bet · H801SoU16 · 2021-05-27 00:00:00 — I yrkande 8 föreslås ett tillkännagivande om kontinuerlig fortbildning för medarbetare inom tandvården som rättighet och som villkor för att behålla en legitimation. I yrkande 10 föreslås ett tillkännagivande om att stärka den tvärprofessionella samverkan mellan tandvårdens yrkesgrupper och den övriga hälso- och sjukvården. Tandvården regleras huvudsakligen genom dels tandvårdslagen (1985:125) och tandvårdsförordningen (1998:1338), dels lagen (2008:145) om statligt tandvårdsstöd och förordningen (2008:193) om statligt tandvårdsstöd. Även föreskrifter innehåller bestämmelser om tandvård (SOSFS 2012:16 och 2012:17). Av 3 § patientlagen (2014:821) framgår att den lagen inte omfattar tandvård enligt tandvårdslagen. Tandvårdslagen innehåller bl.a. bestämmelser om mål för tandvården och krav på tandvården. Av lagen framgår att vården och behandlingen så långt som möjligt ska utformas och genomföras i samråd med patienten och denne ska få information om sitt tandhälsotillstånd och om de behandlingsmetoder som står till buds (3 a och 3 b §§). Varje region ska erbjuda en god tandvård åt dem som är bosatta inom regionen. Tandvård som regionen själv bedriver benämns folktandvård. Folktandvården ska svara för regelbunden och fullständig tandvård för barn och ungdomar t.o.m. det år då de fyller , specialisttandvård för vuxna och övrig tandvård för vuxna i den omfattning som regionen bedömer lämplig. Tandvård är avgiftsfri t.o.m. det år då patienten fyller . En region får sluta avtal med någon annan om att utföra de uppgifter som regionen och dess folktandvård ansvarar för. Uppgifter som innefattar myndighetsutövning får dock inte med stöd av denna bestämmelse överlämnas till en juridisk person eller en enskild individ. Uppsökande verksamhet och nödvändig tandvård Personer med omfattande vård- och omsorgsinsatser och personer med funktionsnedsättning har enligt 8 a § tandvårdslagen rätt till uppsökande verksamhet om de – omfattas av lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade eller – har ett varaktigt behov av omfattande vård- och omsorgsinsatser och som – a. kommunen har hälso- och sjukvårdsansvar för enligt 12 kap. 1 § första stycket hälso- och sjukvårdslagen (2017:30) – b. får hälso- och sjukvård i hemmet (hemsjukvård) – c. är bosatta i egen bostad och har motsvarande behov av vård eller omsorg som personer som omfattas av a eller b ovan. Den uppsökande verksamheten består av en avgiftsfri munhälsobedömning genom vilken behovet av munhygieninsatser ska bedömas och en preliminär bedömning ska göras av behovet av nödvändig tandvård. Den uppsökande verksamheten är avgiftsfri för patienten. Munhälsobedömningen kan leda till att en patient bedöms vara i behov av nödvändig tandvård. Samma personer som kan få uppsökande verksamhet har rätt till nödvändig tandvård, men det krävs inte att patienten har tagit del av uppsökande verksamhet. Nödvändig tandvård ges till hälso- och sjukvårdsavgift och omfattas av högkostnadsskyddet som regleras i 17 kap. 6 § HSL. Tandvård för dem som har behov av särskilda tandvårdsinsatser som ett led i en sjukdomsbehandling Enligt 8 a § tredje stycket tandvårdslagen ska regionen vidare se till att tandvård kan erbjudas åt personer som har behov av särskilda tandvårdsinsatser som ett led i en sjukdomsbehandling . I tandvårdsförordningen finns en uppräkning av olika tillstånd och sjukdomar som kvalificerar till sådan behandling. Också denna tandvård omfattas av högkostnadsskyddet i HSL. Tandvård vid långvarig sjukdom eller funktionsnedsättning Regionen ska vidare enligt 8 a § tredje stycket tandvårdslagen erbjuda tandvård för personer som har stora behov av tandvård på grund av vissa långvariga sjukdomar eller funktionsnedsättningar. I tandvårdsförordningen finns en uppräkning av olika sjukdomar och funktionsnedsättningar som avses, och här nämns bl.a. svår psykisk funktionsnedsättning, Parkinsons sjukdom och cerebral pares. För att få del av tandvården krävs läkarintyg som styrker att patienten har någon av sjukdomarna eller funktionsnedsättningarna och att detta leder till stora svårigheter för patienten att sköta sin munhygien eller genomgå tandvårdsbehandling (SOSFS 2012:17). Även denna tandvård omfattas av högkostnadsskyddet i HSL. Högkostnadsskydd inom hälso- och sjukvården Regler för högkostnadsskydd inom hälso- och sjukvården finns i 17 kap. 6 § HSL. Högkostnadsskyddet motsvarar 0,025 gånger prisbasbeloppet enligt 2 kap. 6 och 7 §§ socialförsäkringsbalken, avrundat nedåt till närmaste femtiotal kronor, eller det lägre belopp som bestämts av regionen. Lagen om statligt tandvårdsstöd innehåller bestämmelser om ersättning till vårdgivare för utförd tandvård. Alla som enligt socialförsäkringsbalken anses vara bosatta i har fr.o.m. det år de fyller rätt till statligt tandvårdsstöd. Tandvårdsstödet består av tre delar: allmänt tandvårdsbidrag, särskilt tandvårdsbidrag och tandvårdsersättning. Tandvårdsbidragets storlek beror på patientens ålder. – Från och med det år patienten fyller och t.o.m. det år patienten fyller är bidraget . – Från och med det år patienten fyller och t.o.m. det år han eller hon fyller är bidraget . – Från och med det år patienten fyller är bidraget . Även om tandvårdsbidraget i första hand är tänkt att användas vid undersökningar och förebyggande behandling får det också användas för andra åtgärder (). Det får dock inte användas vid kosmetisk behandling, som t.ex. tandblekning. Särskilt tandvårdsbidrag infördes och riktar sig till personer som har sjukdomar eller funktionsnedsättningar som medför risk för försämrad tandhälsa. Bidraget får användas för betalning av ersättningsberättigade förebyggande tandvårdsåtgärder. föreskrifter (SOSFS 2012:16) om särskilt tandvårdsbidrag ska tillämpas vid bedömningen av om en patient har rätt till bidraget. Det är fri prissättning inom tandvården i . () beslutar om referenspriser för de tandvårdsåtgärder som ingår i det statliga tandvårdsstödet. Referenspriset är ett normalpris för en behandling och ligger till grund för beräkningen av hur stor del av kostnaden staten betalar vid en tandvårdsbehandling. Om vårdgivaren tar ut ett högre pris än det som är angett i referensprislistan baseras tandvårdsstödet på referenspriset, och patienten får själv betala mellanskillnaden. Om vårdgivarens pris är lägre än referenspriset beräknas tandvårdsstödet på det pris patienten betalar. Som exempel kan nämnas att referenspriset för en basundersökning utförd av en tandläkare i allmäntandvård är och för en kompletterande eller akut undersökning (). Detta högkostnadsskydd innebär att patienten vid större behandlingar