bet · H801JuU29 · 2021-06-03 00:00:00 — Det förebyggande arbetet behöver därför inkludera kontinuerliga kartläggningar och analyser om innehållet i den propaganda och i de budskap som sprids. FOI:s kartläggningar visar att hotfulla och skadliga budskap är mycket lättillgängliga. Merparten av terrorattentaten i västvärlden utfördes av ensamagerande gärningspersoner som radikaliserats på egen hand genom att de hade tagit del av våldsbejakande propaganda på internet och i sociala medier. Av budgetpropositionen framgår vidare (s. 34 f.) att regeringen har tagit initiativ till ett åtgärdspaket mot våldsbejakande extremism för ca . Vidare framgår att uppdrag gavs till flera myndigheter att utveckla olika insatser. har t.ex. tagit fram stöd för insatser till barn och unga som riskerar att involveras i eller redan är involverade i våldsbejakande extremism. Myndigheten har även utvecklat ett kunskapsstöd till för insatser till män och kvinnor som återvänt från och och deras familjer (/01244/). Inrikesministern har i svar på skriftliga frågor om bistånd till återvändande IS-terrorister (fr. 2020/21:1018, fr. 2020/21:1141 och fr. 2020/21:1126) uppgett bl.a. följande. Frågan om lagföring av de individer som har begått brott i och är fortsatt en prioriterad fråga för regeringen. Lagföring bör i första hand ske i regionen. Om individer, både barn och vuxna, återvänder till från tidigare IS-kontrollerade områden finns en väl fungerande samverkan mellan flera myndigheter, och andra aktörer. Såväl som Säkerhetspolisen kan komma att utreda brottslig verksamhet om det misstänks att sådan förekommer, t.ex. brott mot mänskligheten, folkmord, krigsbrott eller terroristbrottslighet. Ett sådant arbete pågår. CVE ansvarar för en upparbetad struktur för samverkan med berörda kommunala aktörer. Inrikesministern har i svar på skriftlig fråga om återvändande IS-kvinnor (fr. 2020/21:499) uppgett bl.a. följande. Som jag har meddelat i tidigare frågesvar (2019/20:1832) är ansvarsutkrävande och lagföring av individer som har begått brott i och en prioriterad fråga för regeringen. Personer som har medverkat till allvarliga brott ska ställas till svars och dömas för sina handlingar. Lagföringen bör i första hand ske där brotten har begåtts eftersom det är där förövare, brottsoffer och vittnen finns. Varje person som återvänder till från ett konfliktområde, och som Säkerhetspolisen har kännedom om, bedöms individuellt av myndigheten. Om det finns en misstanke om brott inleds en förundersökning av antingen Säkerhetspolisen eller , beroende på brottsrubricering. Båda myndigheterna har en väl utvecklad utredningsförmåga i de nu aktuella ärendetyperna. Svensk domstol har också en vidsträckt behörighet att döma över såväl terrorismrelaterade brott som folkmord, brott mot mänskligheten och krigsförbrytelser, även om brottet har begåtts utomlands. Detta oavsett var brotten har begåtts och vem som har begått dem. Eftersom flera av brotten inte heller preskriberas är det vidare möjligt att utreda och lagföra dem även förflutit. har tillkännagett för regeringen det som utskottet anför om att ta fram nationella riktlinjer för att hantera s.k. återvändare och också återkomma med förslag som säkerställer att återvändare kan kallas till förhör (bet. 2019/20:JuU32, rskr 2019/20:178). I skrivelse 2020/21:75 s. 92 f. redogör regeringen för vilka åtgärder som vidtagits med anledning av tillkännagivandet och uppger bl.a. följande: I syfte att förbättra stödet till individer i riskzonen och till dem som redan är involverade i våldsbejakande extremism har utvecklat utbildningsmaterial och samtalsstöd för personalen som arbetar inom de särskilda ungdomshemmen och missbruksvården (Ju2018/02957). har tagit fram stöd för insatser till barn och unga som riskerar att involveras i eller redan är involverade i våldsbejakande extremism samt ett kunskapsstöd till för insatser till män och kvinnor som återvänt från och och deras familjer (/01244). Kriminalvården har utvecklat vägledning, utbildning och stöd för sina personalgrupper i deras arbete med klienter samt ett särskilt stöd för anlitande av trosföreträdare vid själavård. Myndigheten har också fått i uppdrag att långsiktigt förankra det förebyggande arbetet inom myndigheten (Ju2016/06988, Ju2017/08663). I syfte att ytterligare förstärka olika myndigheters insatser inom detta område beslutade regeringen att ge Kriminalvården, , och i uppdrag att ta fram ett gemensamt nationellt avhopparprogram som ska bidra till att förstärka samhällets stöd till individer som vill lämna kriminella och våldsbejakande extremistiska miljöer och grupperingar (Ju2019/02027) Uppdraget ska redovisas (Ju2020/02903). När det gäller mottagandet av framförallt barn, men även kvinnor (och män), som återvänder till från tidigare IS-kontrollerade områden i och (eller efter att ha varit i kurdiskt förvar) finns på nationell nivå samverkan mellan flera myndigheter. återvände ett mindre antal kvinnor med barn till och kunde det konstateras att samverkan mellan berörda myndigheter fungerande väl och enligt plan. På nationell nivå ansvarar Center mot våldsbejakande extremism för en upparbetad struktur för samverkan med berörda kommunala aktörer. Kommuner som kan komma att involveras i mottagandet av kvinnor och barn är förberedda för detta. Orosanmälningar till socialtjänst rörande samtliga aktuella barn har gjorts. Om personer återvänder till efter vistelse i konfliktområden kan såväl som Säkerhetspolisen och komma att utreda brottslig verksamhet om sådan misstänks föreligga som brott mot mänskligheten, folkmord, terrorism eller krigsbrott. Punkten är inte slutbehandlad. Vid beredningen av om återvändandeverksamheten (skr. 2019/20:191, bet. 2020/21:SfU6) har har tillkännagett för regeringen att regeringen bör tillsätta en utredning som ser över ansvarsfördelningen för återvändandeverksamheten (bet. 2020/21: SfU6 s. 5 f.). Tillkännagivandet bereds i (skr. 2020/21:75 s. 106). Utskottet konstaterar att en rad åtgärder vidtagits bl.a. med anledning av det tillkännagivande som på förslag av utskottet riktat till regeringen om att ta fram riktlinjer för att hantera s.k. återvändare och också återkomma med förslag som säkerställer att återvändare kallas till förhör (bet. 2019/20:JuU32, rskr. 2019/20:178). Regeringen har i svar på skriftliga frågor anfört att frågan om lagföring av individer som har begått brott i och är en fortsatt prioriterad fråga för regeringen. Utskottet ser med anledning av det arbete som pågår inte skäl för det tillkännagivande som efterfrågas i motionerna 2020/21:3277 (L) yrkande 8 om brottsutredning av återvändare och 2020/21:642 (SD) yrkande 18 och 2020/21:2876 (SD) yrkande 5 om att alla som befunnit sig i terroristkontrollerade områden eller som kan misstänkas ha något med terrorgrupper att göra ska omhändertas när de återvänder. Utskottet avstyrker motionsyrkandena. Skärpta straff för terroristbrott Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om skärpta straff inom terroristområdet och tillkännager detta för regeringen. Jämför reservation 18 (S, V, MP). m.fl. begär i kommittémotion 2020/21:3304 yrkande 1 att straffskalorna för brott inom terroristområdet ska skärpas. Även i kommittémotion 2020/21:642 av m.fl. (SD) yrkande 16 begärs att straffen för terroristbrott ska skärpas. I kommittémotion 2020/21:3277 av m.fl. (L) yrkande 4 begärs att minimistraffen för terroristbrott ska höjas. Terroristbrott och brott med anknytning till terrorism Terroristbrottslagen, rekryteringslagen, finansieringslagen m.m. Bestämmelser om terroristbrott och brott med anknytning till terrorism finns främst i lagen (2003:148) om straff för terroristbrott (terroristbrottslagen), lagen (2010:299) om straff för offentlig uppmaning, rekrytering och utbildning avseende terroristbrott och annan särskilt allvarlig brottslighet (rekryteringslagen) och lagen (2002:444) om straff för finansiering av särskilt