bet · H801FiU22 · 2021-03-11 00:00:00 — Även detta är ett område som kännetecknas av en oerhört snabb utveckling. Det är viktigt att privatpersoner och företag kan dra nytta av teknisk utveck-ling, som vi måste minimera riskerna för att säkerställa förtroendet för finansmarknaderna. Därför är det positivt att vi nu tar fram gemensamma regler för att å ena sidan främja innovation, å andra sidan säkerställa att investerare och aktörer möter tydliga regler och att vi har ett starkt fokus på konsumentskydd. Även på försäkringssidan och när det gäller finansiell infrastruktur stärks arbetet med finansiell stabilitet. Här kan jag nämna den kommande översynen av Solvens II och det nya ramverket för återhämtning och resolution av centrala motparter eller CCP, som de kallas. Detta är något som stärker motståndskraften och minskar riskerna för spridningseffekter i ekonomin. blickar vi framåt mot ett nytt år. Jag gissar att jag inte är den enda på dagens utfrågning som längtar tillbaka till en normal, daglig tillvaro, där fikapaus innebär att vi också träffar våra kollegor vid kaffemaskinen i stället för över Skype. Det finns en del närliggande utmaningar som vi behöver vara vaksamma på. Även om bankerna nu har klarat de akuta faserna av krisen väl vet vi att stora delar av näringslivet har haft ett mycket utmanande år. Det är nog få som förväntar sig en snabb återgång till något slags nygammal normalitet. Här vill jag särskilt lyfta fram riskerna med nödlidande lån och att de kan komma att öka, särskilt mot bakgrund av en hög arbetslöshet och ett pressat näringsliv i flera europeiska länder. Om så sker kommer detta att pressa bankernas kapital och också deras kapacitet och vilja att låna ut. Vi hade ingen finanskris i det akuta skedet av pandemin. gäller det att säkerställa att efterspelet inte heller utlöser en sådan kris. Som en del av det arbetet har tagit fram en strategi för att hantera en möjlig ökning av nödlidande lån i spåren av covid-19. Vi välkomnar detta. Dessutom lever vi nu i en värld med fortsatt låga räntor, där bankers lönsamhet pressas. Försäkringsbolagen har svårt att generera en långsiktig avkastning. På global nivå ser vi också ökade säkerhetsrisker, bland annat olika fond- och kapitalförvaltare. vet vi att hushållens skuldsättning är fortsatt hög, vilket vi också hörde från de tre tidigare talarna. Den fortsätter att stiga, om än i något lägre takt. Detta är frågor som vi behöver fortsätta att följa framåt. Innan jag avslutar vill jag beröra ytterligare en viktig fråga framöver. Till följd av coronaviruset har regeringar, myndigheter och centralbanker runt om i hela världen genomfört kraftiga åtgärder för att minska effekterna på ekonomin och de finansiella marknaderna. Dessa åtgärder har varit nödvändiga, men de väcker också frågor om vilka risker som kan byggas upp i de finansiella systemen. När vi nu ser att vaccinet håller på att distribueras är det också läge att börja fundera på när och hur de åtgärder som har genomförts ska dras tillbaka eller trappas ned. Även om vi inte kan svara på dessa frågor utan har fortsatt fokus på att hantera pandemin återstår mycket arbete för att bekämpa smittspridningen. Inte minst behöver vi nu också förbereda oss för kommande diskussioner kring hur och när vi ska minska stöden för att få en återgång till det normala som inte i sig skapar oro. Med dessa ord vill jag återigen tacka för de tidigare talarnas inlägg och för inbjudan att komma hit och tala. Jag ser fram emot era frågor och en bra och givande diskussion. Ordföranden: Det samlade budskapet från de inledande talarna har ändå varit att relativt andra länder har klarat krisen bra, ekonomiskt sett. Jag kan tänka mig att det kan sitta någon hemma i tv-soffan som blir lite provocerad av detta – det är trots allt väldigt många som har det tufft just . Det är också därför som vi från finansutskottets och även tidigare talares sida har jobbat väldigt intensivt hela detta år med att få krisstöd på plats. Jag