bet · H801MJU16 · 2021-04-16 00:00:00 — Statusen i kustområdena är en bidragande orsak till att de havsanknutna miljökvalitetsmålen inte nås. Miljömålsberedningen bedömer därför att de kustnära ekosystemen behöver särskild uppmärksamhet och att det är nödvändigt med justeringar i styrningen för att nå en god miljöstatus i dessa områden. Miljömålsberedningen lämnar ett stort antal förslag i betänkandet, bl.a. följande: – att länsstyrelserna ska få en uppgift i sin instruktion att ha ett tydligare ansvar för att samordna arbetet i länets kustvattenområden när det gäller underlag för fysisk planering och stöd till kommunerna, skydd av områden med andra områdesbaserade bevarandeåtgärder samt åtgärdsplanering och genomförande av åtgärder – att länsstyrelserna ska få till uppgift att ta fram och tillhandahålla kunskapsunderlag för länets kustvattenområde – att det för havsmiljöns skull behövs en skärpning av kraven på den fysiska planeringen för kustvattenområdet – att kommunernas planeringsansvar för kustvattenområden specificeras i 3 kap. 5 § (2010:900), så att kommunerna, också med hjälp av kunskapsunderlaget och samordningsstödet från länsstyrelserna, kan arbeta med ett helhetsperspektiv från utsjö till land i den fysiska planeringen – att strandskyddets syfte enligt 7 kap. 13 § 2 , att bevara goda livsvillkor för djur- och växtlivet på land och i vatten, ska förtydligas så att det framgår att det också innebär att uppnå och bibehålla god miljöstatus enligt havsmiljöförordningen (2010:1341) och god ekologisk och kemisk status enligt vattenförvaltningsförordningen (2004:660) – att Havs- och vattenmyndigheten får till uppgift att upprätta ett nationellt register över muddring och dumpningsärenden Miljömålsberedningen bedömer vidare bl.a. följande: – att fritidsbåtar och båtlivet kan ha en betydande påverkan på kusthavet och i synnerhet skyddade grundområden och att dagens användning och snabba exploatering av värdefulla kustmiljöer inte är hållbar. Åtgärder för ett hållbart båtliv med hänsyn till havsmiljön behöver genomföras i havs- och vattenmiljöförvaltningen, från lokal till nationell nivå. – att kustkommunerna behöver inkludera infrastruktur för fritidsbåtar i den fysiska planeringen. Kustkommunerna behöver också, i samarbete med lokala båtklubbar, samfällighetsföreningar m.fl., underlätta tillgången till sjösättningsramper och utöka möjligheterna att förvara båtar på land. – att befintlig lagstiftning i större utsträckning behöver användas för att reglera eller förbjuda fritidsbåtar och vattenskotrar i särskilt värdefulla vågskyddade grundområden. När det gäller restaureringsåtgärder anförs i betänkandet att det kunskapsunderlag som Miljömålsberedningen föreslår att länsstyrelserna ska ta fram ska kunna användas bl.a. för prioritering av fysisk återställning och restaurering i t.ex. kustmynnande vattendrag och vid anläggande av våtmarker. Miljömålsberedningen anför vidare att det är viktigt att den fysiska planeringen tydligt kopplas samman med t.ex. prioriteringar av fysiska restaureringar. Av betänkandet framgår även att Havs- och vattenmyndigheten planerar att ta fram en samordnad åtgärdsstrategi mot fysisk påverkan och för biologisk återställning i kustvattenmiljön. Havs- och vattenmyndigheten menar att det saknas ett helhetsgrepp om åtgärdsarbetet i kustzonen trots att kustnära grundområden är mycket betydelsefulla för att god miljöstatus ska kunna nås. Havs- och vattenmyndigheten anser att det är viktigt att naturtyper restaureras, nyskapas och återskapas för att kunna förbättra förutsättningarna för biologisk mångfald och ekosystemtjänster och nå nationella och internationella åtaganden. Havsmiljöförordningen och vattenförvaltningsförordningen överlappar varandra i kustzonen, och åtgärdsarbete kräver samordning särskilt när det gäller fysisk påverkan och biologisk återställning i kustvattenmiljön. Det är även viktigt att nå synergi i åtgärdsarbetet med kraven om gynnsam bevarandestatus för hotade arter och