bet · H801MJU10 · 2021-03-04 00:00:00 — Förordningen hindrar inte medlemsstaterna från att vidta strängare nationella åtgärder som syftar till att förbättra djurens välbefinnande under transporter som endast äger rum på deras territorium eller under sjötransporter från deras territorium. Förordningen är inte tillämplig på djurtransporter som inte har samband med en ekonomisk verksamhet och inte heller på djurtransporter som på veterinärs inrådan företas direkt till eller från veterinärmottagning eller klinik. I djurtransportförordningens beaktandesats 11 anges att det är lämpligt att fastställa detaljerade bestämmelser som tar upp de särskilda behov som uppkommer i samband med olika transportformer. Sådana detaljerade bestämmelser bör tolkas och tillämpas i enlighet med förordningens grundläggande princip (dvs. att djuren inte får transporteras på ett sådant sätt att de riskerar att skadas eller orsakas onödigt lidande) och de bör uppdateras så snart som de – särskilt med beaktande av nya vetenskapliga utlåtanden – visar sig inte längre säkerställa överensstämmelse med den ovan nämnda principen när det gäller vissa djurarter eller vissa transportformer. I 2 kap. 13 § första stycket djurskyddslagen föreskrivs att djur ska transporteras i transportmedel som är lämpliga för ändamålet och som ger varje djur skydd mot värme och kyla samt mot stötar, skavning och liknande. I den utsträckning som det behövs ska djuren hållas skilda från varandra. Den som transporterar djur ska enligt andra stycket i samma bestämmelse ha tillsyn över djuren och vidta de åtgärder som behövs för att djuren under pålastning, transport och urlastning inte ska skadas eller orsakas lidande. För transporter som omfattas av djurtransportförordningen gäller bestämmelserna i första och andra styckena utöver vad som framgår av artiklarna 3 och 6 samt bilaga I i djurtransportförordningen, om transporten sker enbart på svenskt territorium eller avser sjötransporter från svenskt territorium. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får, enligt fjärde stycket, meddela ytterligare föreskrifter om villkor för eller förbud mot transport av djur. har med stöd av 1 kap. 2 § och 2 kap. 23 § djurskyddsförordningen meddelat föreskrifter och allmänna råd (SJVFS 2019:7) om transport av levande djur. Föreskrifterna innehåller detaljerade bestämmelser bl.a. om transport av såväl levande ryggradsdjur i allmänhet som av vissa djurslag, transportmedels utformning och konstruktion, i- och urlastning, transporttider samt transport med olika slags transportmedel. beslutade om en resolution om skärpta regler för djurtransporter (resolution om genomföranderapporten avseende förordning (EG) nr 1/2005 om skydd av djur under transport inom och utanför EU (2018/2110()). Enligt resolutionen ska bl.a. transporttiderna minska och straffen skärpas för brott mot regelverket om djurtransporter. I resolutionen uppmanar att i bilaterala handelsförhandlingar med tredjeländer kräva efterlevnad av EU:s normer för djurs välbefinnande och att, inom ramen för WHO, stödja en internationalisering av unionens bestämmelser på området. Parlamentet uppmanar också kommissionen att skärpa de gällande kraven gentemot unionens handelspartner, särskilt när det gäller handel med och transport av djur, så att de är minst lika stränga som EU-normerna. Parlamentet uppmanar de medlemsstater som exporterar till tredjeländer att samarbeta med de lokala myndigheterna för att förbättra djurskyddsnormerna. betonar också att om inte normerna för djurtransporter och djurs välbefinnande i tredjeländer anpassas till EU:s normer och genomförs tillräckligt tydligt för att säkerställa att förordningen följs fullt ut, bör transporter av levande djur till tredjeländer omfattas av bilaterala avtal för att utjämna dessa skillnader, och förbjudas om detta inte uppnås. I resolutionen rekommenderas också att det inrättas en undersökningskommitté om djurvälfärden vid transporter inom och utanför EU. Kommittén