bet · H801MJU8 · 2021-02-24 00:00:00 — Mot denna bakgrund gav regeringen Statskontoret i uppdrag att utvärdera spårbarhetssystemet och vid behov föreslå förändringar i systemet och kraven på rapportering. I Statskontorets uppdrag ingår att – jämföra genomförande av EU:s fiskerikontrollförordning med övriga EU-länder – undersöka om spårbarhetssystemet är utformat så att kostnaden för fiskerinäringen är proportionerlig i förhållande till syftet – undersöka om systemet påverkar konkurrensförhållandena negativt mellan svenska aktörer och aktörer i andra EU-länder – undersöka om kraven i systemet är förenliga med de standarder som fiskerinäringen ska tillämpa i sin verksamhet – undersöka om fiskerinäringens åtgärder med anledning av kraven i systemet kan stå i konflikt med annan nationell lagstiftning – undersöka hur systemet i övrigt förhåller sig till annan lagstiftning om spårbarhet – vid behov föreslå förändringar i systemet och kraven på rapportering. Statskontoret ska redovisa uppdraget . Som svar på interpellation 2020/21:16 av (KD) anförde landsbygdsminister bl.a. följande: Spårbarhet är ett viktigt verktyg för att stoppa det illegala fisket och det är därför av största vikt att det finns ett effektivt och väl fungerande system för spårbarhet. nationella spårbarhetssystem har fått kritik från fiskenäringen som menar att systemet bl.a. medför oproportionerligt höga kostnader och bidrar till diskriminering i förhållande till aktörer i andra EU-länder. I samband med utbrottet av covid-19 förde regeringen en dialog med näringen om bl.a. denna fråga, och ett resultat blev att Havs- och vattenmyndigheten införde vissa lättnader i spårbarhetskraven. […] är i vanlig ordning väldigt bokstavstroget och har tolkat det som att man ska följa spårbarheten noggrannare än livsmedelskontrollen, för den följer linjärt. Här ska man då backtracka och framtracka. Jag har noterat samma kritik från näringen om hur pass proportionerligt det här är och vilken effekt det får vid en jämförelse med hur andra länder gör. Detta är en ny förordning; den har bara funnits på plats i lite . Vi ger nu ett uppdrag till en oberoende myndighet, Statskontoret, att utvärdera systemet och titta på hur andra länder har gjort och föreslå, om man anser det lämpligt, förändringar utifrån proportionalitet och utifrån hur andra länder har gjort. Det visar att vi tar det här på väldigt stort allvar och att det är en viktig fråga. Vi vill inte belasta en i övrigt redan hårt drabbad näring med kontroller och system som vi inte behöver. Det småskaliga fiskets betydelse för livsmedelsproduktionen I budgetpropositionen (prop. 2020/21:1 utg.omr. 20 och 23) framhåller regeringen att en levande kust och skärgård är beroende av bl.a. ett aktivt kustfiske. Regeringen redovisar att utvecklingen för det totala svenska yrkesfisket uppvisat samma tendenser, nämligen ökande fångstvärde, minskande fångstvolymer och minskat antal fartyg. Det totala förädlingsvärdet minskade efter att ha ökat under . Utvecklingen av förädlingsvärdet skiljer sig markant åt mellan olika fisken. Den stora ökningen i förädlingsvärde har främst skett för de större trålarna, dvs. aktiva fartyg , vilket inkluderar det pelagiska fisket, dvs. fisket efter arter som befinner sig i den fria vattenmassan till skillnad från demersalt fiske vilket inriktas på arter som lever på eller nära botten. Det pelagiska fisket omfattas av ett system med överlåtbara fiskerättigheter. Förädlingsvärdet uppdelat på segment visar dock tydligt att samtliga segment bidrar till samhället, dvs. Regeringen framhåller vidare att mot bakgrund av att flera av fiskbestånden i främst minskat, vilket lett till begränsade fiskemöjligheter, men kanske särskilt med anledning av den pågående pandemin, är det osäkert hur utvecklingen för det svenska yrkesfisket, särskilt det småskalig kustnära fisket, och fiskerinäringen gestaltar sig. Det är dock tydligt att effekterna på kort sikt på marknaden för färsk fisk har varit