livsmiljöer enligt art- och habitatdirektivet. När det gäller ålgräsängar framgår av betänkandet att ålgräs är det dominerande sjögräset i och utgör basen för mycket artrika biotoper som förser naturen och människan med viktiga ekosystemfunktioner. I norra och har kransalger och andra kärlväxter denna funktion. Ålgräs och kransalger är viktiga livsmiljöer för flera arter, t.ex. torsk, ål, abborre och gädda. Ängarna bidrar till klarare vatten samt motverkar övergödning och klimatförändringar genom att binda näring och kol i sedimentet. Ålgräs är en biotop som identifierats som skyddsvärd i flera EU-direktiv och internationella konventioner. Ålgräsängarna är hotade ekosystem och deras utbredning har minskat . Trots att åtgärder har vidtagits och vattenkvaliteten har förbättrats fortsätter ålgräsängarna att minska, bl.a. till följd av en fortsatt exploatering av grunda kustområden. I Havs- och vattenmyndighetens åtgärdsprogram för ålgräsängar (rapport 2017:24) presenteras åtgärder –2021 för att förbättra bevarandestatusen för ålgräsängar i . Det långsiktiga målet med programmet är att säkra ålgräsängars viktiga ekosystemfunktioner genom att förstärka skyddet mot exploatering, förbättra miljöförhållandena för tillväxt av ålgräs samt underlätta och påskynda naturlig återhämtning av livsmiljön genom restaurering och andra åtgärder. Visionen är att ålgräsängar åter ska växa på historiska utbredningsdjup och arealer över hela sitt potentiella utbredningsområde i . I programmet identifieras följande åtgärder som krävs för att stoppa pågående förluster och möjliggöra en återhämtning av ålgräsängar runt Sveriges kuster: • Genomför en fullständig kartering av ålgräsets utbredning i . • Inkludera areell utbredning och djuputbredning av ålgräs i nationell och regional miljöövervakning. • Förbättra miljöförhållandena för ålgräs genom att intensifiera arbetet med att minska näringsbelastning till havet, öka bestånden av stora rovfiskar i kustekosystemen samt minska aktiviteter som kan påverka vattenmiljön negativt såsom muddring, dumpning av muddermassor, båttrafik m.m. i närheten av ålgräsängar. • Förbättra skyddet för ålgräs mot kustexploatering genom att uppdatera befintliga naturskydd och inrätta nya skyddade områden som inkluderar ålgräs, beakta samlad påverkan av småskalig exploatering vid prövning av ärenden samt öka tillsynen av vattenverksamhet som kan påverka ålgräsängar. • Restaurera förlorade ålgräsängar i områden där detta är möjligt för att underlätta en naturlig återhämtning av ålgräs. • Informera allmänhet och beslutsfattare samt utbilda personal vid mark- och miljödomstolar, handläggare av vattenärenden m.fl. om ålgräsängars betydelse, känslighet för störningar samt vad som kan göras för att minska påverkan. • Öka kunskapen om hur klimatförändringar, landavrinning, dumpning av muddermassor, båttrafik m.m. påverkar ålgräsängar i samt utveckla nya åtgärder som kan förbättra miljön lokalt och underlätta återetablering av förlorat ålgräs. Av Havs- och vattenmyndighetens årsredovisning framgår att myndigheten slutförde projektet i svenska kustvatten (2017–2020). Myndigheten har med detta underlag som grund inlett arbetet med att ta fram en samordnad åtgärdsstrategi för att restaurera kustekosystemen. Myndigheten har även publicerat två kunskapssammanställningar om restaureringsmetoder och påverkanstryck på kustvattenmiljöer (Erfarenheter av ekologisk restaurering i kust och hav och Fysisk påverkan och biologiska effekter i kustvattenmiljön). Rapporterna är underlag dels för utveckling av en verktygslåda med metoder för ekologisk kompensation och restaurering i marin miljö, dels för en samordnad åtgärdsstrategi mot fysisk påverkan och för biologisk återställning i kustvattenmiljön. När det gäller ålgräsängar anför myndigheten att den i samverkan med länsstyrelserna har arbetat vidare med underlag och metoder för att restaurera och förvalta ålgräsängar i framför allt . I har Havs- och vattenmyndigheten medfinansierat