bara behöver betala en del av kostnaden själv. Högkostnadsskyddet börjar gälla när en patient har fått åtgärder utförda vars sammanlagda referenspris överstiger (3 § föreskriften HSLF-FS 2017:39 om statligt tandvårdsstöd). Sedan får patienten ersättning för – av kostnader med ett referenspris – av kostnader med ett referenspris som överstiger . Avtal om abonnemangstandvård, även kallat frisktandvårdsavtal, är ett avtal mellan vårdgivaren och patienten om att vårdgivaren av till ett fast pris ska utföra den tandvård som patienten behöver i form av 1. undersökningar och utredningar 2. hälsofrämjande insatser 3. behandling av sjukdoms- och smärttillstånd 4. reparativ vård. De allmänna och särskilda tandvårdsbidragen får användas för betalning enligt ett avtal om abonnemangstandvård. Tandvårdsersättning får inte lämnas för sådana tandvårdsåtgärder som omfattas av ett avtal om abonnemangstandvård. Bakgrund och pågående arbete Av budgetpropositionen (prop. 2020/21:1 s. 47) framgår att regeringen har beslutat att tillfälligt anpassa bestämmelserna om ersättningsperioderna i det statliga tandvårdssystemet på grund av covid-19 för de patienter som inte kunnat besöka tandvården 2020 (Promemoria om särskild beräkning av tandvårdsersättning med anledning av sjukdomen covid-19, dnr S2020/05503/FS). Förlängningen börjar löpa . biföll regeringens förslag att för ändamålet öka anslaget 1:4 Tandvårdsförmåner med (rskr. 2020/21:156). Vidare nämns att () lanserade en webbaserad prisjämförelsetjänst för tandvård med namnet (s. 30). Prisjämförelsetjänsten ska öka möjligheten för allmänheten att få en bättre bild av priserna inom tandvården och möjliggöra prisjämförelser mellan olika tandvårdsmottagningar. I förlängningen är syftet enligt regeringen att prisjämförelsetjänsten ska stärka patientens ställning och öka konkurrensen på marknaden för tandvård. Utredningen om jämlik tandhälsa (S 2018:02) lämnade utredningen sitt betänkande När behovet får styra – ett tandvårdssystem för en mer jämlik tandhälsa (SOU 2021:8). Utredningen presenterar sina bedömningar och förslag när det gäller hela tandvårdssystemet, tandvård till barn och unga vuxna, tandvård till vuxna utan särskilda behov samt till vuxna med särskilda behov. – Tandvårdslagen bör innehålla vissa etiska principer för tandvårdens prioriteringar. Behovssolidaritetsprincipen om att den som har det största behovet av tandvård ska ges företräde till tandvården ska föras in i tandvårdslagen. Principen om att tandvården ska ges med respekt för alla människors lika värde och för den enskilda människans värdighet ska föras in i tandvårdslagen. – Tandvårdslagen bör innehålla principer för tandvårdens organisering. Helt eller delvis offentligt finansierad tandvårdsverksamhet ska vara organiserad så att den främjar kostnadseffektivitet. Helt eller delvis offentligt finansierad tandvårdsverksamhet ska organiseras så att den kan ges nära befolkningen. Om det är motiverat av kvalitets- eller effektivitetsskäl, får tandvården koncentreras geografiskt. – Regionens planeringsansvar för tandvården med utgångspunkt i befolkningens behov förutsätter en fungerande samverkan mellan regionen och offentliga och privata vårdgivare. Ett förtydligande införs i tandvårdslagen om att privata vårdgivare, vid anmodan av den region inom vilken de verkar, ska