bör på lämpligt sätt undersöka rapporterad vanvård av transporterade djur och bristande efterlevnad av befintliga EU-regler. Med anledning av rekommendationen i den beskrivna resolutionen har inrättat ett särskilt utskott, undersökningskommittén för frågor om skydd av djur under transport inom och utanför EU (). Utskottet ska granska att transporter med levande djur, både de som färdas mellan EU:s medlemsländer och de som passerar unionens gränser, följer reglerna. Utskottet ska redovisa sin granskning . presenterade kommissionen ”Från jord till bord”-strategin (Meddelande från kommissionen till , rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt regionkommittén – Från jord till bord-strategin för ett rättvisare, hälsosammare och miljövänligare livsmedelssystem, COM(2020) 381). Enligt strategin kommer kommissionen att se över djurskyddslagstiftningen, bl.a. i fråga om djurtransporter, för att anpassa den till de senaste vetenskapliga rönen, utvidga dess tillämpningsområde, göra den lättare att tillämpa och i slutändan säkerställa en högre djurskyddsnivå. I bilagan till meddelandet presenterar kommissionen en handlingsplan för genomförandet av strategin. Av handlingsplanens vägledande tidsplan framgår att kommissionens översyn av djurskyddslagstiftningen kommer att inledas . En av huvuduppgifter är att kontrollera att medlemsstaterna fullgör sina EU-rättsliga åtaganden. Vid överträdelser kan kommissionen väcka talan mot en medlemsstat i . tillämpas och rådets förordning (EU) 2017/625 av om offentlig kontroll och annan offentlig verksamhet för att säkerställa tillämpningen av livsmedels- och foderlagstiftningen och av bestämmelser om djurs hälsa och djurskydd, växtskydd och växtskyddsmedel samt om ändring av och rådets förordningar (EG) nr 999/2001, (EG) nr 396/2005, (EG) nr 1069/2009, (EG) nr 1107/2009, (EU) nr 1151/2012, (EU) nr 652/2014, (EU) 2016/429 och (EU) 2016/2031, rådets förordningar (EG) nr 1/2005 och (EG) nr 1099/2009 och rådets direktiv /58/EG, 1999/74/EG, 2007/43/EG, 2008/119/EG och 2008/120/EG och om upphävande av och rådets förordningar (EG) nr 854/2004 och (EG) nr 882/2004, rådets direktiv /608/EEG, 89/662/EEG, 90/425/EEG, 91/496/EEG, 96/23/EG, 96/93/EG och 97/78/EG samt rådets beslut 92/438/EEG (förordning om offentlig kontroll, nedan benämnd kontrollförordningen). Kontrollförordningen reglerar bl.a. hur den offentliga kontrollen i medlemsstaterna ska organiseras, finansieras och genomföras. Målet med förordningen är att fastställa harmoniserade unionsramar för organisationen av offentlig kontroll. Kontrollförordningen ska tillämpas vid offentlig kontroll som utförs för att säkerställa att unionslagstiftningen inom en rad olika sakområden – bl.a. djurhälsokrav och djurskyddskrav – följs, oavsett om de närmare tillämpningsbestämmelserna har fastställts på unionsnivå eller i medlemsstaternas nationella lagstiftning. I artikel 9 regleras hur den offentliga kontrollen ska bedrivas. Där framgår bl.a. att de behöriga myndigheterna regelbundet och med lämplig frekvens ska utföra riskbaserad offentlig kontroll av alla aktörer. Kontrollen ska bl.a. beakta identifierade risker som är förbundna med djur och varor, aktörernas tidigare resultat vid offentlig kontroll och tillförlitligheten i aktörernas egenkontroll. Kontrollen ska som huvudregel genomföras utan förvarning. I regeringens proposition 2020/21:43 En anpassning av bestämmelser om kontroll i livsmedelskedjan till EU:s nya kontrollförordning föreslås ändringar som syftar till att anpassa svensk lagstiftning till förordningen. De nya reglerna föreslås i huvudsak träda i kraft . Miljö- och jordbruksutskottet beslutade att föreslå att antar regeringens förslag till ändringar i ett antal lagar (bet. 2020/21:MJU6). beslutade i enlighet med utskottets förslag (rskr. 2020/21:198). I artikel 21 i kontrollförordningen anges vad den offentliga kontrollen ska omfatta för att säkerställa att bestämmelserna om djurskydd följs när djur