bet · H801AU9 · 2021-03-25 00:00:00 — Med en individuell handlingsplan kan planeringen av insatser utgå från den nyanländes behov av insatser för sin arbetsmarknadsetablering snarare än från längden på uppehållstillståndet. Utskottet anser därmed att regelverket förändrats i den riktning som föreslås i de nämnda motionerna och utgår från att regeringen vid behov förändrar regelverket i riktning mot att bli ännu mer individanpassat och flexibelt både vad gäller längd och innehåll och ser därför inget behov av att ta initiativ i de frågor som behandlats här. När det gäller det som anför i kommittémotion 2020/21:173 yrkande 1 om att frågor om bristande jämställdhet i Arbetsförmedlingens programverksamhet bör utredas noterar utskottet att myndigheten genom regleringsbrevet fått regeringens uppdrag att bl.a. i fråga om etableringsprogrammet analysera och redovisa identifierade jämställdhetsproblem, egna åtgärder för att minska problemen samt övriga förslag till lösningar. Utskottet anser därmed att motionsförslaget får anses vara delvis tillgodosett och hänvisar i övrigt till det som utskottet anför om jämställdhetsperspektivet i integrationspolitiken i avsnittet om nyanlända kvinnors etablering. föreslår i kommittémotionerna 2020/21:3405 yrkande 11 och 2020/21:3409 yrkande 15 att målgruppen för vilka som kan anvisas till etableringsprogrammet ska utvidgas. Utskottet konstaterar att enligt nuvarande bestämmelser får de som omfattas av lagen (2017:584) om ansvar för etableringsinsatser för vissa nyanlända invandrare och som är anmälda som arbetssökande hos Arbetsförmedlingen anvisas till etableringsprogrammet. Utskottet konstaterar vidare att när etableringsreform infördes var målgruppen för statens ansvar föremål för regeringens övervägande bl.a. enligt följande: Invandrare som beviljas uppehållstillstånd på andra skäl än som skyddsbehövande och deras anhöriga har också ett initialt behov av insatser. De har också samma rätt som skyddsbehövande att delta i t.ex. sfi. har de vanligen tillgång till nätverk på ett annat sätt än skyddsbehövande och deras anhöriga genom sin anknytningsperson. Behovet av stöd och särskilda etableringsinsatser är därför normalt inte lika stort för dessa nyanlända. Bland dem finns såväl arbetskraftsinvandrare som personer som har anknytning till personer som är infödda svenskar och till invandrare som bott länge i (prop. 2009/10:60 s. 44). Utskottet gör ingen annan bedömning och finner därmed ingen anledning att ta initiativ i fråga om målgruppen för vilka som kan anvisas till etableringsprogrammet enligt förslag. Med anledning av förslag i enskilda motioner om att avskaffa eller förändra villkoren för de s.k. hemutrustningslånen kan utskottet konstatera att kan flyktingar och vissa andra utlänningar få statliga lån till hemutrustning när de ska etablera hushåll i (se prop. 1990/91:100). Enligt tidigare system lämnades socialbidrag för hushållsetableringen. En bärande tanke med lån i stället för socialbidrag är att betona individens eget ansvar och att så lite som möjligt särbehandla människor. Utskottet anser att detta är en rimlig ordning och är därmed inte villigt att överväga några förändringar nr det gäller hemutrustningslånen. Med det anförda avstyrker utskottet samtliga motionsyrkanden. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bl.a. etableringsinsatser. Utskottet hänvisar bl.a. till pågående reform- och utvecklingsarbete. Jämför reservation 10 (M), 11 (KD) och 12 (L) samt motivreservation 13 (SD). I kommittémotion 2020/21:3371 av m.fl. (M) framhålls att det svenska språket är nyckeln till det svenska samhället – till arbete, social rörlighet och förståelse för våra institutioner (yrkande 11). Motionärerna vill införa tydliga krav på att invandrare ska lära sig grundläggande svenska så att fler kan komma in på arbetsmarknaden snabbare än . Motionärerna framhåller att det alltid måste löna sig mer att jobba än att leva på bidrag och att arbetslinjen ska gälla lika för alla (yrkande 