bet · H801KU11 · 2021-01-29 00:00:00 — Utskottet föreslår att lägger Justitieombudsmännens ämbetsberättelse för /20 till handlingarna. Utskottet gör vissa uttalanden med anledning av de ärenden som behandlas i ämbetsberättelsen. Utskottet ser mycket allvarligt på brister vad gäller saklighet och opartiskhet vid utförandet av offentliga förvaltningsuppgifter. Vidare understryker utskottet betydelsen av att myndigheter och kommuner fullgör sina skyldigheter enligt offentlighetsprincipen på ett korrekt sätt och i överensstämmelse med gällande regelverk. I sammanhanget påminner utskottet även om vikten av att den grundlagsskyddade meddelarfriheten respekteras och om efterforskningsförbudet. Utskottet framhåller även vikten av en god förvaltningsrättslig standard, av att myndigheter, kommuner och regioner följer de beslut som har fattats av en högre instans samt av myndigheters, kommuners och regioners ansvar i sin roll som arbetsgivare för att anställda ges kompetensutveckling m.m. Utskottet har i anslutning till ämbetsberättelsen tagit del av rapporten under coronapandemin – JO:s granskning av fyra myndigheters åtgärder, från . Utskottet framhåller förtjänsten i arbetet. Redogörelse /21:JO1 Justitieombudsmännens ämbetsberättelse. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Bilaga 1 Förteckning över behandlade förslag Bilaga 2 Öppet sammanträde Utskottets förslag till riksdagsbeslut lägger redogörelse /21:JO1 till handlingarna. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (M), (S), (S), (M), (SD), (S), (C), (V), (M), (SD), (S), Skånberg (KD), (L), (SD), (MP), (S) och (M). ombudsmän har i enlighet med 11 § lagen (1986:765) med instruktion för ombudsmän överlämnat sin ämbetsberättelse (redog. 2020/21:JO1) för tiden –. Justitieombudsmännen lämnade muntligen information om sin verksamhet dels vid ett öppet sammanträde med utskottet, dels . Informationen omfattade även en tematisk rapport från Frihetsberövades situation under coronapandemin – JO:s granskning av fyra myndigheters åtgärder. En utskrift av de stenografiska uppteckningarna från det öppna sammanträdet finns i bilaga 2. I samband med utskottets beredning av ämbetsberättelsen besökte utskottets kansli ombudsmannaexpeditionen och gick där igenom ämbetets äldsta ärenden som ännu inte är avgjorda. tog då del av diarier, protokoll och andra handlingar. Inga följdmotioner har väckts med anledning av redogörelsen. Utskottets förslag i korthet lägger redogörelsen till handlingarna. Efter framställningar från justitieombudsmännen entledigade dem från sina uppdrag per den 5 respektive . Till nya justitieombudsmän valde och . De tillträdde sina uppdrag . omvalde att vara chefs-justitieombudsman för tiden fr.o.m. till dess att nytt val genomförts under fjärde året därefter. valde till ställföreträdande justitieombudsman fr.o.m. . omvalde till ställföreträdande justitieombudsman fr.o.m. , och till ställföreträdande justitieombudsman fr.o.m. . Ställföreträdande justitieombudsmännen tjänstgjorde i viss omfattning med handläggning och avgörande av tillsynsärenden. Lagen (1986:765) med instruktion för ombudsmän (fortsättningsvis benämnd instruktionen) har inte ändrats under verksamhetsåret. Myndighetens arbetsordning ändrades , dels , dels . Den första ändringen infördes med anledning av att två nya ombudsmän skulle tillträda ämbetet och att en it-ansvarig anställts. Ändringen avsåg paragraferna 1, 4, 7, 10–12 och 14 samt bilagan och införandet av en ny bilaga 2. De ändringar som avsåg 1 och 4 §§ samt bilagorna innebar dels förändringar i ombudsmännens ansvarsområden, dels förtydligande av tillsynsavdelningarnas beredningsansvar. Ärenden som rör allmänna förvaltningsdomstolar samt utbildning och forskning fördes till chefsjustitieombudsmannen ansvarsområde, ärenden som rör kriminalvård fördes till justitieombudsmannen ansvarsområde och ärenden som rör kommunikationsväsendet fördes till justitieombudsmannen ansvarsområde. Beredningsansvaret för nu nämnda