bet · H801TU6 · 2021-03-12 00:00:00 — I motion 2020/21:2537 yrkande 1 menar (C) att det krävs ett förtydligande av likabehandlingsprincipen i de regelverk som styr underhåll och utveckling av våra vägar så att inte motorcyklister missgynnas. Motionären framhåller att motorcyklar är en naturlig del av trafiksystemet och att samtliga trafikanter har lika rättigheter och värde i trafiken. Exempelvis måste mitträcken utformas på ett sätt så att de inte utgör en onödig fara för motorcyklister och säkra sidoområden användas i stället för sidoräcken när det är lämpligt. I kommittémotion 2020/21:2805 yrkande 9 föreslår m.fl. (KD) att ska ta fram en åtgärdsplan för att byta ut vajerräcken mot traditionella moderna vägräcken. Motionärerna uppmärksammar att vägräcken med vajer orsakar större skador för motorcyklisterna vid olyckor och menar att det krävs en översyn av räcken på svenska vägar. I kommittémotion 2020/21:3172 yrkande 39 understryker m.fl. (C) att de ökande viltolyckorna måste minska genom en mer framsynt trafikplanering från om viltsäkra övergångar samt andra åtgärder. Motionärerna konstaterar att antalet viltolyckor har ökat, vilket ställer högre krav på en trafiksäker planering av vägnät och övrig infrastruktur så att viltet hålls borta från vägarna. Motionärerna menar att viltolyckorna inte har fått tillräcklig uppmärksamhet, varför i sin infrastrukturplanering måste ta större hänsyn till den allmänfara som viltet utgör på vägar och järnvägar. I kommittémotion 2020/21:3235 yrkande 22 betonar m.fl. (L) att underhållet av vägmarkeringar som syftar till att stärka trafiksäkerheten måste prioriteras. Motionärerna menar att vägmarkeringar och vägskyltar är av grundläggande betydelse för ett säkert trafiksystem, varför det är viktigt att olika väghållare har ett gediget underlag att stödja sig på i underhållet av vägmarkeringar och vägskyltar. I motion 2020/21:3692 anför . (M) att de län som drabbas mest av viltolyckor bör prioriteras vid utbyggnad av viltstängsel. Motionären pekar på att det mest effektiva sättet att förhindra viltolyckor är att sätta upp viltstängsel och konstaterar att trots detta är utbyggnaden av viltstängsel eftersatt och godtyckligt fördelad. Motionären påminner om att län är det län i som har flest viltolyckor och det län som har minst antal vägar med viltstängsel. Korsningar mellan väg och järnväg i samma plan kallas plankorsningar. Utskottet kan inledningsvis konstatera att det enligt uppgift från finns ca 6 500 plankorsningar i . Av dessa är ca 3 000 utrustade med någon slags bom, ljus- och/eller ljudvarning och ca 3 500 är oskyddade, med eller utan kryssmärke. Enligt verket finns de oskyddade plankorsningarna på platser där endast ett fåtal människor/fordon passerar. Enligt statistik omkommer mellan 13 och 22 individer i plankorsningsolyckor. Av dessa olyckor uppges majoriteten utgöras av suicid. Utskottet vill framhålla att har arbetat med att minska antalet plankorsningar och öka säkerheten vid de som finns kvar. –2018 åtgärdade ett stort antal plankorsningar; bl.a. slopades 305 plankorsningar. Därutöver har bildat servitut och avverkat skog för att öka sikten i ett fyrtiotal plankorsningar. Vid större banupprustningar samarbetar myndigheten med markägare och kommuner för att ta bort plankorsningar, alternativt leda om trafiken till en säkrare plankorsning eller helst en planskild korsning. På de plankorsningar som blir kvar arbetar myndigheten med att öka skyddet med hjälp av bommar. Utskottet konstaterar att nya järnvägssträckor byggs utan plankorsningar. Utskottet vill uppmärksamma att regeringen har bedömt att arbete i denna del behöver stärkas för att uppnå en ökad säkerhet och ett minskat antal skadade och omkomna. gav regeringen därför i uppdrag att vidta åtgärder för att öka säkerheten vid plankorsningar på den statliga järnvägen. I uppdraget ingick att inom befintliga ekonomiska ramar skulle se över hur arbetet för förbättrad säkerhet vid plankorsningar kan bedrivas effektivare i