omfattande. presenterade Miljömålsberedningen sitt delbetänkande Havet och människan (SOU 2020:83). I utredningen redovisas att av all fisk som svenska fiskare fick fånga gick till konsumtion i någon form: fryst, färskt eller processat livsmedel. Det demersala fisket genererar mest mat på bordet i form av torsk, sej, kolja, vitling, rödspätta, piggvar, rödtunga, bergtunga, sjötunga, räka, kräfta, krabba och hummer. I det pelagiska fisket går även sill, strömming och makrill till mat på bordet men i avsevärt mindre omfattning. De största volymerna, , blir inte matfisk utan går till foder och fiskmjöl, vilket indirekt kan bidra till livsmedelsstrategin om dessa inte exporteras. I fråga om yrkesfiskets betydelse för livsmedelsproduktionen framhålls att svensk fiskerinärings bidrag till livsmedelsstrategin därmed är begränsat, men även om vi inte i någon högre grad är beroende av svenskt fiske för att få mat på bordet kan vi bli det . Att ha ett aktivt yrkesfiske kan få ökad betydelse i tider av kris då vi kan förlita oss på importerade livsmedel. Yrkesfisket kan alltså bidra till en tryggad livsmedelsförsörjning framöver. Havs- och vattenmyndigheten har regeringens uppdrag att reglera och förvalta fisket samt fördela fiskemöjligheter i enlighet med den gemensamma fiskeripolitikens regelverk. införde myndigheten årliga överlåtbara fiskemöjligheter inom det demersala fisket. Detta innebar en modernisering av regelverket för det kustnära fisket i många led. Inom systemet har det införts s.k. koncentrationsnivåer (högsta möjliga innehav av en kvot ) för att värna det småskaliga fisket så att inte fiskemöjligheterna koncentreras till ett fåtal licensinnehavare. För vissa fartyg har fiske även kunnat bedrivas inom de s.k. kustkvoterna, oftast utan fångstbegränsningar. Vid utformningen av det nya systemet togs också särskild hänsyn till det småskaliga fisket med passiva redskap som fiskar inom kustkvoter som inte är fördelade på individuell nivå. veckoransoner av kustkvoten togs bort, och fisket kan i stället bedrivas utan fångstbegränsningar efter nästan samtliga arter (undantaget torsk och makrill i ). I fråga om kustkvoterna finns det enligt Havs- och vattenmyndigheten oklarheter inom näringen när det gäller det småskaliga kustnära fiskets tillgång till fiskekvoter. Kustkvoterna är främst tillgängliga för mindre fartyg som bedriver fiske med vissa passiva redskap. Dessa fartyg omfattas varken av det ovanbeskrivna demersala systemet eller av det pelagiska systemet. Dessa oklarheter anses leda till en osäkerhet för denna del av yrkesfisket då de mellan åren inte vet hur stor andel av kvoterna de kommer att få tillgång till. Därför avser Havs- och vattenmyndigheten att utreda möjligheterna att ha som målsättning att kustkvoterna ska vara tillräckligt stora för att myndigheten ska ha goda möjligheter att tillgodose regionala och småskaliga fiskeintressen som tilldelningen till det fiske som bedrivs utanför kustkvoten inte får bli för låg. Detta arbete bedrivs inom ramen för utvecklingen av de demersala och pelagiska systemen. Havs- och vattenmyndigheten har fattat beslut om fiskemöjligheter som syftar till att skapa flexibilitet, förutsättningar för en fortsatt utveckling av det småskaliga kustnära fisket samt möjligheter till nyetablering. Som exempel höjde myndigheten kustkvoterna för sill och skarpsill i beslutet om att förnya de överförbara fiskerättigheterna för det pelagiska fisket. Havs- och vattenmyndigheten har i uppdrag av regeringen att redovisa vilka kriterier myndigheten tillämpar vid fördelning av svenska fiskemöjligheter för att skapa incitament för fiskefartyg att använda selektiva fiskeredskap eller miljövänligare fiskemetoder, med bl.a. minskad energikonsumtion eller minskade skador på livsmiljöer. Uppdraget ska redovisas . Som också redovisats ovan har Havs- och vattenmyndigheten i uppdrag att inom ramen för sitt arbete med ett hållbart nyttjande och en hållbar förvaltning av fiskeresurserna redovisa hur myndigheten