samverka med regionen i dess planering och utveckling av tandvården. – Bestämmelser om att tandvården ska stå i överensstämmelse med vetenskap och beprövad erfarenhet förs in i tandvårdslagen. – Tandvårdens utvecklings- och förändringsarbete bör stimuleras, dels för att möjliggöra samverkan med hälso- och sjukvården och omsorgen i ett gemensamt utvecklingsarbete, dels för att utveckla för tandvården specifika områden. Det av regionerna inrättade nationella programområdet för tandvård (NPO tandvård) bör göra en behovsinventering i syfte att fastställa hur tandvårdens utvecklings- och förändringsbehov ser ut, vilka aktörer som bör medverka i olika delar, hur samverkan med övrig hälso- och sjukvård och omsorg kan utvecklas samt om det är motiverat med särskilda utvecklingsmedel för tandvården. – Vårdgivarens ansvar för att ge patienten information om behandling och egenvård tydliggörs i tandvårdslagen. En följdändring införs även i patientsäkerhetslagen. – Det tillvägagångssätt som vårdgivaren har för att patienten ska få tandvårdsstöd för sin behandling tydliggörs för ökad följsamhet i lagen om statligt tandvårdsstöd. – Tandvårdslagen ändras så att det är regionen och inte folktandvården som ska ansvara för en fullständig tandvård till barn och unga vuxna och specialisttandvård för vuxna. Utredningen föreslår även följande – En undersökning hos tandvården ska kosta per besökstillfälle. Allmänt tandvårdsbidrag (ATB) och särskilt tandvårdsbidrag (STB) upphör. – Varje individ får en individuell tandhälsoplan. De med störst risk för tandsjukdomar ska få mest stöd. – Unga vuxna ska ingå i det statliga tandvårdsstödet. – Patienter med särskilda behov ska få ett mer jämlikt stöd. Ett statligt selektivt tandvårdsstöd som en del av det statliga tandvårdsstödet föreslås omhänderta flertalet av dagens patienter med särskilda behov. Utredningen har därutöver kostnadsberäknat fyra alternativa modeller för ett nytt eller justerat statligt högkostnadsskydd, som tar ett första steg för att i sin utformning bli mer likt hälso- och sjukvårdens system. De fyra alternativen bedöms innebära ökade kostnader för staten med mellan 1,6 och . , samt föreslås få i uppdrag att utveckla, reglera och genomföra reformerna. Utredningen föreslår att de nya reformerna träder i kraft . Utredningsbetänkandet bereds i . Behörighetsutredning överlämnade slutbetänkandet Kompetens och ansvar (SOU 2010:65) . Vad avser tandtekniker gjorde utredningen följande överväganden (s. 191): finns en högskoleutbildning för tandtekniker och utbildningen leder fram till en yrkesexamen. Tandtekniker utför kvalificerade arbetsuppgifter som har betydelse för patientsäkerheten och det intryck vi fått är att tandtekniker i allt större omfattning har patientkontakt. Tandtekniker är också reglerade i flera nordiska länder och en legitimation skulle underlätta rörligheten för yrkesgruppen inom dessa länder. Enligt vår mening är det emellertid tandläkaren som har ansvaret för behandlingen som helhet, även om t.ex. en krona som sätts in i patientens mun tillverkats av en tandtekniker. Det är också tandläkaren som ställer diagnos samt bestämmer om behandling. Vårt intryck är vidare att tandtekniker i första hand arbetar med materialet och att arbetet som innefattar patientkontakt främst avser estetiska aspekter som färgval m.m. Tandteknikernas