närtid. Regeringsuppdraget slutredovisades (TRV 2019/14657). I sin redovisning anför inledningsvis att man bedriver ett fortlöpande arbete med att beskriva och analysera problematiken med personpåkörningar inom järnvägstransportsystemet samt ta fram riktade investeringsåtgärder för att minska antalet sådana händelser. För att öka säkerheten ytterligare vid plankorsningar på den statliga järnvägen har identifierat och inventerat vilka typbrister som finns och presenterar därefter en plan för hur framdriften kan öka och systematiken förbättras för att åtgärda dessa brister. Utskottet välkomnar att regeringsuppdraget enligt har resulterat i en systematisk satsning på att öka säkerheten i de plankorsningar som har förhöjd olycksrisk. Dessa kan generellt delas upp i två grupper: dels plankorsningar som kan förbättras på förhållandevis genom enklare åtgärder, såsom siktröjning, ett arbete som enligt kommer att pågå –2023, dels plankorsningar som behöver byggas om eller ersättas med en ny anläggning, vilket tar eftersom åtgärderna måste projekteras. Utskottet noterar att detta arbete beräknas pågå –2025. Enligt kommer totalt ca 1 000 plankorsningar att ses över. Där det saknas tillräckligt skydd kommer plankorsningarna att åtgärdas så att tillräckligt skydd uppnås. –2025 beräknar att åtgärda ett hundratal obevakade plankorsningar med dålig sikt runt om i genom utökad siktröjning. identifierade de järnvägskorsningar som har förhöjd olycksrisk. Verket påbörjande därefter funktionsutredningar för att ta fram förslag på hur dessa korsningar kan göras säkrare. åtgärdades 22 plankorsningar. förbättrar därutöver säkerheten i samband med upprustning av hela järnvägsstråk. I samarbete med markägare och kommuner arbetar myndigheten då för att plankorsningar stängs eller att trafiken leds om till säkrare plankorsningar. I de plankorsningar som blir kvar förbättras skyddet med bommar eller med planskilda korsningar. Utskottet vill peka på att uppger att man kommer att fortsätta det systematiska arbetet med att åtgärda de plankorsningar som bedöms ha förhöjd olycksrisk. kommer i samband med sin årsredovisning att redovisa framdriften av den ökade plankorsningssatsningen. Utskottet vill även peka på att infrastrukturministern i svar på frågorna 2020/21:1325, 2020/21:1326, 2020/21:1370 och 2020/21:1384 har betonat att det har satsats på att bygga bort risker i järnvägen. Utskottet välkomnar ministerns besked att den satsningen fortsätter. I den nationella planen 2018–2029 har avsatts för att bygga bort risker i järnvägssystemet. Utskottet delar ministerns bedömning att detta kommer att bidra till en säkrare järnvägsanläggning och välkomnar hans besked att han kommer att fortsätta att följa frågan. Viltsäkra passager och viltstängsel Enligt Nationella polisrapporterades 60 544 olyckor med vilt . Utskottet noterar att antalet viltolyckor ökade från 58 579 till 64 931, för att minska 2020. Rådjur, vildsvin, älg och dovhjort är de vanligaste viltslagen. Utskottet konstaterar att har ansvar för att vidta åtgärder i infrastrukturen för att minska viltolyckorna. Huvudsakligen handlar det om olika typer av passager för djur i kombination med viltstängsel. Utskottet välkomnar det arbete som görs för att minska viltolyckorna. arbetar med att göra infrastrukturen genomsläpplig för djur som man hanterar och förebygger viltolyckor på väg och järnväg. kartlägger de farligaste vägsträckorna där flest viltolyckor inträffar, och detta material utgör underlag för att vidta åtgärder för att minska antalet viltolyckor. Enligt uppgift från måste åtgärderna i första hand vidtas på det mest trafikerade nätet och på sträckor där det sker många viltolyckor . Utskottet vill framhålla att började samråd genomföras via regionala viltolycksråd i syfte att prioritera och samordna åtgärder för att minska viltolyckorna så kostnadseffektivt som möjligt. Ett exempel på en barriär för de djur och växter som finns i landskapet som åtgärdas är E6 över mellan och . Där bygger en ny s.k. ekodukt