bet · H801CU6 · 2021-03-11 00:00:00 — Detta gällde särskilt mot bakgrund av den utveckling som skett sedan promemorian presenterades 1999. Den presumtion för gemensam vårdnad som i praktiken infördes upphävdes genom vårdnadsreform. Det måste numera, anförde regeringen vidare, i stället i varje enskilt fall göras en bedömning med utgångspunkt i vad som är bäst för barnet. Det var därför enligt regeringen inte en lämplig lösning att ha en reglering som innebär att gemensam vårdnad kan uppkomma om inte en anmälan görs inom , dvs. på grund av passivitet. Regeringen gjorde sammanfattningsvis bedömningen att promemorians förslag inte borde genomföras. Vid riksdagsbehandlingen av propositionen konstaterade utskottet, i likhet med regeringen, att situationen var annorlunda mot den som gällde när promemorians förslag lämnades . Någon presumtion för gemensam vårdnad fanns inte längre, utan det måste i stället i varje enskilt fall göras en bedömning med utgångspunkt i vad som är bäst för barnet. Mot denna bakgrund instämde utskottet i regeringens bedömning att förslaget om automatisk gemensam vårdnad för ogifta föräldrar inte borde genomföras, och följde utskottets förslag (bet. 2009/10:CU20, rskr. 2009/10:358). Utredningen om faderskap och föräldraskap Utredningen om faderskap och föräldraskap lämnar i betänkandet Nya regler om faderskap och föräldraskap (SOU 2018:68) förslag som gör det möjligt att bekräfta faderskap elektroniskt från barnets födelse. Utredningen föreslår också att föräldrarna, i samband med en sådan elektronisk bekräftelse, ska ges möjlighet att anmäla gemensam vårdnad om barnet. För att ersätta den muntliga information som socialnämnden brukar lämna i samband med en faderskapsbekräftelse, ska föräldrarna i samband med den elektroniska bekräftelsen även få skriftlig information om vårdnad och om möjligheten att anmäla gemensam vårdnad. Betänkandet har remitterats, och enligt regeringens propositionsförteckning planeras en proposition . Motsvarande motionsyrkanden om automatisk gemensam vårdnad för ogifta föräldrar har behandlats av utskottet , bl.a. i betänkande 2018/19:CU7. Utskottet ansåg då, liksom tidigare, att det inte fanns skäl att frångå ställningstagande i samband med behandlingen av proposition 2009/10:192 (bet. 2009/10:CU20). Utskottet hänvisade också till förslagen från Utredningen om faderskap och föräldraskap som dels gör det möjligt att bekräfta faderskap elektroniskt från barnets födelse, dels ger föräldrarna möjlighet att i samband med en sådan elektronisk bekräftelse anmäla gemensam vårdnad om barnet. Motionsyrkandena avstyrktes därför, och följde utskottets förslag. har haft i uppdrag att bl.a. genomföra en kartläggning för att belysa hur svensk lagstiftning och praxis överensstämmer med (dir. 2018:20). Uppdraget redovisades i betänkandet och svensk rätt (SOU 2020:63). Utredningen har kommit fram till att det inte överensstämmer med artikel 18.1 att föräldrar som är ogifta vid sitt barns födelse inte ges gemensam vårdnad om barnet. I likhet med tidigare konstaterar utskottet att det i betänkandet Nya regler om faderskap och föräldraskap (SOU 2018:68) lämnas förslag som gör det möjligt att i samband med en elektronisk bekräftelse av faderskap anmäla gemensam vårdnad om ett barn. En proposition i saken förväntas . Utskottet konstaterar vidare att i sitt överlämnade betänkande har kommit fram till att det inte överensstämmer med att föräldrar som är ogifta vid sitt barns födelse inte ges gemensam vårdnad om barnet. Utskottet förutsätter att regeringen vidtar de åtgärder som slutsatser kan ge anledning till. Därmed finner utskottet inte skäl för någon åtgärd från sida med anledning av motionerna, och motionsyrkandena bör följaktligen avslås. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om en könsneutral föräldra-balk. Utskottet hänvisar till en pågående utredning. Jämför det särskilda yttrandet (V). I kommittémotion 2020/21:179 av m.fl. (V) yrkande 1 föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör ta initiativ till en översyn av den familjerättsliga lagstiftningen för att göra den materiellt och språkligt könsneutral. Enligt motionärerna saknas det skäl att göra åtskillnad mellan moderskap, faderskap och föräldraskap. Utredningen om stärkt ställning och bättre levnadsvillkor för transpersoner Utredningen om stärkt ställning och bättre levnadsvillkor för transpersoner överlämnade sitt betänkande Transpersoner i – Förslag för stärkt ställning och bättre levnadsvillkor (SOU 2017:92). I betänkandet föreslogs bl.a. att regeringen tillsätter en utredning med uppdrag att genomföra en översyn av för att göra den köns-neutral. Utredningen förklarade att den under sitt arbete noterat ett antal situationer där föräldrars situation försvåras på grund av att inte är könsneutral. Det gäller bl.a. vissa oklarheter i nuvarande praxis i fråga om registrering av föräldraskap i folkbokföringen. Motsvarande motionsyrkanden har behandlats av utskottet , bl.a. i betänkande 2018/19:CU7. Utskottet konstaterade då att förslaget från Utredningen om stärkt ställning och bättre levnadsvillkor för transpersoner om bl.a. en översyn av för att göra den könsneutral var föremål för beredning. Motionsyrkandet avstyrktes med motiveringen att det inte fanns skäl att föregripa det pågående arbetet genom någon åtgärd från sida. följde utskottets förslag. Utredningen om en föräldraskapsrättslig lagstiftning för alla Regeringen gav en särskild utredare i uppdrag att se över utformningen av regler om föräldraskap och i övrigt överväga vissa förändringar av de familjerättsliga reglerna (dir. 2020:132). Uppdraget syftar till att – med utgångspunkt i barnets bästa – åstadkomma en mer sammanhållen, könsneutral och jämlik reglering om föräldraskap samt regler om föräldraansvar som är anpassade till olika familjekonstellationer. En del av uppdraget tar sikte på att göra könsneutral. I den delen anförs bl.a. att till följd av de bestämmelser om föräldraskap efter assisterad befruktning och ändrad könstillhörighet som redan införts har frågan om vem som är biologisk eller genetisk mor eller far till ett barn getts mindre rättslig betydelse. Alla identifierar sig inte heller nödvändigtvis med något av dessa föräldrabegrepp. Inom ramen för arbetet med att se över strukturen för regelverket finns det därför anledning att överväga att införa ett mer generellt och könsneutralt föräldraskapsbegrepp. Uppdraget ska redovisas . Utskottet konstaterar att Utredningen om en föräldraskapsrättslig lagstiftning för alla har fått i uppdrag att åstadkomma en mer sammanhållen, könsneutral och jämlik reglering om föräldraskap samt regler om föräldraansvar som är anpassade till olika familjekonstellationer. En del av uppdraget tar sikte på att göra könsneutral, och utredaren ska överväga att införa ett mer generellt och könsneutralt föräldraskapsbegrepp. Därmed får motionsyrkandet anses ha blivit tillgodosett, och det bör därför avslås. Överförmyndare, gode män och förvaltare Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om överförmyndare, gode män och förvaltare. Utskottet hänvisar till en pågående utredning. Jämför reservation 12 (M), 13 (SD), 14 (KD, L) och 15 (C). I kommittémotion 2020/21:1616 av m.fl. (SD) begärs flera tillkännagivanden till regeringen om överförmyndare, gode män och förvaltare. Motionärerna föreslår att det införs ett nationellt register över ställföreträdare (yrkande 3), att tillsynen på området förbättras och möjligheterna till sanktioner utökas (yrkande 4), att den enskilde ges bättre rätt till ekonomisk ersättning vid skada (yrkande 5), att det tydliggörs vilka kvalitetskriterier som ska gälla för ställföreträdare och deras arbete samt att efterlevnaden säkerställs (yrkande 6) och att det införs regler om ett rimligt högsta antal personer som en ställföreträdare får företräda (yrkande 7). I kommittémotion 2020/21:2032 av m.fl. (SD) begärs flera tillkännagivanden som innebär att regeringen bör lägga fram