bet · H801MJU22 · 2021-06-17 00:00:00 — Mot bakgrund av att det konstaterats att det föreligger en påtaglig risk för lidande hos grävlingar som används vid grytanlagsprov, och med beaktande av att det inte har framkommit några tillräckligt tungt vägande skäl för att grytanlagsprov med levande grävling ska få fortgå, anser och att det inte är motiverat med ett fortsatt undantag från huvudregeln om förbud mot att utsätta djur för lidande. Grytanlagsproven med levande grävling bör således fasas ut. Myndigheterna anser att användning av levande grävling vid grytanlagsprov bör fasas ut om , för att det ska finnas tid för fortsatt utveckling och testning av alternativ. Rapporten har remissbehandlats. Beredning pågår i . Jakt med rörlig belysning m.m. Enligt 14 § jaktförordningen (1987:905) får fast belysning användas vid väg eller byggnad som satts upp i annat syfte än att underlätta jakten vid jakt efter vildkanin, rödräv, mårdhund, grävling, mink, mård, tvättbjörn eller vildsvin. Vid jakt efter dessa djur får även ficklampa eller annan liknande lampa användas när djuret ska avlivas i samband med jakt med ställande hund, jakt vid gryt eller lya samt när ett fångstredskap vittjas. Fast belysning som har satts upp i syfte att underlätta jakten får användas vid jakt efter vildsvin vid för ändamålet anordnade åtelplatser för vildsvin (åteljakt). Utöver detta får eller vid viss typ av jakt i enskilda fall besluta om undantag från förbudet att använda rörlig belysning i samband med jakt (15 a §, 15 c §). infördes en ny paragraf i jaktförordningen (4 a §). Av paragrafen framgår att elektronisk bildförstärkare, elektronisk bildomvandlare, värmekamera eller rörlig belysning får användas i nära anslutning till jaktvapnet vid jakt efter vildsvin. Termiska sikten får dock endast användas vid jakt i öppen terräng eller vid åtelplatser (2019:174). Enligt 15 a § jaktförordningen får eller, om beslutet fattas av , i det enskilda fallet besluta om undantag från förbudet att vid jakt använda belysning, bl.a. när det handlar om skyddsjakt. i har hemställt om ändring i 15 a § med innebörden att (eller ) ska ges möjlighet att föreskriva om undantag. Ärendet bereds inom . I den ovan nämnda översynen av föreskrifter och allmänna råd (NFS 2002:18) om nya jaktmedelsföreskrifter framgår att det bl.a. föreslås att jägare, utan dispens från , ska få använda nattsikte vid skyddsjakt på hjort om jakten tillåts . Som framgår av redovisningen ovan beslutade regeringen om nya tider för jakt. Av beslutet framgår att jakttiderna för kråka, kaja och skata inte har ändrats. Yrkandet om detta är således tillgodosett. Av de nya reglerna om jakttider framgår även att i de län där jakten ska börja får besluta om uppehåll i jakten om under älgens parningstid, om möjligheterna att uppnå beslutade mål inom länet avseende skadenivåer på skog och trafik orsakade av älg inte försvåras. Utskottet har inget att invända mot denna ordning. Utskottet vill vidare lyfta fram att jakt enligt 27 § jaktlagen ska bedrivas så att viltet inte utsätts för onödigt lidande. Av 30 § samma lag framgår att man vid jakten endast får använda de vapen och jaktmedel i övrigt som regeringen föreskriver. Bestämmelser om jaktmedel återfinns i föreskrifter och allmänna råd (NFS 2002:18) om jakt och statens vilt. arbetar med en översyn av dessa föreskrifter. Utskottet noterar att det i det senaste förslaget till nya föreskrifter som remitterades inte ingick något förslag om att tillåta pilbågsjakt. Frågan bereds fortfarande på . Användandet av fångstredskap regleras i föreskrifter och allmänna råd om användande av fångstredskap (NFS 2018:3). Bestämmelserna i föreskrifterna syftar till att tillräcklig hänsyn ska tas till djurskydd, säkerhet och selektivitet vid användandet av fångstredskap. Den som använder fångstredskap som inte dödar ska undvika att vilt är fångat i fångstredskapet. I det allmänna rådet till föreskriften sägs att fångstredskap som inte dödar bör utrustas med larmanordning för att kunna