beaktat fiskerinäringens förutsättningar och vilka effekter myndighetens arbete och förvaltningsbeslut har haft på fiskerinäringens utveckling. I arbetet ska myndigheten särskilt belysa utvecklingen av det småskaliga kustnära fisket. Havs- och vattenmyndigheten ansvarar för förvaltningen av fisket medan har uppdraget att främja och utveckla de blå näringarna. Som redovisats ovan fick dessa båda myndigheter i uppdrag att tillsammans ta fram en gemensam strategi för yrkesfisket. Strategin ska utgå från en ekosystemansats och bidra till att stärka måluppfyllelsen i den maritima strategin och livsmedelsstrategin. Målet med den gemensamma fiskestrategin är att bidra till en konkurrenskraftig och hållbar livsmedelskedja, särskilt genom att beakta kompetensförsörjning, diversifiering och lönsamhet samt minska antalet arbetsplatsolyckor och dödsolyckor. Uppdraget ska redovisas . Som också redovisats ovan presenterade livsmedelsstrategins handlingsplan del 2 för perioden –2025. Vad gäller det småskaliga fisket innebär handlingsplanen förstärkt finansiering av vissa åtgärder i havs- och fiskeriprogrammet för att möjliggöra investeringar och företagsutveckling när det gäller yrkesfisket. I fråga om en gemensam nordisk strategi för fisket behandlade utrikesutskottet ett liknande motionsförslag i betänkande 2019/20:UU14 Nordiskt och arktiskt samarbete. anförde då följande: Utskottet noterar att de nordiska länderna har höga ambitioner vad gäller att bevara och förvalta havens resurser väl. Detta nordiska synsätt ligger i linje med målen inom Agenda 2030 och bidrar till dess uppfyllnad. för fiske och vattenbruk, jordbruk, livsmedel och skogsbruk (MR-FJLS) har i sitt samarbetsprogram –2020 beslutat att man ska arbeta för att uppfylla FN:s 17 mål för global utveckling (Agenda 2030). I samarbetsprogrammet har bl.a. utvecklingen av den nordiska bioekonomin pekats ut som en strategisk insats. Det nordiska fiskerisamarbetet syftar bl.a. till att samordna och främja en hållbar utveckling av fiskerinäringarna i de nordiska länderna. Arbetet har bl.a. fokuserat på studier om hur fiskeriförvaltningen fungerar i de olika länderna i syfte att kunna dra lärdom från varandra och kunna nå mer likartade styrdokument och lagstiftning på området. Det pågår därför kontinuerliga projekt eller andra verksamheter för att kunna skapa en nordisk samsyn och bättre tillämpning på området. hölls ett seminarium i om utvärdering av de olika ländernas fiskeriförvaltning som identifierade möjligheter att underlätta likartad förvaltning. har inrättat en hållbarhetsstrategi för perioden –2024. Strategin består av ett antal mål som anger de nordiska ländernas hållbarhetsambition för . Enligt strategins mål 2 ska bidra till att säkerställa ett hållbart nyttjande av natur och hav. Rådet ska även bidra till att utveckla en mer hållbar förvaltning av naturresurser på land och till havs för att stoppa förlusten av biologisk mångfald. Detta innebär bl.a. att ta fram ökad kunskap om hur vi skyddar, bevarar och återställer naturen. Därtill ska rådet ta fram forskning om odlad fisk och odlade vattenlevande växter. Forskningen ska bl.a. ge lösningar för en mer hållbar fiskodling på land och till havs i de nordiska länderna. Stöd till nyföretagande inom vattenbruk Det finns ett synnerligen stort engagemang i utskottet för det svenska vattenbrukets utvecklingspotential. Vid upprepade tillfällen har , på grundval av utskottets förslag, uppmanat regeringen att vidta åtgärder för att på olika sätt underlätta och främja vattenbrukets utveckling. Utskottet ser därför positivt på det arbete som regeringen bedriver i frågan, bl.a. det långsiktiga åtgärdspaket som den beslutat om inom ramen för livsmedelsstrategins handlingsplaner. Utskottet ser också med tillförsikt på det regeringsuppdrag som Havs- och vattenmyndigheten och fått för att ta fram en gemensam strategi med tillhörande handlingsplan för vattenbruket. Utskottet bedömer att detta är goda exempel på redan vidtagna