förslag till ändringar i lagstiftningen om gode män. Det föreslås att kontrollen vid förordnandet av gode män ska skärpas på så sätt att utdrag ur belastningsregistret ska vara obligatoriskt (yrkande 55). Det föreslås också att utbildningen för gode män ska vara obligatorisk (yrkande 56). I kommittémotion 2020/21:2951 av m.fl. (C) föreslås tillkännagivanden till regeringen dels om att se över systemet med bl.a. gode män för att säkerställa att man kan rekrytera personer med tillräckliga kvalifikationer (yrkande 42), dels om att inrätta en nationell myndighetsfunktion med ansvar för bl.a. tillsynen över de gode männen (yrkande 41). I kommittémotion 2020/21:3103 av m.fl. (M) yrkande 16 begärs ett tillkännagivande till regeringen om att dels förtydliga regelverket för gode män så att den gode mannen är medveten om omfattningen av sitt åtagande, dels göra det enklare för en god man att avsäga sig uppdraget. I kommittémotion 2020/21:3248 av m.fl. (L) yrkande 12 föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör tillsätta en ny utredning om överförmyndare, gode män och förvaltare efter det att har redovisat sitt uppdrag . Enligt motionärerna möjliggör inte direktiven för den pågående utredningen en sådan bred översyn av systemet som behövs. I motion 2019/20:2021 föreslår (M) flera tillkännagivanden till regeringen om en översyn av lagstiftningen om gode män. Motionären föreslår att det inrättas ett nationellt register över gode män (yrkande 1), att det vidtas åtgärder för att komma till rätta med missbruk av utsatta människors situation (yrkande 2), att man ser över möjligheten att använda sig av professionella gode män (yrkande 3), att man verkar för att gode män ansluter sig till de ansvarsförsäkringar som finns för uppdraget (yrkande 4) och att lagstiftningen på området moderniseras (yrkande 5). (S) begär i motion 2020/21:742 ett tillkännagivande till regeringen om att fortsätta översynen av struktur, lagar och regler kring godmanskap och förvaltarskap. I motion 2020/21:1324 av m.fl. (M) föreslås flera tillkännagivanden till regeringen om en översyn av systemet med bl.a. gode män. Det föreslås att det inrättas en nationellt ansvarig myndighet och ett nationellt register över gode män (yrkande 1), att det införs en nationell, obligatorisk utbildning för gode män (yrkande 2), att det bedrivs ett strategiskt arbete för att rekrytera gode män (yrkande 3), att det görs möjligt för gode män att avsluta ett godmanskap (yrkande 4), att man ser över möjligheten att använda sig av professionella gode män (yrkande 5), att det vidtas åtgärder för att komma till rätta med missbruk av utsatta människors situation (yrkande 6), att man verkar för att gode män ansluter sig till de ansvarsförsäkringar som finns för uppdraget (yrkande 7) och att lagstiftningen på området moderniseras (yrkande 8). I motion 2020/21:1999 begär m.fl. (S) ett tillkännagivande till regeringen om att överväga en utredning om hur ställföreträdarskap kan bli en mer välfungerande samhällelig funktion. I motion 2020/21:2435 av ClasGöran och (båda S) begärs ett tillkännagivande till regeringen om att se över villkoren för gode män för att kunna möta dagens och framtidens behov. I motion 2020/21:3231 av (L) yrkande 1 föreslås ett tillkännagivande till regeringen om att ensamkommande barn som vill söka asyl i snabbt ska få en god man med rätt kompetens förordnad för sig. I motion 2020/21:3451 av m.fl. (SD) föreslås tillkännagivanden om att regeringen bör göra en genomgripande översyn av lagstiftningen om överförmyndare och gode män (yrkande 1) och i det sammanhanget ta initiativ till att möjliggöra professionella ställföreträdare (yrkande 2). Regeringen bör också verka för att införa ett nationellt register över gode män (yrkande 3). män och förvaltare enligt Bestämmelser om gode män och förvaltare finns i 11 kap. . Av dessa följer att rätten, om det behövs, ska besluta att anordna godmanskap för någon som på grund av sjukdom, psykisk störning, försvagat