tillverkade ersättningar omfattas också av lagstiftningen för medicintekniska produkter. Vid en sammanvägning anser vi att legitimation eller någon annan behörighetsreglering inte bör införas för tandtekniker. Betänkandet bereddes i och ärendet (dnr S2010/7337/FS) avslutades med regeringsbeslut . Motionsyrkanden om tandvård behandlades i utskottets betänkande 2019/20:SoU11. Motionsyrkandet avstyrktes (s. 95). biföll utskottets förslag till riksdagsbeslut (rskr. 2019/20:275). Utskottet kan konstatera att utredningen om en jämlik tandvård lämnade sitt betänkande (SOU 2021:8) och att utredningen presenterar sina bedömningar och förslag när det gäller hela tandvårdssystemet, tandvård till barn och vuxna, tandvård till vuxna såväl utan som med särskilda behov. Betänkandet bereds i . Denna beredning bör inte föregripas. Motionerna 2020/21:531 (KD), 2020/21:1832 (SD) yrkande 54, 2020/21:2745 (KD) yrkande 15, 2020/21:3141 (KD) yrkandena 45, 47 och 48 samt 2020/21:3276 (L) yrkandena 1, 3–8 och 10 bör avslås. Motionsyrkanden som bereds förenklat avslår motionsyrkanden som rör samma eller i huvudsak samma frågor som har behandlat tidigare . Jämför särskilt yttrande 1 (M), 2 (SD), 3 (C), 4 (V), 5 (KD) och 6 (L). De motionsyrkanden som tas upp i bilaga 2 rör samma eller i huvudsak samma frågor som har behandlats tidigare bl.a. i betänkandena /19:SoU8 Hälso- och sjukvårdsfrågor, 2019/20:SoU1 Utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg, 2019/20:SoU4 Äldrefrågor och 2019/20:SoU9 Socialtjänst och barnfrågor avslog yrkandena i enlighet med utskottets förslag. Utskottet ser ingen anledning att nu göra en annan bedömning när det gäller de väckta förslagen. Motionsyrkandena bör avslås. och styrning, punkt 1 (M) av (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:2953 av m.fl. (C) yrkande 8, 2020/21:3135 av m.fl. (M) yrkande 11, 2020/21:3136 av m.fl. (M) yrkandena 15 och 50 samt 2020/21:3137 av m.fl. (M) yrkandena 5 och 21 samt 2020/21:169 av m.fl. (V) yrkande 16, 2020/21:420 av Per Lodenius (C), 2020/21:1430 av (S), 2020/21:1610 av (C), 2020/21:1623 av m.fl. (SD) yrkande 43, 2020/21:1705 av (M), 2020/21:2028 av Per Ramhorn m.fl. (SD) yrkandena 8, 10–12, 46, 47, 84, 86 och 87, 2020/21:2029 av Per Ramhorn m.fl. (SD) yrkande 2, 2020/21:2030 av m.fl. (SD) yrkande 5, 2020/21:2365 av Lawen Redar m.fl. (S), 2020/21:2696 av m.fl. (MP) yrkande 23, 2020/21:2952 av m.fl. (C) yrkande 8, 2020/21:3141 av m.fl. (KD) yrkandena 3, 18 och 35, 2020/21:3229 av m.fl. (L) yrkandena 1 och 9, 2020/21:3260 av m.fl. (L) yrkande 7, 2020/21:3276 av m.fl. (L) yrkande 2 och 2020/21:3637 av m.fl. (MP) yrkandena 35 och 40. Vi anser att lagstiftningen som reglerar vem som har vårdansvaret behöver uppdateras och förtydligas så att såväl regioner som kommuner har ett tydligt ansvar för att samordna och samarbeta kring vården av de mest sjuka och sköra. Regeringen bör se över detta. Även koordineringen av rehabilitering bör utvecklas. Regeringen behöver även se till att det tas fram en ersättningsmodell som är neutral när det gäller vilken metod patienten använt för att kontakta vården och omsorgen. Slutligen anser vi att de förbättringar som beskrivs i utredningen utveckling för god och nära vård är mycket angelägna för att stärka samverkan i hälso- och sjukvården, som förutsättningar och