bet · H801CU6 · 2021-03-11 00:00:00 — Utskottet föreslår två tillkännagivanden till regeringen med anledning av motionsyrkanden som rör vårdnadsöverflyttning och adoption vid familjehemsplaceringar respektive testamentsregister. • Regeringen bör återkomma med de lagförslag som kan anses påkallade för att säkerställa dels att barnets bästa verkligen går före alla andra intressen när det gäller vårdnadsöverflyttning och adoption vid familjehemsplaceringar, dels att prövningen av en fråga om vårdnadsöverflyttning till familjehemsföräldrar görs i den ordning som är mest lämplig och ändamålsenlig. • Regeringen bör prioritera arbetet med frågan om ett testamentsregister samt ta nödvändiga initiativ för att inrätta ett frivilligt sådant register i det allmännas regi. Utskottet föreslår att avslår övriga motionsyrkanden som behandlas i betänkandet, bl.a. med hänvisning till tidigare ställningstaganden och pågående arbete. Motionsyrkandena handlar bl.a. om bodelningsförrättningen, sambolagens tillämpning på underåriga, föräldraskap vid surrogatarrangemang i utlandet, automatisk gemensam vårdnad för ogifta föräldrar, gode män och förvaltare samt elektroniska dokument i familjerättsliga sammanhang. I betänkandet finns 23 reservationer (S, M, SD, C, V, KD, L, MP) och ett särskilt yttrande (V). I en av reservationerna (S, V, MP) föreslås att inte ska göra något tillkännagivande till regeringen i fråga om vårdnadsöverflyttning och adoption vid familjehemsplaceringar. Fem yrkanden i en motion från allmänna motionstiden /20. Ett nittiotal yrkanden i motioner från allmänna motionstiden /21. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Kraven på trossamfunden och deras vigselförrättare Villkoren för borgerliga vigselförrättare Rätt för borgerliga vigselförrättare att förrätta vigslar i främmande stater Formerna för att ingå äktenskap Erkännande av äktenskap mellan personer av samma kön Giftorättens omfattning vid bodelning Makars pensionsrättigheter vid bodelning Sambolagens tillämpning på underåriga Föräldraskap vid surrogatarrangemang i utlandet Vårdnadsöverflyttning och adoption vid familjehemsplaceringar Automatisk gemensam vårdnad för ogifta föräldrar Överförmyndare, gode män och förvaltare Särkullbarns och efterlevande makes arvsrätt Arvsrätt i fråga om digitala tillgångar Elektroniska dokument i familjerättsliga sammanhang 1.Kraven på trossamfunden och deras vigselförrättare, punkt 1 (SD) 2.Erkännande av äktenskap mellan personer av samma kön, punkt 5 (V) 3.Betänketid vid äktenskapsskillnad, punkt 6 (M) 4.Giftorättens omfattning vid bodelning, punkt 7 (L) 5.Bodelningsförrättningen, punkt 9 (M, C) 6.Sambolagens tillämpning på underåriga, punkt 10 (C, L) 7.Samboegendom, punkt 11 (C) 8.Föräldraskap vid surrogatarrangemang i utlandet, punkt 12 (M, C, L) 9.Vårdnadsöverflyttning och adoption vid familjehemsplaceringar, punkt 13 (S, V, MP) 10.Adoption i övrigt, punkt 14 (L) 11.Automatisk gemensam vårdnad för ogifta föräldrar, punkt 15 (SD, C, L) 12.Överförmyndare, gode män och förvaltare, punkt 17 (M) 13.Överförmyndare, gode män och förvaltare, punkt 17 (SD) 14.Överförmyndare, gode män och förvaltare, punkt 17 (KD, L) 15.Överförmyndare, gode män och förvaltare, punkt 17 (C) 16.Framtidsfullmakter, punkt 18 (C) 17.Framtidsfullmakter, punkt 18 (L) 18.Dödförklaring, punkt 19 (M) 19.Särkullbarns och efterlevande makes arvsrätt, punkt 21 (M) 20.Arvsrätt för kusiner, punkt 22 (SD) 21.Förverkande av arvsrätt, punkt 23 (L) 22.Arvsrätt i fråga om digitala tillgångar, punkt 24 (SD) 23.Elektroniska dokument i familjerättsliga sammanhang, punkt 26 (SD, C, KD, L) En könsneutral föräldrabalk, punkt 16 (V) Bilaga Förteckning över behandlade förslag Motion från allmänna motionstiden /20 Motioner från allmänna motionstiden /21 Utskottets förslag till riksdagsbeslut Kraven på trossamfunden och deras vigselförrättare 2020/21:656 av m.fl. (SD) yrkande 10. Reservation 1 (SD) Villkoren för borgerliga vigselförrättare 2020/21:1476 av (S). Rätt för