bet · H801FiU26 · 2021-03-11 00:00:00 — Enligt rapporten kan en förklaring till att färre överlåtelser genomförts efter 2008 vara att värderingsprinciperna ändrades och att överlåtelsebeloppen blev högre, vilket gjorde det mindre ekonomiskt fördelaktigt att ta över verksamheter. Värderingsprinciperna ändrades bl.a. som en följd av utslaget i ett antal rättsfall och en rättslig analys av prissättningen i samband med överlåtelser som Statskontoret genomförde 2008. I Statskontorets rapport (2008:10) drogs slutsatsen att kommunen eller vid försäljning av egendom ska agera som vilken annan aktör som helst på en marknad och försöka uppnå högsta pris. Det innebär att kommuner och landsting inte kan ge anställda någon särställning när en verksamhet ska överlåtas utan måste följa de vanliga upphandlingsbestämmelserna. Enligt rapporten kan en annan förklaring till att antalet överlåtelser har minskat vara att det finns andra sätt att konkurrensutsätta verksamheten eller öka mångfalden av utförare. Ett sätt är att införa valfrihetssystem enligt lagen (2008:962) om valfrihetssystem. Statskontoret noterar också att andelen kommunalt finansierad verksamhet som drivs av privata utförare har ökat kontinuerligt under hela den undersökta perioden. Av rapporten framgår att andelen verksamhet som kommuner köper från privata företag har ökat från 2006 till 2015. Motsvarande andelar för landstingen var 2006 och 2015. Enligt rapporten anger flera kommuner och landsting att strävan efter ökad konkurrens och en ökad mångfald av utövare har varit viktiga skäl till att de valt att överlåta verksamhet. Idéburna aktörer i välfärden lämnade utredningen om idéburna aktörer i välfärden sitt betänkande Idéburen välfärd (SOU 2019:56) till regeringen. Utredningen föreslår att det införs en definition av idéburna aktörer i offentligt finansierad välfärdsverksamhet, ger vägledning kring hur partnerskap mellan offentliga myndigheter och idéburna aktörer kan utformas samt föreslår förändringar i lagstiftningen för upphandlingar och valfrihetssystem för att underlätta för idéburna aktörer. Enligt utredningen bidrar idéburna aktörer till mångfalden och till valfrihet för brukare genom att t.ex. tillhandahålla anpassade eller nischade tjänster. Förslaget har remissbehandlats och regeringen avser att lämna en proposition . Utskottet har tidigare behandlat liknande motionsyrkanden, senast i betänkande 2019/20:FiU26 Kommunala frågor. I det betänkandet ansåg utskottet att de befintliga regelverken och de utredningar som gjorts tydligt visar vad som gäller vid avknoppning av offentlig verksamhet. Utskottet framhöll vidare att nuvarande lagstiftning inte lämnar något utrymme för försäljning av sådan egendom till ett annat pris än det värde för hela verksamheten som fastställts vid en oberoende värdering. Utskottet avstyrkte motionsyrkandet. Utskottet anser liksom tidigare att befintliga regelverk och de utredningar som har gjorts tydligt visar vad som gäller vid avknoppning av offentlig verksamhet. Nuvarande lagstiftning lämnar inte något utrymme för försäljning av sådan egendom till ett annat pris än det värde för hela verksamheten som fastställts vid en oberoende värdering. Vad gäller arbetet med att öka konkurrensen och valfriheten noterar utskottet att regeringen avser att lämna en proposition om idéburna aktörer i välfärden som bedöms bidra till mångfalden och till valfrihet för brukare genom att t.ex. tillhandahålla anpassade eller nischade tjänster. Mot den bakgrunden anser utskottet att det inte finns skäl att överväga åtgärder och avslår därför det här aktuella motionsyrkandet. Riktade statsbidrag till kommunsektorn Utskottets förslag i korthet avslår samtliga motionsyrkanden om att minska antalet riktade statsbidrag till förmån för mer generella statsbidrag. Utskottet anser i likhet med regeringen att generella statsbidrag ska vara utgångspunkten i den ekonomiska styrningen av kommunsektorn men att det finns behov av riktade statsbidrag till specifika områden. Jämför reservation 6 (M) och 7 (C). I kommittémotion 2020/21:2926 av m.fl. (C) yrkandena 5–7 framhåller motionärerna att många regioner och kommuner inte ges tillräckliga förutsättningar att växa och blomstra. Motionärerna vill att regeringen ska verka för mer generella