konsekvenser är tillräckligt belysta i dess betänkande SOU 2020:19. Vi vill därför att regeringen skyndsamt återkommer med förslag på de nödvändiga författningsändringar som beskrivs i betänkandet. och styrning, punkt 1 (SD) av Per Ramhorn (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:1623 av m.fl. (SD) yrkande 43, 2020/21:2028 av Per Ramhorn m.fl. (SD) yrkandena 8, 10–12, 46, 47, 84, 86 och 87, 2020/21:2029 av Per Ramhorn m.fl. (SD) yrkande 2 och 2020/21:2030 av m.fl. (SD) yrkande 5 och 2020/21:169 av m.fl. (V) yrkande 16, 2020/21:420 av Per Lodenius (C), 2020/21:1430 av (S), 2020/21:1610 av (C), 2020/21:1705 av (M), 2020/21:2365 av Lawen Redar m.fl. (S), 2020/21:2696 av m.fl. (MP) yrkande 23, 2020/21:2952 av m.fl. (C) yrkande 8, 2020/21:2953 av m.fl. (C) yrkande 8, 2020/21:3135 av m.fl. (M) yrkande 11, 2020/21:3136 av m.fl. (M) yrkandena 15 och 50, 2020/21:3137 av m.fl. (M) yrkandena 5 och 21, 2020/21:3141 av m.fl. (KD) yrkandena 3, 18 och 35, 2020/21:3229 av m.fl. (L) yrkandena 1 och 9, 2020/21:3260 av m.fl. (L) yrkande 7, 2020/21:3276 av m.fl. (L) yrkande 2 och 2020/21:3637 av m.fl. (MP) yrkandena 35 och 40. Vi anser att regeringen bör verka för att dimensioneringen av intensivvårdsplatser ökar och att styrningen av dem intensifieras nationellt samt för att öka antalet andra vårdplatser. Vi anser vidare att det behövs en nationell rehabiliteringssamordnare med uppgiften att kartlägga brister, sprida goda exempel och föreslå nödvändiga reformer för bättre samverkan och tydligare ansvar. Samordnaren bör vidare analysera ojämlikheterna och lämna förslag på åtgärder för ökad jämlikhet. Vidare ser vi ett behov av att inrätta särskilda mottagningar för riskbrukare nationellt. Enligt vår mening finns det även ett behov av ett lagstadgat tillgänglighetskrav för ambulanser som anger hur skadade och svårt sjuka patienter ska nås inom . Regeringen bör vidare utreda möjligheterna att skyndsamt överföra specialistsjukvården i statlig regi med inslag från de norska och danska sjukvårdsmodellerna. Detta för att för att minska vårdköerna. Staten bör även ta ett större ansvar för dimensioneringen av specialistläkarna. En lämplig utredare bör få i uppdrag att genom en statlig samordnare ta reda på hur en omfattande sjukvårdsreform ska genomföras med start . I det sammanhanget bör man också genomföra en genomgående översyn och omstrukturering av regionernas nuvarande funktion och uppdrag med avslut . Regeringen bör vidta åtgärder för att uppnå allt detta. och styrning, punkt 1 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:2952 av m.fl. (C) yrkande 8 och 2020/21:2953 av m.fl. (C) yrkande 8 och 2020/21:169 av m.fl. (V) yrkande 16, 2020/21:420 av Per Lodenius (C), 2020/21:1430 av (S), 2020/21:1610 av (C), 2020/21:1623 av m.fl. (SD) yrkande 43, 2020/21:1705 av (M), 2020/21:2028 av Per Ramhorn m.fl. (SD) yrkandena 8, 10–12, 46, 47, 84, 86 och 87, 2020/21:2029 av Per Ramhorn m.fl. (SD) yrkande 2, 2020/21:2030 av m.fl. (SD) yrkande 5, 2020/21:2365 av Lawen Redar m.fl. (S), 2020/21:2696 av m.fl. (MP) yrkande 23, 2020/21:3135 av m.fl. (M) yrkande 11, 2020/21:3136 av m.fl. (M) yrkandena 15 och 50, 2020/21:3137 av m.fl. (M) yrkandena 5 och 21, 2020/21:3141 av m.fl. (KD) yrkandena 3, 18 och 35, 2020/21:3229 av m.fl. (L) yrkandena 1 och 9, 2020/21:3260 av m.fl. (L) yrkande 7, 