hälsotillstånd eller liknande förhållande behöver hjälp med att bevaka sin rätt, förvalta sin egendom eller sörja för sin person (4 §). Om det inte är tillräckligt med ett godmanskap, kan i stället förvaltarskap anordnas (7 §). Till god man eller förvaltare ska utses en rättrådig, erfaren och i övrigt lämplig person. Föreslår den enskilde en viss person som god man eller förvaltare, ska den personen förordnas, om han eller hon är lämplig och vill åta sig uppdraget. Innan någon förordnas ska hans eller hennes lämplighet kontrolleras i den utsträckning som behövs. (Se 12 §.) Detta innebär enligt förarbetena att kontroll normalt ska göras av såväl belastningsregistret som register. Vidare ska uppgifter från referenspersoner i regel inhämtas. (Se prop. 2013/14:225 s. Godmanskapet ska upphöra om en god man inte längre behövs. En god man har vidare rätt att på begäran bli entledigad från sitt uppdrag. Den gode mannen är dock, i de fall godmanskapet ska fortsätta, som huvudregel skyldig att kvarstå till dess att en ny god man har utsetts. Skyldigheten att kvarstå som god man gäller dock inte om den gode mannen har skälig orsak att bli entledigad innan en ny god man har utsetts. Det som har angetts gäller också i fråga om förvaltarskap. (Se 19 och 19 a §§.) Vid bedömningen av om en ställföreträdare har skälig orsak att bli entledigad ska det göras en avvägning mellan de skäl som ställföreträdaren har för att uppdraget ska upphöra och den enskildes behov av att det kontinuerligt finns en ställföreträdare förordnad. Exempel på omständigheter som kan ge en ställföreträdare rätt att lämna uppdraget är allvarlig sjukdom, att ställföreträdaren ska tillträda en tjänst som omöjliggör ett fortsatt uppdrag eller att huvudmannen allvarligt har hotat eller utövat våld mot ställföreträdaren. Kravet för att en god man ska anses ha skälig orsak att lämna uppdraget är som utgångspunkt inte lika högt ställt som när det gäller en förvaltare. Även vid mer reguljära godmanskap kan den intresseavvägning som ska göras dock i många fall leda till att den gode mannen får godta inte helt obetydliga olägenheter i avvaktan på att en ersättare utses. Vid bedömningen av vad som skäligen kan begäras av den gode mannen ska man beakta bl.a. hur svårt det är för överförmyndaren att hitta en ersättare. Ju det tar att utse en ny god man, desto lägre krav ska gälla för att de skäl som den gode mannen har för att lämna uppdraget ska anses tillräckliga. (Se prop. 2013/14:225 s. 24 f. och 47 samt rättsfallet NJA 2018 s. Allmänna bestämmelser om gode mäns och förvaltares verksamhet finns i 12 kap. . män och förvaltare ska omsorgsfullt fullgöra sina skyldigheter och alltid handla på det sätt som bäst gagnar den enskilde (3 §). De är skyldiga att ersätta skada som de uppsåtligen eller av vårdslöshet har orsakat den enskilde (14 §). Det finns en möjlighet, men inte någon skyldighet, för gode män och förvaltare att teckna en ansvarsförsäkring. I finns också bestämmelser om gode mäns och förvaltares vård av egendom m.m. (14 och 15 kap.) och om tillsyn över deras verksamhet (16 kap.). Överförmyndaren har rätt att för tillsynsändamål begära uppgifter från myndigheter och även från banker och vissa andra finansiella företag. I finns vidare bestämmelser om överförmyndare, inbegripet tillsyn över överförmyndarens verksamhet (19 kap.). Kompletterande bestämmelser om bl.a. överförmyndarnas och läns-styrelsernas tillsyn finns i förmynderskapsförordningen (1995:379). män för ensamkommande barn Enligt lagen (2005:429) om god man för ensamkommande barn ska sådana barn förses med en god man så snart det är möjligt efter ankomsten till . Den gode mannen ska i vårdnadshavares och förmyndares ställe ansvara för barnets personliga förhållanden och sköta hans eller hennes angelägenheter. Som närmare utvecklas i förarbetena består den gode mannens uppdrag ytterst i att tillförsäkra barnet en trygg tillvaro under dess första tid här i landet och se till att barnet får