allvarlig brottslighet (finansieringslagen). Av 2 § terroristbrottslagen framgår följande: För terroristbrott döms den som begår en gärning som anges i 3 §, om gärningen allvarligt kan skada en stat eller en mellanstatlig organisation och avsikten med gärningen är att injaga allvarlig fruktan hos en befolkning eller en befolkningsgrupp, otillbörligen tvinga offentliga organ eller en mellanstatlig organisation att vidta eller att avstå från att vidta en åtgärd, eller allvarligt destabilisera eller förstöra grundläggande politiska, konstitutionella, ekonomiska eller sociala strukturer i en stat eller i en mellanstatlig organisation. Straffet är fängelse , lägst och högst , eller på livstid. Är brottet mindre grovt, är straffet fängelse, lägst och högst . Om ett högre lägsta straff för gärningen har föreskrivits i , gäller vad som sägs där i fråga om lägsta straff. I 3 § terroristbrottslagen anges de gärningar som utgör terroristbrott under de förutsättningar som anges i 2 §. Bland dessa gärningar finns mord (3 kap. 1 § ), dråp (3 kap. 2 § ), grov misshandel och synnerligen grov misshandel (3 kap. 6 § ), människorov (4 kap. 1 § ) och olaga frihetsberövande (4 kap. 2 § ). I terroristbrottslagen finns bl.a. bestämmelser om straffansvar för terroristbrott och om försök, förberedelse och stämpling till sådan brottslighet. I rekryteringslagen regleras straffansvaret för gärningar som har samband med terroristbrott och annan särskilt allvarlig brottslighet men där straffansvaret avser ett tidigare stadium. Det gäller offentlig uppmaning, rekrytering, utbildning och resa. För dessa brott krävs att det kan bevisas att det finns en avsikt eller vetskap om att terroristbrott eller annan särskilt allvarlig brottslighet ska begås. Det krävs dock inte att brottet är preciserat i fråga om tidpunkt eller närmare tillvägagångssätt. Uppsåtet behöver alltså inte avse en viss bestämd gärning, utan det är tillräckligt att det finns uppsåt till att det förr eller senare ska begås terroristbrott eller annan särskilt allvarlig brottslighet. Därutöver är det enligt finansieringslagen straffbart att finansiera eller försöka finansiera olika slags terroristbrottslighet. Straffansvaret omfattar också att finansiera eller försöka finansiera en terrorist eller en terroristorganisation (en person eller en sammanslutning av personer som begår särskilt allvarlig brottslighet eller gör sig skyldig till försök, förberedelse, stämpling eller medverkan till sådan brottslighet) oavsett syftet med finansieringen. I dessa fall behöver det alltså inte finnas en avsikt att terroristbrott eller annan särskilt allvarlig brottslighet ska begås. Den kriminaliseringen omfattar inte heller, annat än indirekt, brottsliga gärningar utan är i stället inriktad på personer och sammanslutningar som begår vissa brott. Det är för straffansvar tillräckligt att finansieringen har skett i syfte att egendomen ska användas eller med vetskap om att den är avsedd att användas av en person eller en sammanslutning av ett visst slag. För samtliga brott i rekryteringslagen och finansieringslagen är straffskalan fängelse i högst . Med undantag för resa (5 b § rekryteringslagen) och finansiering av sådan resa (3 a § finansieringslagen) finns det för brott enligt dessa lagar också en särskild straffskala för grovt brott, nämligen fängelse i lägst och högst . Regeringen lämnade proposition 2017/18:174 En mer heltäckande terrorismlagstiftning. Förslagen innebär att nästan alla straffbestämmelser i de tre särskilda lagarna (lagen [2002:444] om straff för finansiering av särskilt allvarlig brottslighet i vissa fall, lagen [2003:148] om straff för terroristbrott och lagen [2010:299] om straff för offentlig uppmaning, rekrytering och utbildning avseende terroristbrott och annan särskilt allvarlig brottslighet) utvidgades (bet. 2017/18:JuU35, rskr. 2017/18:390). De förslag som gäller nykriminalisering innebär bl.a. att terroristbrottet uppdaterades genom