restaureringsarbete kopplat till grunda havsvikar. Myndigheten har även medfinansierat universitets arbete med att restaurera grunda havsvikar inom projektet , som pågår –2026. Havs- och vattenmyndigheten har tagit fram ett förslag till uppdaterat åtgärdsprogram för havsmiljön. Förslaget remitterades och innebär bl.a. att tre åtgärder som riktar sig mot marin restaurering ska fortsätta (åtgärderna 29 – en samordnad strategi för restaurering, 30 – en verktygslåda för hur restaurera och 31 – ålgräs som viktig livsmiljö). Myndigheten föreslår även ett antal nya åtgärder, bl.a. • havsbottens integritet: åtgärd för att minska arealen trålsvept yta och öka användningen av selektiva och skonsamma redskap • undervattensbuller: åtgärd för att förhindra att seismiska undersökningar orsakar skadligt impulsivt buller med negativa effekter på däggdjur • biologisk mångfald: åtgärd för ekosystembaserad förvaltning, samt inrättande av förvaltningsråd för skyddade områden. Arbetet för biologisk mångfald i övrigt I budgetpropositionen (prop. 2020/21:1 utg.omr. 20) framhöll regeringen att biologisk mångfald och ekosystemtjänster är avgörande för människors, djurs och växters överlevnad. Enligt regeringen är det avgörande att klimatomställningen och arbetet för biologisk mångfald prioriteras högt inom arbetet med återhämtningen efter pandemin. Välmående och livskraftiga ekosystem är viktiga för människans livsmiljö. Utvecklingen för ekosystemens återhämtning och bevarandet av biologisk mångfald går dock i många avseenden åt fel håll, vilket bl.a. framgår av antalet nya hotade arter i den s.k. rödlistan från Artdatabanken . Regeringen framhåller att dess insatser genom t.ex. naturvård, miljöhänsyn och vatten- och havsförvaltning har bidragit till att bromsa denna negativa utveckling. Regeringen anförde i budgetpropositionen att den verkar för att det nya globala ramverk för biologisk mångfald som förhandlas inom ramen för FN:s konvention om biologisk mångfald ska vara ambitiöst med tydliga mål. bör enligt regeringen även tydliggöra vad berörda sektorer bör bidra med för att hindra fortsatt förlust av biologisk mångfald och bidra till restaurering. Regeringen framhöll vidare att naturskydd bidrar till biologisk mångfald och föreslog därför en satsning på skyddet av värdefull natur. Regeringen bedömde även att det behövs ytterligare insatser för att förstärka den biologiska mångfalden genom t.ex. skötsel av skyddade områden, artbevarande och viltförvaltning samt åtgärder för friluftslivet. Regeringen föreslog därför även en förstärkning av medlen till åtgärder för värdefull natur som ska användas i huvudsak för länsstyrelsernas arbete med skötsel av natur och anläggningar för friluftsliv, t.ex. vandringsleder. Regeringen framhöll vidare att naturvården, för att skydda värdefull natur och värna rödlistade och akut utrotningshotade arter, ska stärkas på ett sätt som bygger legitimitet hos de människor och verksamheter som berörs. Regeringen framhöll även att skogsägare gör ett mycket viktigt miljöarbete, både genom frivilliga avsättningar och genom den generella hänsyn som tas. måste hänsynen till natur- och kulturmiljön i skogsbruket öka. Ekosystembaserat skogsbruk behöver uppmärksammas ytterligare och naturligt föryngrade skogar behöver öka där så är lämpligt. Regeringen anförde att skogens sociala värden är viktiga och bör fortsätta att uppmärksammas i arbete. Målbilderna för god hänsyn till friluftsliv och rekreation har en viktig roll i detta sammanhang. När det gäller frågan om biologisk mångfald och ekosystemtjänster kan även noteras att regeringen i den forsknings- och innovationspolitiska proposition som presenterades (prop. 2020/21:60) anför att forskningen om sambandet mellan klimatförändringar och biologisk mångfald bör öka. Regeringen anser att det pågående nationella forskningsprogrammet behöver en betydande förstärkning för att skapa ytterligare förutsättningar att hantera klimatutmaningen och därmed sammankopplade utmaningar när