bet · H801JuU41 · 2021-06-11 00:00:00 — Åtgärder för att förbättra polisens effektivitet Utskottet föreslår att ställer sig bakom det som utskottet anför om åtgärder för att förbättra polisens effektivitet och gör åtta tillkännagivanden till regeringen. Tillkännagivandena rör i korthet följande frågor (eventuella reservationer anges): • Ökade möjligheter att använda hemliga tvångsmedel preventivt (S, C, V, MP) • Renodling av polisens verksamhet (S, V, MP) • Översyn av Försvarsmakten förmåga att bistå med signalspaning (S, V, MP) • Genomlysning av och ökad kapacitet inom rättsväsendets myndigheter m.fl. (S, V, MP) • Förbättrade anställningsvillkor för poliser (S, V, MP) • Förstärkt skydd för polisers personuppgifter • Utveckling av polisens tekniska inhämtningsförmåga • Ökad samverkan i syfte att förhindra bedrägerier mot välfärdssystemen. I betänkandet finns totalt fem reservationer (S, C, V, MP). Utskottet lägger på eget initiativ fram fyra förslag till tillkännagivanden. Cirka 20 motionsyrkanden från allmänna motionstiden /21. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Användning av hemliga tvångsmedel i preventivt syfte Renodling av polisens verksamhet Försvarets radioanstalts förmåga att bistå Genomlysning av kapaciteten inom rättsväsendets myndigheter m.fl. Skyddet av polisers personuppgifter Samverkan i syfte att förhindra bedrägerier mot välfärdssystemen 1.Användning av hemliga tvångsmedel i preventivt syfte , punkt 1 (S, C, V, MP) 2.Renodling av polisens verksamhet, punkt 2 (S, V, MP) 3.Försvarets radioanstalts förmåga att bistå , punkt 3 (S, V, MP) 4.Genomlysning av kapaciteten inom rättsväsendets myndigheter m.fl., punkt 4 (S, V, MP) 5.Polisers anställningsvillkor, punkt 5 (S, V, MP) Bilaga Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden /21 Utskottets förslag till riksdagsbeslut Användning av hemliga tvångsmedel i preventivt syfte ställer sig bakom det som utskottet anför om ökade möjligheter att använda hemliga tvångsmedel i preventivt syfte och tillkännager detta för regeringen. Reservation 1 (S, C, V, MP) Renodling av polisens verksamhet ställer sig bakom det som utskottet anför om renodling av polisens verksamhet och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:639 av m.fl. (SD) yrkandena 9 och 41, 2020/21:2064 av och (båda S) yrkande 3, 2020/21:2953 av m.fl. (C) yrkande 61, 2020/21:2957 av m.fl. (C) yrkande 12, 2020/21:3272 av m.fl. (L) yrkande 6 och 2020/21:3365 av m.fl. (M) yrkande 24. Reservation 2 (S, V, MP) Försvarets radioanstalts förmåga att bistå ställer sig bakom det utskottet anför om en översyn av Försvarets radioanstalts förmåga att bistå polisen och tillkännager detta för regeringen. Reservation 3 (S, V, MP) Genomlysning av kapaciteten inom rättsväsendets myndigheter m.fl. ställer sig bakom det utskottet anför om en genomlysning av kapaciteten inom rättsväsendets myndigheter och hos de myndigheter som samverkar med polisen inom ramen för det brottsförebyggande och den brottsutredande verksamheten, och detta tillkännager för regeringen. Reservation 4 (S, V, MP) ställer sig bakom det utskottet anför om åtgärder för att förbättra polisernas anställningsvillkor och tillkännager detta för regeringen. Därmed bifaller delvis motionerna 2020/21:3300 av m.fl. (M) yrkande 3, 2020/21:3306 av m.fl. (M) yrkande 3 och 2020/21:3365 av m.fl. (M) yrkande 21. Reservation 5 (S, V, MP) Skyddet av polisers personuppgifter ställer sig bakom det utskottet anför om åtgärder för att förstärka skyddet för polisers personuppgifter och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:639 av m.fl. (SD) yrkande 34, 2020/21:3300 av m.fl. (M) yrkande 13 och 2020/21:3365 av m.fl. (M) yrkande 29. ställer sig bakom det utskottet anför om att utveckla polisens tekniska inhämtningsförmåga och tillkännager detta för regeringen. Samverkan i syfte att förhindra bedrägerier mot välfärdssystemen ställer sig bakom det utskottet anför om ökad samverkan i syfte att förhindra bedrägerier mot välfärdssystemen och tillkännager detta för regeringen. Därmed bifaller delvis motionerna 2020/21:2957 av m.fl. (C) yrkandena 15 och 16, 2020/21:3302 av m.fl. (M) yrkandena 7 och 41, 2020/21:3307 av m.fl. (KD) yrkande 38 och 2020/21:3365 av m.fl. (M) yrkande 7. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (M), (S), (M), (SD), (S), (V), (M), (SD), (S), (S), (L), (SD), (KD), (C), (MP) och (KD). Vid ett utskottssammanträde informerade rikspolischefen utskottet om de utmaningar som och i förlängningen hela rättssystemet står inför när det gäller att bekämpa grov organiserad brottslighet. Inom utskottet har det därefter väckts en fråga om att utskottet, med stöd av sin initiativrätt enligt 9 kap. 16 § riksdagsordningen (RO), ska ta initiativ till ett antal tillkännagivanden till regeringen om åtgärder för att förbättra polisens effektivitet. I betänkandet behandlar utskottet även 19 motionsyrkanden från allmänna motionstiden /21. Motionsyrkandena anknyter till frågor som rikspolischefen tog upp vid sitt besök i utskottet. Förslagen i motionerna finns i bilagan. Användning av hemliga tvångsmedel i preventivt syfte Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om ökade möjligheter att använda hemliga tvångsmedel i preventivt syfte och tillkännager detta för regeringen. Jämför reservation 1 (S, C, V, MP). Regleringen av hemliga tvångsmedel Bestämmelser om hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation, hemlig övervakning av elektronisk kommunikation, hemlig kameraövervakning och hemlig rumsavlyssning som tvångsmedel vid utredning av brott finns i 27 kap. . Bestämmelser om hemlig dataavläsning finns i lagen (2020:62) om hemlig dataavläsning. Särskilda bestämmelser om användning av hemliga tvångsmedel i preventivt syfte finns i lagen (2007:979) om åtgärder för att förhindra vissa särskilt allvarliga brott, den s.k. preventivlagen, och i lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll. Möjlighet att meddela tillstånd till att använda hemliga tvångsmedel finns också i lagen (2000:562) om internationell rättslig hjälp i brottmål. gäller lagen (2017:1000) om en europeisk utredningsorder för EU:s medlemsstater, med undantag för och . Reglerna om inhämtning av uppgifter om elektronisk kommunikation i underrättelseverksamhet finns i inhämtningslagen. I 2 kap. regeringsformen finns föreskrifter om grundläggande fri- och rättigheter. Föreskrifterna innebär bl.a. att var och en gentemot det allmänna är skyddad mot kroppsvisitation, husrannsakan och liknande intrång, mot undersökning av brev eller annan förtrolig försändelse och mot hemlig avlyssning eller upptagning av telefonsamtal eller annat förtroligt meddelande (6 § första stycket). Var och en är också skyddad gentemot det allmänna mot betydande intrång i den personliga integriteten, om det sker utan samtycke och innebär övervakning eller kartläggning av den enskildes personliga förhållanden (6 § andra stycket). Dessa grundläggande fri- och rättigheter får begränsas bara genom lag och endast för att tillgodose ändamål som är godtagbara i ett demokratiskt samhälle. Begränsningarna får aldrig gå utöver vad som är nödvändigt eller utgöra ett hot mot den fria åsiktsbildningen (20 och 21 §§). Enligt artikel 8.1 i Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna () har var och en rätt till respekt för sitt privat- och familjeliv, sitt hem och sin korrespondens. Rätten till skydd för privat- och familjeliv omfattar bl.a. skydd mot övervakning i olika former. Motsvarande skydd följer av EU:s rättighetsstadga inom tillämpningsområde (artikel 7 och 52.3 i stadgan). Tvångsmedel som innefattar ingrepp i den privata sfär som artikel 8 i är avsedd att skydda, kan enligt konventionen endast godtas om de har stöd i lag och omfattas av de undantag som anges i artikel 8.2. Genom lagen (1994:1219) om den europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna är direkt tillämplig i . I 2 kap. 19 § regeringsformen