bet · H801MJU19 · 2021-05-20 00:00:00 — ämnet eller föremålet ska användas för ett visst ändamål det finns en marknad för eller efterfrågan på sådana ämnen eller föremål ämnet eller föremålet uppfyller tillämpliga krav i lag och annan författning och användningen av ämnet eller föremålet inte leder till allmänt negativa följder för människors hälsa eller miljön. I avfallsförordningen anges ett antal närmare krav som ska vara uppfyllda för att olika slag av avfall ska upphöra att vara avfall (11 a § och bil. Enligt artikel 6.2 i avfallsdirektivet får kommissionen anta genomförandeakter för att fastställa närmare kriterier för när vissa kategorier av avfall upphör att vara avfall. Om inga kriterier har fastställts på unionsnivå får medlemsstaterna fastställa kriterier (artikel 6.3). Om inga kriterier har fastställts får medlemsstaterna besluta i det enskilda fallet om ett visst avfall har upphört att vara avfall. har tillsammans med medlemsländerna arbetat med att ta fram EU-förordningar med kriterier för när olika avfallsslag upphör att vara avfall, s.k. end of waste-förordningar. Dessa är frivilliga att tillämpa för de avfallsslag som det finns framtagna kriterier för. har det tagits fram end of waste-kriterier på unionsnivå för skrot av järn, stål eller aluminium, krossglas och kopparskrot. Enligt 15 kap. 9 c § får regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddela ytterligare föreskrifter om när avfall upphör att vara avfall enligt de angivna villkoren. Bemyndigandet syftar till att ge regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer möjlighet att ta fram nationella end of waste-kriterier. Som framgår ovan får nationella end of waste-kriterier enligt avfallsdirektivet endast tas fram om det inte har fastställts kriterier på unionsnivå (artikel 6.3). vägledning om när avfall upphör att vara avfall riktar sig både till de som är verksamhetsutövare och återvinner avfall och till de som arbetar på en tillsynsmyndighet. Enligt vägledningen kan avfall upphöra att vara avfall när det har genomgått en återvinningsprocess. Det kan dels ske genom att tillämpa s.k. end of waste-kriterier men också genom en bedömning i det enskilda fallet. När avfall återvinns så att det upphör att vara avfall omfattas den tillverkade produkten av produkt- och kemikalielagstiftningen. Det är verksamhetsutövaren som ska bedöma om ett avfall efter en återvinningsprocess har upphört att vara ett avfall. rekommenderar att verksamhetsutövaren rådgör med tillsynsmyndigheten vid denna bedömning. Inom ramen för tillsynen granskas verksamhetsutövarens bedömning, och ifall myndigheten inte delar bedömningen att avfall upphört att vara avfall kan tillsynsmyndigheten förelägga verksamheten att fortsätta hantera ämnet eller föremålet som ett avfall. Ett sådant beslut kan överklagas. anser att det generellt sett inte är en uppgift för tillståndsmyndigheten att utfärda beslut om att avfall upphört att vara avfall. Prövningen av om avfall har upphört att vara avfall ska som huvudregel göras i tillsynen och inte i en tillståndsprövning eller ett anmälningsförfarande. Skälet till det är att klassificeringen av om ett avfall är ett avfall eller inte kan ändras över tiden. Klassificeringen är beroende av förhållanden i verksamhetens process samt yttre faktorer, t.ex. avsättningen och att materialet kan användas på ett miljömässigt hållbart sätt. Den återvinning av avfall som sker i sker oftast utan tillämpning av end of waste-kriterier och i stället görs en bedömning i det enskilda fallet. Av för cirkulär ekonomi framgår att kommissionen kommer att bedöma möjligheterna att ta fram ytterligare EU-omfattande kriterier för avfall som upphört att vara avfall för vissa avfallsströmmar, baserat på övervakning av medlemsstaternas tillämpning av de reviderade reglerna för avfall som upphört att vara avfall och biprodukter, samt stödja gränsöverskridande samarbetsalternativ för att harmonisera nationella kriterier för avfall som upphört att vara