vittjas snabbt efter fångst. Det finns, som framgår i redovisningen ovan, även föreskrifter om hur ofta fångstredskap ska vittjas. Den som bygger ett fångstredskap måste följa de ritningar och material- och konstruktionsspecifikationer som har godkänt. Skälet till detta är att djur annars kan orsakas lidande och människors säkerhet kan påverkas. Den som själv bygger ett fångstredskap är ansvarig för att det sker i enlighet med befintligt typgodkännande och det krävs inget ytterligare tillstånd från innan fångstredskapet får börja användas. Utskottet ser inte något skäl till ändring av dessa regler eller av reglerna för fångstredskap för vildsvin. Utskottet vill påminna om att huvudregeln enligt 41 § första stycket jaktförordningen är att utsättning av vilt är förbjuden. har dock ett bemyndigande att föreskriva om eller i enskilda fall besluta om undantag. Regeringen gav i uppdrag att utreda om det finns behov av att ytterligare reglera djurskyddet vid utsättning av djur för jakt och fiskeändamål. Som framgår ovan redovisades uppdraget till . Redovisningen bereds i . När det gäller grytjakt redogörs ovan för redovisningen av och uppdrag om att utreda behovet av grytanlagsprov med levande grävling. Myndigheterna konstaterar i det sammanhanget att grytjakt kan vara ett viktigt verktyg vid bekämpning av främmande arter samt vid eftersök av skadat grytlevande vilt. Myndigheterna anser dock att användning av levande grävling vid grytanlagsprov bör fasas ut om . Beredning av frågan pågår i . Regler om jakt med värmekamera, rörlig belysning och liknande hjälpmedel har införts i jaktförordningen för jakt efter vildsvin. Det finns även möjlighet att i det enskilda fallet besluta om undantag från förbudet att vid jakt använda belysning, bl.a. när det handlar om skyddsjakt. Frågan om eller ska ges möjlighet att föreskriva om undantag från detta förbud bereds inom . behandlar i sitt föreskriftsarbete frågan om huruvida jägare, utan dispens från , ska få använda nattsikte vid skyddsjakt på hjort om jakten tillåts . Mot bakgrund av det som anförs ovan och med hänsyn till det arbete som pågår avstyrker utskottet motionerna 2020/21:947 (M) yrkandena 1 och 2, 2020/21:1695 (M) yrkande 6, 2020/21:2509 (S), 2020/21:2764 (MP) yrkandena 27 och 28, 2020/21:3064 (MP) yrkandena 1–4, 2020/21:3355 (M) yrkande 7 och 2020/21:3560 (M) yrkandena 1 och 2. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om användningen av blyammunition. Jämför reservation 21 (M, KD), 22 (C) och 23 (L). I kommittémotion 2020/21:2923 av m.fl. (C) yrkande 21 anför motionärerna att bly i ammunition inte bör förbjudas så länge det inte finns fullgoda alternativ som kan garantera en säker jakt. Motionärerna anför att ett sådant förbud mot bly skulle få orimliga konsekvenser för jakten i . har mycket våtmarker och vattendrag. Lägger man till att det måste finnas ett säkerhetsavstånd skulle nästan hela landet omfattas av ett blyförbud i ammunition. m.fl. (M) framhåller i kommittémotion 2020/21:3299 yrkande 11 att en möjlighet bör ges för jägare, målskyttar och övriga vapenägare att fortsätta använda blyammunition vid jakt och för att detta ska kunna fungera på ett bra och säkert sätt. Motionärerna framhåller att har hårda restriktioner för var blyammunition får användas. I kommittémotion 2020/21:3355 av m.fl. (M) yrkande 6 framförs att regeringen bör verka för att stoppa nya förslag om att förbjuda användningen av blyammunition i våtmarker. Motionärerna anser att förslaget innehåller flera allvarliga brister. Rättssäkerheten för svenska jägare hotas och dessutom skulle förslaget innebära att nästan hela klassas som våtmark. Motionärerna framhåller även att frågan om blyammunition vid jakt inte är något som ska regleras på EU-nivå. I finns redan ett tydligt naturskydd och strikta restriktioner för bly i våtmarker. I kommittémotion 2020/21:3236 av m.fl. (L) yrkande 14 tar motionärerna upp frågan om våtmarker och jakt. Motionärerna framhåller att definitionen av våtmark är viktig