vill ändå ha detta sagt så att det inte låter som att allt är väldigt bra i just . Det finns verkligen utmaningar. Med detta sagt är det samlade budskapet från samtliga talare ändå att har kunnat klara denna kris relativt bra jämfört med andra länder tack vare att vi hade en låg statsskuld när vi gick in i krisen och, jämfört med andra länder, hög sysselsättning. Vi hade dessutom dragit lärdom av finanskrisen och byggt upp buffertar i finanssektorn. Vi har också kunnat genomföra många krisåtgärder som har haft effekt och kunnat mildra krisen. Detta är väldigt bra och viktigt. Det finns dock risker framöver; ni har pekat på flera av dem. Den största eller i alla fall den svåraste politiska utmaningen kommer säkert att bli långtidsarbetslösheten, som berördes en del. Den är ett reellt problem , och det är dessutom ett ganska svårt problem att få fler människor som har varit arbetslösa länge i jobb. Jag ska inleda frågestunden för ledamöterna med att ställa två frågor. Den ena handlar om de utmaningar vi ser framöver. Ni har pekat på en del av dem. Jag nämnde långtidsarbetslösheten, och någon har nämnt klimatet. var också inne på strukturomvandlingen, som kanske har gått snabbare i krisen. Hur kommer det nya normala att se ut? Kommer vi att resa, och kommer vi att bo på hotell? Vad kommer strukturomvandlingarna att få för effekter för ekonomins återhämtning? Detta skulle jag gärna vilja höra även de andra talarna tala lite mer om. Den andra fråga jag har gäller något som jag nu när jag har er samlade inte kan låta bli att ta upp och som har diskuterats mycket i medierna och bland yngre generationer : Gamestop och Reddit-gruppens aktion mot företaget. Det är en historia som rymmer oerhört mycket kittlande saker. Det är lite mot Goljat och de fattiga mot de rika. Det handlar om den reala ekonomin och den lilla människan som drabbas av överhetens spekula-tioner i den lilla människans olycka. I det här fallet handlar det om att man har blankat Gamestops aktie. Jag överdriver lite, men det är på grund av dessa omständigheter som det verkligen är en historia som griper tag och blir spridd. Detta har lett till en hel del oro. Senast kunde man läsa att det fanns misstankar om att ungefär samma aktörer låg bakom en del spekulationer mot värdet på silver på börsen. Min fråga på detta område är därför: Hur ser beredskapen ut för denna typ av aktioner framöver? Tror ni att de kommer att öka, och hur ser vår beredskap ut för detta i ? (M): Stort tack till alla fyra gäster för mycket intressanta dragningar! Vi befinner oss minst sagt i en väldigt speciell tid. Jag har två frågor av helt olika karaktär. Jag ska ta vid lite grann där finansmarknadsministern slutade gällande de stödpaket vi nu går fram med. Både finanspolitiken och penningpolitiken är ju, som sig bör, väldigt expansiva. Vi befinner oss verkligen i en djup kris, och det är många som drabbas hårt. I stabilitetsrådets protokoll kan man läsa att ni där för en diskussion om avvägningen framöver. Vi är inte riktigt där , som Per var inne på, men i vilken takt ska stödåtgärder fasas ut? Det vore roligt att höra hur stor risk ni ser för att det kan gå för fort respektive att det kan dra ut för länge . Vad ser ni för risker kring detta? Det är väldigt svårt att göra korrekta bedömningar. Just nu är vi mitt i krisen, men jag vill gärna höra era reflektioner kring detta. Sedan en helt annan fråga – det handlar om centralbankernas expanderande balansräkningar. I tas naturligtvis negativa sidoeffekter av en väldigt stor expansion upp. Men jag tänker kanske ännu mer på ECB. Deras balansräkning gick upp väldigt mycket under finanskrisen, men den backade inte tillbaka som utan har varit fortsatt hög. har den ökat från extremt höga nivåer. Detta kan man se med rätt stor oro på, och jag vill gärna höra vilka risker ni ser med detta och vilka exitstrategier ni ser som rimliga för centralbankerna. , : Tack för frågorna! Låt mig först säga att när det gäller den allmänna