att bl.a. grovt dataintrång lades till bland de brott som under vissa förutsättningar kan vara terroristbrott. Mottagande av terroristutbildning har kriminaliserats genom den senast nämnda lagändringen, och straffansvaret omfattar även självstudier i exempelvis vapen- och sprängämnestekniker. Straffbestämmelsen om terrorismresor utvidgades så att även terrorismresor till det egna medborgarskapslandet blev straffbara. Kriminaliseringen av terrorfinansiering blev mer heltäckande. Förslagen syftar i huvudsak till att genomföra EU:s direktiv om bekämpande av terrorism och tilläggsprotokollet till konvention om förebyggande av terrorism (2017/541). De nämnda lagändringarna trädde i kraft . har straffen skärpts för grovt vapenbrott och grovt brott mot tillståndsplikten för explosiva varor (prop. 2017/18:26, bet. 2017/18:JuU8, rskr. 2017/18:65). Straffskärpningarna innebär att den som misstänks för dessa brott i princip alltid ska häktas och att hemliga tvångsmedel, t.ex. avlyssning, får användas mot den som misstänks. Vidare har missbruk av svenska pass försvårats (prop. 2015/16:81, bet. 2015/16:JuU25, rskr. 2015/16:158). Som framgår ovan lämnade regeringen propositionen Ett särskilt straffansvar för samröre med en terroristorganisation till (prop. 2019/20:36). Lagändringarna, som trädde i kraft , innebär bl.a. ett särskilt straffansvar för den som har vissa former av samröre med en terroristorganisation om gärningen är ägnad att främja, stärka eller understödja en terroristorganisation (bet. 2019/20:JuU13, rskr. 2019/20:145). De former av samröre som kriminaliseringen avser är att ta befattning med vapen, ammunition, brandfarliga eller explosiva varor eller transportmedel för en terroristorganisation, upplåta lokal eller mark till en terroristorganisation, eller lämna annat liknande stöd till en terroristorganisation. Vidare innebär lagändringen att även försök till det nya brottet kriminaliserades. Det blev också straffbart att offentlig uppmana och rekrytera till samröre med en terroristorganisation, att resa utomlands i avsikt att ha samröre med en terroristorganisation samt att finansiera samröre med en terroristorganisation. Även straffet för brottet olovlig värvning skärptes. Genom lagändringen infördes också en legal definition av en terroristorganisation i lagen (2010:299) om straff för offentlig uppmaning, rekrytering och utbildning avseende terroristbrott och annan särskilt allvarlig brottslighet. Pågående utrednings- och beredningsarbete En ny terroristbrottslag (SOU 2019:49) Regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag att genomföra en systematisk översyn av den straffrättsliga lagstiftningen för att bekämpa terrorism och föreslå en ny reglering som bör samlas i ett regelverk och kunna stå sig (dir. 2017:14 och 2018:21). Den nuvarande regleringen på området har tillkommit vid skilda tillfällen och återfinns i flera lagar. (Ju 2017:03) överlämnade betänkandet En ny terroristbrottslag (SOU 2019:49) till regeringen. Inom ramen för det övergripande uppdraget att genomföra en översyn skulle utredningen särskilt uppmärksamma frågor om bl.a. terroristbrottets tillämpningsområde, regleringen av särskilt allvarlig brottslighet, straffskalornas utformning, kvalifikationsgrunder vid grova brott, undantag från straffansvar, grundläggande förutsättningar för brottens tillämpning, domsrätt och följdändringar i andra författningar. Utredningen inkluderade förslagen i regeringens proposition 2019/20:36 Ett särskilt straffansvar för samröre med en terroristorganisation om kriminalisering av samröre med en terroristorganisation i övervägandena och i förslaget till ny lagstiftning. Utredningen föreslår (s. 20) att den nuvarande lagen om straff för terroristbrott, finansieringslagen och rekryteringslagen ersätts av en ny lag som samlat reglerar straffansvaret för terroristbrott samt samröre med en terroristorganisation, finansiering av terrorism, offentlig uppmaning till