i förhållande till regelverket för jakt och ammunition. har markägaren jakträtt, vilket innebär att det bör vara tydligt hur jakträtten påverkas av våtmarker. Det bör även tydliggöras när restriktioner gällande val av ammunition inträder. Om jakt påverkas negativt vid nyanläggning av våtmarker bör restriktioner framgå tydligt och definition av våtmark bör vara tydligt definierad när det gäller begränsningar av jakträtten och av ammunition. m.fl. (L) tar i kommittémotion 2020/21:3238 yrkande 9 upp frågan om att minska förekomsten av bly. Motionärerna anför att bly i hagelammunition i de flesta fall kan ersättas av t.ex. stål eller vismut. Motionärerna menar att styrmedel för bly i ammunition bör övervägas i syfte att stimulera användningen av blyfria alternativ. Detta skulle minska riskerna för förgiftning av olika fågelarter. I får ammunition i form av blyhagel inte användas vid jakt på våtmarker eller vid jakt över grunda delar av öppet vatten. Blyhagel får inte heller användas vid som inte är jakt, t.ex. sportskytte. Syftet med förbudet är att minska förekomsten av bly i miljön. har beslutat om ett förbud för användning av blyhagel i eller inom från en våtmark. Förbudet finns infört i Reach-förordningen ((EG) nr 1907/2006) och utfärdades . Förbudet omfattar även medhavande av hagelammunition vid skjutning i våtmarker eller på väg till eller från skjutning i våtmark. Reglerna gäller i samtliga länder inom EU/EES från . Regeringen har bedömt att det svenska nationella förbudet och det nya EU-förbudet omfattar användning av blyhagel i ungefär samma geografiska områden. Förbud enligt Reach-förordningen fattas av kommissionen med stöd av en kommitté, den s.k. . Efter att har röstat om ett förslag är ordningen den att kommissionen presenterar förslaget för och rådet som, om de anser att kommissionen gått utöver sina befogenheter, kan invända mot beslutet. Vid en avstämning med (protokoll 2020/21:18) framförde en majoritet i att skulle rösta nej i rådet till antagande av förbudet mot blyhagel, vilket också skedde. För att rådet ska invända mot förbudet krävs dock en kvalificerad majoritet i rådet. En sådan majoritet uppnåddes inte. svarade Miljö- och klimatminister bl.a. följande på en skriftlig fråga om införandet av det kommande blyhagelförbudet inom EU (fr. 2020/21:2037). Bly är ett av de giftigaste ämnen mänskligheten känner till. Bly påverkar nervsystemet och hjärnans utveckling och leder till lägre intelligens, och är särskilt skadligt för ofödda barn och . Effekterna uppstår redan vid extremt låga doser och all exponering, hur liten den än är, bedöms leda till skadliga effekter. Endast en mycket liten andel avlossat blyhagel träffar målet. Ungefär blyhagel sprids i EU:s våtmarker och detta beräknas leda till att cirka 1 miljon sjöfåglar dör genom blyförgiftning. För en liten fågel kan ett enda hagel vara dödligt. Även människor som äter sjöfågel som skjutits med blyhagel kan komma att utsättas för bly. I finns redan ett förbud mot användning av blyhagel vid jakt i våtmark. EU-förbudet mot blyammunition i våtmark liknar det svenska förbudet. EU-förbudet använder definitionen av våtmark från den internationella Ramsarkonventionen, vilket är den enda överenskomna enhetliga definition av våtmark som finns. Det svenska nuvarande förbudet omfattar, i stora drag, jakt på samma områden som omfattas av Ramsarkonventionen. Jag vill uppmärksamma att är part i konventionen och alltså har ställt sig bakom denna definition. bedömer att av yta skulle kunna definieras som våtmark enligt Ramsarkonventionens definition. Beslutet är taget inom Reach-förordningen som syftar till att skydda människors hälsa och miljön samt till att främja den inre marknaden genom att se till att samma regler gäller i hela EU. Förordningen är direkt gällande i medlemsstaterna och är därför inte föremål för justeringar på nationell nivå. För svenska jägare blir effekten i princip den samma som det svenska förbudet som vi redan har. Det är bra för miljön och