föreskrivs att lag eller annan föreskrift inte får meddelas i strid med åtaganden på grund av . Bestämmelserna om hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation, hemlig övervakning av elektronisk kommunikation, hemlig kameraövervakning, hemlig rumsavlyssning, hemlig dataavläsning, preventiva tvångsmedel och inhämtning av uppgifter i underrättelseverksamhet utgör för brottsbekämpningen nödvändiga undantag från det skydd mot intrång i enskildas privat- och familjeliv som annars gäller enligt såväl grundlag, som EU:s rättighetsstadga. För all användning av tvångsmedel gäller tre allmänna principer. Dessa principer, som knyter an till innehållet i 2 kap. 21 § regeringsformen, är ändamålsprincipen, behovsprincipen och proportionalitetsprincipen. Ändamålsprincipen innebär att en myndighets befogenhet att använda ett tvångsmedel ska vara bundet till det ändamål för vilket tvångsmedlet har beslutats. Behovsprincipen innebär att en myndighet får använda ett tvångsmedel bara när det finns ett påtagligt behov av det och en mindre ingripande åtgärd inte är tillräcklig. Proportionalitetsprincipen, som är lagfäst i bl.a. 27 kap. 1 § tredje stycket , innebär att ett tvångsmedel får tillgripas endast om skälen för åtgärden uppväger det intrång eller men i övrigt som åtgärden innebär för den misstänkte eller något annat motstående intresse. Som anförts ovan finns det särskilda bestämmelser om användning av hemliga tvångsmedel i preventivt syfte i lagen (2007:979) om åtgärder för att förhindra vissa särskilt allvarliga brott, den s.k. preventivlagen. Preventivlagen ger myndigheterna en möjlighet att använda hemliga tvångsmedel för att förhindra brott, s.k. preventiva tvångsmedel. Tillstånd till hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation, hemlig övervakning av elektronisk kommunikation eller hemlig kameraövervakning får meddelas om det med hänsyn till omständigheterna finns en påtaglig risk för att en person kommer att utöva brottslig verksamhet som innefattar bl.a. sabotage, spioneri och terroristbrott (1 § första stycket). Tillstånd får också meddelas om det finns en påtaglig risk för att det inom en organisation eller grupp kommer att utövas sådan brottslig verksamhet och det kan befaras att en person som tillhör eller verkar för organisationen eller gruppen medvetet kommer att främja denna verksamhet (1 § andra stycket). Tillstånd till hemlig dataavläsning får meddelas under samma förutsättningar, förutom när det gäller rumsavlyssningsuppgifter (7 § fjärde stycket lagen om hemlig dataavläsning). Hemlig avlyssning och övervakning av elektronisk kommunikation får enligt 2 § preventivlagen enbart avse • ett telefonnummer eller annan adress eller en viss elektronisk kommunikationsutrustning som tillståndet avser innehas eller har innehafts av den för tvångsmedlet aktuella personen, eller som annars kan antas ha använts eller komma att användas av honom eller henne, eller • ett telefonnummer eller annan adress eller en viss elektronisk kommunikationsutrustning som det finns synnerlig anledning att anta att personen tillståndet avser har kontaktat eller kommer att kontakta. Hemlig kameraövervakning får endast avse en plats där den person som är aktuell för tvångsmedlet kan antas komma att uppehålla sig, eller en plats där den brottsliga verksamheten som avses i 1 § kan antas komma att utövas eller en nära omgivning till denna plats (3 §). Tvångsmedlet får användas endast om det är av synnerlig vikt för att förhindra sådan brottslig verksamhet som lagen omfattar. Dessutom måste skälen för åtgärden uppväga det intrång eller men i övrigt som åtgärden innebär för personen som tvångsmedlet avser eller för något annat motstående intresse (5 §). Tillstånd till hemlig dataavläsning får i dessa fall endast avse ett avläsningsbart informationssystem som används, eller som det finns särskild anledning att anta har använts eller kommer att användas, av en person som uppfyller de förutsättningar som