statsbidrag, som stimulerar ekonomisk utveckling i landsbygdskommuner och ser över kommunernas möjligheter att finansiera ökad efterfrågan på tjänster, t.ex. äldreomsorg, på andra sätt än genom höjd kommunalskatt. I kommittémotion 2020/21:3488 av m.fl. (M) yrkande 10 framhåller motionärerna att de riktade statsbidragen har blivit betydligt fler och menar att det behöver vara upp till kommuner och regioner att styra resurser dit de bäst behövs. Mindre kommuner bedöms inte ha kapacitet att söka alla de statsbidrag som finns och administrationen runt bidragen bedöms som omfattande. Motionärerna vill därför att regeringen minskar de riktade statsbidragen till förmån för generella statsbidrag. I motion 2020/21:3671 av (M) anförs att det finns en rad brister med användningen av riktade statsbidrag, bl.a. svårigheter med att följa upp hur de används och att de därmed inte tillfaller de socioekonomiskt utsatta områden som de är avsedda att göra. För att åtgärda de brister och svårigheter som följer med riktade statsbidrag anser motionären att regeringen bör minska antalet riktade statsbidrag. Regeringen anser att generella statsbidrag ska vara utgångspunkten i den ekonomiska styrningen av kommunsektorn. Generella statsbidrag möjliggör anpassning efter lokala och regionala behov, vilket är särskilt viktigt då utmaningarna är stora, som de skiljer sig åt mellan kommunerna och mellan regionerna. Regeringen anser att det finns ett fortsatt behov av att staten ersätter kommunerna och regionerna för kostnader inom vissa områden och i viss utsträckning riktar statsbidrag till specifika områden med stora utvecklingsbehov. Regeringen konstaterar att de riktade statsbidragen har ökat i antal och omfattning och att de förekommer inom många verksamhetsområden. Dessa bidrag syftar i många fall till att bidra till ökad likvärdighet i välfärden. Regeringen konstaterar också att mindre kommuner och små enskilda huvudmän i vissa fall har svårare att ta del av de riktade bidragen, bl.a. på grund av svårigheter att hantera den administration som är kopplad till dessa. En förenklad utformning av och process för utbetalning av dessa bidrag, en förbättrad framförhållning samt en mindre mängd bidrag skulle enligt regeringen kunna underlätta för kommuner, regioner och enskilda huvudmän att ta del av riktade satsningar. Regeringen avser mot den bakgrunden att fortsätta arbetet med att utveckla en mer strategisk styrning med riktade statsbidrag, bl.a. genom att minska antalet, se över möjligheterna att förenkla utformningen av dessa, minska administrationen och utveckla en mer effektiv bidragshantering. Inom utbildningsområdet fortsätter den särskilda översyn av de riktade statsbidragen som påbörjades under den förra mandatperioden. Regeringen avser också att öka sitt kunskapsunderlag om vilka åtgärder som kan underlätta kommuners och regioners hantering av riktade statsbidrag. Uppföljning av statens styrning av kommuner och regioner fick Statskontoret i uppdrag av regeringen att översiktligt redovisa och analysera utvecklingen av statens styrning av kommuner och regioner och deras verksamheter. Syftet är att ge regeringen ett samlat underlag om hur styrningen utvecklas. I den senaste rapporten konstaterar att regeringen infört 13 nya statsbidrag som 28 bidrag har upphört att gälla. Nästan samtliga av dessa bidrag är riktade statsbidrag. Statskontoret konstaterar också att det totalt fanns 165 riktade statsbidrag 2019. Många av dessa syftar till att stärka en viss verksamhet eller utveckla arbetssätten i en verksamhet. har staten mer än fördubblat sina utgifter för riktade statsbidrag. har regeringen på nytt gett Statskontoret i uppdrag att –2023 översiktligt redovisa och analysera utvecklingen av statens styrning av kommuner och regioner och deras verksamhet (Fi2020/02999/K). Statskontoret ska , , lämna en redovisning för det föregående året. Slutredovisningen av denna del av uppdraget ska även innehålla en fördjupad analys av utvecklingen. Därutöver ska en redovisning av användningen för samtliga riktade statsbidrag lämnas . En effektiv ekonomistyrning i kommuner och regioner Regeringen har gett en särskild utredare i uppdrag att utreda om nuvarande regelverk för ekonomisk förvaltning i kommunallagen utgör en bra grund för en