i förlängningen även för människors hälsa. Europeiska kommissionen gav den Europeiska kemikaliemyndigheten (Echa) i uppdrag att ta fram ett förslag till utökat förbud av bly i ammunition och i fiskeutrustning. Echa har därefter tagit fram ett förslag till begränsning. Förslaget kompletterar förbudet av användningen av blyhagel i våtmarker och omfattar även förbud mot användning av blyammunition vid all jakt och vid sportskytte utomhus samt användning av bly i fiskesänken, fiskedrag, fiskenät, rep och linor. Echa har i en riskbedömning kommit fram till att det föreligger en oacceptabel risk för den vilda faunan, kreatursbesättningar, miljön och människors hälsa som behöver hanteras på EU-nivå. Militär användning av blyammunition, tillsammans med annan icke-civil användning av blyammunition, t.ex. av polis- och tullstyrkor, ingår inte i det föreslagna förbudet. Inomhusanvändning av blyammunition ingår inte heller. Echa har i sin analys av alternativ funnit att det finns fullgoda alternativ till blyammunition tillgängliga på EU-marknaden, såsom ammunition av stål eller vismut. Dessa alternativ innebär mindre risk för människors hälsa och miljön. Enligt Echa kostar stålammunition ungefär lika mycket som blyammunition och i de flesta fall kommer man att kunna använda samma vapen. Echa anför att det också finns många alternativ för fiskesänken och fiskedrag tillgängliga på marknaden, t.ex. de som tillverkas av tenn, , glas eller olika legeringar. Förslaget från Echa är nu ute på offentligt samråd. Företag, näringslivs- och medborgarorganisationer, enskilda medborgare och offentliga myndigheter kan lämna synpunkter på förslaget . Som framgår under redovisningen ovan har ett förbud för användning av blyhagel i, eller inom från, en våtmark numera införts i Reach-förordningen. Förbudet omfattar även medhavande av hagelammunition vid skjutning i våtmarker eller på väg till eller från skjutning i våtmark. Reglerna gäller i samtliga länder inom EU/EES från . Någon möjlighet att på EU-nivå hindra införandet av blyhagelförbudet finns således inte. Det finns inte heller något utrymme för nationell reglering om detta. När det gäller omfattningen av förbudet bedömer regeringen att det svenska nationella förbudet och det nya EU-förbudet omfattar användning av blyhagel i ungefär samma geografiska områden. När det gäller förslaget till utökat förbud av bly i ammunition och i fiskeutrustning som Echa har tagit fram, kan utskottet konstatera att detta är föremål för offentligt samråd. pågår således inte några förhandlingar om detta inom EU. Mot denna bakgrund avstyrker utskottet motionerna 2020/21:2923 (C) yrkande 21, 2020/21:3236 (L) yrkande 14, 2020/21:3238 (L) yrkande 9, 2020/21:3299 (M) yrkande 11 och 2020/21:3355 (M) yrkande 6. Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om att komplettera kommittédirektiven för utredningen om en ny renskötsellagstiftning och tillkännager detta för regeringen. Jämför reservation 24 (S, V, MP) och 25 (L). Kommittémotion 2020/21:725 av m.fl. (SD) yrkande 33 tar upp frågan om samma rätt till jakt och fiske för alla bofasta. Motionärerna menar att dubbelregistreringen vid jakt, där flera jaktlag jagar inom ett område, både är farlig och skapar många onödiga konflikter. Motionärerna anför att bör avskaffa det system som på flera områden gynnar renägarsamer på den övriga lokalbefolkningens bekostnad. I yrkande 34 i samma motion anser motionärerna att en utredning skyndsamt bör startas om lagändringar efter Girjasdomen, och motionärerna önskar ett tidigt och brett deltagande i processen även från riksdagspartiernas sida. Målet med utredningen bör vara att hitta en balans mellan berörda intressen och anpassa lagstiftningen efter detta. I kommittémotion 2020/21:2804 av m.fl. (KD) yrkande 36 anförs att regeringen bör tillsätta en parlamentariskt sammansatt kommitté, där samtliga riksdagspartier är representerade, som får analysera konsekvenserna av Girjasdomen och vad den innebär för de inblandade parterna