4). För att fler ska komma i arbete och egen försörjning krävs det bl.a. att det ska vara enkelt för nyanlända invandrare att starta och driva företag. I samma kommittémotion uppmärksammas också den utbildningsplikt för vuxna nyanlända invandrare med kort utbildning som har införts inom etableringsprogrammet. Resultatet är dock enligt motionärerna blygsamt, och förslaget är därför att innehållet i utbildningsplikten förtydligas (yrkande 5). m.fl. (KD) noterar i kommittémotion 2020/21:3405 att när det gäller Snabbspår för nyanlända invandrare har Arbetsförmedlingen gjort neddragningar men eftersom insatsen enligt motionärerna fyller en viktig funktion för arbetsmarknadsetablering bör den prioriteras och vidareutvecklas (yrkande 15). Motionärerna anser vidare att Arbetsförmedlingens upphandlingar av utbildningar tar och framför allt riktas till de större kommunerna. Enligt motionärerna måste upphandlingarna effektiviseras och utbildningar erbjudas i de nyanländas invandrarnas närområde (yrkande 16). När det gäller utbildningsplikten har motionärerna invändningar mot att det i vissa kommuner ställs formella språkkrav för att delta, vilket kan riskera att försvåra integrationsprocessen i olika avseenden. Motionärerna anser att det bör göras en individuell bedömning av nyanländas invandrares färdigheter för att öka genomförandet av yrkesrelaterad utbildning (yrkande 13). m.fl. (L) framhåller i kommittémotion 2020/21:3234 språkets betydelse för integrationen (yrkande 21). Att behärska språket ger frihet och självbestämmande samt möjlighet att få ett jobb och delta i samhället. Motionärerna lyfter också fram frågan om att bättre måste ta vara på nyanlända invandrares potential som företagare (yrkande 15). Företagandet kan för många vara en viktig väg till egen försörjning, och för att enkelt komma igång behövs det bl.a. praktisk information. I kommittémotion 2020/21:2701 av m.fl. (MP) framhåller motionärerna med hänvisning till forskning och utredningar vikten av tidiga insatser för att stärka individens möjligheter till etablering på arbetsmarknaden och i samhällslivet. Motionärerna efterfrågar därför fler insatser för att främja en framtida etablering redan från dag ett (yrkande 2). Vidare lyfter motionärerna fram vikten av att matcha nyanländas kompetens mot bristyrken (yrkande 4) och att det därför bör vara lättare att validera yrkesmässiga och akademiska meriter från utlandet. (S) vill i motion 2020/21:1893 se över möjligheten att förkorta vägen till jobb genom att satsa på fler snabbspår och bristyrkesutbildningar för nyanlända invandare. (M) framför i motion 2020/21:1702 att självförsörjningsgraden bör vara en viktig indikator för integrationspolitiken. Enligt motionären bör det införas ett nationellt mål för ökad självförsörjningsgrad och därför bör det utredas hur ett sådant mål kan utformas (yrkandena 1 och 2). Boriana (M) anser i motion 2020/21:2351 att begreppet sysselsättning så som det används i den officiella arbetslöshetsstatistiken är missvisande och därför bör kompletteras med begreppet självförsörjningsgrad. I motion 2020/21:2792 anser (M) att jämställdhetsutbildningen inom samhällsorienteringen bör öka. (M) anser i motion 2020/21:3347 att samhällsorienteringen behöver reformeras (yrkande 1). En sådan reformering bör enligt motionären innefatta följande överväganden: att införa en nationell examination i samhällsorientering (yrkande 2), att öka antalet timmar i ämnet (yrkande 3), att erbjuda samhällsorientering redan under asylprocessen (yrkande 4), att införa olika spår i samhällsorienteringen för nyanlända invandrare med olika utbildningsnivåer (yrkande 5), att nyanlända invandrare ska omfattas av krav på att delta i samhällsorientering (yrkande 6) samt en tydligare nationell kursplan för samhällsorienteringen (yrkande 7). Utgångspunkten för nyanlända invandrares etablering är delaktighet i arbets- och samhällslivet. Nyanlända och utrikes födda som deltar i arbets- och samhällslivet bidrar till att bygga