det gäller biologisk mångfald och ekosystemtjänster. avsätts därför –2024 för utlysningar om forskning om biologisk mångfald och ekosystemtjänster. När det gäller frågan om samhällsekonomiska analyser för olika arter kan inledningsvis noteras att 2020 publicerade en utredning om det ekonomiska värdet av honungsbin i (Jordbruksinformation 1-2020). Enligt uppgift från arbetar myndigheten inom projektet på slätten med den ekonomiska nyttan av olika åtgärder för att gynna nyttodjur. Det gäller exempelvis jordlöpare och spindlar som är bra på att äta bladlöss i spannmål och som trivs på s.k. skalbaggsåsar, dvs. upphöjda jordvallar i fält som ökar mängden naturliga fiender till bladlöss och andra skadegörare. har även publicerat information om kostnader för och ekonomisk nytta av sådana skalbaggsåsar (Jordbruksinformation 1-2015). Även i om biologiska hot mot humlor (Rapport 2020:14) finns ekonomiska resonemang kring användningen av humlor. I budgetpropositionen (prop. 2019/20:1 utg.omr. 20) anförde regeringen att betydelsen av biologisk mångfald och värdet av ekosystemtjänster behöver integreras i ekonomiska ställningstaganden, politiska avväganden och andra beslut i samhället. Förluster av ekosystemtjänster kan ha höga samhällsekonomiska kostnader. Åtgärder som vidtas för att öka kunskapen om ekosystemtjänster behöver också ha fokus på ekosystemens resiliens. Det är viktigt att hitta modeller och styrmedel som synliggör värdet av att beakta stödjande och reglerande ekosystemtjänster både ur det enskilda företagsekonomiska intresset och ur det allmänna samhällsekonomiska intresset. Det är också viktigt att beakta när det finns synergieffekter respektive målkonflikter mellan allmänna och enskilda intressen. ska enligt sin instruktion utvärdera, följa upp och i samråd med berörda myndigheter utveckla tillämpningen av samhällsekonomiska analyser inom miljömålssystemet (2 § förordningen (2012:989) med instruktion för ). har för att genomföra uppdraget startat projektet plattform för samhällsekonomisk analys. Plattformen ska fungera som ett nätverk för de myndigheter som arbetar med samhällsekonomiska analyser och ge dem möjlighet att utveckla dessa analyser. granskar även kontinuerligt de samhällsekonomiska analyser som genomförts inom miljömålsarbetet för att identifiera brister, luckor och styrkor i dessa. Granskningen ska bidra till att höja kvaliteten på de samhällsekonomiska analyserna. har även på sin webbplats publicerat en handledning i samhällsekonomisk konsekvensanalys. genomförde –2017 på regeringens uppdrag en kommunikationssatsning om ekosystemtjänster. Syftet med uppdraget var att öka förståelsen för den biologiska mångfaldens och ekosystemtjänsternas värden och betydelse i samhället, och att i möjligaste mån bidra till att öka måluppfyllelsen för berörda miljökvalitetsmål. Uppdraget slutredovisades i rapporten om ekosystemtjänster (rapport 6798). Enligt ledde uppdraget till att ett systematiskt arbete med ekosystemtjänster blivit en alltmer självklar del av verksamheter och beslut. Vidare kan noteras att redovisade ett regeringsuppdrag med syftet att samordna arbetet mellan myndigheter och bransch- och civilsamhällsorganisationer för att säkerställa ett aktivt deltagande i framtagandet av det nya ramverket för konventionen om biologisk mångfald (NV-05496-19). föreslog att en särskild utredare ska få i uppdrag att utföra ett samlat och sektorsövergripande analysarbete om incitament som kan verka negativt för biologisk mångfald. Arbetet bör innehålla flera delar, bl.a. förslag på hur analysarbetet kan stärkas vid införande, reformering eller avskaffande av potentiellt negativa incitament för biologisk mångfald. Särskilt viktigt i detta steg är enligt att inkludera en samhällsekonomisk konsekvensanalys. fick i regleringsbrevet i uppdrag att utifrån nämnda förslag redovisa hur ett aktivt deltagande från berörda samhällssektorer kan säkerställas vid genomförandet av det nya ramverket för konventionen om biologisk