avfall och biprodukter. I strategin för cirkulär ekonomi anför regeringen att avfall kan vara värdefullt att använda vidare som en resurs och att lagstiftningen på avfallsområdet därför behöver moderniseras fortlöpande för att anpassas till den cirkulära ekonomin. Genom att förlänga livslängden på produkter och främja en effektiv användning minimeras mängden avfall. svarade dåvarande miljö- och klimatminister på en skriftlig fråga (fr. 2019/20:1393) och anförde bl.a. följande: (KD) har frågat mig vad jag avser att göra för att vi ska få till stånd en betydligt bättre återvinning och återanvändning av däck. har tillsammans med medlemsländerna arbetat med att ta fram kriterier för när olika avfallsslag upphör att vara avfall, så kallade end of waste-kriterier. finns end of waste-kriterier på EU-nivå för tre avfallsslag. Det finns även en möjlighet att ta fram nationella end of waste-kriterier om sådana inte redan finns på EU-nivå. Det kan dock vara problematiskt om olika EU-länder antar olika end of Waste-kriterier för samma avfallsslag. I och med revideringen av avfallsdirektivet har de allmänna bestämmelserna om när avfall upphör att vara avfall förtydligats vilket förhoppningsvis ska leda till att reglerna ska bli lättare att tillämpa. Regeringen har gett i uppdrag att analysera förutsättningarna, inklusive för- och nackdelar, för nationella kriterier för när avfall upphör att vara avfall (end of waste-kriterier) och göra en bedömning av om det skulle kunna vara aktuellt att ta fram nationella end of waste-kriterier. Om myndigheten anser det vara aktuellt ska den också redovisa en möjlig plan för vilka avfallsströmmar som är mest prioriterade och relevanta. Uppdraget ska redovisas till regeringen () . Tillstånd, tillsyn, samarbete och uppföljning i avfallsfrågor Med att hantera avfall avses enligt 15 kap. 5 a § att samla in, transportera, sortera, återvinna, bortskaffa eller ta annan fysisk befattning med avfall eller vidta åtgärder som inte innebär fysisk befattning med avfall men som syftar till att avfall samlas in, transporteras, sorteras, återvinns, bortskaffas eller byter ägare eller innehavare. För att yrkesmässigt få hantera avfall krävs, med vissa undantag, tillstånd eller anmälan (15 kap. 17–19 §§ ). Närmare bestämmelser om detta finns i avfallsförordningen. Enligt 5 kap. 1 § krävs det bl.a. tillstånd att transportera avfall som har uppkommit i eller i samband med en yrkesmässig verksamhet, om transporterna under ett kalenderår sammanlagt avser farligt avfall eller farligt avfall. Tillstånd får enligt 5 kap. 3 § ges endast om sökanden har personella, tekniska och ekonomiska förutsättningar att transportera det avfall som avses med ansökan på ett tillfredsställande sätt från hälso- och miljöskyddssynpunkt och de tillstånd som krävs för verksamheten enligt annan lagstiftning. Av 5 kap. 4 § följer att ett tillstånd ska förenas med de villkor som behövs från miljö- och hälsoskyddssynpunkt. Om tillståndet avser farligt avfall ska det ges för som inte får vara längre än . Tillståndet får avse ett visst slag av farligt avfall eller farligt avfall i allmänhet. Enligt 5 kap. 5 § prövas frågan om tillstånd av i det län där sökandens verksamhet har sitt säte eller där sökanden bedriver den huvudsakliga delen av sin verksamhet. För sådan hantering av avfall som inte omfattas av tillståndsplikt krävs det i stället anmälan. Bestämmelser om anmälningsplikt för transport av avfall finns i 5 kap. 7–9 §§ och anmälningsplikt för annan hantering av avfall regleras i 5 kap. 10–15 §§. I för cirkulär ekonomi konstaterar kommissionen att den globala avfallsmarknaden genomgår stora förändringar. Under det senaste årtiondet har miljontals ton europeiskt avfall exporterats till länder utanför EU, ofta utan att man i tillräcklig grad försäkrat sig om att avfallet behandlas på lämpligt sätt. I många fall leder avfallsexporten både till negativa effekter för miljön och för människors hälsa i destinationsländerna och till förlust