transporteras. Offentlig kontroll ska bl.a. utföras vid långa transporter för att verifiera att det finns giltigt tillstånd för transportörer, giltigt intyg om godkännande för transportmedel och giltiga kompetensbevis för förare. Bestämmelser om åtgärder vid bristande efterlevnad finns i artikel 138. De behöriga myndigheterna kan vid bristande efterlevnad bl.a. återkalla godkännande av transportmedel, transportörens tillstånd och förarens kompetensbevis. Enligt artikel 139 ska medlemsstaterna också ha regler för sanktioner. Bestämmelser om straff och sanktioner för överträdelser av bl.a. vissa bestämmelser i djurtransportförordningen finns i 10 kap. djurskyddslagen. överlämnade Utredningen om sanktioner vid brott mot djur sitt betänkande Brott mot djur – Skärpta straff och ett mer effektivt sanktionssystem (SOU 2020:7) till regeringen. I betänkandet föreslås bl.a. att överträdelser av bestämmelser i djurtransportförordningen som inte aktualiserar straffansvar enligt 10 kap. 3 § djurskyddslagen ska avkriminaliseras och kunna leda till en sanktionsavgift i stället för böter. Förslaget om sanktionsväxling för sådana mindre allvarliga överträdelser motiveras med att sådana överträdelser ska kunna beivras på ett mer effektivt sätt än med den nuvarande sanktionsformen. Utredningen har varit på remiss, och enligt () väntas en proposition . I ”Från jord till bord”-strategin konstaterar kommissionen att kriser påverkar livsmedelsvärdekedjan på olika sätt. Även om det i allmänhet har funnits tillräckligt med livsmedel har covid–19-pandemin inneburit många utmaningar, exempelvis logistikstörningar i leveranskedjorna. Kommissionen kommer att intensifiera sin samordning av ett gemensamt europeiskt svar på kriser som påverkar livsmedelssystemen. På grundval av de erfarenheter som gjorts kommer kommissionen att bedöma livsmedelssystemets motståndskraft och utarbeta en beredskapsplan för att trygga livsmedelstillgången och livsmedelsförsörjningen . Utöver de riskbedömnings- och riskhanteringsåtgärder som ska aktiveras under en kris kommer man enligt beredskapsplanen att inrätta en insatsmekanism för livsmedelskriser som samordnas av kommissionen och involverar medlemsländerna. Den kommer att omfatta olika frågor om jordbruk, fiske, livsmedelssäkerhet, arbetstagare, hälso- och sjukvård samt transporter, beroende på krisens karaktär. När det gäller hanteringen av djurtransporter under kriser som den pågående covid–19-pandemin svarade landsbygdsminister på en skriftlig fråga (fr. 2019/20:1130) och anförde i huvudsak följande: har frågat mig om avser att agera för ett tillfälligt stopp av djurtransporter mellan länder. om djurtransporter gäller för transporter inom och ut ur EU. Bestämmelserna ställer krav på transporttider, viloperioder och möjligheter att lasta av djur för att låta dem vila . Den som transporterar djur ska inför varje transport bland annat se till att djurens välbefinnande inte äventyras på grund av bristande samordning mellan de olika delarna av rutten. Transporter mellan länder som överstiger måste godkännas av en behörig myndighet innan de påbörjas och myndigheten har bland annat till uppgift att granska att den färdjournal som transportören har lämnat är realistisk och visar att bestämmelserna efterlevs. Detta kan vara en stor utmaning i det skede vi befinner oss i . Länder har vidtagit olika åtgärder för att begränsa att människor flyttar sig mellan olika geografiska områden i syfte att begränsa spridningen av covid-19. Åtgärderna ändras i snabb takt utifrån det aktuella läget. Det vilar därför ett stort ansvar på den som ska transportera djur att planera rutten på ett sådant sätt att den går att genomföra enligt regelverket så att djuren inte utsätts för lidande. De behöriga myndigheterna i de olika medlemsstaterna har också en viktig uppgift att granska och säga nej till rutter som inte bedöms kunna genomföras i enlighet med bestämmelserna. Kommissionen får in och förmedlar information om läget på daglig