ärenden flyttades däremot inte från berörda tillsynsavdelningar inom ombudsmannaexpeditionen. Omfördelningen syftade främst till att åstadkomma en jämnare arbetsbelastning ombudsmännen emellan och därmed ge chefsJO nödvändigt utrymme för arbete med ämbetets administration och internationella verksamhet. En annan effekt av omfördelningen var att samtliga ombudsmän nu aktivt arbetar med uppdraget som nationellt besöksorgan enligt FN:s tilläggsprotokoll till konventionen mot tortyr (Opcat-protokollet). Ändringen innebär att ombudsmännens ansvarsområden är identiska med tillsynsavdelningarnas områden och att två av tillsynsavdelningarna bereder ärenden åt fler än en ombudsman. Förhoppningen är att ändringen ska främja en ökad flexibilitet och ett närmare samarbete mellan tillsynsavdelningarna. I 7 § förtydligades byråchefernas ansvar för bl.a. uppföljning av myndighetens mål, i 10–11 §§ förtydligades ansvaret för hanteringen av framställningar om utlämnande av allmän handling och i 14 § förtydligades att arbetsuppgifter kan framgå även av delegationsbeslut. Genom ändringen i 12 § omfördelades ansvaret för handläggningen av säkerhets- och beredskapsfrågor under chefsJO till kanslichefen. präglades i hög grad av den omställning till huvudsakligen hemarbete som coronapandemin nödvändiggjort. De nya rutiner och arbetsformer som infördes fungerade i huvudsak väl. Uppdraget att värna rättssäkerheten var givetvis oförändrat och bedömdes kunna vara särskilt viktigt när samhället utsattes för påfrestningar. JO hade bl.a. oförändrade öppettider under pandemin, vilket informerades om på myndighetens webbplats. Ett antal planerade inspektioner ställdes dock in eller utfördes på distans. Nya inspektionsformer utarbetades, särskilt inom ramen för Opcat-verksamheten (detta utvecklas i ämbetsberättelsens avsnitt 4). Justitieombudsmännen övervägde hur uppdraget som nationellt besöksorgan skulle kunna fullgöras på bästa sätt, med beaktande av att frihetsberövade människor hör till de grupper som löper särskild risk att drabbas i den rådande pandemisituationen. beslutade ombudsmännen att inom sina respektive ansvarsområden granska vissa myndigheter där människor kan hållas frihetsberövade, för att undersöka vilka konsekvenser utbrottet av covid-19 fått för de intagna. Ombudsmännens iakttagelser och uttalanden i dessa initiativärenden sammanställdes i en särskild rapport, se nedan under rubrik Rapporten under coronapandemin – JO:s granskning av fyra myndigheters åtgärder. Ombudsmännen konstaterade vidare att särskild uppmärksamhet även i övrigt behövde ägnas åt pandemins inverkan på den offentliga verksamheten och enskildas situation i förhållande till myndigheterna. Det beslutades därför att ett i verksamhetsplanen upptaget arbete med särskilt fokus på frågan om domstolars och andra myndigheters utformning av avgöranden skulle skjutas upp. Av de statistiska uppgifterna framgår i huvudsak följande. Under /20 nyregistrerades 9 797 ärenden, vilket innebär en ökning med 645 ärenden i förhållande till /19. Detta innebär enligt JO en relativt kraftig ökning av nyregistrerade ärenden. Av de nya ärendena var 9 598 ärenden klagomålsärenden. De områden som har ökat mest i absoluta tal är ärenden som rör kriminalvård, hälso- och sjukvård och socialtjänst. Det var en påtaglig ökning av ärenden rörande framför allt kriminalvård och hälso- och sjukvård fr.o.m. mars månad. Cirka 330 nya klagomålsärenden bedöms helt eller till övervägande del relaterade till coronaepidemin. De flesta av dessa avslutades utan utredning. I ett mindre antal ärenden inleddes utredning, exempelvis av åtta kommuners och en regions hantering av framställningar om utfående av sammanställningar av uppgifter om covid-19. Något ärende utreddes och avslutades, såsom ett som gällde hemtjänst för s.k. sommarboende. Ett stort antal ärenden skrevs av med hänvisning till ett initiativ angående Kriminalvårdens åtgärder med anledning av covid-19 och konsekvenserna för intagna. Det