omvårdnad, trygghet och en god fostran. I detta ligger att den gode mannen ska ha regelbunden kontakt inte bara med barnet utan också med t.ex. det hem som barnet vistas i, den som företräder barnet i ett pågående utlänningsärende samt den skola som barnet går i. Den gode mannen ska aktivt se till att dessa och andra kontakter kommer till stånd och upprätthålls. Han eller hon ska vidare bevaka att försörjnings- och utbildningsfrågorna får en tillfredsställande lösning samt säkerställa att barnet får den tillsyn som behövs. (Se prop. 2004/05:136 s. 29 f.) Beslut om förordnande av god man fattas av överförmyndaren i den kommun där barnet vistas efter ansökan av eller social-nämnden. Överförmyndaren kan även ta upp frågan självmant. Om barnet därefter beviljas uppehållstillstånd, ska den gode mannen ersättas av en särskilt förordnad vårdnadshavare enligt . När barnet fyller upphör godmanskapet automatiskt. I fråga om vem som kan utses till god man tillämpas bestämmelserna i om lämplighet och kontroll av gode män och förvaltare. Dock gäller det tillägget att överförmyndaren vid lämplighetsbedömningen ska fästa särskild vikt vid den utsatta situation som barnet befinner sig i. åtgärder på området samt riksdagsbehandling Regeringen gav de sju tillsynsansvariga länsstyrelserna i uppdrag att gemensamt vidta åtgärder för att förbättra tillsynen över och stödet till landets överförmyndare och överförmyndarnämnder. I beslutet anförde regeringen vidare att den, med utgångspunkt i den kritik som framförts, förutsatte att kommunerna ser till att överförmyndarna ges den kompetens och organisation som uppdraget kräver och i övrigt gör de förändringar som är nödvändiga. Länsstyrelsernas uppdrag redovisades . beslutade, på utskottets förslag, om ett tillkännagivande till regeringen i fråga om överförmyndare, gode män och förvaltare (bet. 2016/17:CU10, rskr. 2016/17:189). Enligt tillkännagivandet bör regeringen ta initiativ till en uppföljning av hur lagstiftningen på området fungerar, och i det sammanhanget bör regeringen även överväga andra förbättringar av systemet med gode män och förvaltare. Förslag som enligt tillkännagivandet bör övervägas är bl.a. utbildningen för gode män och förvaltare, ett offentligt ställföreträdarregister, ett nationellt blankettsystem och ett system för enhetlig redovisning. publicerade en granskningsrapport om tillsynen över ställföreträdare och överförmyndare (RiR 2017:33). rekommenderade i sin granskningsrapport att regeringen tillsätter en utredning som ser över systemet som helhet, att regeringen tar ställning till det underlag som tagit fram om ett nationellt ställföreträdarregister och ger en central myndighet i uppdrag att ta fram och förvalta det samt att regeringen, på kort sikt, ger en av länsstyrelserna huvudansvar för att samordna tillsyn, utbildning, statistik samt råd och stöd på regional nivå. Regeringen fattade tre beslut som var inriktade på att förbättra tillsynen över ställföreträdare och överförmyndare i form av • förordningsändringar som ställer krav på berörda länsstyrelser att bedriva ett aktivt arbete med samordning och samverkan i frågor om tillsyn och tillsynsvägledning • ett uppdrag till länsstyrelserna att ta fram riktlinjer för hur ställföreträdare bör redovisa sin förvaltning, för hur överförmyndare bör granska ställföreträdares förvaltning och för hur överförmyndare bör kontrollera en persons lämplighet som ställföreträdare • ett uppdrag till Statskontoret att överväga hur länsstyrelsernas samordning av tillsynen och tillsynsvägledningen ytterligare kan förbättras. Förordningsändringarna trädde i kraft , och uppdragen till länsstyrelserna respektive Statskontoret redovisades . Utskottet behandlade motionsyrkanden om överförmyndare, gode män – inklusive gode män för ensamkommande barn – och förvaltare i betänkande 2018/19:CU7. Motionsyrkandena avstyrktes med hänvisning till tillkännagivande samt pågående och aviserat arbete inom . följde utskottets förslag. Regeringen