan och menar att bör nå nollutsläpp , vilket innebär att transportsektorn bör vara fossilfri . Motionärerna anför dessutom att regeringen bör anta ett kompletterande etappmål om hållbar stadsutveckling som innebär att framtida trafikökningar ska ske genom andra trafikslag än biltrafik (yrkande 8). Motionärerna menar att det nuvarande etappmålet för hållbart resande i städer behöver kompletteras eftersom det inte med nödvändighet leder till att transporternas energianvändning och klimatpåverkan minskar. Motionärerna anser vidare att regeringen bör återkomma med förslag på lagstiftning som möjliggör för kommunerna att införa krav på gröna res- och transportplaner vid nyetableringar och större ombyggnader (yrkande 12). Motionärerna konstaterar att sådana planer är ett sätt att minska bil- och lastbilstrafiken och de kan sålunda fungera som ett effektivt styrmedel för att binda samman trafikplanering med stadsplanering för hållbara resor och godsleveranser med låg klimatpåverkan. Slutligen framför motionärerna att regeringen bör återkomma med förslag på styrmedel för att stimulera mobilitetstjänster som främjar ett minskat behov av att äga en egen bil samt ökar det hållbara resandet med kollektivtrafik och cykel (yrkande 16). Motionärerna konstaterar att mobilitetstjänster kan bidra till ökad valfrihet och minskat behov av att äga en egen bil. Enligt motionärerna är dessa mobilitetstjänster exempel på lämpliga steg 1- och steg 2-åtgärder och borde vara en del i den nationella transportinfrastrukturplaneringen med möjlighet till statlig medfinansiering. I kommittémotion 2020/21:2218 yrkande 7 uppmärksammar m.fl. (SD) stadsmiljöavtalen. Motionärerna menar att det är positivt att kommuner kan söka stöd för att stärka kollektivtrafik och exempelvis satsa på ökat cyklande, men däremot bör avtalen riktas mot mer realistiska trafikåtgärder som förbättrar framkomligheten i stället för motprestationer i form av bostadsbyggande. I motion 2020/21:2695 påtalar (MP) behovet av en handlingsplan för effektivisering av transportsektorn (yrkande 1). Motionären påminner om att har som mål att vi ska ha nettonollutsläpp . Enligt motionären är effektivisering en bärande del för att nå klimatmålen, men det är också ett område som än så länge saknar tydliga åtgärder, och därför behövs det en handlingsplan. Motionären uppmärksammar även behovet av att utveckla styrmedel som leder till överflyttning till de mer energieffektiva transportslagen (yrkande 2). För att motivera en sådan överflyttning av både person- och godstransporter menar motionären att det krävs incitament, och därför behöver alla transportslag bära sina kostnader för miljön, klimatet och slitage på infrastrukturen. I kommittémotion 2020/21:2809 yrkande 15 menar m.fl. (KD) att bör ta fram en strategi för hur vätgas kan användas för transporter och inom industrin. Motionärerna konstaterar att det pågår flera försök och applikationer där man använder vätgas som drivmedel inom fordonsflottan, flyget och industrin. I kommittémotion 2020/21:2922 yrkande 11 framhåller m.fl. (C) att efterlevnad av transportsektorns utsläppsminskningsmål till 2030 kräver ett brett spektrum av resultatinriktade politiska incitament för att främja ökad användning av klimateffektiva biodrivmedel, utökad elektrifiering och mer effektiva transportlösningar. Motionärerna lyfter bl.a. fram att det krävs mer energieffektiva fordon, en ökad biodrivmedelsanvändning, fordon med nollutsläpp, bilpooler, smarta digitala mobilitets- och delningstjänster och att den nationella elektrifieringsstrategin ska inkludera bl.a. satsningar på alternativa drivmedelsstationer, förenklade byggregler för laddstolpar, satsningar på forskning om och demonstration av elvägar och elektrifiering av gods- och busstrafik.