initiativärendet avslutades med beslut före verksamhetsårets utgång. Det totala antalet nya inspektionsärenden minskade. I ämbetsberättelsen hänvisas till att pandemin medförde ändrade förutsättningar för planering och genomförande av inspektioner, särskilt inom Opcat-verksamheten. Nya inspektionsmetoder användes där det var möjligt och lämpligt. Antalet initiativärenden sjönk också. Antalet lagstiftningsremisser ökade däremot. Under verksamhetsåret avslutades närmare 9 400 klagomålsärenden, vilket är ca 400 fler än föregående år. De avslutade initiativärendena på tillsynsavdelningarna ökade medan de avslutade inspektionsärendena minskade något på tillsynsavdelningarna och minskade betydligt för Opcat-enhetens del. Trots att fler ärenden avgjordes än ökade den utgående balansen något jämfört med föregående år, bl.a. på grund av den kraftigt ökade tillströmningen. Under verksamhetsåret gjordes 6 framställningar till regeringen om lagändring samt överlämnades 16 beslut för kännedom till , annan myndighet eller . Justitieombudsmännens övergripande redovisning av sina iakttagelser inom respektive ansvarsområde JO hade under det aktuella verksamhetsåret tillsyn över ansvarsområde 1, som vid hennes tillträde omfattade domstolarna, , plan- och byggområdet, miljö- och hälsoskydd, överförmyndarväsendet, utbildning och forskning, kommunikationsområdet samt vissa myndigheter såsom , och . Efter ändring av myndighetens arbetsordning ansvarar fr.o.m. även för tillsynen över Kriminalvården men däremot inte längre för tillsynen över utbildning och forskning, kommunikationsområdet eller de allmänna förvaltningsdomstolarna. tog åtta initiativ under verksamhetsåret. Ett av dessa gäller Kriminalvårdens åtgärder med anledning av covid-19 och konsekvenserna för intagna. Se vidare här nedan om Kriminalvårdens åtgärder med anledning av covid-19 och konsekvenserna för intagna samt under rubriken situation under coronapandemin – JO:s granskning av fyra myndigheters åtgärder. yttrade sig över olika lagstiftningsremisser och prioriterade sådana som behandlade grundläggande fri- och rättigheter och andra frågor av central betydelse för hennes uppdrag som JO, bl.a. delbetänkandet Kontroller vid högskoleprovet – ett lagförslag om åtgärder mot fusk (SOU 2019:37), Säkerhetsprövning av domare (2019:26) och En ny terroristbrottslag (SOU 2019:49). har i beslut som gäller domstolarna uttalat bl.a. att det är av vikt att domstolarna har tydliga rutiner för hanteringen av sekretessreglerade uppgifter. Hon har även framhållit att handläggningstiderna på sina håll är alltför långa och inte förenliga med 2 kap. 11 § andra stycket regeringsformen. Hon nämner särskilt ett fall där anmälaren klagat på beslut om sjukersättning. Redan när överklagandet kom in till förvaltningsrätten bedömdes målet vara klart för avgörande. Målet blev dock liggande, trots påstötningar från klaganden, och avgjordes först och . Den ansträngda situationen på domstolen, som enligt remissyttrandet var en följd av bl.a. brist på personal och en mycket kraftig måltillströmning, var förstås bekymmersam men medförde enligt mening inte att handläggningstiden ur den enskildes synvinkel kunde anses acceptabel. Kravet på saklighet och opartiskhet är grundlagsreglerat i 1 kap. 9 § regeringsformen, och justitieombudsmännen ska enligt 3 § instruktionen särskilt se till att domstolar och förvaltningsmyndigheter i sin verksamhet iakttar regeringsformens bud om saklighet och opartiskhet. kritiserade i ett beslut en handläggare vid en ha brutit mot kravet på saklighet och opartiskhet när han i ett meddelande till överinstansen redogjorde för fler skäl för det överklagade avgörandet än vad som framgick av det meddelade beslutet och dessutom kommenterade klagandens agerande i negativa ordalag. Hon fann även anledning att ifrågasätta opartiskheten hos en handläggare vid en stadsbyggnadsnämnd som i ett eget meddelande uppmanade en remissinstans att utveckla sitt yttrande så att nämnden kunde