vårt gemensamma samhälle starkare. Och det är språket som är nyckeln till denna delaktighet. Utskottet kan här inte annat än instämma i vad i kommittémotion 2020/21:3371 yrkande 11 och Liberalerna i kommittémotion 2020/21:3234 yrkande 21 lyfter fram om språkets betydelse för integrationen. När det kommer till praktisk politik noterar utskottet januariavtalets överenskommelse om ett s.k. integrationsår som en del i en svensk nystart för att nyanlända invandrare snabbare ska komma in på arbetsmarknaden. Utskottet välkomnade förra regeringens förslag att integrationsåret ska genomföras i form av ett intensivår inom ramen för etableringsprogrammet, med språkintensiva och yrkesnära insatser som ges parallellt eller efter varandra under en relativt kort sammanhängande period (bet. 2019/20:AU2). Utskottet gör bedömningen att denna reform bör ge goda förutsättningar för nyanlända invandrare att tillägna sig språket och därmed också bli delaktiga i samhällslivet. Utskottet noterar att regeringen gett Arbetsförmedlingen i uppdrag att införa intensivåret fr.o.m. . ingår även förslag om ett språkkrav för medborgarskap. Utskottet noterar att det på regeringens bord nu ligger ett utredningsförslag om att införa krav på kunskaper i svenska och samhällskunskap för att få svenskt medborgarskap. Kunskaperna föreslås kunna visas på olika sätt. Ett sätt föreslås vara genom godkänt resultat på ett särskilt framtaget prov i svenska och samhällskunskap (medborgarskapsprovet), men det ska också vara möjligt att visa kunskaper på andra sätt (dir. 2019:70, SOU 2021:2). Liksom regeringen anser utskottet att denna reform inte bara stärker medborgarskapets status utan också främjar en ökad delaktighet i arbetslivet och i samhället i stort. Utskottet kommer att följa den pågående beredningen i av utredningens förslag. Utskottet konstaterar att ovan nämnda arbete ligger väl i linje med motionsförslagen om språkets betydelse för integrationen. framhåller vidare i ovan nämnda kommittémotion (yrkande 4) att det alltid måste löna sig mer att jobba än att leva på bidrag, och att arbetslinjen ska gälla lika för alla. Som utskottet tolkar innebörden av arbetslinjen i detta sammanhang handlar det om aktivitetskrav och förväntningar från samhällets sida . Här vill utskottet påminna om att under den förra mandatperioden ställde sig bakom ett tillkännagivande till regeringen om att aktivitetskraven bör öka ytterligare (bet. 2017/18:AU7). Utskottet har inte ändrat uppfattning utan ser fram emot åtgärder från regeringen med denna inriktning. Vidare kan utskottet konstatera att januariavtalet innefattar ett antal reformer med fokus på att nyanlända, bl.a. med hjälp av krav på ökat deltagande i etableringsinsatser, snabbare ska komma in på arbetsmarknaden. Även om det ligger utanför utskottets beredningsområde förtjänar det också uppmärksammas att under höstens budgetbehandling godkände regeringens förslag om att jobbstimulansen i försörjningsstödet ska öka (se prop. 2020/21 utg.omr. 9 avsnitt 6.5). När det gäller förslag om utbildningsplikten (ovan nämnda kommittémotion yrkande 5) har utskottet tidigare framhållit att den infördes för att tydliggöra individens ansvar för att inom ramen för etableringen skaffa sig de kunskaper som krävs för att matchas till arbete, eller för att kunna tillgodogöra sig arbetsmarknadspolitiska insatser alternativt delta i fortsatta studier. Utskottet utgår ifrån att regeringen vid behov förtydligar innehållet i utbildningsplikten och anser därmed att det inte finns skäl för något initiativ från sida på området. Att det i vissa kommuner, så som det framställs av i kommittémotion 2020/21:3405 yrkande 13, ställs formella språkkrav för att delta i utbildning inom ramen för utbildningsplikten förändrar inte utskottets uppfattning om reformens betydelse för att stärka nyanlända invandrares etablering och för att förbättra matchningen på arbetsmarknaden. Utskottet kan dock konstatera att enligt skollagen ska det inte ställas några formella