terrorism, rekrytering till terrorism, utbildning för terrorism och resa i terrorismsyfte. Lagen förslås innehålla definitioner av vad som avses med särskilt allvarlig brottslighet och terroristorganisationer samt bestämmelser om försvårande omständigheter, förverkande och penningbeslag. Den nya lagen föreslås benämnas terroristbrottslagen. Utredningen föreslår vidare att maximistraffen för brott av normalgraden och minimistraffen för grova brott höjs för samtliga brott som ingår i den föreslagna lagen förutom för terroristbrottet och resebrottet. En höjning av maximistraffen för brott av normalgraden kan ge ökade möjligheter för domstolarna att göra en mer nyanserad straffmätning i det enskilda fallet. Höjningen av minimistraffen för de grova brotten återspeglar bättre dessa brottstypers allvar och innebär även en uppgradering för de grova brott som har ett straffvärde som överstiger straffminimum. Syftet är inte att höja nivån för vilka brott som ska betraktas som grova. Därutöver föreslås en generell straffskärpningsgrund som omfattar alla brott som begås med uppsåt att främja terroristbrott eller andra brott som omfattas av den föreslagna lagen. För samtliga brott av normalgraden enligt rekryteringslagen och finansieringslagen föreskrivs fängelse i högst . Med undantag för resa (5 b § rekryteringslagen) och finansiering av sådan resa eller av brotten offentlig uppmaning, rekrytering och utbildning (3 a § finansieringslagen) finns det för brott enligt dessa lagar också en särskild straffskala för grovt brott, fängelse i lägst och högst (s. 321). Enligt förslag (s. 321) bör straffet för brotten finansiering av terrorism, offentlig uppmaning till terrorism, rekrytering till terrorism och utbildning för terrorism vara fängelse i högst . Om brottet är grovt ska straffet vara fängelse i lägst ett och högst . Vid bedömningen av om finansieringsbrottet är grovt ska det särskilt beaktas om finansieringen har avsett brottslighet som innefattar fara för flera människoliv eller för egendom av särskild betydelse, om den har varit ett led i en verksamhet som har bedrivits i större omfattning, om den har avsett betydande värde eller om den på annat sätt har varit av särskilt farlig art. Utredningen föreslår således att maximistraffen för brotten finansiering, offentlig uppmaning, rekrytering och utbildning av normalgraden höjs från två till (s. 322), och om brottet är grovt ska straffet vara fängelse i lägst ett och högst . När det gäller brottet resa i terrorismsyfte får emellertid det nuvarande straffet fängelse i högst anses adekvat i förhållande till övriga brott i den föreslagna lagen och till vad straffbudet avser. Det finns enligt utredningen inte skäl att införa en grov variant av resebrottet med en strängare straffskala. I fråga om resa konstaterar (s. 281) att den nuvarande straffnivån för resebrottet, fängelse i högst , bör behållas och att brottet inte bör få någon grov svårhetsgrad. Det kan då enligt utredningen framstå som inkonsekvent att finansiering av en sådan resa får en strängare straffskala. Att finansiera ett eller flera resebrott kan emellertid, särskilt om det sker organiserat eller systematiskt, enligt utredningen kräva en annan straffskala än max fängelse. Utredningsbetänkandet har remissbehandlats. Av propositionsförteckning som lämnades och som avser /21 framgår att propositionen En ny terroristbrottslag kommer att lämnas till . I justitieutskottets betänkande 2018/19:JuU16 Terrorism avstyrkte utskottet motionsyrkanden om skärpt straff för terroristbrott med hänvisning till pågående utrednings- och beredningsarbete. Även vid beredningen av motioner från allmänna avstyrkte utskottet motionsyrkanden om skärpta straffskalor för terroristbrott med hänvisning till det pågående beredningsarbetet (2019/20:JuU32). Utskottet anser att de nu gällande straffnivåerna för vissa brott inom terrorismområdet framstår som orimligt låga. Straffskalorna kan inte sägas spegla brottens