av resurser och ekonomiska möjligheter för återvinningsindustrin i EU. införda importbegränsningar i vissa tredjeländer har visat att EU är alltför beroende av utländsk avfallsbehandling, men de har även fått återvinningsindustrin att höja sin kapacitet och öka värdet på avfall i EU. I ljuset av denna utveckling, och med tanke på att olagliga transporter av avfall fortfarande ger anledning till oro, kommer kommissionen att vidta åtgärder för att säkerställa att EU inte exporterar sina avfallsutmaningar till tredjeländer. Åtgärder när det gäller utformning av produkter, kvalitet och säkerhet hos returråvaror och förbättring av marknaderna för dessa kommer att bidra till att göra ”återvunnet inom EU” till ett riktmärke för kvalitetsreturråvaror. Förberedelser för återanvändning och materialåtervinning av avfall i EU kommer att underlättas ytterligare genom en grundlig översyn av om transporter av avfall. Översynen kommer enligt kommissionen även att syfta till att begränsa exporten av avfall som har skadliga miljö- och hälsoeffekter i tredjeländer eller som kan behandlas inom EU med fokus på destinationsländer, problematiska avfallsströmmar, typer av avfallsverksamheter som är källor till oro samt rättsliga åtgärder för att motverka olagliga transporter. Kommissionen kommer också att stödja åtgärder på multilateral, regional och bilateral nivå för att bekämpa miljöbrott, särskilt inom områdena olaglig export och handel, stärka kontrollerna av avfallstransporter och förbättra den hållbara avfallshanteringen i dessa länder. Vidare framgår att kommissionen, för att stödja en global omställning mot en cirkulär ekonomi, med utgångspunkt i den europeiska strategin för plast kommer att leda insatserna på en internationell nivå för att uppnå en global överenskommelse om plast genom att uppmuntra länderna att ta till sig om plast. I handlingsplanen för cirkulär ekonomi anför regeringen att det är en prioriterad fråga för regeringen att stoppa den illegala avfallshanteringen. En hälso- och miljömässigt godtagbar avfallshantering är en förutsättning för en giftfri cirkulär ekonomi och hållbar utveckling. Illegal avfallshantering är en fråga som flera myndigheter arbetar med, och regeringen avsätter bl.a. särskilda medel till länsstyrelserna för tillsyn över gränsöverskridande avfallstransporter. Tillsyn är enligt regeringen en viktig åtgärd för att hindra olagliga gränsöverskridande avfallstransporter. Dåvarande miljö- och klimatminister underströk i sitt svar på en skriftlig fråga (fr. 2020/21:86) att regeringen ser allvarligt på miljöbrottslighet. Statsrådet framhöll att det behövs ett kontinuerligt arbete för att förbättra möjligheterna att upptäcka, utreda och straffa denna brottslighet. Hon anförde vidare följande: En effektiv miljötillsyn är av stor vikt för att vi ska lyckas hantera de utmaningar som finns. Det är viktigt att tillsynsmyndigheterna har tillräckliga resurser och möjligheter att upptäcka brister i avfallshanteringen. Regeringen arbetar för att förbättra och vidareutveckla samarbetet mellan ett flertal inblandade myndigheter, bland annat länsstyrelserna, kommunerna, , och . För att stärka och länsstyrelsernas arbete med miljötillsyn föreslår regeringen i budgetpropositionen 2021 att öka medlen till och länsstyrelsernas förvaltningsanslag (förvaltningsanslag 1:1, länsstyrelsernas förvaltningsanslag 5:1, Utgiftsområde 20). Regeringen beslutade om ett rikstäckande elektroniskt register för farligt avfall med syfte att förbättra spårbarheten av avfallet. Avsikten är att detta register ska underlätta för tillsynsmyndigheterna i arbetet med att övervaka avfallsflödena för att säkerställa att farligt avfall hanteras korrekt. Bestämmelserna ska börja tillämpas . Regeringen har också beslutat om nya bestämmelser om bygg- och rivningsavfall. Mängden avfall från bygg- och rivningsverksamhet utgör den näst största i efter gruvavfall. De nya bestämmelserna syftar till att förbättra hanteringen av detta avfall. Bland