krav på betyg för att studera på grundläggande nivå inom komvux. Utskottet noterar att utredningen kvalitet och likvärdighet inom komvux för elever med svenska som andraspråk har haft i uppdrag att utreda och föreslå hur det kan säkerställas att kommuner erbjuder individanpassad utbildning för nyanlända som omfattas av utbildningsplikten (dir. 2018:73). Utredningens förslag bereds bereds inom . Utskottet kan därmed konstatera att regeringen aktivt arbetar med frågan och ser därför inget behov av att ta något initiativ med anledning av motionsförslaget. I fråga om de s.k. snabbspåren som arbetsmarknadens parter har tagit fram på regeringens initiativ anser utskottet i likhet med i ovan nämnda kommittémotion (yrkande 15) att de är viktiga för att kompetensförsörja bristyrkesbranscher genom att tillvarata kompetens hos personer som kommit till . Utskottet anser att de är ett bra exempel på styrkan i den svenska arbetsmarknadsmodellen, där stat och parter gemensamt snabbt har kunnat finna vägar framåt. Det ska framhållas att snabbspåren inte är en enskild insats utan en metod, där samarbetet mellan Arbetsförmedlingen och arbetsmarknadens parter och branschorganisationer är ett utmärkande inslag. har också invändningar mot att snabbspåren har nedprioriterats. Utskottet delar inte denna uppfattning utan anser att i och med satsningen på intensivåret inom etableringsprogrammet kan snabbspåren spela en viktig roll. Efter beslut om anslaget för arbetsmarknadspolitiska program och insatser har regeringen genom omprioriteringar gett ökade medel till främjande och utvecklingsinsatser (bl.a. snabbspår) för att påskynda nyanländas etablering. En annan sak är att antalet nya deltagare i olika snabbspår enligt en promemoria från Arbetsförmedlingen fortsätter att minska kraftigt (Arbetsförmedlingen, PM ). Detta har dock inte så mycket med prioriteringar att göra utan beror snarare på att inflödet till etableringsprogrammet har fortsatt att minska och att sammansättningen av deltagare inom programmet har förändrats. Utskottet konstaterar att styrsignalerna för snabbspåren ligger i linje med det som efterfrågas i motion samt i en den enskilda motionen 2020/21:1893. I ovan nämnda kommittémotion framhåller vidare att Arbetsförmedlingens upphandling av utbildningar tar och framför allt riktas till de större kommunerna. Utskottet har tidigare behandlat en skrivelse från regeringen med anledning av en granskning från om hur Arbetsförmedlingen anpassar arbetsmarknadsutbildningarna efter det regionala arbetsmarknadsbehovet. I sin granskning identifierar att det finns en effektiviseringspotential när det gäller behovsanalyser i samband med upphandlingar och när det gäller anpassning av verksamheten till arbetsgivarnas behov vid upphandling. Utskottet för sin del ansåg att det var allvarligt att Arbetsförmedlingen i sina upphandlingsförfaranden inte i tillräckligt hög utsträckning hade lyckats möta behoven av arbetsmarknadsutbildning (bet. 2016/17:AU3). Utskottet hyste dock en viss förhoppning om bättring på den punkten i och med att Arbetsförmedlingen hade inlett ett arbete med att se över upphandlingsförfarandet, bl.a. genom en reviderad process för beställning av upphandlade utbildningar som innebar bättre möjligheter att anpassa utbildningspaket efter det regionala arbetsmarknadsbehovet. Utskottet har inte ändrat uppfattning och noterar att i en uppföljning av sin granskning konstaterar att regionerna nu är mer involverade i behovsanalysen, vilket också bekräftas i slutbetänkande (SOU 2019:3 s. 325). Vidare när det gäller arbetsmarknadsutbildningarna noterar utskottet att Arbetsförmedlingen har regeringens uppdrag att redovisa arbetet med att säkerställa att arbetsmarknadsutbildningen är effektiv och fyller en strategisk funktion för kompetensförsörjningen. Detta inkluderar hur myndigheten avser att utveckla arbetsmarknadsutbildningen så att utbildningsutbudet baseras på efterfrågan och samspelar med utbudet i yrkesutbildning inom vuxenutbildning