mångfald. Uppdraget ska slutredovisas . I fördjupade utvärdering av miljömålen 2019 (rapport 6865) utvärderade verket möjligheterna att nå miljökvalitetsmålen och generationsmålet och lämnade 18 åtgärdsförslag framtagna i samverkan med flera andra myndigheter samt länsstyrelser. Utöver det redovisade även egna bedömningar och förslag. bedömde bl.a. att fler breda samhällsekonomiska konsekvensanalyser i ett tidigt skede skulle öka politikens förutsättningar att styra effektivt mot miljömålen. I budgetpropositionen (prop. 2019/20:1 utg.omr. 20) bedömde regeringen att utgör en god grund för att fortsätta att utveckla styrmedel och åtgärder för att öka takten i arbetet för att nå miljömålen. Utvärderingen bereds inom . När det gäller frågan om samverkan mellan myndigheter kan noteras att målet för den statliga förvaltningspolitiken enligt beslut (prop. 2009/10:175, bet. 2009/10:FiU38, rskr. 2009/10:315) är ”en innovativ och samverkande förvaltning som är rättssäker och effektiv, har väl utvecklad kvalitet, service och tillgänglighet och som därigenom bidrar till utveckling och ett effektivt EU-arbete”. I 8 § förvaltningslagen (2017:900) anges att en myndighet – inom sitt verksamhetsområde – ska samverka med andra myndigheter. Enligt myndighetsförordningen (2007:515), som gäller förvaltningsmyndigheter som lyder under regeringen, ska myndigheterna verka för att genom samarbete med myndigheter och andra ta till vara de fördelar som kan vinnas för enskilda samt för staten som helhet. Syftet är att samordna myndigheternas verksamhet med angränsande verksamheter för att underlätta för enskilda och för att undvika dubbelarbete vid myndigheterna. I rapporten av värdefull skog (RiR 2018:17) anförde att och bör samordna rapporteringen och uppföljningen av miljömålen. Regeringen anförde i skrivelse 2018/19:25 om skyddet av värdefull skog att den delar uppfattning att det behövs en stärkt strategisk samverkan mellan ansvariga myndigheter och en tydlig ansvarsfördelning. En sådan samordning är en viktig del för ett kostnadseffektivt arbete. Enligt regeringen är grunden för samverkan mellan olika myndigheter i det här sammanhanget främst miljömålssystemet. har 26 myndigheter ansvar för att inom sina verksamhetsområden verka för att nå generationsmålet och de miljökvalitetsmål som har fastställt. ska stärka de berörda myndigheterna i genomförandet av miljöpolitiken. verkar för att kostnadseffektivt öka takten i arbetet med att nå miljömålen. Det nuvarande miljömålsrådet inrättades av regeringen . Rådet består av 18 myndigheter och har ett tidsbegränsat uppdrag att stärka genomförandet av miljöpolitiken. Rådet ska utgöra en plattform för ett intensifierat arbete på alla nivåer i samhället för att nå miljömål. presenterar åtgärder som myndigheterna åtar sig att vidta för att öka takten i arbetet med att nå miljömålen. uppdrag pågår till . presenterade för femte året sin lista över gemensamma åtaganden om insatser för att öka takten i arbetet med att nå miljömålen. –2022 kommer att arbeta i sju programområden där rådet har bedömt att en fördjupad samverkan är en framgångsfaktor för att öka takten i arbetet för att nå miljömålen. Syftet med att arbeta i programområden är att anlägga ett mer strategiskt perspektiv och kraftsamla i de prioriterade frågor där rådet bedömer att samverkan kan ge störst effekt. Ledamöterna har gemensamt formulerat att samverkan i ska inspirera och stödja de ingående myndigheterna samt utgå från myndigheternas verksamheter. Målsättningarna är att arbete ska • bidra till att de nationella miljömålen nås • lyfta och om möjligt bidra till att lösa konflikter mellan olika samhällsmål • få fram uppföljningsbara, myndighetsövergripande miljöåtgärder • utifrån ett helhetsbehov leda till gemensamma åtgärder inom prioriterade områden • bidra till väl genomarbetade förslag till regeringen. publicerade 2020 en vetenskaplig sammanställning av praktiska erfarenheter av ekosystembaserad förvaltning i havs- och vattenförvaltning (Ekosystemansatsen – praktiska erfarenheter från svensk havs- och vattenförvaltning, rapport 6934). Enligt denna sammanställning har tagit flera steg mot en mer ekosystembaserad förvaltning även om det finns svårigheter. framhåller att en viktig erfarenhet är att ekosystembaserad förvaltning ställer höga krav på samverkan och kommunikation mellan aktörer och att en stabil och tillräcklig finansiering är en viktig förutsättning. Enligt behövs tydligare styrning och uppföljning från centrala myndigheter, en mer långsiktig finansiering och tydligare processer för kunskapsutbyte mellan olika aktörer. Arbetet för biologisk mångfald inom EU Utskottet ser med oro på den minskade biologiska mångfalden både nationellt och globalt och välkomnar därför att kommissionen har tagit fram en strategi för biologisk mångfald. Utskottet noterar att strategin framhåller jordbrukets betydelse för att bevara biologisk mångfald. Liksom regeringen välkomnar utskottet kommissionens ambitioner att integrera hänsynen till biologisk mångfald i jordbrukssektorn och noterar vikten av detta för att bevara och stärka de ekosystemtjänster som jordbruket behöver. Utskottet noterar vidare att regeringen bl.a. har anfört att bevarande och restaurering av kolsänkor inte får hindra ett aktivt och hållbart brukande av skogen. Mot denna bakgrund anser utskottet att motionerna 2020/21:3236 (L) yrkande 7 och 2020/21:3359 (M) yrkande 17 kan lämnas utan åtgärd. Slutligen kan utskottet konstatera att det framgår av kommissionens strategi för biologisk mångfald att frågan om skydd för skogar är prioriterad för kommissionen och att det pågår ett arbete när det gäller handelsavtalens inverkan på den biologiska mångfalden. Utskottet noterar särskilt att kommissionen har aviserat ett lagstiftningsförslag i syfte att dels minimera utsläppande på EU-marknaden av produkter som är förknippade med avskogning eller skogsförstörelse, dels främja import och värdekedjor som är skogsvänliga. Därmed kan även motion 2020/21:3639 (MP) yrkande 1 lämnas utan åtgärd. Biologisk mångfald i vattendrag och våtmarker våtmarker är viktiga både för den biologiska mångfalden och för klimatet. Utskottet välkomnar därför regeringens våtmarkssatsning och konstaterar att flera åtgärder har vidtagits när det gäller återskapande och restaurering av våtmarker. Biologisk mångfald i vattendrag och våtmarker är också viktigt för många ekosystemtjänster. Miljömålsberedningen har redovisat sitt uppdrag om en strategi för förstärkt åtgärdsarbete för bevarande och hållbart nyttjande av hav och resurser. Beredningens förslag är viktiga för det fortsatta arbetet med dessa frågor. När det gäller den specifika frågan om skyddet för känsliga vikar konstaterar utskottet att Miljömålsberedningen i sitt betänkande särskilt uppmärksammat de kustnära ekosystemen och lämnar ett stort antal förslag för att förbättra miljöstatusen i dessa områden. Miljömålsberedningens betänkande är under beredning inom . När det gäller arbetet för att främja ålgräset noterar utskottet att det finns ett åtgärdsprogram för ålgräsängar. Därutöver arbetar Havs- och vattenmyndigheten med en samordnad åtgärdsstrategi för att restaurera kustekosystemen. Utskottet konstaterar att det i detta arbete ingår flera projekt om att restaurera ålgräsängar och grunda havsvikar. Utskottet kan sammanfattningsvis konstatera att det pågår ett omfattande arbete när det gäller frågan om biologisk mångfald i vattendrag och våtmarker. Frågan omfattas även av Miljömålsbredningens bedömningar och förslag och utskottet vill inte föregripa det pågående arbetet med Miljömålsberedningens betänkande. Mot denna bakgrund anser utskottet att motionerna 2020/21:2711 (MP) yrkandena 8 och 9, 2020/21:3236 (L) yrkandena 9 och 12 samt 2020/21:3257 (L) yrkande 4 kan lämnas utan åtgärd. Arbetet för biologisk mångfald i övrigt Utskottet vill liksom regeringen framhålla att biologisk mångfald och ekosystemtjänster är avgörande för människors, djurs och växters överlevnad.