annat infördes krav på sorteringssystem som innebär att bygg- och rivningsavfall ska källsorteras för att öka möjligheterna att behandla avfallet på ett bättre sätt. Dessa regler trädde i kraft . Det är av yttersta vikt, och en av regeringens prioriteringar, att minska spridningen av miljögifter. Regeringen tar problemen med avfallshantering på stort allvar och frågan om miljöbrott och brister i avfallshanteringen följs upp i . I budgetpropositionen (prop. 2020/21:1 utg.omr. 20) redogör regeringen för att det beslutades om ändringar i (om kontroll av gränsöverskridande transporter och slutligt omhändertagande av farligt avfall, SÖ 1991:22) bilagor om striktare regler för global handel med plastavfall. Regeringen anför att har arbetat aktivt för att reglerna skulle skärpas och att resultatet är i linje med svenska ståndpunkter. remitterade en promemoria, Ordning och reda på avfallet (M2021/00207). I promemorian lämnas förslag som syftar till att förbättra avfallshanteringen och öka tillsynsmyndigheternas möjligheter att säkerställa syftet med . Det föreslås bl.a. vissa ändringar i i bestämmelsen om skyldighet för en tillsynsmyndighet att anmäla misstankar om brott samt en utvidgning av en befintlig straffbestämmelse. Remissvaren ska ha kommit in till . Regeringen gav flera myndigheter i uppdrag att gemensamt kartlägga omfattningen av illegal avfallshantering samt föreslå åtgärder för att förhindra och förebygga sådan brottslighet, särskilt organiserad ekonomisk brottslighet. De myndigheter som fick uppdraget är , , vissa länsstyrelser, , och . Uppdraget ska redovisas . Definitionen av avfall och avfall som resurs Inledningsvis vill utskottet framhålla att utskottet delar regeringens uppfattning i strategin för cirkulär ekonomi att avfall kan vara värdefullt att använda vidare som en resurs och att lagstiftningen på avfallsområdet därför behöver moderniseras fortlöpande för att anpassas till den cirkulära ekonomin. En ökad användning av återvunnet avfall kan enligt utskottet bidra till att jungfruliga råvaror i hög utsträckning kan ersättas av sekundära råvaror, dvs. material som har övergått från att ha utgjort avfall till att bli ett föremål eller ämne som kan fortsätta att nyttjas som en resurs i stället för att vara avfall. Avgörandet av om avfall har upphört att vara avfall kan, som framgår av redovisningen ovan, göras efter en bedömning i det enskilda fallet eller med tillämpning av s.k. end of waste-kriterier. Av redovisningen ovan framgår att det redan finns vissa EU-förordningar med kriterier för när olika avfallsslag upphör att vara avfall, s.k. end of waste-förordningar. Vidare framgår att kommissionen kommer att bedöma möjligheterna att dels ta fram ytterligare EU-omfattande end of waste-kriterier för vissa avfallsströmmar, dels stödja gränsöverskridande samarbetsalternativ för att harmonisera nationella kriterier för avfall som upphört att vara avfall och biprodukter. Utskottet välkomnar detta arbete som i förlängningen kan underlätta bedömningen av om avfall har upphört att vara avfall och i stället kan betraktas som en sekundär råvara. På ett nationellt plan kan utskottet konstatera att regeringen har gett i uppdrag att analysera om det skulle kunna vara aktuellt att ta fram nationella end of waste-kriterier för de avfallsslag där det inte finns end of waste-förordningar på EU-nivå. Om myndigheten anser det vara aktuellt ska den också redovisa en möjlig plan för vilka avfallsströmmar som är mest prioriterade och relevanta. I avvaktan på resultatet av det arbete som pågår med dessa frågor inom EU och på nationell nivå föreslår utskottet att motionerna 2020/21:697 (KD), 2020/21:732 (SD) yrkande 8, 2020/21:2729 (MP) yrkande 20, 2020/21:2918 (C) yrkandena 40, 41, 45 i denna del och 46 samt 2020/21:3351 (M) yrkandena 14 i denna del, 23 och 24 lämnas utan åtgärd. Tillstånd, tillsyn, samarbete och uppföljning i avfallsfrågor En hälso- och miljömässigt godtagbar avfallshantering är en förutsättning för en