samt vilka eventuella lagändringar som krävs. Motionärerna anser att domens konsekvenser bör analyseras och att man därefter bör ändra lagen på de punkter som krävs för att allmänheten också ska ges tillgång till fjällen och det fjällen ger i form av bl.a. fisk och vilt. Även i kommittémotion 2020/21:2923 av m.fl. (C) yrkande 6 framförs att regeringen bör tillsätta en parlamentariskt sammansatt kommitté som får analysera Girjasdomens konsekvenser och se över vilka eventuella lagändringar som krävs. Motionärerna vill framhålla vikten av att det förs en inkluderande dialog mellan såväl renskötande som icke renskötande samer, såväl som med lokalbefolkning och lokala myndigheter och näringsliv för att hitta en hållbar väg framåt. Fler utdragna rättsprocesser är inte önskvärda. I kommittémotion 2020/21:3355 av m.fl. (M) yrkande 3 anförs också att det bör tillsättas en utredning för att analysera Girjasdomen och vad den kan få för konsekvenser för jakt och fiske på statens mark. Motionärerna menar att det är otillfredsställande om ortsbefolkningen hindras från att göra det som de gjort som samebyarna. Med domen har det även uppstått ett antal andra frågor om hur samebyns rätt att upplåta jakt och fiske förhåller sig till vissa offentligrättsliga uppgifter. Mot denna bakgrund behövs en ordentlig genomlysning av domen och vad den leder till för att kunna vidta eventuella förändringar i lagstiftningen. Enligt motion 2020/21:3647 av m.fl. (MP) yrkande 8 bör en översyn av rennäringslagen göras. Motionärerna framhåller att rennäringslagen bör ses över och att den rättsliga åtskillnad som svenska staten gör mellan renskötande samer och andra samer bör upphöra. En fastighetsägare har enligt 10 § jaktlagen (1987:259) jakträtten på den mark som hör till fastigheten. Enligt 25 § rennäringslagen (1971:437) har en medlem i en sameby emellertid rätt att jaga på utmark inom de delar av byns betesområde som hör till renbetesfjällen eller lappmarkerna när renskötsel är tillåten där. Jakträtten gäller på både statlig och privat mark. Den ingår i den bruksrätt som renskötselrätten utgör och är underkastad de begränsningar som följer av jaktlagstiftningen. En samebymedlem har dock inte ensamrätt till jakten på dessa marker eftersom markägaren har den jakträtt som följer med äganderätten till marken. Det finns således en dubbel jakträtt. Frågan om den dubbla jakträtten behandlades av miljö- och jordbruksutskottet i betänkande 2014/15:MJU9 Jakt och viltvård. Av betänkandet framgick bl.a. följande. Som nämnts tidigare tillkännagav i betänkande 2010/11:MJU6 att det parallella nyttjandet av jaktmarken av såväl samer som andra jaktlag skapar en onödig konflikt mellan samebyar och annan ortsbefolkning. Enligt beslut ska därför regeringen göra en översyn av möjligheterna att undanröja den dubbla jakträtten och återkomma till med ett förslag i frågan. I översynen bör det presenteras förslag på hur man löser de situationer när det krävs kompensation (bet. 2010/11:MJU6, rskr. 2010/11:49). följde miljö- och jordbruksutskottets förslag i betänkande 2014/15:MJU9 och riktade ett tillkännagivande till regeringen om att låta utreda ett antal frågor, bl.a. frågan om den dubbla jakträtten, som den då nedlagda hade haft i uppdrag att utreda (bet. 2014/15:MJU9 och rskr. 2014/15:154). Regeringen har senast i skrivelsen skrivelser till regeringen – åtgärder (skr. 2020/21:75) lämnat en redovisning av vilka åtgärder som har vidtagits med anledning av tillkännagivanden om den dubbla jakträtten (jfr rskr. 2010/11:49 och 2014/15:154). Regeringen anförde att ärendet bereds vidare. beslutade regeringen om kommittédirektiv för utredningen ny renskötsellagstiftning – det samiska folkets rätt till renskötsel, jakt och fiske (dir. 2021:35). I direktiven framförs bl.a. att i avgörandet Girjasdomen (NJA 2020 s. 3) har kommit fram till att Girjas sameby inom sitt byområde på statens mark ovanför odlingsgränsen har en ensamrätt i förhållande till staten att upplåta jakt och fiske – trots