anges i 7 § lagen om hemlig dataavläsning. Hemlig dataavläsning som gäller kommunikationsavlyssningsuppgifter, kommunikationsövervakningsuppgifter eller platsuppgifter får även avse ett avläsningsbart informationssystem som det finns synnerlig anledning att anta att en person som anges i 7 § som tillståndet avser har kontaktat eller kommer att kontakta. Regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag att se över delar av regleringen om hemliga tvångsmedel (dir. 2020:104). Syftet är att ta ställning till hur hemliga tvångsmedel ska kunna användas i större utsträckning för att bekämpa allvarlig brottslighet. Utredaren ska enligt direktiven noga väga behovet av en effektiv brottsbekämpning mot den enskildes rätt till skydd för sin personliga integritet. En sådan avvägning ska göras för varje förslag för sig och även när det gäller förslagen sammantaget. Förslagen ska även uppfylla högt ställda krav på rättssäkerhet. Uppdraget ska redovisas . Utskottet har tidigare behandlat motioner om utökad användning av hemliga tvångsmedel. föreslog utskottet ett tillkännagivande till regeringen om en översyn av reglerna om hemliga tvångsmedel (bet. 2019/20:JuU27 s. 24 f.). Ledamöterna från Socialdemokraterna, de gröna reserverade sig mot förslaget. Reservanterna menade, bl.a. mot bakgrund av det arbete som pågår på tvångsmedelsområdet, att det inte fanns skäl att ta något initiativ till en sådan översyn (s. 79). biföll reservationen (prot. 2019/20:120). I samma betänkande föreslog utskottet även ett tillkännagivande till regeringen om utökade möjligheter att använda s.k. preventiva tvångsmedel (s. 24 f.). Ledamöterna från Socialdemokraterna, de gröna reserverade sig mot förslaget. Reservanterna anförde bl.a. följande (s. 82): Vi anser att bestämmelserna i lagen om åtgärder för att förhindra vissa särskilt allvarliga brott är väl avvägda i relation till vad regeringsformen och medger. Något sådant tillkännagivande som motionärerna efterfrågar bör därutöver inte göras då det vid ett genom förande skulle rubba det komplexa samband som finns mellan olika hemliga tvångsmedel. Den föreslagna ordningen skulle föranleda en inkonsekvent lagstiftning på området. biföll reservationen (prot. 2019/20:120). Utskottet behandlade också alldeles () ett motionsyrkande om att preventiva tvångsmedel bör kunna användas mot personer som deltar i organiserad kriminalitet (bet. 2020/21:JuU25 s. 25 f.). Utskottet noterade att förslaget har koppling till frågor som omfattas av direktiven till den utredning som nämns ovan och att utredaren ska bedöma behovet av följdändringar i bl.a. inhämtningslagen och preventivlagen. Mot bakgrund av det arbete som pågår var utskottet inte berett att ta något initiativ med anledning av motionsyrkandet (s. 42). följde utskottets förslag (rskr. 2020/21:289). Det kan nämnas att utskottet i samma betänkande föreslog ett tillkännagivande till regeringen om att möjligheterna att använda s.k. preventiva tvångsmedel för att exempelvis förebygga terrorbrott bör utökas. Enligt utskottet bör det vara tillräckligt att det finns en risk för sådan brottslig verksamhet som anges i preventivlagen för att lagen ska kunna tillämpas. Detta skulle öka möjligheterna att använda hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation och hemlig kameraövervakning för att stoppa t.ex. ett terrorattentat. Kravet på att åtgärden ska vara av synnerlig vikt för att förhindra brottsligheten bör dessutom ändras så att det räcker att en åtgärd är av vikt för att förhindra brott, t.ex. ett terrorattentat. Slutligen bör en möjlighet att också besluta om hemlig rumsavlyssning inkluderas i preventivlagen (s. 43). Ledamöterna från Socialdemokraterna, de gröna reserverade sig mot förslaget. Reservanterna anförde följande (s. 108): Vi anser att bestämmelserna i preventivlagen är väl avvägda i relation till vad regeringsformen och medger. Något sådant tillkännagivande som motionärerna efterfrågar bör därutöver inte göras