som ska vara . menar att ekodukten kommer att gynna den biologiska mångfalden, att djuren får lättare att ta sig över vägen och att det skapas förutsättningar för en ökad trafiksäkerhet eftersom risken för viltolyckor minskar. Utskottet kan konstatera att det finns viltstängsel utmed det allmänna vägnätet. och Nationella har tagit fram viltolyckskartor för att enklare kunna planera var fysiska åtgärder ska vidtas för att förhindra viltolyckor. Därtill medverkar i ett flertal forsknings- och utvecklingsprojekt i syfte att förbättra arbetssätt och utveckla nya metoder och verktyg som kan användas i fysisk planering för att minska viltolyckorna. Enligt kan ny teknik minska antalet viltolyckor. Fordon med modern teknik kommer exempelvis att kunna varna för vilt. Utskottet vill i sammanhanget peka på att även infrastrukturministern i sitt svar på fråga 2019/20:1025 framförde att det sker en utveckling där allt fler fordon utrustas med modern teknik och sensorer som kommer att kunna varna för vilt. Ministern pekade dessutom på att en intressant utveckling är att informationen också kan kommuniceras till andra trafikanter i området som därmed kan varna varandra. Ministern konstaterade att arbetar med kunskapsuppbyggnad, forskning och samverkan för att kunna vidta rätt åtgärder för att minska viltolyckorna och att han kommer att fortsätta att följa detta arbete. Utskottet delar regeringens bedömning i budgetpropositionen att arbetet med att förebygga viltolyckor har bidragit till ökad trafiksäkerhet. Utskottet uppmärksammar att regeringen bedömer att utvecklingen av antalet viltolyckor har varit negativ trots riktade åtgärder. fokuserade bl.a. på att skapa säkra passager för klövvilt och andra djur, totalt 107 nya passager. vidtogs totalt 131 åtgärder kopplade till passager för djur, vilket var en ökning med 40 stycken eller jämfört med året innan. arbetar även med restaurering eller förbättring av natur- och kulturmiljöer längs befintlig infrastruktur. Därtill pågår det –2020 ett arbete vid verket med att se över och reparera viltstängsel längs järnvägen i och . Utskottet kan inledningsvis konstatera att det enligt Motorcyklister () fanns ca 323 000 motorcyklar i trafik i , vilka ägdes av 259 274 personer. Med anledning av ett motionsförslag om en strategi för säkrare vägar föreslog utskottet att skulle rikta ett tillkännagivande till regeringen om att den borde ge i uppdrag att ta fram en strategi för att i det framtida trafiksäkerhetsarbetet säkerställa att vägarna blir säkrare för alla trafikanter, däribland motorcyklister (bet. 2016/17:TU11, rskr. 2016/17:205). Utskottet konstaterar att i budgetpropositionen framhöll regeringen nystarten för nollvisionen, vilken beskriver regeringens strategi på trafiksäkerhetsområdet. Regeringen konstaterade där att den vill se fortsatta systematiska satsningar på vägars säkerhet och att utformning och underhåll av väginfrastruktur och trafikmiljöer bör anpassas bättre till oskyddade trafikanter. Regeringen pekade vidare på att det fortsatta trafiksäkerhetsarbetet bör följa olika trafikantgruppers trafiksäkerhetsutveckling tydligare och vara öppet för åtgärder som är anpassade efter detta (prop. 2017/18:1 utg.omr. 22, bet. 2017/18:TU1). Utskottet konstaterar att tillsammans med Transportstyrelsen, och ett antal branschorganisationer har tagit fram en gemensam strategi för ökad trafiksäkerhet för motorcykel och moped för åren 2012–2020. Målet med strategin har varit att tydliggöra vilken typ av åtgärder som krävs för att antalet dödade motorcyklister och mopedister ska kunna halveras och för att antalet mycket allvarligt skadade (medicinsk invaliditet för eller mer) ska kunna minska till 2020, utifrån nivå. Strategins fokus ligger på att förebygga olyckor. Områden som prioriteras är att öka andelen motorcyklar med ABS-bromsar, öka andelen motorcyklister som håller hastighetsgränsen, öka fokus på synbarhet och uppmärksamhet, säkrare vägar och gator samt minska extremt beteende på motorcykel. Vidare