att rennäringslagen inte ger samebyn någon sådan rätt. Denna ensamrätt grundas på urminnes hävd och har uppstått för enskilda samer som verkade på området i vart fall . Genom renbeteslag och följande renbeteslagar har samernas ensamrätt till upplåtelser av jakt och fiske på området övergått till medlemmarna i Girjas sameby, som kan utöva den gemensamt i samebyn. I Girjasdomen gör flera uttalanden om folkrättsliga förpliktelser, bl.a. att en konstaterad samisk sedvana ska beaktas vid lösandet av tvister med koppling till markrättigheter som berör samer. Enligt domen kan det vara nödvändigt att tillförsäkra urfolk och minoritetsgrupper fortsatt tillgång till mark som de traditionellt har brukat om det utgör en förutsättning för vidmakthållande av deras kultur. I direktiven framförs att den nuvarande rennäringslagstiftningen efter Girjasdomen kan anses generellt tillämplig för alla samebyar. Även före Girjasdomen fanns tillämpningssvårigheter eftersom rennäringslagen innehåller oklara eller ålderdomliga begrepp och en ofullständig reglering av bl.a. skadeståndsfrågor. Det behövs därför en ny, modern och tydlig renskötsellag som har en effektiv systematik och är anpassad till rättsutvecklingen. Enligt direktiven ska en parlamentariskt sammansatt kommitté lämna ett förslag till en ny renskötsellag som ska ersätta den nuvarande rennäringslagen (1971:437). Kommittén ska även analysera det samiska folkets rätt till jakt och fiske – såväl för de samer som är medlemmar i samebyar som för dem som inte är det. I uppdraget ingår också att föreslå de ändringar i annan författning som kan krävas av hänsyn till renskötselrätten. De förslag som lämnas ska vara förenliga med Högsta domstolens slutsatser i Girjasdomen och med folkrättsliga förpliktelser. Den parlamentariskt sammansatta kommittén ska bl.a. • bedöma inom vilka delar av statligt ägd mark dels inom åretruntmarkerna, dels ovanför den s.k. lappmarksgränsen när renskötsel är tillåten där, som samebyar i förhållande till staten genom urminnes hävd har ensamrätt att upplåta småviltsjakt och fiske • ta ställning till om ensamrätten till upplåtelser av jakt enbart gäller småviltsjakt eller om den gäller allt vilt • föreslå hur samebyarna bör vara organiserade • bedöma om en förlikningsmekanism bör inrättas för att lösa tvister mellan samebyar, markägare och andra nyttjanderättshavare till mark som har med frågor om renskötselrätt att göra • analysera om en rätt till jakt och fiske även tillkommer de samer som inte är medlemmar i samebyar, och vid behov föreslå författningsreglering eller andra åtgärder för att säkerställa den rätten • föreslå de ändringar som kan krävas i annan lagstiftning om hänsyn till renskötseln. När det gäller den dubbla jakträtten ska kommittén analysera de kolliderande rättigheterna mellan samernas och enskilda markägares egendomsskyddade jakträtt samt klargöra hur rennäringslagen förhåller sig till jaktlagstiftningen i det här avseendet. Kommittén ska även föreslå åtgärder som kan lösa intressemotsättningar och ge förutsättningar för en hållbar älgjakt. I uppdraget ingår inte att överväga eller lämna förslag till ändringar i grundlag. Den del av uppdraget som handlar om att utreda inom vilka delar av statligt ägd mark som samebyar har ensamrätt i förhållande till staten att upplåta småviltsjakt och fiske, och om denna ensamrätt omfattar jakt på annat vilt än småvilt, ska redovisas i ett delbetänkande . Uppdraget i övrigt ska slutredovisas . Regeringen har angett att kommittédirektiven har tagits fram efter en omfattande och bred förankringsprocess med olika aktörer. meddelade dom i det s.k. Girjasmålet mellan Girjas sameby och staten. Domen som i sitt avgörande lutar sig mot urminnes hävd tilldelade Girjas sameby ensamrätt till småviltsjakten och fiske med ensam förfoganderätt inom samebyns område. Domstolens avgörande har skapat en stor osäkerhet hos lokalbefolkningen och andra som i generationer jagat och fiskat i de områden som samebyn fått ensamrätt till.