då det vid ett genomförande skulle rubba det komplexa samband som finns mellan olika hemliga tvångsmedel. Den föreslagna ordningen skulle föranleda en inkonsekvent lagstiftning på området. biföll reservationen (prot. 2020/21:289). Samhället behöver stärka sina möjligheter att ingripa mot de kriminella gängens verksamhet för att dels förhindra att kriminella gäng begår brott, dels störa deras verksamhet. För att åstadkomma detta bör hemliga tvångsmedel kunna användas mot personer som är aktiva inom kriminella gäng i betydligt större omfattning än vad som är fallet . Utskottet föreslår därför att man gör det möjligt att använda hemliga tvångsmedel mot aktiva gängmedlemmar även om de inte är misstänkta för ett konkret brott. Detta kan åstadkommas genom att man införa en möjlighet för att, på motsvarande sätt som gäller för terroristbrott, använda hemliga tvångsmedel i preventivt syfte när det gäller personer som är aktiva i kriminella gäng. Det ska alltså inte krävas ett misstänkt brott som kan preciseras till tid och plats. Däremot ska det krävas att åklagaren pekar ut ett konkret kriminellt nätverk som den som ansökan om tvångsmedel riktar sig mot misstänks vara aktiv i, och skälen för detta. Preventiv användning av hemliga tvångsmedel ska endast kunna användas i dessa situationer. Det ska alltså inte vara möjligt att använda preventiva hemliga tvångsmedel mot någon annan kategori av brottslingar eller i några andra situationer. Vad som är ett kriminellt nätverk ska definieras noggrant i lagtext, och det ska vara upp till den domstol som prövar tillstånd till preventiva hemliga tvångsmedel att tillämpa denna definition, inte upp till de brottsbekämpande myndigheterna. Lagstiftningen ska utformas så att det är tydligt att det är den grova organiserade brottsligheten som avses. De rättssäkerhetskrav som uppställs för användningen av hemliga tvångsmedel bör självklart även omfatta en utökad möjlighet att använda sig av dessa. Skälen för att bevilja ett tillstånd att använda hemliga tvångsmedel i preventivt syfte ska således alltid uppväga det intrång eller men som åtgärden innebär för den som åtgärden riktar sig mot. ska utöva tillsyn även över denna användning av hemliga tvångsmedel. Den föreslagna användningen av hemliga tvångsmedel ska också omfattas av regeringens årliga redovisning av användningen av hemliga tvångsmedel. Sammanfattningsvis föreslår utskottet därför, med stöd av sin initiativrätt enligt 9 kap. 16 § RO, att ställer sig bakom det som utskottet anför om ökade möjligheter att använda hemliga tvångsmedel i preventivt syfte och tillkännager detta för regeringen. Renodling av polisens verksamhet Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om renodling av polisens verksamhet och tillkännager detta för regeringen. Jämför reservation 2 (S, V, MP). I partimotion 2020/21:3365 av m.fl. (M) yrkande 24 begärs att polisens verksamhet ytterligare ska renodlas i syfte att ge polisen möjlighet att fokusera på sin kärnverksamhet. Liknande yrkanden finns i kommitté-motionerna 2020/21:639 m.fl. (SD) yrkandena 9 och 41, 2020/21:2953 av m.fl. (C) yrkande 61, 2020/21:2957 av m.fl. (C) yrkande 12 och 2020/21:3272 av m.fl. (L) yrkande 6 samt i motion 2020/21:2064 av och (båda S) yrkande 3. Till polisens huvuduppgift hör att upprätthålla allmän ordning och säkerhet samt bekämpa brott (se 1 § polislagen [1984:387]). Poliser får i sin yrkesutövning använda våld om inga andra medel räcker till och om det är försvarligt med hänsyn till omständigheterna. Exempel på sådana situationer är om polisen möts med våld eller hot om våld, eller om någon som ska häktas eller anhållas försöker undkomma. Vid fara för liv och hälsa kan det också vara fråga om att avvärja en straffbelagd handling eller en fara för liv, hälsa eller värdefull egendom. Andra exempel är om polisen ska stoppa ett fordon eller avvisa eller avlägsna någon från ett visst område. Polisen har även en mängd uppgifter som i mindre utsträckning