basis för att underlätta för företagare och myndigheter att följa regelverket. Regeringen har kontakt med ansvariga myndigheter i landet. Enligt , som är den myndighet som ansvarar för att godkänna transporter av djur som överstiger , har inga djurtransporter till de områden som har uppmärksammats ha långa väntetider vid gränserna. Enligt kategoriseras hästar som registrerade hästdjur, hästdjur för avel och produktion eller hästdjur för slakt. Som framgår av redovisningen ovan är djurtransportförordningen – med vissa undantag – tillämplig på transporter av levande ryggradsdjur inom gemenskapen som har samband med ekonomisk verksamhet. Av beaktandesats 21 i djurtransportförordningen framgår att registrerade hästdjur ofta transporteras i icke-kommersiella syften och att sådana transporter måste genomföras i enlighet med de övergripande målen för förordningen. Med registrerat hästdjur avses varje hästdjur som registrerats enligt direktiv /427/EEG, identifierats genom ett identifieringsdokument som utfärdats av avelsmyndigheten eller någon annan behörig myndighet inom det land som djuret härrör ifrån och som för stambok eller register över den ifrågavarande rasen, eller av någon internationell sammanslutning eller organisation som har överinseendet över hästar avsedda för tävling eller kapplöpning (se artikel 2 c i direktiv /426/EEG). Med hänsyn till dessa transporters art tycks det, enligt beaktandesats 21 i djurtransportförordningen, vara lämpligt att avvika från vissa bestämmelser när registrerade hästdjur transporteras för tävlingar, kapplöpningar, kulturella evenemang eller avel. Det är enligt beaktandesatsen dock inte lämpligt att tillämpa en sådan avvikelse för hästdjur avsedda att föras till slakt antingen direkt eller efter transitering via en marknad eller ett uppsamlingsställe för slaktdjur, vilka i enlighet med artikel 2 d och artikel 8.1 andra strecksatsen i direktiv /426/EEG ska betraktas som ”hästdjur för slakt”. Som framgår av redovisningen ovan hindrar inte förordningen medlemsstaterna från att vidta strängare nationella åtgärder som syftar till att förbättra djurens välbefinnande under transporter som endast äger rum på deras territorium eller under sjötransporter från deras territorium. Som redovisats ovan har med stöd av 1 kap. 2 § och 2 kap. 23 § djurskyddsförordningen meddelat föreskrifter och allmänna råd (SJVFS 2019:7) om transport av levande djur. Föreskrifterna innehåller detaljerade bestämmelser bl.a. om såväl transport av levande ryggradsdjur i allmänhet som transport av vissa djurslag, transportmedels utformning och konstruktion, i- och urlastning, transporttider och transport med olika slags transportmedel. I 1 kap. 2 § anges vad som gäller för transporter som har samband med ekonomisk verksamhet. Av 1 kap. 3 § framgår att djurtransportförordningen ska tillämpas även på transporter i ekonomisk verksamhet som inte omfattas av förordningen. Enligt de allmänna råden till 1 kap. 2 och 3 §§ är bl.a. djurtransportföretag, yrkesmässig avelsverksamhet, professionell hästtränings- och tävlingsverksamhet exempel på ekonomisk verksamhet. I 1 kap. 4 § anges att bestämmelserna i föreskrifterna – med vissa undantag – även gäller transporter av djur som inte har samband med ekonomisk verksamhet. I 6 kap. 9–11 §§ finns specifika bestämmelser om transporter av hästar som sker på väg. Motsvarande bestämmelser för transporter på järnväg, till sjöss och med flygplan återfinns i 7–9 kap. I föreskrifter och allmänna råd (SJVFS 2019:17) om hästhållning, som enligt 1 kap. 1 § ska tillämpas vid all hästhållning, regleras hur hästar får förvaras i transportfordonet i samband med aktiviteter som de transporteras till (3 kap. 23 §). Av 8 kap. 1 § djurskyddslagen följer att länsstyrelserna och de andra myndigheter som regeringen bestämmer utövar offentlig kontroll av efterlevnaden av bl.a. djurskyddslagen och de föreskrifter och beslut som meddelats med stöd av lagen. Det som redovisats innebär enligt att