allvar. Höjda straffnivåer skulle även öka förutsättningarna för att använda hemliga tvångsmedel och därmed förbättra förutsättningarna för att brotten ska kunna upp. Utskottet anser att straffen bör skärpas väsentligt för t.ex. offentlig uppmaning till terroristbrott, rekrytering till terroristbrott, utbildning till terroristbrott, finansiering av terroristbrott och resor i terrorismsyfte. När det gäller dessa brott bör spannet för straffnivåerna omfatta från fängelse till fängelse i stället för, som , från fängelse till fängelse . Utskottet vill även se en höjning av straffnivåerna för grova brott. Är brotten grova bör det dömas till fängelse i lägst och högst , i stället för fängelse i lägst och högst som gäller . Detta skulle också innebära ett närmande till straffnivåerna i motsvarande lagstiftning i andra jämförbara länder. Som framgår ovan redovisade sitt slutbetänkande En ny terroristbrottslag (SOU 2019:49) . Utredningen föreslår bl.a. att maximistraffen för brott av normalgraden och minimistraffen för grova brott höjs för samtliga brott som ingår i den föreslagna lagen, undantaget terroristbrottet och resebrottet. Utskottet anser att utredningens förslag är ett steg i rätt riktning. Emellertid innebär inte förslagen en tillräcklig skärpning av straffskalorna. Säkerhetspolisen anför i sitt remissvar över betänkandet att de föreslagna höjningarna av maximistraffen för brott av normalgraden inte kommer att leda till någon straffskärpning vid straffmätningen och att en skärpning av minimistraffen därför bör övervägas. Säkerhetspolisen konstaterar också att , även om utredningens förslag genomförs, i en europeisk jämförelse kommer ha förhållandevis låga straff för terroristbrottslighet. Det finns därmed en risk för att kan framstå som en för terrorister. Utskottet föreslår mot den ovan angivna bakgrunden att i ett tillkännagivande uppmanar regeringen att skyndsamt tillsätta en ny utredning med uppdrag att föreslå ytterligare skärpningar av straffskalorna för terrorismbrottslighet. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen tillkänna. Därmed tillstyrker utskottet motionerna 2020/21:642 (SD) yrkande 16, 2020/21:3277 (L) yrkande 4 och 2020/21:3304 (M) yrkande 1. Offentlig uppmaning till och utbildning till terrorism Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om förbud mot propaganda för terrorism och ett förbud mot att anskaffa och inneha terroristbrottsinstruktioner. Jämför reservation 19 (M, SD, KD) och 20 (M, KD). I kommittémotion 2020/21:642 av m.fl. (SD) yrkande 12 begärs ett förbud mot propaganda för terrorism. Motionärerna anför att det bör utredas hur man på ett mer omfattande plan kan förhindra propaganda för terrorism eller terroristorganisationer t.ex. där gärningsmannen inte uppmanar direkt till sådan brottslighet men ändå propagerar för deltagande i organisationer som kan bedömas som terroristorganisationer. m.fl. (M) begär i kommittémotion 2020/21:3304 yrkande 8 ett tillkännagivande om att man ska överväga att införa ett straffansvar för den som publikt publicerar en bild eller ett budskap som ger stöd åt en terroristorganisation. Det kan handla om publiceringar i sociala medier som syftar till att sprida propaganda för att visa sitt stöd. I samma motion yrkande 9 begärs ett förbud mot att anskaffa och inneha terroristbrottsinstruktioner. Det kan t.ex. handla om filmer där det redogörs för hur en viss spränganordning sätts samman eller andra typer av instruktioner för hur terroristbrott kan genomföras. I 3 § lagen (2010:299) om straff för offentlig uppmaning, rekrytering och utbildning avseende terroristbrott och annan särskilt allvarlig brottslighet (rekryteringslagen) finns en bestämmelse om offentlig uppmaning att begå terroristbrott som innebär att den som i ett meddelande till allmänheten uppmanar eller på annat sätt försöker förleda till särskilt allvarlig brottslighet eller till samröre med en terroristorganisation döms till fängelse i högst .