effektiv ekonomistyrning i kommuner och regioner (dir. 2020:88). Utredaren ska bl.a. föreslå hur kraven på god ekonomisk hushållning och balanskravet bör vara utformade, samt undersöka och vid behov lämna förslag till vägledning och stöd för den ekonomiska styrningen i kommuner och regioner. Syftet med utredningen är att ge kommuner och regioner goda förutsättningar att möta framtida utmaningar. Uppdraget ska redovisas . inrättade regeringen som ska identifiera och analysera konkreta åtgärder som kan stärka kommunsektorns förmåga att tillhandahålla välfärdstjänster av god kvalitet (Fi2019/04300/K). Den ska särskilt prioritera åtgärder som syftar till en förbättrad styrning av välfärden, ett effektivt nyttjande av offentliga resurser, en hållbar kompetensförsörjning och arbetsmiljö samt åtgärder inom digitaliseringsområdet som frigör resurser till välfärden. Kommissionen ska redovisa hur arbetet bedrivits. Förlängning av satsningen på att utveckla företagsklimatet i 39 gles- och landsbygdskommuner I budgetpropositionen framhåller regeringen att en förutsättning för att kunna bo, verka och leva i alla delar av landet är att det finns företag och arbetstillfällen. Regeringen föreslog därför en förlängning av satsningen på att utveckla företagsklimatet i 39 gles- och landsbygdskommuner samt att ytterligare tillförs uppdraget . Regeringen har tidigare satsat för att stärka gles- och landsbygdskommuners förutsättningar att utveckla det lokala näringslivet. Innevarande år tillfördes således ytterligare medel till denna satsning. Kommunerna får själva avgöra vad medlen ska användas till, förutsatt att de går till näringslivsutveckling och satsningar på att förbättra företagsklimatet. Enligt regeringen har satsningen så här långt varit mycket lyckad. Det finns ett stort engagemang för att stärka det lokala företagsklimatet. Uppdraget har bidragit till en ökad dialog mellan kommuner och företag, och också en ökad utvecklingskapacitet, vilket har lett till ett mer långsiktigt näringslivsarbete. Uppdraget är en del i genomförandet av regeringens sammanhållna politik för landsbygder. beslutade i enlighet med regeringens förslag (bet. 2020/21:MJU2, rskr. 2020/21:132). Utskottet har tidigare behandlat liknande motionsyrkanden, senast i betänkande 2019/20:FiU26 Kommunala frågor. I betänkandet framhöll utskottet att det delar regeringens bedömning om att generella statsbidrag ska vara utgångspunkten i den ekonomiska styrningen av kommunsektorn men att det finns behov av riktade statsbidrag till specifika områden med stora utvecklingsbehov. Utskottet noterade att regeringen ser allvarligt på att mindre kommuner i vissa fall har svårare att ta del av riktade statsbidrag och att den avser att utveckla en mer strategisk styrning med riktade statsbidrag, vilket utskottet välkomnade. Utskottet noterade att regeringen inrättat en välfärdskommission med uppdrag att identifiera och analysera åtgärder, bl.a. för att förbättra styrningen av välfärden och för att de offentliga resurserna ska nyttjas på ett effektivare sätt. Utskottet noterade också att regeringen har prioriterat landsbygdspolitiken för att hela ska växa, bl.a. har flera uppdrag lagts på myndigheterna för att fortsätta att förstärka arbetet för livskraftiga landsbygder i hela . Utskottet ansåg därför att det då inte fanns skäl att vidta några ytterligare åtgärder. Utskottet avstyrkte motionsyrkandet. Utskottet delar regeringens bedömning att generella statsbidrag ska vara utgångspunkten i den ekonomiska styrningen av kommunsektorn, som det finns behov av att kunna rikta statsbidrag till vissa områden med stora utvecklingsbehov. Utskottet noterar att mindre kommuner och små enskilda huvudmän i vissa fall har svårare att ta del av de riktade bidragen. Utskottet välkomnar därför regeringens fortsatta arbete med att utveckla en mer strategisk styrning med riktade statsbidrag, bl.a. genom att minska antalet riktade statsbidrag, se över möjligheterna att förenkla utformningen av dessa, minska administrationen och utveckla en mer effektiv bidragshantering. Utskottet noterar också att regeringen avser att öka sitt kunskapsunderlag om vilka åtgärder som kan underlätta kommuners och regioners hantering av riktade statsbidrag, vilket utskottet välkomnar. Utskottet