den svenska, strängare, transportregleringen även gäller andra hästdjur än hästdjur för slakt när de transporteras på territorium eller under sjötransport från svenskt territorium. I fråga om transporter av levande djur välkomnar utskottet den resolution om djurtransporter som beslutade om . I resolutionen framhåller parlamentet att transporttiderna måste minska och straffen skärpas för brott mot regelverket om djurtransporter. Parlamentet har vidare lämnat ett antal uppmaningar som tar sikte på det arbete som behöver göras för att garantera djurens välbefinnande vid export och transport från unionen till tredjeländer. Utskottet välkomnar också att har inrättat ett särskilt utskott () som har till uppdrag att undersöka djurvälfärden vid transporter inom och utom EU och att rapportera bristande efterlevnad av befintliga EU-regler. Utskottet vill i detta sammanhang även framhålla att kommissionen i ”Från jord till bord”-strategin har aviserat en översyn av EU:s djurskyddslagstiftning, bl.a. när det gäller transporter av djur. Utskottet noterar också att kommissionen i enlighet med strategin kommer att utarbeta en beredskapsplan och inrätta en insatsmekanism för att trygga livsmedelstillgången och livsmedelsförsörjningen . Transporter ingår i detta arbete. Utskottet ser fram emot att följa kommissionens och ANIT:s fortsatta arbete med dessa frågor. När det gäller frågan om regelefterlevnad vill utskottet framhålla att gällande regler ska följas och att en av kommissionens främsta uppgifter är att kontrollera att det beslutade EU-rättsliga regelverket följs i medlemsstaterna. EU:s nya kontrollförordning har som mål att fastställa harmoniserade unionsramar för organisationen av offentlig kontroll inom en rad sakområden, bl.a. djurhälsokrav och djurskydd. Utskottets bedömning är att denna förordning kommer att bidra till en bättre och mer likvärdig kontroll inom hela unionen. Med hänvisning till vad som har anförts anser utskottet att motionerna 2020/21:250 (V) yrkande 18, 2020/21:1315 (V) yrkandena 7 och 9, 2020/21:2764 (MP) yrkandena 4, 7 och 8, 2020/21:2917 (C) yrkandena 23 och 31, 2020/21:3273 (L) yrkandena 18 och 19 samt 2020/21:3358 (M) yrkandena 9 och 10 kan lämnas utan vidare åtgärd. har regeringens bemyndigande att utfärda föreskrifter om djurskydd, och myndigheten är i det konkreta föreskriftsarbetet självständig i förhållande till och regeringen. utformar sina föreskrifter med beaktande av såväl forskningsrön och andra erfarenheter som rättsliga aspekter. och länsstyrelserna har ansvaret för att kontrollera att transportbestämmelserna följs. De svenska reglerna för transport av hästar tar inte hänsyn till syftet med transporten. Utskottet ser inget behov av att förändra detta regelverk. Mot bakgrund av det som har anförts avstyrker utskottet motion 2020/21:555 (SD) yrkandena 1–4. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om koldioxidbedövning, slakt på gårdar, kamerabevakning på slakterier och överträdelser av regler för slakt. Jämför reservation 7 (V) och 8 (KD). Enligt partimotion 2020/21:1315 av m.fl. (V) yrkande 4 bör regeringen verka för ett förbud mot användning av koldioxid i höga koncentrationer som metod för bedövning av grisar vid slakt fr.o.m. . I samma motion yrkande 5 anför motionärerna att regeringen bör ge i uppdrag att ta fram föreskrifter om slakt av uppfödda fiskar där koldioxidbedövning förbjuds. I motion 2020/21:2764 av m.fl. (MP) yrkande 25 framhåller motionärerna att bedövning av alla djur före slakt ska vara snabb och smärtfri och att metoder som inte lever upp till detta, t.ex. nuvarande elbedövning av slaktkycklingar och koldioxidbedövning av grisar och fiskar, ska fasas ut. Även i motion 2020/21:64 av m.fl. (SD) yrkande 1 anför motionärerna att det bör införas ett slutdatum för när det är tillåtet med koldioxidbedövning. I kommittémotion 2020/21:2808 av m.fl. (KD) yrkande 57 anför motionärerna att kulgevärsmetoden bör godkännas för slakt på gårdar. Motionärerna