borgerliga vigselförrättare att förrätta vigslar i främmande stater 2020/21:966 av och (båda M) yrkandena 1 och 2. Formerna för att ingå äktenskap 2020/21:1144 av (M) och 2020/21:2679 av (L). Erkännande av äktenskap mellan personer av samma kön 2020/21:597 av m.fl. (V) yrkandena 24 och 25 samt 2020/21:2133 av m.fl. (S) yrkande 6. Reservation 2 (V) 2020/21:3103 av m.fl. (M) yrkande 13. Reservation 3 (M) Giftorättens omfattning vid bodelning 2020/21:3248 av m.fl. (L) yrkande 8. Reservation 4 (L) Makars pensionsrättigheter vid bodelning 2020/21:1710 av (M) yrkande 1 och 2020/21:3558 av och (båda M) yrkande 5. 2020/21:2653 av och (båda M), 2020/21:2951 av m.fl. (C) yrkande 2 och 2020/21:3103 av m.fl. (M) yrkande 18. Reservation 5 (M, C) Sambolagens tillämpning på underåriga 2020/21:3275 av m.fl. (L) yrkande 27. Reservation 6 (C, L) 2020/21:2951 av m.fl. (C) yrkande 1. Reservation 7 (C) Föräldraskap vid surrogatarrangemang i utlandet 2020/21:2951 av m.fl. (C) yrkande 10.1 och 2020/21:3103 av m.fl. (M) yrkande 2. Reservation 8 (M, C, L) Vårdnadsöverflyttning och adoption vid familjehemsplaceringar ställer sig bakom det som utskottet anför om vårdnadsöverflyttning och adoption vid familjehemsplaceringar och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:2951 av m.fl. (C) yrkande 31 och 2020/21:3103 av m.fl. (M) yrkande 7.1 och 2020/21:1301 av m.fl. (M) yrkandena 1 och 2, 2020/21:3103 av m.fl. (M) yrkandena 9 och 10 samt 2020/21:3139 av m.fl. (M) yrkandena 3 och 6. Reservation 9 (S, V, MP) 2020/21:3248 av m.fl. (L) yrkande 5 och 2020/21:3275 av m.fl. (L) yrkande 21. Reservation 10 (L) Automatisk gemensam vårdnad för ogifta föräldrar 2020/21:655 av m.fl. (SD) yrkande 7.1, 2020/21:1611 av m.fl. (SD) yrkandena 5–7, 2020/21:1832 av m.fl. (SD) yrkandena 37–39 och 2020/21:2951 av m.fl. (C) yrkande 11. Reservation 11 (SD, C, L) 2020/21:179 av m.fl. (V) yrkande 1. Överförmyndare, gode män och förvaltare 2019/20:2021 av (M) yrkandena 1–5, 2020/21:742 av (S), 2020/21:1324 av m.fl. (M) yrkandena 1–8, 2020/21:1616 av m.fl. (SD) yrkandena 3–7, 2020/21:1999 av m.fl. (S), 2020/21:2032 av m.fl. (SD) yrkandena 55 och 56, 2020/21:2435 av ClasGöran och (båda S), 2020/21:2951 av m.fl. (C) yrkandena 41 och 42, 2020/21:3103 av m.fl. (M) yrkande 16, 2020/21:3231 av (L) yrkande 1, 2020/21:3248 av m.fl. (L) yrkande 12 och 2020/21:3451 av m.fl. (SD) yrkandena 1–3. Reservation 12 (M) Reservation 13 (SD) Reservation 14 (KD, L) Reservation 15 (C) 2020/21:2405 av (S) yrkande 1, 2020/21:2951 av m.fl. (C) yrkande 3 i denna del och 2020/21:3248 av m.fl. (L) yrkande 9. Reservation 16 (C) Reservation 17 (L) 2020/21:3103 av m.fl. (M) yrkande 19. Reservation 18 (M) 2020/21:1065 av (M) yrkandena 1 och 2, 2020/21:1529 av (L), 2020/21:2318 av Boriana (M) och 2020/21:3516 av m.fl. (M). Särkullbarns och efterlevande makes arvsrätt 2020/21:1067 av (M) och 2020/21:3103 av m.fl. (M) yrkande 17. Reservation 19 (M) 2020/21:1611 av m.fl. (SD) yrkande 33. Reservation 20 (SD) 2020/21:3248 av m.fl. (L) yrkande 10. Reservation 21 (L) Arvsrätt i fråga om digitala tillgångar 2020/21:1611 av m.fl. (SD) yrkandena 35–37. Reservation 22 (SD) ställer sig bakom det som utskottet anför om ett testamentsregister och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:67 av (SD), 2020/21:1611 av m.fl. (SD) yrkande 32, 2020/21:2951 av m.fl. (C) yrkande 3 i denna del och 2020/21:3408 av m.fl. (KD) yrkande 58, 2020/21:3062 av (MP) yrkande 1 och 2020/21:743 av (S). Elektroniska dokument i familjerättsliga sammanhang 2020/21:1611 av m.fl. (SD) yrkandena 30 och 31, 2020/21:3062 av (MP) yrkande 2 och 2020/21:3248 av m.fl. (L) yrkande 11. Reservation 23 (SD, C, KD, L) Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (KD), (S), (M), (S), (M), (SD), (S), (M), (SD), (S), (SD), (MP), (M), (S), (V), (L) och (C). I betänkandet behandlar utskottet fem yrkanden i en motion från allmänna motionstiden /20 och ett nittiotal yrkanden i motioner från allmänna motionstiden /21 i olika