driva ärendet fram till ett avslag. I sitt beslut efter initiativet att granska Kriminalvårdens åtgärder med anledning av spridningen av coronaviruset och konsekvenserna för intagna konstaterade att Kriminalvården snabbt hade vidtagit åtgärder för att minska smittspridningen och att myndigheten hade försökt motverka de negativa följderna av beslutade inskränkningar i intagnas rättigheter genom att bl.a. låta intagna ringa gratis i det s.k. INTIK-systemet. Detta var naturligtvis positivt. menade dock att vissa inskränkningar var oproportionerliga, t.ex. hade även korta permissioner direkt utanför anstalter i den lägsta säkerhetsklassen stoppats. Detta medförde att intagna inte längre kunde ha videosamtal med sina minderåriga barn. Hon fann också att några av de införda åtgärderna var förenade med bristande rättssäkerhet, det handlade bl.a. om hur myndigheten hanterade förutsättningar att genomföra besök och möjligheten för intagna att överklaga sådana ställningstaganden. Många intagna framförde stark oro för risken för smittspridning när nyintagna i anstalt placerades direkt tillsammans med redan intagna eller när de tvingades dela cell. Kriminalvården förklarade att beläggningssituationen var ansträngd redan före virusutbrottet och rekommenderade myndigheten att se till att det inte förekommer dubbelbeläggning av celler där det inte är möjligt för de intagna att hålla nödvändig fysisk distans. Hon efterlyste också fler åtgärder för att minska risken för smittspridning. Kriminalvården har ett samhällsviktigt uppdrag. De som är intagna i häkten och anstalter har små möjligheter att själva påverka sin livssituation och är beroende av att myndigheten i en krissituation med iakttagande av grundläggande principer om rättssäkerhet vidtar ändamålsenliga och proportionerliga åtgärder. Mot bakgrund av vad som kom fram i granskningen ifrågasatte om Kriminalvården hade varit tillräckligt förberedd på den krissituation som pandemin medfört. Med hänsyn till de frågor som initiativet omfattade och hennes uttalanden skickade en kopia av beslutet till regeringen för kännedom. framhåller också vikten av att intagna i kriminalvården med särskilda omvårdnads- och vårdbehov kan få sina behov tillgodosedda under frihetsberövandet. uppmärksammar vidare långsam handläggning, bl.a. av byggnadsnämnder i ärenden om bygglov samt gällande hantering av s.k. ansökningar om betalningsförelägganden. Sedan det hade kommit in många klagomål på myndighetens hantering av s.k. ansökningar om betalningsföreläggande valde att utreda fem ärenden. Det kom då fram att sjösättningen av ett nytt it-system hade medfört att handläggningstiderna under varit oacceptabelt långa, innan en ansökan ens registrerades. Detta trots att den summariska processen ska vara snabb, enkel och billig. Skillnaden i inledande handläggningstider mellan de ansökningarna och de maskinella ansökningarna – som ges in i särskild ordning digitalt av framför allt större ingivare såsom inkassobyråer – var dessutom i perioder markant. fann bl.a. att det inte var förenligt med bestämmelsen om saklighet i 1 kap. 9 § regeringsformen och att bristerna i verksamheten även hade medfört att myndigheten inte kunde iaktta det skyndsamhetskrav som gäller enligt tryckfrihetsförordningen för handlingsutlämnande. Och det hade varit svårt för sökandena att komma i kontakt med myndigheten och få svar på frågor. underströk ledningens ansvar för att se till att verksamheten lever upp till de förvaltningsrättsliga kraven på bl.a. service, information och effektivitet. ChefsJO hade under det aktuella verksamhetsåret tillsyn över ansvarsområde 2, som omfattar bl.a. de allmänna förvaltningsdomstolarna, försvaret, hälso- och sjukvården, utbildning och forskning samt skatt och folkbokföring. Till ansvarsområdet hör också ärenden som rör offentlig upphandling samt ett antal olika centrala myndigheter som exempelvis , , , och . tillhörde Kriminalvården hennes ansvarsområde. Inom tillsynsområden genomfördes