fattade beslut om kommittédirektiven Ställföreträdarskap att lita på – en översyn av reglerna om gode män och förvaltare (dir. 2019:44). Den särskilda utredarens uppdrag är att se över reglerna om gode män och förvaltare för att säkerställa att reglerna är moderna och rättssäkra. Utredaren ska inte se över ställföreträdarsystemet som helhet, utan inriktningen på uppdraget är att utredaren ska koncentrera sig på de områden där det finns problem och brister. Genom uppdraget slutredovisades tillkännagivande . Utredaren ska ägna särskild uppmärksamhet åt bl.a. de frågor som räknas upp nedan, men är oförhindrad att överväga även andra närliggande åtgärder, om det bedöms lämpligt och möjligt inom den bestämda tidsramen för uppdraget. Utredaren ska lämna de förslag till författningsändringar och andra åtgärder som behövs. Uppdraget ska redovisas . Ett bättre stöd till utsedda ställföreträdare Utredaren ska undersöka vilket behov av utbildning och stöd som ställföreträdare har och ta ställning till hur detta bäst kan tillgodoses. Professionella ställföreträdare i särskilda fall Utredaren ska ta ställning till i vilka särskilda fall som ställföreträdaruppdrag bör kunna utföras av kommunala tjänstemän eller andra professionella ställföreträdare samt om juridiska personer ska kunna förordnas att utföra ställföreträdaruppdrag. Utredaren ska ta ställning till om och hur ett nationellt ställföreträdarregister kan upprättas. Tidpunkt för utbetalning av ställföreträdares arvode Utredaren ska analysera om reglerna om ställföreträdares arvode och utlägg bör ändras i syfte att göra det möjligt för ställföreträdare att få ersättning i ett tidigare skede än vad som ofta är fallet . Den kommunala överförmyndarverksamhetens organisation och kompetens • överväga om det bör ställas krav på att överförmyndarverksamheten ska vara organiserad i viss form • överväga om kommunerna bör få ändra organisationsformen för överförmyndarverksamheten under löpande mandatperiod • överväga om överförmyndare och överförmyndarnämnder bör få en utökad möjlighet att delegera beslutanderätten • överväga om det är lämpligt att ställa krav på att överförmyndaren eller ledamöterna i en överförmyndarnämnd, tillsammans eller var för sig, ska ha viss särskild kompetens eller, och om så inte bedöms vara fallet, överväga andra sätt för att skapa bättre förutsättningar för dem att utföra sitt uppdrag. Bättre kontroll över ställföreträdares förvaltning • överväga om lagstiftningen bör förtydligas i fråga om vilka krav som ska ställas på ställföreträdares redovisning av förvaltningen och på överförmyndarnas granskning • överväga om överförmyndarna bör få utökade möjligheter att vid behov kontrollera en ställföreträdares förvaltning • ta ställning till om överförmyndare inom ramen för tillsynsverksamheten bör få inhämta uppgifter från fler aktörer än vad som är fallet • ta ställning till om ställföreträdare bör kunna lämna in årsräkningar över förvaltningen till överförmyndaren mer utspritt och om det behövs andra åtgärder för att säkerställa att överförmyndarens granskning sker inom en rimlig tid. En bättre samordning av tillsynen över överförmyndarna Utredaren ska, med utgångspunkt i Statskontorets förslag på området, ta ställning till hur tillsynen över överförmyndarna och tillsynsvägledningen bör vara organiserad . Effektivare tillsynsverktyg och sanktionsmöjligheter vid tillsynen över överförmyndarverksamheten Utredaren ska ta ställning till vilka ytterligare tillsynsverktyg och sanktionsmöjligheter som länsstyrelserna behöver vid tillsynen över överförmyndarna. Statistik av hög kvalitet Utredaren ska, med beaktande av länsstyrelsernas rapport på området, • analysera och ta ställning till vilka regeländringar och andra åtgärder som behövs för att säkerställa att statistiken på ställföreträdarområdet håller en hög kvalitet och omfattar sådana uppgifter som är relevanta och nödvändiga för att kunna följa tillsynsarbetet samt planera och följa upp verksamheten