ekonomiska utvecklingen återkommer vi mer i detalj till penningpolitiken lite längre fram . När det gäller återhämtning i vid mening ser det, som andra har påpekat tidigare, ganska olika ut i olika delar av samhällsekonomin. I industrisektorn, där man producerar saker – sådant man kan ta på – har det, något förenklat, hänt mycket mindre än i de sektorer av samhällsekonomin där människor träffar andra människor. Det är den senare delen som mer eller mindre har varit i olika skeden av nedstängning, inte bara i utan, framför allt, i väldigt många andra länder. Detta leder i sin tur till, vilket vi såg tidigare under presentationerna, att vi får en tudelning av arbetsmarknaden, där det inte har hänt så mycket i vissa delar men väldigt mycket mer i andra. Vi vet kriser att det när arbetslösheten går upp normalt sett tar innan den faller. Detta leder sannolikt till att det krävs ganska mycket specialåtgärder inom arbetsmarknadens ram, vilket ju ligger utanför det jag sysslar med, för att på ett eller annat sätt hantera den frågeställningen och den tudelning vi har att leva med. Detta kommer inte minst att påverka många yngre människor, som har svårare att komma in på arbetsmarknaden eller har valt delar av arbetsmarknaden där det är svårt att få sitt första jobb och där det är vanligt att man får sitt första jobb. Även om en normalisering inträffar kommer vi alltså att leva med konsekvensen av det som skett och det som fortsättningsvis sker, både i och omvärlden, när det gäller arbetsmarknadens utformning. Sedan frågar man om Gamestop, Reddit, begrepp som optioner och blankning och vad som händer med silverpriset. Det är nog inte så stor skillnad den här gången jämfört med många tidigare gånger. Normalt sett gäller att om det verkar för bra för att vara sant brukar det vara på det sättet, och ska man vara försiktig. Om man ser en del av dessa handelsmönster närmast som ett val mellan att spela på lotto eller göra detta är det naturligtvis alltid så att vissa kommer att tjäna väldigt mycket. Om det sedan berodde på klokskap eller slumpen är otroligt svårt att avgöra. Andra kommer högst sannolikt att förlora. Men det som inte försvinner som en konsekvens av denna episod – berörde detta tidigare när det gäller obligationsmarknaden, framför allt marknaden för företagsobligationer – är att frågeställningar om hur man handlar, vilken transparens som råder, vilken information som finns tillgänglig och hur detta går till hamnar i fokus efter sådana här förlopp. Normalt sett lönar det sig alltid att bli mer tydlig och fundera kring de regelverk som styr detta. Om man ger sig in i det här ska man åtminstone förstå vilka risker man tar. I annat fall brukar det tyvärr komma surt efter. När det gäller frågeställning om i vilken takt åtgärderna ska avvecklas måste de som tittar på detta avgöra, när man så att säga har facit i hand. Man kan inte veta i förväg. När jag pratade om dessa frågeställningar sa jag när det gäller förlopp att detta i någon mån är som ett slalomlopp där någon flyttar på pinnarna . Man får helt enkelt göra om . Det är lätt att med facit i hand säga vad som borde ha gjorts, men det är normalt sett betydligt färre som vill vara med och fatta besluten när det är dimmigt och man bör och måste fatta dem. Från ett centralbanksperspektiv är kostnaderna för att hålla kvar åtgärderna lite för länge, om någon senare hävdar det, under rådande omständigheter låga. Vi vet att vi kommer att leva med hög arbetslöshet under , högre . Och vi vet att inflationen är under vårt inflationsmål, vilket ju är en huvudfråga för vår del. Om det då dröjer ett tag innan vi avvecklar åtgärderna är det bättre att göra så än att ta i och avveckla dem väldigt snabbt. När det gäller centralbankernas balansräkningar kan jag som startpunkt ta det gjorde i samband med den stora, globala finanskrisen . De åtgärder som vi vidtog då när vår balansräkning växte snabbt avvecklades mer eller mindre av sig själva. Egenheterna på teknisk nivå