totalt nio inspektioner. Hon inledde under verksamhetsåret fyra nya initiativärenden och avslutade åtta. Hon besvarade ett drygt 40-tal lagstiftningsremisser, bl.a. yttrandena över utkast till lagrådsremisserna Ett tillfälligt bemyndigande i smittskyddslagen med anledning av det virus som orsakar covid-19, En tydligare koppling mellan villkorlig frigivning och deltagande i återfallsförebyggande åtgärder, och Effektivt resursutnyttjande vid transporter av frihetsberövade, slutbetänkandet Organbevarande behandling för donation (SOU 2019:26), betänkandet Nya regler för skolor med konfessionell inriktning (SOU 2019:64) samt promemoria Deltagande på distans vid sammanträden i utskott och . väckte dåvarande justitieombudsmannen åtal mot den tidigare lagmannen och en rådman vid en tingsrätt. De åtalades båda för tjänstefel, med anledning av att tre tvistemål under hade blivit liggande utan några åtgärder från domstolens sida. I samband med att lämnade sitt uppdrag som justitieombudsman övertog ansvaret för ärendet, som handlades med biträde av Särskilda åklagarkammaren. meddelade Hovrätten för dom i målet (mål nr B 3163-19). Såväl rådmannen som den tidigare lagmannen fälldes till ansvar. Av särskilt intresse var, anför , att hovrättens majoritet delade JO:s uppfattning att en kan ådra sig straffrättsligt ansvar om han eller hon genom underlåtenhet av oaktsamhet åsidosätter vad som i det nu aktuella avseendet gäller för uppgiften som domstolschef. En ledamot var dock skiljaktig och ville fria lagmannen. Denne överklagade domen till . uppmärksammar bl.a. ett beslut som gäller isoleringen av intagna i de svenska häktena, ett förhållande som har medfört internationell kritik och även återkommande uppmärksammats av JO. En intagen anses vara isolerad om han eller hon vistas i ensamhet under mer än utan meningsfull mänsklig kontakt. Isolering från andra människor medför risk för såväl psykisk som fysisk ohälsa och kan ytterst utgöra ett brott mot det folkrättsliga regelverket om förbud mot tortyr. Huvudregeln enligt den svenska häkteslagen är att intagna ska ges möjlighet att vistas i gemensamhet med andra intagna, men placering i avskildhet kan bli nödvändig exempelvis på grund av åklagarbeslut om restriktioner eller av säkerhetsskäl. hade hon granskat förhållandena avseende gemensamhet och avskildhet i häktena, genom såväl inspektioner och genomgång av inhämtat material som dialog med Kriminalvården. Det som kom fram genom dessa utredningar ledde till att uttalade mycket allvarlig kritik mot Kriminalvården. Den tidigare kritiken hade i första hand gällt att intagna med restriktioner blir isolerade. Det visade sig också att enligt Kriminalvårdens egna mätningar var av de häktade med restriktioner att betrakta som isolerade. Myndigheten fick allvarlig kritik för att inte ha nått längre i arbetet med isoleringsbrytande åtgärder. Än mer anmärkningsvärt var dock, anförde , att av de häktade som hade rätt att vistas i gemensamhet fick så begränsad tillgång till mänsklig kontakt att de också var att betrakta som isolerade. konstaterade att Kriminalvårdens häkten saknar tillräckligt med gemensamhetslokaler och personal för att kunna tillgodose de intagnas lagstadgade rätt till vistelse i gemensamhet och att myndigheten förtjänade mycket allvarlig kritik för de fortsatta bristerna i detta avseende. Hon påtalade också det djupt otillfredsställande i att det saknas tillförlitlig statistik i fråga om intagnas vistelse i gemensamhet respektive avskildhet. Hon gjorde en framställning till regeringen om översyn av bl.a. häkteslagen. Enligt instruktionen ska ombudsmännen särskilt se till bl.a. att medborgarnas grundläggande fri- och rättigheter inte kränks i den offentliga verksamheten. Inom hälso- och sjukvården uppstår dock inte sällan konflikt mellan olika rättigheter och intressen, exempelvis när yttrandefriheten eller skyddet mot frihetsberövande och kroppsligt ingrepp ställs mot behovet av skydd för den enskildes eget eller andra