vill även påminna om arbete med att identifiera och analysera åtgärder bl.a. för att förbättra styrningen av välfärden och för att de offentliga resurserna ska nyttjas på ett effektivare sätt. Vidare noterar utskottet liksom tidigare att regeringen har prioriterat landsbygdspolitiken för att hela ska växa. Mot den bakgrunden anser utskottet att det inte finns skäl att nu överväga ytterligare åtgärder och avslår därför samtliga här aktuella motionsyrkandena. Villkor för aktörer inom välfärden Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkandet om att säkerställa lika villkor för aktörer inom välfärden med hänvisning till befintlig lagstiftning och pågående arbete. Jämför motivreservation 8 (V). I motion 2020/21:997 av m.fl. (M) anförs att den fristående/privata sektorn inom välfärden behöver bra och långsiktiga villkor och att villkoren för dessa aktörer måste vara likvärdiga med de villkor som offentliga utförare har, för att säkerställa likvärdighet och hög kvalitet för den som nyttjar välfärden oavsett vem som driver den. Motionären anser att det behöver göras en generell utvärdering och översyn av all lagstiftning som påverkar villkoren för fristående/privata aktörer för att säkerställa lika villkor. För att säkerställa att lika villkor råder menar motionären att det behövs bättre transparens när det gäller hur ersättningar beräknas. Andra åtgärder som lyfts fram är bl.a. att statliga satsningar inom välfärdsområdet måste innehålla tydliga direktiv som säkerställer att satsningarna även kommer fristående/privata aktörer till del. Lagen (2008:962) om valfrihetssystem, förkortad LOV Enligt 1 kap. 2 § lagen om valfrihetssystem ska den upphandlande myndigheten behandla leverantörer på ett likvärdigt och icke-diskriminerande sätt. Den upphandlande myndigheten ska iaktta principerna om öppenhet, ömsesidigt erkännande och proportionalitet när den tillämpar valfrihetssystem. Enligt lagen ska godkända leverantörer ha samma villkor. Det gäller såväl kvalitetskrav som ersättningsbelopp. kommuner och regioner SKR Enligt uppgifter från SKR har stora ansträngningar gjorts för att utforma primärvårdens ersättningsmodeller. De kan uppfattas som relativt komplexa, då de utvecklats lokalt med inriktningen att modellerna ska stödja uppställda mål. De ska bl.a. bidra till uppställda mål och rättvist fördela medel mellan de olika vårdcentralerna. De ska också gärna vara transparenta och förutsägbara och omöjliga att manipulera. Samtliga regioner i tillämpar inom primärvården en kombination av fast och rörlig ersättning. Utöver det förekommer ytterligare olika delar i ersättningsmodellerna. Vilka principer som tillämpas och deras inbördes storlek varierar mellan regionerna. Det kommunala självstyret har bidragit till att ersättningsmodellerna utvecklats i delvis olika riktning, men med vissa gemensamma egenskaper. Genom nätverk och arbetsgrupper stöder SKR regionernas egen utveckling mot ersättningsmodeller som bidrar till att uppnå övergripande mål. Enligt SKR finns generellt ett stort intresse – både hos regionerna och hos andra aktörer – av hur ersättningssystem i hälso- och sjukvården är utformade och utvecklas. SKR följer utvecklingen i regionerna och sammanställer jämförelser. överlämnade Tillitsdelegationen sitt huvudbetänkande Med tillit växer handlingsutrymmet – tillitsbaserad styrning och ledning av välfärdssektorn (SOU 2018:47) till regeringen. I betänkandet utvecklade delegationen den analys som påbörjades i delegationens delbetänkande Jakten på den perfekta ersättningsmodellen – Vad händer med medarbetarnas handlingsutrymme? (SOU 2017:56), där delegationen presenterade de ersättningsmodeller som var mest aktuella i och diskuterade deras betydelse för möjligheten att tillvarata medarbetarnas kompetens och förmåga, och därigenom bidra till en ändamålsenlig, kostnadseffektiv och innovativ välfärd av hög kvalitet. Delbetänkandet syftade till att vidga diskussionen om ersättningsmodellerna, bortom de ekonomiska incitamenten som vanligtvis är i huvudfokus, för att skapa en bredare förståelse för ersättningsmodellernas effekter. I delbetänkandet konstaterade delegationen att det var svårt att fullt ut separera en analys av ersättningsmodeller, som endast är en del av den samlade styrningen, från