familjerättsliga frågor. Motionsyrkandena handlar bl.a. om bodelningsförrättningen, sambolagens tillämpning på underåriga, föräldraskap vid surrogatarrangemang i utlandet, vårdnadsöverflyttning och adoption vid familjehemsplaceringar, automatisk gemensam vårdnad för ogifta föräldrar, gode män och förvaltare, testamentsregister och elektroniska dokument i familjerättsliga sammanhang. Utskottet behandlar de olika frågor som aktualiseras i motionerna under skilda rubriker. Förslagen i motionerna finns i bilagan. Kraven på trossamfunden och deras vigselförrättare Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om skärpta krav på trossamfunden och deras vigselförrättare. Utskottet hänvisar till de lagändringar m.m. på området som gjordes 2014 samt tidigare ställningstaganden. Jämför reservation 1 (SD). I kommittémotion 2020/21:656 av m.fl. (SD) yrkande 10 föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör överväga om det finns skäl att skärpa kraven på trossamfunden och deras vigselförrättare i syfte att stoppa tvångsäktenskap och barnäktenskap. För att en vigsel ska vara giltig enligt svensk lag måste den bl.a. förrättas av en behörig vigselförrättare (4 kap. 2 § ). trädde vissa lagändringar i kraft som syftade till att skärpa kraven på trossamfunden och deras vigselförrättare (prop. 2013/14:208, bet. 2013/14:JuU30, rskr. 2013/14:263). Till grund för regeringens förslag i propositionen låg förslag från Utredningen om stärkt skydd mot tvångsäktenskap och barnäktenskap (SOU 2012:35). Enligt den gällande, skärpta regleringen i lagen (1993:305) om rätt att förrätta vigsel inom trossamfund får ett trossamfund ges tillstånd att förrätta vigslar, om samfundets verksamhet är varaktig och samfundet har en sådan organisation att det på goda grunder kan antas att bestämmelser om vigsel och därmed sammanhängande åtgärder kommer att tillämpas. I detta ligger bl.a. att båda makarna samtycker till äktenskapet och att det finns en giltig hindersprövning, vilket syftar bl.a. till att förhindra att äktenskap ingås mot någons vilja eller av en underårig. Något tillstånd ska inte ges om det på goda grunder kan antas att befattningshavare inom samfundet kommer att genomföra ceremonier som ger upphov till äktenskapsliknande förbindelser i fall där någon av parterna är eller inte samtycker till att ingå förbindelsen. (Se 1 §.) Om tillstånd till ett trossamfund har getts, får Kammarkollegiet förordna en präst eller någon annan befattningshavare inom samfundet att vara vigselförrättare. Innan en person förordnas till vigselförrättare ska Kammarkollegiet pröva att han eller hon har de kunskaper som behövs för uppdraget, dvs. sådana kunskaper att regler om vigsel och därmed sammanhängande åtgärder kommer att iakttas. Något förordnande ska inte ges om det på goda grunder kan antas att personen kommer att genomföra ceremonier som ger upphov till äktenskapsliknande förbindelser i fall där någon av parterna är eller inte samtycker till att ingå förbindelsen. (Se 2 §.) Om Kammarkollegiet finner att ett trossamfund som fått tillstånd att för-rätta vigslar inte längre uppfyller kraven, ska Kammarkollegiet återkalla tillståndet. På motsvarande sätt ska förordnandet att vara vigselförrättare återkallas för en person som inte längre uppfyller kraven eller som missköter sin uppgift. Kammarkollegiet ska då även utreda om det finns grund för att återkalla också samfundets tillstånd att förrätta vigslar. (Se 3 §.) Förutom lagändringar om skärpta krav på trossamfunden och deras vigselförrättare infördes bl.a. förbättrade möjligheter för Kammarkollegiet att utöva tillsyn över vigselverksamheten genom förordningen (2014:885) om register över vigselförrättare inom trossamfund. Enligt förordningen ska en domstol underrätta Kammarkollegiet om en dom i ett mål om ansvar för äktenskapstvång enligt eller för brott med koppling till vigselverksamhet. Vidare ska underrätta Kammarkollegiet om verket får kännedom om att en befattningshavare inom ett trossamfund har