vill utskottet lyfta fram att i samverkan med SMC har sammanställt en beskrivning av motorcyklisternas särskilda behov som bör beaktas i samband med planering, utformning, byggande samt drift och underhåll. har därutöver utvecklat ett inriktningsdokument för väg- och broräcken, där motorcykeltrafiken beaktas på ett bättre sätt. standard för drift- och underhållsåtgärder samt vägkonstruktionskraven har också höjts. Vidare har SMC utsett särskilda vägspanare som ska vara lokalt ansvariga för vägfrågor mot och kommunerna. har utsett regionala kontaktpersoner för mc och moped i syfte att bl.a. guida SMC:s vägspanare rätt i kontakter med . Kontaktpersonerna ska också sprida ny kunskap om motorcykel- och mopedfrågor i regionen samt göra planerarna medvetna om dessa trafikanters särskilda behov vid planering. En av de frågor som tas upp handlar om att hänsyn ska tas till motorcyklister vid planering av vägräcken. Utskottet kan konstatera att har åtagit sig att vidta riktade trafiksäkerhetsåtgärder inom det nationella stamvägnätet, genom bl.a. räckesåtgärder, för i storleksordningen –2022. Utskottet noterar att uppger att alla räckestyper har sina fördelar och nackdelar för olika fordonstyper och att väghållarna använder den typ av räcke som bedöms vara bäst på respektive plats. Enligt finns det utredningar och krockprover som pekar mot att räcken som är släta på trafiksidan och uppåt samt inte medger risk för underglidning är bättre för oskyddade trafikanter såsom motorcyklister än räcken som har utstickande delar. Studier visar att vägräcken med underglidningsskydd minskar risken för att framhjulet, andra fordonsdelar eller motorcyklistens ben trycks in i räcket. slutrapporterade en undersökning av hur motorcykeltyp, underglidningsskydd och överglidningsskydd påverkar skaderisken hos motorcykelförare. –2015 genomförde krocktester med olika motorcyklar mot olika typer av stålräcken för att undersöka hur motorcykelns design samverkar med vägräckets utformning. Analysen visar att underglidningsskydd gör nytta även i en upprätt kollision, då underglidningsskyddet kan göra räckets undersida slätare och mjukare, vilket minskar risken för att framhjulet, andra mc-delar eller motorcyklistens ben trycks in i räcket. Krocktesterna visade också att i en upprätt kollision är det en stor risk att föraren fastnar i ovansidan eller baksidan av ett s.k. W-räcke och att ett skydd mot stolparna också är nödvändigt (s.k. överglidningsskydd). Utskottet vill påminna om att 2012 beslutade att installera och utvärdera underglidningsskydd på vägräcken på fyra testplatser under tre vintersäsonger. Erfarenheterna från uppföljningen påverkade de krav som ställer på underglidningsskydd i regelsamlingen VGU. Kraven på när sådana räcken ska användas skärptes i 2015 respektive utgåvor. utgåva av VGU tillkom krav på att sidan mot trafiken ska vara slät på räcken i anslutning till gång- och cykelbanor, på vägar som ingår i det transeuropeiska transportnätet (TEN-T), i ytterkurvor på avfartsramper och på övriga vägar med betydande motorcykeltrafik (100 eller fler motorcyklar per genomsnittligt dygn ). Det tillkom också krav på att underglidningsskydd ska användas i ytterkurvor på avfartsramper på trafikplatser samt i vissa ytterkurvor med liten radie på tvåfältsvägar. gäller något förändrade räckesregler. Det ställs nu krav på att vägräcken ska uppfylla krav på släthet på vägar med minst 50 motorcyklar per genomsnittligt dygn . Därtill ska vägräcken uppfylla krav på skydd mot underglidning i vissa typer av ytterkurvor. Utskottet vill påminna om att det är regeringen som fastställer vägmärken och vägskyltar. Aktuella bestämmelser om vilka anvisningar genom vägmärken, trafiksignaler, vägmarkeringar m.fl. som får användas framgår av vägmärkesförordningen (2007:90). Utformning, storlek och färgsättning framgår av dels vägmärkesförordningen, dels tillämpningsföreskrifter från Transportstyrelsen. Vägmarkeringar används enligt Transportstyrelsen för att reglera, varna