giftfri cirkulär ekonomi och en hållbar utveckling. Det är således mycket viktigt att stoppa olämplig och illegal avfallshantering på nationell och internationell nivå. Utskottet välkomnar därför att kommissionen har aviserat åtgärder för att säkerställa att EU inte exporterar sina avfallsutmaningar till tredjeländer liksom att kommissionen avser att genomföra en grundlig översyn av unionens bestämmelser om transport av avfall. Utskottet konstaterar också att regler om global handel med plastavfall har skärpts i linje med svenska ståndpunkter i frågan. På ett nationellt plan ser utskottet positivt på att har utarbetat en promemoria med förslag som syftar till att förbättra avfallshanteringen och öka tillsynsmyndigheternas möjligheter att säkerställa syftet med . Utskottet välkomnar också det pågående regeringsuppdraget till ett flertal myndigheter som innebär att myndigheterna gemensamt ska kartlägga omfattningen av illegal avfallshantering samt föreslå åtgärder för att förhindra och förebygga sådan brottslighet. I avvaktan på utfallet av dessa pågående och aviserade insatser anser utskottet att motionerna 2020/21:2709 (MP) yrkande 18, 2020/21:2729 (MP) yrkande 21 och 2020/21:3351 (M) yrkandena 18, 25 och 27 kan lämnas utan åtgärd. När det gäller frågan om att företag som omhändertar avfall måste kunna visa att de kan hantera avfallet på rätt sätt konstaterar utskottet att det i huvudsak krävs tillstånd eller anmälan för att få hantera avfall yrkesmässigt. Av redovisningen ovan framgår att tillstånd endast får ges om sökanden har personella, tekniska och ekonomiska förutsättningar att hantera avfallet på ett tillfredsställande sätt ur bl.a. hälso- och miljöskyddssynpunkt. Dessa regler, i kombination med den tillsyn som bedrivs över de verksamheter som hanterar avfall, tillgodoser enligt utskottets mening det som efterfrågas i motion 2020/21:1773 (M). Utskottet avstyrker därför motionen. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om övergripande åtgärder och mål för ökad återanvändning och återvinning, om återanvändning och/eller återvinning av returpapper, elektronik och metaller, textilier, däck, byggmaterial och schaktmassor samt om återanvändning och återvinning i offentlig verksamhet. Jämför reservation 10 (M), 11 (SD), 12 (M), 13 (M), 14 (SD), 15 (C, V), 16 (M) och 17 (M) samt särskilt yttrande 1 (L). Övergripande om åtgärder och mål för ökad återanvändning och återvinning I kommittémotion 2020/21:3351 av m.fl. (M) yrkande 3 framhåller motionärerna vikten av att pris och kvalitet på återvunnet material kan konkurrera med jungfruligt material. Motionärerna anför att incitamenten att ta till vara olika sorters avfall och restprodukter ökar om det är ekonomiskt attraktivt att återvinna och återanvända material. I samma motion yrkande 19 anför motionärerna att en helhetssyn kräver hänsynstagande till effekterna för det återvunna materialet i fråga. I kommittémotion 2020/21:2918 av m.fl. (C) yrkande 8 anför motionärerna att kvotplikter på återvunnen råvara bör införas i , och i förlängningen även i EU, i syfte att skapa en större efterfrågan på och marknad för cirkulerade material. I kommittémotion 2020/21:732 av m.fl. (SD) yrkande 1 anför motionärerna att arbetet inom EU-samarbetet med standarder för förpackningsmaterial måste intensifieras för att förenkla och öka materialåtervinningen. Kommittémotion 2020/21:3238 av m.fl. (L) yrkande 3 handlar om returpapper. Enligt motionärerna bör producentansvaret för returpapper slopas och ansvaret för insamling av returpapper överföras till kommunerna. Vidare bör avfallshanteringen finansieras genom avfallstaxan. Återanvändning och återvinning av elektronik och metaller Partimotion 2020/21:3368 av m.fl. (M) yrkande 56 handlar om att öka återanvändningen och återvinningen av elektronik. Enligt motionärerna måste det vara enkelt att medverka till att elektronik återvinns eller återanvänds, och hushållen måste ha nära till tydliga insamlingssystem för elektroniskt