anses ha samband med myndighetens huvuduppgifter. Till polisens uppgifter hör bl.a. att pröva ansökningar om tillstånd av olika slag, att svara för tillsyn av vissa verksamheter, att utreda och ge handräckning åt andra myndigheter och att hantera förlustanmälningar och hittegodsärenden. Polisen är också landets passmyndighet som utfärdar och i förekommande fall återkallar pass. Ansvar för tillsyn och stängsling kring gruvhål där det finns risk för att människor och djur kommer till skada är ytterligare exempel på uppgifter som polisen har. Utredningen om renodling av polisens arbetsuppgifter Regeringen gav (dir. 2014:59) en särskild utredare i uppdrag att utreda och lämna förslag till förändringar av polisens uppgifter i syfte att verksamheten ska renodlas så att polisen i ökad utsträckning kan koncentrera sig på huvuduppgifterna att upprätthålla allmän ordning och säkerhet samt bekämpa brott. – undersöka om och i så fall hur polisens uppgifter när det gäller hantering av djur kan överföras till en annan huvudman – undersöka om det finns ytterligare arbetsuppgifter som på ett lämpligare sätt kan utföras av någon annan huvudman i syfte att frigöra resurser för att förstärka den centrala polisverksamheten – lämna fullständiga författningsförslag med utgångspunkt i de överväganden som görs – redovisa vilka kostnader polisen har för de uppgifter som föreslås få en ny huvudman – beräkna vilka kostnader förslagen kommer att medföra hos en ny huvudman – föreslå hur kostnaderna ska finansieras. Uppdraget redovisades i sin helhet i betänkandet Med fokus på kärnuppgifterna – en angelägen anpassning av uppgifter på djurområdet (SOU 2015:3). Regeringen har därefter gått fram med förslag vad gäller transporter av frihetsberövade och hanteringen av djurärenden, som biföll (prop. 2016/17:57, bet. 2016/17:JuU9, rskr. 2016/17:149 respektive prop. 2016/17:224, bet. 2017/18:JuU6, rskr. 2017/18:145). De nya bestämmelserna syftade bl.a. till att renodla polisens arbetsuppgifter så att de kan koncentrera sig på sina huvudsakliga uppgifter, nämligen att upprätthålla allmän ordning och att förebygga och utreda brott. Översyn av regelverket för ordningsvakter Regeringen tillsatte en särskild utredare som ska göra en översyn av regelverket för ordningsvakter (dir. 2019:89). Syftet är att modernisera och effektivisera regelverket och anpassa det till dagens förhållanden. Utredaren skulle också se över vissa frågor kring lämplighetsprövningen av personal hos auktoriserade bevakningsföretag. Utredningen antog namnet (Ju 2019:12). Den presenterade sina förslag i utredningsbetänkandet En ny lag om ordningsvakter m.m. (SOU 2021:38). I betänkandet föreslås en ny lag och förordning om ordningsvakter i syfte att skapa bättre förutsättningar för en mer flexibel och ökad användning av ordningsvakter. • att ordningsvakter ska kunna användas för fler ändamål • att ordningsvakter ska få utökade befogenheter, bl.a. när det gäller att transportera en omhändertagen person till sjukhus, tillnyktringsenhet eller polisstation, utföra kroppsvisitation i syfte att fastställa en persons identitet och förstöra beslagtagen alkohol av ringa värde • att möjligheter till ledning och kontroll av ordningsvakterna ska förstärkas, bl.a. genom krav på den som vill använda ordningsvakter att ansöka om tillstånd hos som ska kunna meddela villkor för användningen • att ordningsvaktsutbildningen ska utökas till minst samt att utbildningen delvis ska finansieras med allmänna medel och berättiga till studiemedel. Utredningen bereds nu vidare inom . I en interpellationsdebatt anförde inrikesministern bl.a. följande i svaret på en fråga om hur ministern ämnar verka för att underlätta polisens arbete med att uppfylla sitt mål med att renodla sitt uppdrag till att vara en brottsbekämpande myndighet (ip. 2020/21:70). Tanken med att renodla polisens arbete är god. Polisens resurser bör i möjligaste mån frigöras för att kärnverksamheten ska kunna förstärkas.