eller vägleda trafikanter. De förekommer antingen separat eller tillsammans med vägmärken eller andra anordningar. Väghållaren sätter upp och underhåller vägskyltar, vägmärken och andra anordningar. Staten, kommuner, vägföreningar eller enskilda fastighetsägare är väghållare för olika typer av vägar. Utskottet vill vidare påminna om att det i finns både krav och råd om utformningen av gaturummet, däribland för vägmarkeringar och andra anordningar. Dessutom har tillsammans med SKR tagit fram en VGU-guide om vägars och gators utformning i tätort. När det gäller frågan om behovet av fysiska markeringar för att säkerställa avstånden i trafiken vill utskottet peka på att det framgår av 2 kap. 1 § trafikförordningen att en trafikant ska iaktta den omsorg och varsamhet som krävs med hänsyn till omständigheterna för att undvika trafikolyckor. Enligt 3 kap. 2 § ska avståndet till ett framförvarande fordon anpassas så att det inte finns risk för påkörning om det saktar in eller stannar. Avståndet ska också anpassas så att andra trafikanters omkörning underlättas. När det gäller frågan om underhållet av vägmarkeringar vill utskottet peka på att påbörjade ett arbete med att se över kriterier för att säkerställa att vägmarkeringar är synliga för fordon som är utrustade med system som stöder föraren att hålla sig i sitt körfält, exempelvis och . Vidare föreslog utskottet att riktar ett tillkännagivande till regeringen om att bl.a. ge i uppdrag att ta fram en underhållsstrategi för vägmarkeringar. Kammaren biföll utskottets förslag (bet. 2019/20:TU11, rskr. 2019/20:223). Bakgrunden till utskottets förslag var att driva på regeringens arbete med att utveckla självkörande fordon. Utskottet underströk att en av förutsättningarna för den nya tekniken med självkörande fordon är att det finns en enhetlig standard för vägmarkeringar över hela EU. Vägmarkeringar är ett kontinuerligt visuellt stöd för både dagens mänskliga förare och sensorer i framtidens autonoma körning. Mot den bakgrunden ansåg utskottet att borde få i uppdrag att bl.a. ta fram en underhållsstrategi för vägmarkeringar där det sätts en miniminivå på acceptabel standard, både för dagens fordon och för framtidens teknik med självkörande fordon. Utskottet vill inledningsvis starkt framhålla vikten av att plankorsningar i enlighet med nollvisionen är säkra och utformas så att människor inte kommer till skada eller dödas i plankorsningsolyckor. Utskottet ser mycket positivt på utökade satsning på arbetet med obevakade järnvägsövergångar. Utskottet välkomnar att det görs flera insatser för att öka säkerheten vid befintliga plankorsningar och att nya järnvägssträckor byggs utan plankorsningar. Utskottet avser att följa fortsatta arbete i frågan med stort intresse. Utskottet ser vidare mycket allvarligt på det förhållandevis stora antalet viltolyckor. Utskottet noterar att det pågår ett aktivt arbete vid för att minska risken för viltolyckor och att insatserna har ökat i intensitet . Utskottet bedömer att arbetet med att förebygga viltolyckor har bidragit till ökad trafiksäkerhet. Utskottet vill framhålla vikten av att fortsätter att kontinuerligt arbeta med att minska infrastrukturens barriäreffekter för djur och skapa säkra passager. Utskottet kommer att fortsätta att följa utvecklingen med stort intresse. Utskottet konstaterar vidare att det vidtas åtgärder för ökad trafiksäkerhet för motorcykel. När det gäller frågan om vägräcken vill utskottet betona att vägräcken har sina fördelar och nackdelar för olika fordonstyper, och utskottet utgår från att väghållarna använder den typ av räcke som bedöms vara bäst på respektive plats. Utskottet välkomnar det arbete som bedrivs vid för att kontinuerligt se över och förbättra räckesreglerna. Utskottet vill också lyfta fram vikten av att såväl fordon som räcken fortsätter att utvecklas. Utskottet vill slutligen betona att vägmarkeringar och vägskyltar är av grundläggande betydelse för ett säkert trafiksystem genom att trafikanten får tillräcklig