genom en ökad samverkan med kommunerna. Uppdraget ska redovisas till regeringen . Utskottet noterar även att en utredare inom har getts i uppdrag att analysera hur reformeringen av Arbetsförmedlingen påverkar arbetsmarknadspolitikens del i kompetensförsörjningen (A 2020:B). Uppdraget löper t.o.m. . Utredaren ska bl.a. analysera behov av ett förändrat regelverk samt förändrad styrning och uppföljning så att arbetsmarknadsutbildningen fyller en strategisk funktion på arbetsmarknaden och så att arbetsmarknadsutbildningar som brister i effektivitet kan avvecklas. Sammanfattningsvis när det gäller arbetsmarknadsutbildningen anser utskottet att ett utvecklings- och utredningsarbete bedrivs och har bedrivits med bäring på de förhållanden som uppmärksammar och ser inte att det finns anledning att nu rikta något tillkännagivande till regeringen om ytterligare åtgärder. Liberalerna framhåller i kommittémotion 2020/21:3234 yrkande 15 företagande som ett betydelsefullt inslag i nyanländas etablering. Utskottet delar denna bild och noterade när frågan behandlades förra gången (bet. 2019/20:AU9) att bl.a. att Arbetsförmedlingen och bedriver ett arbete på området. Arbetsförmedlingen erbjuder inom etableringsprogrammet individuellt anpassad vägledning samt stöd och service för den som vill starta och driva företag, och kan bevilja stöd till start av näringsverksamhet. Genom har nyanlända arbetssökande fått möjlighet att delta i projektet nyanländas företagande, och inom ramen för det pågående projektet nyanlända och utrikes födda kvinnors företagande erbjuds bl.a. mentorskaps- och nätverksinsatser. Utskottet kan därmed konstatera att det pågår ett arbete i linje med Liberalernas förslag och ser inte behov av ytterligare åtgärder. Som bl.a. tas upp i kommittémotion 2020/21:2701 yrkande 2 är det angeläget med tidiga insatser för att stärka individens möjligheter till etablering på arbetsmarknaden och i samhällslivet. Här kan bl.a. uppmärksammas att utskottet under höstens budgetbehandling välkomnade regeringens förslag om förstärkt samhällsinformation inom ramen för tidiga insatser för asylsökande m.fl. I samma kommittémotion yrkande 4 betonas också vikten av att matcha nyanländas kompetens mot bristyrken, vilket utskottet givetvis instämmer i och hänvisar till vad som anförts ovan om snabbspåren och intensivåret. När det gäller den lagreglerade samhällsorienteringen som enligt förslag i enskilda motioner behöver reformeras noterar utskottet att i enligt regleringsbrevet ska utveckla delar av det utbildningsmaterial som används inom samhällsorienteringen, bl.a. genom att lägga mer fokus på jämställdhet och mänskliga rättigheter, samt ta fram metodstöd för samhällsorienteringen. Utskottet utgår från att regeringen kommer att använda resultatet av detta uppdrag i arbetet med att utveckla samhällsorienteringen. Därutöver vill utskottet hänvisa till vad som anförts i tidigare avsnitt om införandet av en obligatorisk samhällsintroduktion för asylsökande. Utskottet anser inte att det är motiverat att nu ta initiativ till ytterligare åtgärder för att reformera samhällsorienteringen. I ett par enskilda motioner framförs synpunkter på statiken och resultatredovisningen för integrationspolitiken. Bl.a. föreslås det att självförsörjningsgraden ska användas som indikator och att ett mål för ökad självförsörjningsgrad ska införas. Som utskottet framhållit under höstens beredning av budgetpropositionen är regeringens resultatredovisning ett viktigt underlag och bidrar till en ökad förståelse för hur statliga anslagsmedel används och vilka resultat de får i förhållande till de mål som har beslutat om (bet. 2020/21:AU1). När det gäller den övergripande resultatredovisningen för integrationspolitiken beskrivs utvecklingen inom områdena arbetsmarknad, utbildning, hälsa och boende, och med koppling till det övergripande målet för integrationspolitiken används resultatindikatorer som arbetskraftsdeltagande, kunskapsresultat i och trångboddhet. Nära kopplad