människors liv, hälsa och säkerhet. I situationer där ett mycket skyddsvärt intresse kommer i konflikt med ett annat är det av rättssäkerhetsskäl naturligtvis särskilt angeläget att lagstiftningen är tydlig och rättstillämpningen enhetlig. uppmärksammar några sådana intressekonflikter. Bland annat konstaterar hon att bestämmelsen i 24 § lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall inte är utformad för situationen med långa väntetider för transport till ett LVM-hem samt att det av rättssäkerhetsskäl är djupt otillfredsställande att hälso- och sjukvårdens befogenheter för att hålla kvar en missbrukare i avvaktan på transport är så pass oklara. De samordnade rutiner som berörda myndigheter i all välvilja försöker utarbeta riskerar att innefatta åtgärder som är tveksamma ur laglig synpunkt. gjorde en framställning till regeringen om en översyn av lagstiftningen. Ett annat av de ärenden som uppmärksammar i avsnittet gällde en psykiatrisk klinik, där de flesta patienterna vårdades med stöd av lagen om rättspsykiatrisk vård. Kliniken hade ordningsregler som innebar att patienterna inte fick tala med varandra om sin egen rättsprocess, sina brott, domar, diagnoser eller dylikt och inte heller dela sina journalhandlingar med andra patienter. De fick därför inte själva inneha journalhandlingar. Företrädare för kliniken anförde att dessa begränsningar var nödvändiga bl.a. av patientsäkerhetsskäl och för att skydda patienternas integritet. fann dock att det generella förbudet mot viss muntlig kommunikation utgjorde en begränsning av den grundlagsskyddade yttrandefriheten, och att det saknades lagstöd för en sådan rättighetsinskränkning. Inte heller fanns det något lagstöd för att generellt inskränka patienternas rätt att inneha viss egendom. Kliniken fick allvarlig kritik för att den tillämpade ordningsregler som saknade rättsligt stöd. Enligt hennes mening behöver regelverket för patienters innehav av egendom bli föremål för en översyn, där bl.a. införandet av en överklagandemöjlighet skulle kunna bidra till ökad rättssäkerhet för de som är föremål för psykiatrisk tvångsvård eller rättspsykiatrisk vård. Även i detta ärende gjorde en framställning till regeringen om en sådan översyn. gjorde även uttalanden i vissa frågor om sena aborter och överlämnade en framställning till regeringen om en översyn av lagstiftningen. JO hade under det aktuella verksamhetsåret tillsyn över ansvarsområde 3 som rör , socialförsäkringen och ärenden om tillämpningen av lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS). Tillsynen inom ansvarsområdet omfattar även arbetsmarknadsärenden. Bland de myndigheter som hör till ansvarsområdet kan nämnas Arbetsförmedlingen, , och (Sis). En mycket stor del av klagomålshanteringen rör socialtjänstområdet och den verksamhet som sker i de kommunala socialförvaltningarna. genomförde 13 inspektioner , och beslutade inleda 6 initiativärenden inom sitt ansvarsområde. under verksamhetsåret har beslutat att inleda en förundersökning på grund av misstanke om brott begånget av befattningshavare som står under JO:s tillsyn. Han har beslutat i 18 lagstiftningsremisser . Under det nu aktuella verksamhetsåret valde att ägna särskild uppmärksamhet åt ärenden där barnperspektivet stått i fokus. Han konstaterar i redogörelsen att frågan om barnets bästa aktualiserats i vitt skilda sammanhang och i en rad olika ärenden under verksamhetsåret. Inom hans ansvarsområde har frågan alltså inte varit knuten enbart till de familjerättsliga ärendena eller ärenden som gäller t.ex. tvångsvård. Att lagen (2018:1197) om konvention om barnets rättigheter trädde i kraft har i viss utsträckning påverkat hans val av fokusfråga. Barnets bästa är emellertid en princip som kommit till uttryck t.ex. i och socialtjänstlagen redan innan började gälla som svensk lag. Det som därför varit särskilt intressant att undersöka, anför , är om myndigheterna blivit noggrannare med att redovisa om och hur barnets bästa har beaktats.