genomfört en vigsel i strid med bestämmelserna i eller genomfört en vigselliknande ceremoni som ger upphov till en äktenskapsliknande förbindelse. Motsvarande motionsyrkanden har behandlats av utskottet , i betänkande 2019/20:CU17. Utskottet konstaterade då, i likhet med tidigare, att lagändringar som syftade till att skärpa kraven på trossamfunden och deras vigselförrättare trädde i kraft . infördes också bl.a. förbättrade möjligheter för Kammarkollegiet att utöva tillsyn över vigselverksamheten genom en särskild förordning på området. Mot den bakgrunden fann utskottet inte skäl att föreslå någon åtgärd från sida med anledning av det som anfördes i motionen. Motionsyrkandet avstyrktes därför, och följde utskottets förslag. Utskottet står fast vid den uppfattning som utskottet och tidigare gett uttryck för, och därför bör motionsyrkandet avslås. Villkoren för borgerliga vigselförrättare Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om ersättningen till borgerliga vigselförrättare. Utskottet hänvisar till tidigare ställningstaganden. I motion 2020/21:1476 föreslår (S) ett tillkännagivande om att regeringen bör se över ersättningsnivån för vigselförrättare som förordnas av . Motionären anser att ersättningen är för lågt satt och pekar på att den legat på samma nivå . Bestämmelser om vigselförrättare finns i 4 kap. . En särskilt förordnad vigselförrättare (s.k. borgerlig vigselförrättare) utses enligt 3 § första stycket 2 av . I förordningen (2009:263) om vigsel som förrättas av särskilt förordnad vigselförrättare finns vissa kompletterande bestämmelser till äktenskaps-balkens reglering. Enligt 3 § i förordningen bestäms tid och plats för vigsel av vigselförrättaren efter samråd med paret. En vigselförrättare har enligt 8 och 9 §§ rätt till ersättning av allmänna medel med för varje vigsel som han eller hon har förrättat. Om vigselförrättaren har förrättat mer än en vigsel, är ersättningen för varje vigsel utöver den första. Om vigselförrättaren har haft direkta kostnader i samband med vigseln, t.ex. för resa, kan han eller hon efter överenskommelse med brudparet få ersättning för dessa. Det finns inte heller något hinder mot att brudparet anlitar någon annan person eller ett företag för att bistå med arrangemanget runt vigseln. Dåvarande justitieminister anförde i ett frågesvar om ersättningen till borgerliga vigselförrättare (fr. 2009/10:588) att uppdraget som vigselförrättare är ett hedersuppdrag. Ersättningen måste därför enligt statsrådet närmast ses som en symbolisk ersättning och inte som kompensation för utfört arbete. Statsrådet upplyste vidare om att det under beredningen i departementet av förordning om vigsel som förrättas av särskilt förordnad vigselförrättare gjordes bedömningen att det inte ansågs motiverat att höja arvodet till borgerliga vigsel-förrättare. Statsrådet stod i sitt frågesvar fast vid den bedömningen. Justitie- och migrationsminister betonade i ett interpellationssvar om möjligheterna till olika sorters borgerliga vigslar (ip. 2016/17:511) att uppdraget att vara vigselförrättare är ett statligt hedersuppdrag och en service till medborgarna samt att de uppgifter som delegeras till vigselförrättarna utgör myndighetsutövning. Motionsyrkanden om bl.a. ersättningen till borgerliga vigselförrättare har behandlats av utskottet , bl.a. i betänkande 2018/19:CU7. Utskottet var då, liksom tidigare, inte berett att föreslå något initiativ från sida med anledning av det som anfördes i motionerna, och motionsyrkandena avstyrkes därför. följde utskottets förslag. Utskottet är fortfarande inte berett att föreslå något initiativ från sida med anledning av det som anförs i motionen. Motionsyrkandet bör därför avslås. Rätt för borgerliga vigselförrättare att förrätta vigslar i främmande stater Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om rätt för borgerliga vigsel-förrättare att förrätta vigslar i främmande stater. Utskottet hänvisar till befintlig reglering på området och tidigare