information t.ex. om vilken trafikregel som gäller. Utskottet bedömer att väghållare har ett gediget underlag att stödja sig på i underhållet av vägmarkeringar och vägskyltar. Utskottet vill framhålla de åtgärder som redan har vidtagits av kommuner och de ansvariga myndigheterna och ser fram emot regeringens redovisning av det tillkännagivande som har riktat till regeringen i fråga om underhåll av vägmarkeringar. Mot den bakgrunden avstyrker utskottet motionerna 2020/21:430 (KD), 2020/21:564 (SD), 2020/21:904 (C) yrkande 3, 2020/21:1920 (M), 2020/21:2217 (SD) yrkande 42, 2020/21:2218 (SD) yrkandena 69 och 70, 2020/21:2537 (C) yrkande 1, 2020/21:2805 (KD) yrkande 9, 2020/21:3172 (C) yrkande 39, 2020/21:3235 (L) yrkande 22 och 2020/21:3692 (M). Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om ändrade hastighetsbegränsningar. Utskottet betonar att arbetet med att åstadkomma säkra hastighetsgränser är den viktigaste faktorn för att nå de trafiksäkerhetspolitiska målen. Utskottet understryker att anpassningar av hastighetsgränserna till vägarnas utformning räddar liv och bedömer att myndigheterna bedriver ett aktivt arbete med detta. Utskottet lyfter i sammanhanget även fram vissa tillgänglighets- och miljöaspekter samt understryker kommunernas roll och vikten av att skapa en säker trafikmiljö vid skolorna. Utskottet välkomnar också de åtgärder som görs när det gäller krav på hållbara hastigheter i upphandlingar. Jämför reservation 8 (M, SD, KD), 9 (V) och 10 (L). inleddes en försöksverksamhet med allmänt differentierade hastighetsgränser baserad på vägarnas beskaffenhet. Vägar med god standard fick högre hastighetsgränser och de med sämre standard lägre. Försöksverksamheten ledde stegvis till att hela vägnätet hade hastighetsbegränsats . Nya hastighetssteg i intervallet 30–infördes (prop. 2006/07:73), och har många vägar och gator fått ändrad hastighetsgräns. Hastighetsgränser på vägar regleras i trafikförordningen, föreskrifter, Transportstyrelsens föreskrifter och lokala trafikföreskrifter. Enligt 3 kap. 14 § trafikförordningen ska hastigheten anpassas till vad trafiksäkerheten kräver, med hänsyn till trafikförhållanden. Dessutom ska tillräckligt låg hastighet hållas bl.a. inom tätbebyggt område (3 kap. 15 §). Utöver dessa s.k. relativa hastighetsbegränsningar gäller även skyltade hastighetsbegränsningar. Bashastighet är den högsta tillåtna hastighet som fordon får föras i om inget annat är beslutat. Inom tätbebyggt område är enligt 3 kap. 17 § trafikförordningen bashastigheten och utom tätbebyggt område . Bestämmelser om bashastighet gäller oavsett väghållare. Utanför tätbebyggt område kan utfärda bestämmelser om en högre tillåten hastighet än bashastigheten . Saknas skyltning gäller alltid bashastigheten. Kommunen kan genom lokala trafikföreskrifter besluta om lägre hastighetsgränser på de vägar utom tätbebyggt område som kommunen är väghållare för, om det är motiverat av hänsyn till trafiksäkerhet, framkomlighet eller miljö (10 kap. 3 §). För statliga och enskilda vägar är beslutande myndighet. Även beslut fattas genom lokala trafikföreskrifter och gäller enbart lägre hastigheter. På motorväg gäller högsta tillåtna hastighet (9 kap. 1 §). får utfärda bestämmelser om att den högsta tillåtna hastigheten på en motorväg ska vara . I motion 2020/21:205 menar (SD) att det bör införas en hastighetsbegränsning om vid förskolor. Motionären konstaterar att det är vanligt att väghållaren beslutar att hastigheten förbi en skola/förskola ska vara högst men att detta inte är reglerat i lag. I kommittémotion 2020/21:700 yrkande 3 framför m.fl. (SD) att den sänkning av hastighetsgränser som pågår bör avbrytas och att det i stället bör säkerställas att vägarna är säkra. Motionärerna påminner om behovet av fungerande transporter på landsbygden för att utanför storstäderna ska utvecklas och betonar att säkrare vägar ska eftersträvas snarare än sänkta hastighetsgränser. De tidigare hastighetsgränserna bör i de flesta fall återställas.