anför att djuren kan sluta sina liv i en trygg miljö om de får avlivas hemma på gården i stället för på ett slakteri. Enligt motion 2020/21:3044 av och (båda M) bör det införas obligatorisk kamerabevakning på slakterier för att se till att djurskyddsbestämmelserna tillämpas på rätt sätt. Överträdelser av regler för slakt I motion 2020/21:1734 av (SD) yrkande 2 efterfrågas nolltolerans för rättsliga övertramp under slaktprocessen. Motionären anför att övertramp mot gällande djurskyddslagstiftning under slaktprocessen bör leda till kännbara konsekvenser för företagen. behandling och kompletterande uppgifter Enligt () finns det både för- och nackdelar med koldioxidbedövning av grisar. Till fördelarna hör att djuren kan hanteras i grupp ända fram till bedövningen, vilket gör att hanteringen av grisarna blir mycket lugnare och tystare än om de måste särskiljas inför bedövningen, liksom att koldioxid generellt är en mycket säker och god bedövning. Nackdelen är att det är mycket obehagligt för grisar och andra däggdjur att andas in koldioxid. Dessutom uppnås bedövningen inte , vilket innebär att grisarna fram till dess att de blir medvetslösa känner smärta och stress när de exponeras för koldioxiden. Eftersom nackdelarna är väl beskrivna inom forskningen och detta också är välkänt inom branschen har det enligt SLU gjorts försök för att finna andra gasblandningar som inte har så kraftiga negativa effekter på grisarna. Man vill då kunna behålla de positiva delarna av gasbedövning, såsom möjligheten att bedöva grisarna i grupp och uppnå god bedövningskvalitet, som man söker efter gaser som inte ger upphov till så kraftigt obehag och stress. Sådana studier har bl.a. bedrivits vid SLU, med finansiering från bl.a. , som är den myndighet som har ansvar för djurskyddsregelverket på nationell nivå, men även forskargrupper i andra länder arbetar naturligtvis med frågan. De studier som har genomförts har dock tyvärr inte kunnat identifiera en praktiskt lämplig eller djurskyddsmässigt bättre gasblandning, vilket visar att det återstår en hel del forskning och utveckling innan något bättre alternativ än koldioxidbedövning finns tillgängligt för slakteribranschen. Problemet är i allra högsta grad relevant även internationellt, eftersom koldioxidbedövning används i många andra länder och också är tillåten enligt EU:s gemensamma regelverk för djurskydd vid slakt. presenterades resultatet av två tvååriga forskningsstudier om alternativa bedövningsmetoder för uppfödd fisk som genomförts vid SLU. Resultatet av den ena studien, som studerat bedövningsmetoderna för regnbåge, visar att den traditionellt använda bedövningsmetoden koldioxidbedövning inte kan garantera att fiskarna bedövas snabbt, smärtfritt och effektivt. Det tar innan fiskarna förlorar medvetandet, och metoden leder också till kraftiga flyktbeteenden som kan pågå i flera minuter. Dessutom visar resultaten att de synliga tecken (t.ex. avsaknad av andningsrörelser) som används för att bedöma medvetandegraden hos fiskar efter en bedövning är opålitliga. Detta kan enligt studien leda till att efterföljande strupskärning och urtagning sker på orörliga men medvetna djur. svarade landsbygdsminister på en skriftlig fråga om koldioxidbedövning vid slakt (fr. 2019/20:1594). Av svaret framgick följande: har frågat mig om jag och regeringen kommer att vidta några åtgärder för att förbjuda bedövning med hjälp av koldioxid och om vi kan förvänta oss att regeringen återkommer med ett slutdatum, varefter gasning förbjuds som bedövningsmetod. Enligt djurskyddslagen (2018:1192) ska djur skonas från onödigt obehag och lidande under slakt, liksom under hela djurets liv. Både branschen och myndigheterna jobbar aktivt för att upprätthålla och utveckla detta i syfte att uppnå ett gott djurskydd för våra djur i hela kedjan, vilket självklart också innefattar tidpunkten för slakt. De bedövningsmetoder som används på slakterier regleras i EU-förordning 1099/2009 om skydd av djur för avlivning.