ställningstaganden. I motion 2020/21:966 föreslår och (båda M) tillkännagivanden om att regeringen bör se över lagstiftningen för att dels möjliggöra för borgerliga vigselförrättare att få sitt förordnande prövat i våra grannländer (yrkande 1), dels ge borgerliga vigselförrättare möjlighet att vara vigselförrättare för svenska brudpar i våra grannländer (yrkande 2). Enligt lagen (1904:26 s. 1) om vissa internationella rättsförhållanden rörande äktenskap och förmynderskap kan regeringen bestämma att en diplomatisk eller konsulär tjänst eller en befattning som präst ska vara förenad med behörighet att i en främmande stat förrätta vigsel enligt svensk lag. Regeringen kan även genom ett särskilt förordnande ge en lämplig person en sådan behörighet. (Se 1 kap. 5 §.) Motsvarande motionsyrkanden har behandlats av utskottet , bl.a. i betänkande 2018/19:CU7. Utskottet stod då fast vid sitt tidigare ställningstagande, nämligen att det mot bakgrund av den befintliga regleringen på området inte fanns skäl att föreslå något initiativ från . Motionsyrkandena avstyrktes därför, och följde utskottets förslag. Utskottet har inte någon annan uppfattning än den som utskottet och tidigare gett uttryck för, och motionsyrkandena bör därför avslås. Formerna för att ingå äktenskap Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om formerna för att ingå äktenskap. Utskottet hänvisar till tidigare ställningstaganden. I motion 2020/21:1144 föreslår (M) ett tillkännagivande om att regeringen bör överväga att avskaffa kyrkors och samfunds legala vigselrätt. I motion 2020/21:2679 av (L) föreslås ett liknande tillkännagivande om att regeringen bör ta initiativ till en ändring i som innebär att äktenskap ska kunna ingås enbart i civil ordning. Behörig att vara vigselförrättare är enligt 4 kap. 3 § dels en sådan präst eller annan befattningshavare i ett trossamfund som har förordnande enligt lagen (1993:305) om rätt att förrätta vigsel inom trossamfund, dels den som har förordnat. Den nuvarande ordningen med valfrihet mellan vigsel inom trossamfund och borgerlig vigsel har funnits i . Båda vigselformerna är vanligt förekommande. Motsvarande motionsyrkanden har behandlats av utskottet , i betänkande 2019/20:CU17. Utskottet fann då, liksom tidigare, inte skäl att frångå sitt ställningstagande i samband med behandlingen av proposition 2008/09:80 Äktenskapsfrågor (bet. 2008/09:CU19). I det lagstiftningsärendet instämde utskottet i regeringens bedömning att det inte fanns skäl att lägga fram något förslag i fråga om formerna för att ingå äktenskap. Motionsyrkandena avstyrktes därför. följde utskottets förslag. Utskottet står fast vid den uppfattning som utskottet och tidigare gett uttryck för, och därför bör motionsyrkandena avslås. Erkännande av äktenskap mellan personer av samma kön Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om erkännande av äktenskap mellan personer av samma kön. Utskottet hänvisar till gällande reglering på området och tidigare ställningstaganden. Jämför reservation 2 (V). I kommittémotion 2020/21:597 av m.fl. (V) föreslås tillkännagivanden om att regeringen inom ramen för det nordiska samarbetet dels ska verka för en konvention för registrerade partnerskap och samkönade äktenskap (yrkande 24), dels ska verka för att förordningen (1931:429) om vissa internationella rättsförhållanden rörande äktenskap, adoption och förmynderskap ska gälla för registrerade partnerskap och samkönade äktenskap (yrkande 25). I motion 2020/21:2133 av m.fl. (S) yrkande 6 föreslås ett tillkännagivande om att regeringen ska verka för att registrerade partnerskap och samkönade äktenskap ska vara giltiga i hela EU för att möjliggöra en rätt till fri rörlighet i praktiken. lagstiftningsärende om könsneutrala äktenskap gäller att två personer av samma kön kan ingå äktenskap i på samma villkor som par av olika kön. Bestämmelserna i tillämpas på samma sätt oavsett om makarna är av olika eller samma kön (bet. 2008/09:CU19, rskr. 2008/09:208). I samband med