är egentligen inte annorlunda . eller senare förfaller olika obligationer. Antingen ersätter man dem eller så förfaller de, och när de förfaller krymper likviditetsöverskottet. Det är alltså inte särskilt svårt eller tekniskt besvärligt att så sakteliga – det är absolut inte en fråga – ha en balansräkning som krymper. När det gäller ECB:s balansräkning har en del av andra frågeställningar som har gjort det svårare att hålla igång den ekonomiska aktiviteten på olika håll. Inte minst finns det kvar ett visst mått av tudelning mellan nord och syd. Det finns också bekymmer när det gäller statsskuldernas storlek, som skiljer sig mellan nord och syd. Detta gör att det är besvärligare och svårare för ECB att hantera dessa frågeställningar. På olika håll i har man också ganska hårdnackat undvikit att tillåta strukturomvandling i den europeiska finanssektorn. Detta innebär att man ska trycka ut, om jag uttrycker mig så, penningpolitiken via en finanssektor och ett banksystem som inte fungerar särskilt väl. Det försvårar naturligtvis när det gäller att utöva penningpolitik; man har helt enkelt en sämre fungerande transmissionsmekanism. Det innebär att man får hålla på ungefär som på annat håll när det gäller centralbanksverksamhet: dra på när exit kan tänkas inträffa. Här får vi en sammanblandning av konjunkturfrågeställningar, vilket oftast är det vi fokuserar på när det gäller penningpolitik, och strukturfrågeställningar, som ju förr eller senare behöver hanteras på ett eller annat sätt. Undviker man strukturomvandling vet vi av erfarenhet att vi långsiktigt får en lägre levnadsstandard än vi annars skulle ha fått. Att struktur och konjunktur glider ihop underlättar inte på något sätt de åtgärder man behöver vidta från centralbankshåll på kort sikt. , : Fru ordförande! Jag ska försöka hålla mig relativt kort. När det gäller strukturförändringar är det en väldigt bra fråga. Jag har egentligen inget riktigt bra svar. Jag tror att det bästa svaret kanske hänger ihop med svaret på de andra frågorna. Ju längre vi håller kvar stödåtgärderna, som jag också håller med om är viktiga att hålla fast vid i krisen som den ser ut , desto mindre strukturomvandling får vi. Jag kan ta ett exempel: fastighetssektorn. Om fastighetssektorn får omsättningsstöd och låga finansieringskostnader, vilket den får delvis tack vare de olika stödåtgärder som vidtagits, är det en del som förutspår en förändring av sektorns struktur. Återigen – jag vet förstås inte exakt, men det finns sådana diskussioner. Vad händer med shoppingcentrum? Ska vi jobba mer hemma? Det är klart att strukturförändringen fördröjs så länge stödåtgärderna ligger kvar. Detta tycker jag illustrerar faran med att låta dem ligga kvar för . Det är i någon mening prissignalerna som ska styra strukturförändringen. Det blir svårare att låna och svårare att få aktiekapital. Så brukar det typiskt sett vara i svagare branscher. Om de signalerna inte finns där kommer detta att skjutas . Strukturförändringar kommer vi att få, men de har lite grann att göra med frågorna om stödåtgärderna. Jag kommer tillbaka till detta; jag ska bara säga något om Gamestop. Jag tycker möjligtvis, ordförande, att du ger en lite förenklad bild i din beskrivning. Visst är det i någon mening småsparare mot stora, men jag tror inte att detta kommer att sluta väl. Jag tror att väldigt många småsparare kommer att förlora väldigt mycket pengar när den här resan är över. Det beskrivs nu som att alla har köpt och priserna har gått upp, och därför har alla tjänat pengar. Alla hedgefonder har blankat och sålt, och därför har de förlorat pengar. Så kommer inte end game att se ut, utan andra kommer också att ha förlorat mycket pengar. Kanske viktigare är att detta väcker frågor om marknadsstrukturen. Har det förekommit marknadsmanipulation? Hur ska vi se på blankning av väldigt illikvida aktier eller aktier med ganska begränsad omsättning? Här finns regelverk, och hade detta hänt på svensk mark hade vi definitivt