2020/21:3276 av m.fl. (L) yrkande 2 och 2020/21:3637 av m.fl. (MP) yrkandena 35 och 40. Jag anser att det behövs en utredning och utvärdering av grön rehabilitering, dvs att göra olika aktiviteter i en grön miljö, delta i aktiviteter med djur eller att bara få vara på en rogivande plats i ett natur- eller kulturlandskap. Vidare behövs en vidareutveckling av gröna rehabiliteringstjänster i hela landet. Regeringen bör se till att en sådan görs. Dessutom anser jag att de förbättringar som beskrivs i utredningen utveckling för god och nära vård är mycket angelägna för att stärka samverkan i hälso- och sjukvården, som förutsättningar och konsekvenser är tillräckligt belysta i dess betänkande SOU 2020:19. Jag vill därför att regeringen skyndsamt återkommer med förslag på de nödvändiga författningsändringar som beskrivs i betänkandet. och styrning, punkt 1 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:169 av m.fl. (V) yrkande 16 och 2020/21:3135 av m.fl. (M) yrkande 11, 2020/21:2028 av Per Ramhorn m.fl. (SD) yrkande 10 och 2020/21:420 av Per Lodenius (C), 2020/21:1430 av (S), 2020/21:1610 av (C), 2020/21:1623 av m.fl. (SD) yrkande 43, 2020/21:1705 av (M), 2020/21:2028 av Per Ramhorn m.fl. (SD) yrkandena 8, 11, 12, 46, 47, 84, 86 och 87, 2020/21:2029 av Per Ramhorn m.fl. (SD) yrkande 2, 2020/21:2030 av m.fl. (SD) yrkande 5, 2020/21:2365 av Lawen Redar m.fl. (S), 2020/21:2696 av m.fl. (MP) yrkande 23, 2020/21:2952 av m.fl. (C) yrkande 8, 2020/21:2953 av m.fl. (C) yrkande 8, 2020/21:3136 av m.fl. (M) yrkandena 15 och 50, 2020/21:3137 av m.fl. (M) yrkandena 5 och 21, 2020/21:3141 av m.fl. (KD) yrkandena 3, 18 och 35, 2020/21:3229 av m.fl. (L) yrkandena 1 och 9, 2020/21:3260 av m.fl. (L) yrkande 7, 2020/21:3276 av m.fl. (L) yrkande 2 och 2020/21:3637 av m.fl. (MP) yrkandena 35 och 40. Jag anser att det finns ett behov av specialistmottagningar för läkemedelsberoende på regional nivå med statligt stöd och att sådana bör inrättas. Regeringen bör se över frågan. Dessutom anser jag att koordineringen av rehabilitering bör utvecklas. och styrning, punkt 1 (KD) av Acko Ankarberg (KD) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3141 av m.fl. (KD) yrkandena 3, 18 och 35 samt 2020/21:169 av m.fl. (V) yrkande 16, 2020/21:420 av Per Lodenius (C), 2020/21:1430 av (S), 2020/21:1610 av (C), 2020/21:1623 av m.fl. (SD) yrkande 43, 2020/21:1705 av (M), 2020/21:2028 av Per Ramhorn m.fl. (SD) yrkandena 8, 10–12, 46, 47, 84, 86 och 87, 2020/21:2029 av Per Ramhorn m.fl. (SD) yrkande 2, 2020/21:2030 av m.fl. (SD) yrkande 5, 2020/21:2365 av Lawen Redar m.fl. (S), 2020/21:2696 av m.fl. (MP) yrkande 23, 2020/21:2952 av m.fl. (C) yrkande 8, 2020/21:2953 av m.fl. (C) yrkande 8, 2020/21:3135 av m.fl. (M) yrkande 11, 2020/21:3136 av m.fl. (M) yrkandena 15 och 50, 2020/21:3137 av m.fl. (M) yrkandena 5 och 21, 2020/21:3229 av m.fl. (L) yrkandena 1 och 9, 2020/21:3260 av m.fl. (L) yrkande 7, 2020/21:3276 av m.fl. (L) yrkande 2 och 2020/21:3637 av m.fl. (MP) yrkandena 35 och 40. Vi anser att det behövs ett nationellt ramverk för ersättnings- och avgiftssystem som stöder behovsstyrd vård. Det är också angeläget att beakta vikten av att teambaserade och strukturerade rehabiliteringsinsatser finns tillgängliga i hela landet. Slutligen ser vi ett behov av en nationell process för nya investeringar.