lagstiftningsärende om könsneutrala äktenskap anförde utskottet att det inte med säkerhet går att förutse i vilken utsträckning ett äktenskap mellan personer av samma kön som är ingånget inför en svensk vigselförrättare kommer att erkännas i ett annat land. Vilka rättsverkningar ett sådant äktenskap kommer att få är beroende av de rättsregler som gäller i det andra landet. Det får antas att de länder som genomfört en motsvarande lagändring kommer att respektera ett äktenskap som är ingånget i . Länder med en lag som motsvarar den svenska partnerskapslagen kan komma att tillämpa dessa lagregler i de frågor som uppstår. Andra länder kan ta avstånd från äktenskap mellan personer av samma kön i större eller mindre utsträckning. Den mest extrema varianten kan vara att man i vissa länder helt tar avstånd från sådana äktenskap och behandlar makarna som ogifta. En annan variant kan vara att man betraktar äktenskapet som ett hinder för ett nytt giftermål men vägrar att medverka till att rättsverkningarna av äktenskapet kan realiseras eller att ställa landets domstolar till förfogande för att upplösa äktenskapet. Utskottet anförde vidare att det kommer att tillhöra undantagen att har överenskommelser med andra länder om vad som ska gälla i frågor som rör sådana förhållanden. Enligt utskottets uppfattning kommer det även i fortsättningen att vara en uppgift för att i internationella förhandlingar verka för en reglering på internationell nivå som möter de behov av rättssäkerhet som finns för par av samma kön och som jämställer dem med par av olika kön. När det gäller det EU-rättsliga regelverket anförde utskottet att situationen ännu inte är sådan att man kan räkna med att de regler som gäller makar kan tillämpas i fråga om par av samma kön, om det inte uttryckligen framgår. En kompromisslösning som förekommer är att det lämnas åt respektive medlems-stat att avgöra frågan. Inte heller i sådana fall kan man utgå från att en gemenskapsrättslig regel som rör makar alltid kan tillämpas när det gäller ett svenskt par av samma kön. Det kan t.ex. vara en förutsättning att de berörda medlemsstaterna tillämpar regeln ömsesidigt. Det räcker då inte att svenska myndigheter tillämpar regeln i fråga om ett par av samma kön, om den andra berörda medlemsstaten inte gör det. Samkönade äktenskap m.m. inom EU Inom EU har det skett en stor förändring när det gäller synen på samkönade par på så sätt att allt fler nationella rättsordningar tillåter samkönade par att formalisera sin relation genom äktenskap eller någon form av registrerat partnerskap. är samkönade äktenskap tillåtna i 13 medlemsländer och registrerade partnerskap i 8 medlemsländer. I resterande 6 medlemsländer är ingetdera tillåtet (, , , , och ). I de länder där samkönade äktenskap är tillåtna erkänns vanligen samkönade registrerade partnerskap från andra länder. I länder som inte tillåter samkönade äktenskap men som har någon form av registrerat partnerskap får par av samma kön som gift sig utomlands vanligtvis samma rättigheter som registrerade partner. När det gäller relevant EU-rättslig reglering som är direkt gällande här i landet kan nämnas rådets förordning (EG) nr 2201/2003 av om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar i äktenskapsmål och mål om föräldraansvar samt om upphävande av förordning (EG) nr 1347/2000 (II-förordningen). Samtliga EU-medlemsstater utom är bundna av förordningen. Förordningen reglerar sådana äktenskapsmål som gäller äktenskapsskillnad, hemskillnad och annullering av äktenskap. I förordningen definieras inte begreppet äktenskap. Vidare har EU inom ramen för ett fördjupat samarbete antagit två förordningar om makars respektive registrerade partners förmögenhetsförhållanden[1], vilka tar sikte på sådana förmögenhetsförhållanden som har gränsöverskridande följder. Förordningarna började tillämpas och är i sin egenskap av EU-förordningar bindande och direkt tillämpliga i de medlemsstater som deltar i det fördjupade samarbetet, däribland .