haft diskussioner, som man nu har i , om ifall det är fråga om någon typ av marknadsmanipulation. Också kanske viktigare är, tycker jag, att ju fler sådana här historier vi får se, desto mindre relevant kommer aktiemarknaden att bli för kapitalallokering. Vi kommer helt enkelt att se stora bolag röra sig bort från börsen om detta blir ett stående inslag i aktiemarknadens funktion. Jag är ganska bekymrad över detta. Om börsen, som – tror jag – skrev för , håller på att bli ett kasino i stället för något annat är det långsiktigt väldigt allvarligt. Det var lite tankar kring den frågan. Vad gäller stödpaketen håller jag med om att priset för att hålla kvar stödåtgärderna är ganska begränsat. Men om jag skulle peka på en risk tror jag att den snarare är att de ligger kvar för länge än . Det finns, tror jag, ganska starka incitament att hålla kvar stöden hos dem som får dem. Kanske finns det också – det kan ni bättre i finansutskottet – en politisk dynamik som är ganska svår att hantera, nämligen att man i någon mening ska säga nej till några som har fått stöd. Det är klart att några av dem kommer att göra ganska stort motstånd. Återigen – vi är inte där , men vi kommer förr eller senare att behöva hamna där. Då skulle jag säga att risken snarare är att stöden ligger kvar för . Detta har att göra med fråga om centralbankernas balansräkningar. har mycket bra, tycker jag, beskrivit hur centralbankerna har tagit till sina balansräkningar för att hantera räntesättningen i ekonomin. Detta är helt rätt och rimligt. Centralbankernas mandat och uppgifter har dock ökat väldigt kraftigt. Man är lender of last resort till bankerna – det lärde vi oss i textboken. Man är kanske också kreditgivare of last resort, när det gäller företagsobligationsköpen. Jag säger inte att det är så i , för förhoppningsvis är detta inte varaktigt. Men det skulle kunna vara så i en del andra länder och till exempel i ECB. Man är kanske market maker of last resort, det vill säga man upprätthåller likviditeten på dessa marknader. Om vi tar exemplet med ECB, som var lite inne på, kan man fråga sig om det ens är möjligt för ECB att sluta köpa italienska statspapper, eller för den delen företagspapper. Vad händer då? Har man blivit en så stor aktör att det tillfälliga blir för evigt? Jag måste säga att jag tycker att detta är bekymmersamt. Varje enskilt beslut går att motivera och kan ses som rimligt och rätt. Men vad detta leder till framöver, med de enormt uppblåsta balansräkningarna och centralbankerna som de facto har tagit över en stor del av finansieringen av statsskulder i södra , tycker jag väcker ett antal frågor. Ordföranden: Jag ska bara säga att det självklart var en väldigt förenklad bild av Gamestopaffären som jag redogjorde för. Jag redogjorde för bilden som i alla fall någon uppenbarligen känner ett intresse av att sprida. Det kan man också fundera på – vem det är som har det intresset. , Riksgälden: Jag var ju inne på mer långsiktiga effekter. Jag tror att vi kommer att se en påverkan på vårt arbetssätt och vår konsumtion, handel med mera. Jag var redan inne på det en del. Vad gäller Gamestop tror jag att jag passar på frågan men med tillägget att jag tror att vanliga hushåll ska vara väldigt försiktiga när det gäller att handla med komplicerade finansiella produkter som derivat eller att spekulera mot dem som håller på med olika typer av derivat, som blankningar med mera. Försiktighet är det råd som jag skulle vilja skicka med. Vad gäller att avveckla skulle jag vilja slå ihop frågor. När ska man avveckla den expansiva politiken? Ja, en del av politiken är ju temporär och kommer att avveckla sig själv. var inne på den typen av effekter. Då är frågan om den ska förlängas eller inte. Jag tycker att man inte ska avveckla den expansiva politiken förrän man ser tydliga effekter på sysselsättning, arbetslöshet, tillväxt och priser. Jag tror inte att man ska vara rädd för en viss form eller typ av överhettning. Det kan till och med