avfall. Motionärerna ställer sig även positiva till att utreda möjligheten att införa ett pantsystem för elektronik. Enligt kommittémotion 2020/21:2918 av m.fl. (C) yrkande 34 i denna del bör det införas ett ökat etappmål för insamling av elektronik. I kommittémotion 2020/21:2729 av m.fl. (MP) yrkande 5 i denna del föreslår motionärerna att det ska tas fram mål och åtgärder för återanvändning av elektronik. I samma motion yrkande 6 anför motionärerna att det även behöver tas fram mål och lagstiftning i fråga om återvinning av innovationskritiska metaller och . Enligt kommittémotion 2020/21:3485 av m.fl. (M) yrkande 8 måste åtgärder för att öka återvinningen av metaller övervägas. Motionärerna anför att det i många fall inte är lönsamt att återvinna material inom gruvnäringen, trots att metaller och är enkla att återanvända. Det bör enligt motionärerna därför analyseras hur material kan återvinnas och hur oanvänt material i avfall kan nyttjas mer effektivt för att spara såväl pengar som naturresurser. Återanvändning och återvinning av textilier Enligt partimotion 2020/21:3368 av m.fl. (M) yrkande 55 i denna del måste återanvändningen och återvinningen av textilier öka. I kommittémotion 2020/21:732 av m.fl. (SD) yrkande 2 anför motionärerna att det måste införas ett producentansvar för textilier. I samma motion yrkande 3 anför motionärerna att det bör tas fram nationella mål för insamling och återanvändning av textilier. I kommittémotion 2020/21:2918 av m.fl. (C) yrkande 34 i denna del anför motionärerna att det bör införas ett ökat etappmål för insamling av textilier. I kommittémotion 2020/21:2729 av m.fl. (MP) yrkande 5 i denna del föreslår motionärerna att det ska tas fram mål och åtgärder för återanvändning av textilier. Enligt motion 2020/21:2482 av (M) bör det införas en obligatorisk innehållsförteckning på alla kläder av textilier så att man kan se vilka material ett plagg innehåller och hur dessa ska sorteras och återvinnas. Återanvändning och återvinning av däck I kommittémotion 2020/21:3351 av m.fl. (M) yrkande 14 i denna del framhåller motionärerna vikten av att säkerställa att producentansvaret för däck är effektivt. I samma motion yrkande 15 anför motionärerna att regeringen inom EU och globalt ska verka för att öka återvinningsgraden och återanvändandet av däck. I kommittémotion 2020/21:2729 av m.fl. (MP) yrkande 5 i denna del föreslår motionärerna att det ska tas fram mål och åtgärder för återanvändning av byggmaterial. Motion 2020/21:3464 av och (båda MP) yrkande 2 handlar om att se över möjligheterna att återbruka mer byggmaterial i stället för att det ska anses vara avfall. Återanvändning och återvinning av schaktmassor Enligt kommittémotion 2020/21:3351 av m.fl. (M) yrkande 13 behöver reglerna för återbruk av bergmaterial som inte är förorenat förenklas och tydliggöras. Motionärerna anför att den rättsosäkerhet som råder om huruvida stenmaterial ska klassas som avfall eller inte gör det mycket svårt att beräkna kostnaden för byggprojekt. Återanvändning och återvinning i offentlig verksamhet I kommittémotion 2020/21:2729 av m.fl. (MP) anför motionärerna att staten och det offentliga bör agera föregångare när det gäller resurseffektivitet och cirkulär ekonomi. Enligt yrkande 26 bör myndigheter därför ges i uppdrag att öka återanvändningen av större resursflöden, t.ex. möbler och it-utrustning. I yrkande 27 föreslår motionärerna att det tas fram nationella mål och nyckeltal för återanvändning när det gäller större resursflöden. I yrkande 28 föreslår motionärerna att det införs en lag om offentlig avyttring. För att komma till rätta med resursslöseriet menar motionärerna att det offentliga behöver fokusera på restvärden och möjligheter att avyttra inventarier i stället för att lämna dem för återvinning. Övergripande om åtgärder och mål för ökad återanvändning och återvinning Enligt för cirkulär ekonomi kommer kommissionen att lägga fram ett lagstiftningsinitiativ om en politik för hållbara produkter.