till integrationspolitiken är politiken mot segregation, och i resultatredovisningen redovisas situationen i de 38 områden i som har socioekonomiska utmaningar med hjälp av uppgifter om bl.a. andel förvärvsarbetande kvinnor och män. Utskottet konstaterade att utvecklingen av strukturen i regeringens resultatredovisning är positiv och hade inga särskilda invändningar mot resultatredovisningen för integrationspolitiken eller politiken mot segregation. När det gäller särskilt möjligheten att använda självförsörjningsgrad som indikator finns det enligt vad utskottet känner till ingen allmänt vedertagen definition av självförsörjning. I sammanhanget förtjänar dock nämnas att har tagit fram statistik om huvudsaklig inkomstkälla efter tid sedan invandring (SCB, 2018, Integration: Rapport 12 s. 17). Tills vidare är utskottet inte berett att ta initiativ i fråga om ytterligare indikatorer eller mål för integrationspolitiken. Med det som ovan anförts anser utskottet att det inte finns behov av att vidta åtgärder i enlighet med något av de förslag som behandlats i detta avsnitt. Utskottet avstyrker därmed samtliga motionsyrkanden. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om ansvaret för etableringsinsatserna. Utskottet hänvisar till tidigare ställningstaganden och pågående reformarbete gällande Arbetsförmedlingens arbetsmarknadsuppdrag. Jämför reservation 14 (M). I kommittémotion 2020/21:3371 av m.fl. (M) anser motionärerna att Arbetsförmedlingens arbete med nyanlända invandrares etablering inte är tillfredsställande. Därför bör de kommuner som så vill kunna ta över ansvaret för integrationen och etableringen av nyanlända invandrare (yrkande 6). När utskottet behandlade ett likalydande yrkande under det förra konstaterade utskottet att , när det nuvarande regelverket för etableringsinsatser beslutades, tog ställning till att det även i fortsättningen ska vara staten som genom Arbetsförmedlingen har ansvaret för etablering av nyanlända invandrare i arbets- och samhällslivet. 2016/17:175, bet. 2016/17:AU15, rskr. 2016/17:340). Utskottet anser fortfarande att det är en lämplig ordning att Arbetsförmedlingen pekas ut som den myndighet som ansvarar för etableringsinsatserna. Med detta sagt konstaterar utskottet att det pågår omfattande förändringar av Arbetsförmedlingens uppdrag, i första hand som en konsekvens av januariavtalets överenskommelse om en reformerad Arbetsförmedling. Därutöver påminner utskottet om att regeringen, och Liberalerna kommit överens om en delvis förändrad inriktning av reformarbetet. Det bör möjligen också nämnas att i förberedelserna för ett nytt arbetsmarknadsuppdrag har regeringen beslutat om ett antal analysuppdrag till Arbetsförmedlingen. Mot denna bakgrund ser inte utskottet, i varje fall inte , skäl att överväga en annan ordning när det gäller ansvaret för etableringsuppdraget. Motionsyrkandet avstyrks därmed. Särskilt om nyanlända kvinnors etablering Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bl.a. insatser för att underlätta nyanlända kvinnors etablering. Utskottet hänvisar bl.a. till pågående reform- och förändringsarbete. Jämför reservation 15 (M) och 16 (KD), motivreservation 17 (SD) och särskilt yttrande 4 (L). I partimotion 2020/21:3366 av m.fl. (M) framhåller motionärerna betydelsen av att utrikes födda kvinnor i ökad utsträckning deltar på arbetsmarknaden (yrkande 2). Att inte ha en egen försörjning innebär enligt motionärerna antingen ett bidragsberoende eller ett beroende av partnerns eller familjens inkomster, och det förminskar kvinnors handlingsutrymme. För att stärka nyanlända kvinnors möjlighet att få arbete och bli ekonomiskt självständiga krävs det enligt m.fl. (KD) i kommittémotion 2020/21:3405 ett aktivt arbete under kvinnors föräldraledighet, t.ex. genom att införa kommunala mentorskapsprogram för att stärka integrationen (yrkande 22). I kommittémotion 2020/21:3234 av m.fl. (L) framhålls det att integration kräver ett tydligt fokus på jämställdhet (yrkande 6).