vara lite bra för långtidsarbetslösheten om man har en kortare överhettning. Man får tillbaka folk in som tränas på arbetet och då får upp konkurrenskraft på arbetsmarknaden. Det här förtar emellertid inte behovet av olika typer av strukturåtgärder. Jag var inne på vilken typ av strukturåtgärder jag tycker att man ska vidta och växla över politiken till. Strukturåtgärder behöver inte vara åtstramande på något sätt, utan de kan tvärtom vara expansiva om man så vill. Jag tror att jag låter bli att kommentera ECB:s balansräkning. Finansmarknadsminister (MP): Fru ordförande! Tack för bra, värdefulla och viktiga frågor! Jag vill börja med att prata om hur vi går tillbaka till en normalt fungerande ekonomi. Vi kan börja med att konstatera att vi inte är där , långt därifrån, utan att det är mycket som återstår att göra – inte minst att se till att vi kan få vaccinationer som gör att vi kan upprätthålla folkhälsan och minska dödligheten och i ett senare skede förhoppningsvis återgå till mer normala mönster. Jag tror dock och hör också från de flesta bedömare att normala mönster kanske inte kommer att vara exakt som de var innan pandemin slog till. Vi har till exempel fått en digital mognad som har gått väldigt snabbt genom de nya arbetsformer och mötesformer som vi ägnar oss åt. Vi har också fått förändrade resmönster. Vi kanske till viss del har fått förändrade värderingar. Vi har upptäckt värden som vi kanske inte noterat tidigare. När vi inte kunnat resa utomlands har vi upptäckt hur fantastiskt är, till exempel. Det här tror jag kan vara saker som påverkar vårt samhälle också . Det är viktigt att vi när vi går tillbaka till en mer normal ekonomi också noterar att de förändringar som sker inte är statens uppgift att motverka. Om vi till exempel kommer att fortsätta arbeta hemifrån och inte arbeta lika mycket på våra arbetsplatser – det kanske handlar om att man jobbar hemma – kommer det ändå att påverka behovet av kontorsyta på marknaden ganska kraftigt. Där ser inte jag att det är statens uppgift att till varje pris se till att den som hyr ut kontorslokaler fortsätter att hyra ut kontorslokaler. Då kanske det är bättre att de lokalerna används för att minska bostadsbristen, som ju också är ett stort och akut problem i vårt samhälle. Här har vi gett i uppdrag till att se om det finns några hinder för den omvandling som potentiellt kan ske för att ta bort strukturer som kan låsa fast till exempel en fastighetsägare i en viss användning och göra det omöjligt att använda fastigheten flexibelt. Den typen av ingångsmetod tycker jag är klok – att ta bort potentiella hinder för en strukturomvandling som kan behöva ske och som kan vara nyttig för vår ekonomi. Ett annat exempel är transportsidan, där en av pandemins effekter är att flygandet har minskat extremt mycket. Där är fortfarande domaren ute i fråga om vad som kommer att bli den långsiktiga effekten. Kommer vi att flyga på samma nivå som vi har gjort tidigare, eller kommer vi att hålla oss hemma mer eller hitta andra transportslag? Jag ser inte att det är statens roll att bestämma hur vi som medborgare ska transportera oss. Visar det sig att det blir minskad efterfrågan på flygtjänster, ja, då måste också den strukturomvandlingen tillåtas ske när det gäller antalet flygbolag och omfattningen på deras verksamhet men också till exempel när det gäller infrastrukturen för flygbranschen. Här har vi en uppgift att göra – att noggrant följa utvecklingen och vara noggranna med att anpassa även statens verksamheter till det som kanske blir det nya normala. Jag ska också säga några ord om Gamestop. Jag håller med om att det är en intressant utveckling. Vi måste lära oss av det som händer och se hur vi kan utveckla våra regelverk. Jag vill börja med att poängtera att det här var en händelse på en börs i . Det var alltså inget som gjordes i , även om det är något av ett globalt fenomen och de kommunikationsplattformar som används är globala och används från alla länder.