åtgärder för att dels främja utvecklingen av fiskodling i , dels öka myndigheternas samverkan i frågan. I fråga om ekonomiskt stöd till nyföretagande inom vattenbruk påminner utskottet om att sådant stöd främst måste ges inom ramen för den nya europeiska havs-, fiskeri- och vattenbruksfonden. Utskottet följer det arbete som pågår inom med att ta fram ett operativt program för kommande programperiod. Med hänvisning till det som anförts ovan kan utskottet konstatera att det pågår ett aktivt arbete för att på olika sätt främja svenskt vattenbruk. Liksom tidigare avser utskottet att även framöver följa regeringens arbete i frågan med mycket stort intresse. Utskottet bedömer därför att motionerna 2020/21:3257 (L) yrkande 12, 2020/21:3352 (M) yrkandena 31 och 32, 2020/21:2917 (C) yrkande 44, 2020/21:777 (C), 2020/21:1975 (M) yrkande 3 samt 2020/21:1974 (M) yrkandena 5 och 6 kan lämnas utan vidare åtgärd. Forskning och kunskap om vattenbruk Utskottet anser att ökad kunskap och forskning om vattenbruk, t.ex. genom forskning som omfattar fiskarnas hälsa och mer cirkulära samt bioekonomiska aspekter, har potential att bidra till en ökad livsmedelsproduktion och på så sätt bidra till livsmedelsstrategins måluppfyllelse. Utskottet påminner om att regeringen har vidtagit en rad åtgärder för att främja en sådan utveckling. Utskottet noterar särskilt att och Havs- och vattenmyndigheten arbetar med att ta fram en gemensam strategi för yrkesfisket, vattenbruket, fritidsfisket och fisketurismen samt nya sektorsspecifika handlingsplaner. Målet med den gemensamma fiskestrategin är att bidra till en konkurrenskraftig och hållbar livsmedelskedja, bl.a. genom att beakta just kompetensförsörjning. Utskottet noterar även de betydande satsningar som regeringen redogör för i den forskningspolitiska propositionen, som ska bereda . Regeringen anser att det nationella forskningsprogrammet för livsmedel bör ha samma tioåriga perspektiv som andra nationella forskningsprogram. Utan att föregå behandling av forskningspropositionen anser utskottet att dessa åtgärder i betydande utsträckning tillgodoser de förslag som förs fram i motionerna 2020/21:2917 (C) yrkandena 41 och 43 samt 2020/21:1975 (M) yrkande 1. Lättnader för och ekonomiskt stöd till utsatta fiskare och vattenbruksföretagare Utskottet har föreslagit ett antal tillkännagivanden om att regeringen ska vidta åtgärder för att underlätta tillståndsprocessen för att starta och utveckla vattenbruk i . Utskottet har påtalat de administrativa krav som vattenbruksföretagare belastas med. Utskottet välkomnar därför det aktiva arbete som regeringen bedriver för att förenkla tillståndsprocessen. Utskottet noterar särskilt att redovisade ett regeringsuppdrag med ett antal förslag på förenklingsåtgärder, vilket nu bereds inom . Utskottet påminner även om att regeringen beslutade att ge i uppdrag att i samråd med berörda myndigheter ta fram tjänster för att effektivisera och förenkla för företag inom livsmedelskedjan att anmäla eller ansöka om tillstånd för miljöpåverkande verksamhet. Inte desto mindre är utskottet väl medvetet om att vattenbruksföretagarna har drabbats mycket hårt under pandemin till följd av den plötsliga minskade efterfrågan på färsk fisk. Utskottet konstaterar att regeringen beslutade om tillfälliga lättnader i fiskodlingarnas miljötillstånd för att vattenbrukarna ska kunna hantera den uppkomna situationen. Utskottet förutsätter att regeringen även framöver noga följer utvecklingen för näringen och vid behov vidtar ytterligare lättnader. Med hänvisning till de åtgärder som redan vidtagits och i avvaktan på det regeringsuppdrag som pågår lämnar utskottet motion 2020/21:3352 (M) yrkande 33 utan vidare åtgärd. I fråga om yrkesfiskares möjlighet till arbetslöshetskassa ser utskottet i likhet med motionärerna allvarligt på den mycket svåra effekt som pandemin haft på landets yrkesfiske. Åtminstone på kort sikt har effekterna på marknaden för färsk fisk varit omfattande, vilket gör att det är osäkert hur utvecklingen för det svenska yrkesfisket, särskilt det småskaliga kustnära, och fiskerinäringen nu gestaltar sig. har vid upprepade tillfällen framhållit att det är ytterst angeläget att regeringen vidtar kraftfulla åtgärder för att dämpa pandemins effekter på samhällsekonomin. har mot denna bakgrund bifallit regeringens förslag om bl.a. ändrade medlemsvillkor och lättnader i arbetsvillkoret i syfte att fler ska vara berättigade till arbetslöshetsersättning. Dessutom har ersättningsnivåerna i arbetslöshetsförsäkringen höjts. I fråga om stillaliggandestöd vill utskottet återigen påminna om att medlemsstaternas möjligheter att med offentliga medel stödja en viss verksamhet eller näringsidkare är mycket begränsade. Regeringen har till följd av torskfiskestoppet möjliggjort ett visst stöd för de värst drabbade fiskarna. Systematiskt stöd till utsatta fiskare möjliggörs dock främst inom ramen för den nya europeiska havs-, fiskeri- och vattenbruksfonden. Utskottet ser mycket positivt på att det inom det nya operativa programmet ska finnas utrymme för olika stödåtgärder vid plötsliga förändringar i förutsättningarna för att bedriva fiske till följd av akuta bevarandeåtgärder eller andra exceptionella händelser, vilket inte var fallet under tidigare programperiod. Med hänvisning till det som anförts ovan bedömer utskottet att motionerna 2020/21:3352 (M) yrkande 11 och 2020/21:923 (KD) i allt väsentligt är att betrakta som tillgodosedda. Utskottet vill inledningsvis framhålla att kraven på spårbarhet är avsevärt strängare för fiskeriprodukter än för livsmedel i allmänhet. Syftet är att genom spårbarhet säkerställa att fisket skett på hållbart förvaltade bestånd, vilket i sin tur värnar de fiskare som följer regelverket. Givetvis anser utskottet att det är av avgörande betydelse att det kontrollsystem som regeringen inrättar är effektivt, proportionerligt och ändamålsenligt. Utskottet kan emellertid konstatera att det spårbarhetssystem som infördes mött kritik från näringen. Utskottet välkomnar därför att regeringen gett Statskontoret i uppdrag att i grunden utvärdera spårbarhetssystemet och vid behov föreslå förändringar i systemet och kraven på rapportering. Utskottet förutsätter att regeringen och ansvariga myndigheter vidtar de åtgärder som krävs för att inte belasta en i övrigt redan hårt drabbad näring med onödiga administrativa bördor. I avvaktan på resultatet av den pågående utvärderingen av systemet lämnar utskottet motionerna 2020/21:3352 (M) yrkande 21, 2020/21:2806 (KD) yrkandena 4 och 5 samt 2020/21:2808 (KD) yrkandena 32 och 33 utan vidare åtgärd. Det småskaliga fiskets betydelse för livsmedelsproduktionen Utskottet noterar att det svenska yrkesfisket har uppvisat en tendens av å ena sidan ökande fångstvärde, å andra sidan minskande antal fartyg. Utskottet noterar vidare att det svenska yrkesfiskets bidrag till livsmedelsstrategin är begränsat, men utskottet är medvetet om att vi kan bli allt mer beroende av svenskt fiske för att få mat på bordet. Därutöver fyller det småskaliga fisket en viktig funktion i bevarandet av levande kustsamhällen. Enligt utskottet är det därför nödvändigt att det småskaliga kustfisket ges goda förutsättningar att utvecklas. Utskottet ser positivt på de åtgärder som regeringen och ansvariga myndigheter vidtagit för att värna kustfisket, t.ex. genom att tillgodose regionala och småskaliga fiskeintressen vid tilldelningen av svenska fiskemöjligheter. Utskottet vill särskilt framhålla det arbete som ansvariga myndigheter just nu bedriver för att ta fram en gemensam strategi för yrkesfisket, vattenbruket, fritidsfisket och fisketurismen samt nya sektorsspecifika handlingsplaner. Strategin ska utgå från en ekosystemansats och bidra till att stärka måluppfyllelsen av dels den maritima strategin, dels livsmedelsstrategin. Utskottet bedömer att det arbete som därmed redan bedrivs i huvudsak motsvarar de åtgärder som motionärerna förespråkar i motionerna 2020/21:2508 (S) och 2020/21:3352 (M) yrkandena 16, 17 och 18. Motionsyrkandena lämnas därför utan vidare åtgärd. När det gäller en nordisk fiskestrategi påminner utskottet om att i tidigare sammanhang framhållit det nordiska samarbetets höga ambition vad gäller att bevara och förvalta havens resurser. Utskottet konstaterar att det nordiska ministerrådet har inrättat en hållbarhetsstrategi för perioden –2024 som bl.a. anger att de nordiska länderna ska bidra till ett hållbart nyttjande av naturresurser till havs. I strategin ingår även åtgärder för en hållbar utveckling av vattenbruket i de nordiska länderna. Utskottet bedömer att motion 2020/21:3668 (SD) yrkande 5 i betydande utsträckning är att betrakta som tillgodosett. Åtgärder för ett miljömässigt hållbart fiske Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om hur arbetet ska bedrivas för att säkerställa vetenskapliga underlag för hållbara fiskekvoter, utflyttning av trålgränsen till sjöterritoriets gräns i havet, fiskeregleringar i skyddade områden, åtgärder för att säkerställa ett hållbart fritidsfiske, artspecifika regleringar samt fredningsområden och ett antal andra fiskevårdande åtgärder. Jämför reservation 10 (M), 11 (SD), 12 (C), 13 (V), 14 (L), 15 (M), 16 (SD), 17 (M), 18 (L), 19 (M), 20 (L), 21 (M), 22 (SD), 23 (KD) och 24 (L) samt särskilt yttrande 1 (V). Vetenskapliga underlag för hållbara fiskekvoter I flera motionsyrkanden framhålls vikten av att fiskekvoter följer vetenskapliga rekommendationer och att vetenskapliga organ har de medel som krävs för att ta fram underlag om beståndens status. Därutöver föreslås det att kunskapen om ett antal specifika bestånd ökas. I kommittémotion 2020/21:3352 av m.fl. (M) yrkande 3 framhålls vikten av att regeringen verkar för att EU:s fiskeripolitik följer vetenskapliga rekommendationer. Motionärerna framhåller att det är av grundläggande betydelse för den gemensamma fiskeripolitiken att fångstens storlek baseras på vetenskapliga rekommendationer. Det vilar ett stort ansvar på regeringen att argumentera för att dessa rekommendationer följs. Vidare ska regeringen enligt yrkande 4 i samma motion verka för att EU ger relevanta vetenskapliga organ de förutsättningar som krävs för att kunna skaffa nödvändiga data om fiskbestånd. Motionärerna menar att det återkommande saknas säkra data för olika bestånds status, bl.a. för Östersjötorsken. Dessutom behövs det nya vetenskapliga kriterier för att kunna bedöma storleken på lokala bestånd. Enligt kommittémotion 2020/21:731 av m.fl. (SD) yrkande 4 ska kvoterna i och andra vatten anpassas till vad vetenskapen anser vara försvarbart. Motionärerna understryker att svensk fiskeripolitik ska utgå från forskningens rekommendationer. Vidare enligt kommittémotion 2020/21:2917 av m.fl. (C) yrkande 52 bör beslut om fiskekvoter tas efter vetenskapliga rekommendationer som säkerställer ett hållbart fiskbestånd. Enligt motionärerna måste fortsätta att driva på för att de fiskekvoter som beslutas på EU-nivå ska vara långsiktigt hållbara. Enligt kommittémotion 2020/21:3257 av m.fl. (L) yrkande 5 ska verka för att vetenskapliga organ har de förutsättningar som krävs för att göra goda bedömningar av fiskbestånden. Motionärerna framhåller att det är ett återkommande problem att det saknas tillräckliga data för beståndens status i t.ex. . Inte minst är det viktigt att de svenska myndigheter som förser de internationella organen med underlag har goda förutsättningar att korrekt beskriva fiskbestånden. Motionärerna framhåller vidare i yrkande 26 i samma motion att fiskekvoterna för ska anpassas till vetenskapliga underlag som beaktar ekosystemen. Det är t.ex. inte klart om strömmingsbeståndet i är ett sammanhängande bestånd eller flera lokala. Hur det förhåller sig har en avgörande betydelse för fiskeriförvaltningen. Dessutom anförs i yrkande 25 i samma motion att bedömningar om det långsiktigt hållbara uttaget måste vägas mot försiktighetsprincipen när kunskapsläget inte är helt klarlagt.