andra delar. Vilka effekter ersättningsmodeller ger i verksamheterna bedömdes vara avhängigt den övriga styrningen. Delegationen hade därför för avsikt att i sitt slutbetänkande se över den sammantagna styrningen av, och inom, kommuner och landsting och hur den skulle kunna utformas för att bättre ta till vara medarbetares kompetens och skapa större värde för medborgare och företag. När det gäller ersättningsmodeller rekommenderade delegationen följande i sitt huvudbetänkande: • Håll ersättningsmodellen så enkel som möjligt. • Om detaljerad styrning anses motiverad, överväg andra styrmodeller. Om ersättningsmodellen bedöms vara det styrmedel som ska användas för att styra mer detaljerat, bör följande beaktas: • Ta hjälp av medarbetare för att utforma modellen. • Rikta ersättningsmodellen till rätt nivå. • Komplettera med annan styrning, framför allt kommunikation, dialog och ledarskap. Enligt uppgifter från har regeringen inte funnit anledning att genom lagstiftning eller andra åtgärder styra kommuner eller regioner att hantera frågor om ersättningsmodeller på det sätt som delegationen rekommenderar. Däremot har remissförfarandet lett till att delegationens slutsatser och rekommendationer spridits i kommunsektorn. De rekommendationer som delegationen har formulerat riktar sig direkt till de aktörer som utformar ersättningsmodeller, dvs. i det här fallet kommuner och regioner. Kommunernas fördelning av resurser till skolan Enligt 2 kap. 8 b § skollagen (2010:800) ska kommuner fördela resurser till utbildning inom skolväsendet efter barnens och elevernas olika förutsättningar och behov. Paragrafen omfattar fördelning av resurser såväl till kommunernas egna verksamheter som till enskilda huvudmän. Det är förutsättningarna och behoven som ska vara styrande vid resursfördelningen. Enligt SKR gör kommunerna på olika sätt när de fördelar resurser till skolan. Hur resurser bäst fördelas bedöms vara en komplex fråga, och det anses inte finnas någon universalmodell för resursfördelning som fungerar överallt. Det konstateras i slutbetänkande Samling för skolan – Nationell strategi för kunskap och likvärdighet (SOU 2017:35) och i rapporter från både och Skolinspektionen (Kommunernas resursfördelning till grundskolor, 391, och Kommunernas resursfördelning och arbete mot segregationens negativa effekter i skolväsendet, 2014:01). Oavsett vilken modell som används för att fördela resurser till skolorna behöver den vara transparent och förutsägbar, så att varje skola vet vilka resurser den har att röra sig med. Dessutom måste sättet att fördela pengar till skolorna accepteras och upplevas som rättvist. Det senare gäller inte minst om man tillämpar en s.k. socioekonomisk resursfördelning och styr pengar till skolorna efter deras elevsammansättning. Sättet att fördela pengar ska också främja en effektiv resursanvändning i skolorna, som det är rektorn som bedömer och avgör hur resurserna fördelas inom respektive skola. När en kommun fördelar pengar till skolorna ska den tillämpa den s.k. likabehandlingsprincipen, som innebär att kommunala och fristående skolor ska ha lika villkor. Regeringen föreslår ökad insyn i skolornas ekonomi Regeringen har beslutat om lagrådsremissen Vissa skollagsfrågor som bl.a. innehåller förslag om ökad insyn i skolornas intäkter och kostnader. I lagrådsremissen anför regeringen att det finns behov av förändringar i dagens regler för beräkning och beslut om bidrag till fristående förskolor och skolor samt till vissa enskilt bedrivna fritidshem och pedagogisk omsorg med enskild huvudman. Detta för att säkerställa lika villkor mellan kommunala och enskilda huvudmän och att insynen i hur underlaget för bidragsbesluten beräknas och hanteras ska vara så stor som möjligt. I lagrådsremissen föreslår regeringen bl.a. att bidrag till fristående förskolor, skolor och fritidshem ska bestå av ett grundbelopp, strukturbelopp och i förekommande fall ett tilläggsbelopp. Ersättningen för resurser som fördelas med hänsyn till elevers behov ska särredovisas i strukturbeloppet, som är nytt. Förslaget bedöms ge kommuner större möjligheter att träffsäkert rikta mer resurser till de skolor som behöver det mest. Genom strukturbelopp kan kommunen vikta pengar till skolan utifrån elevernas behov. Ärendet bereds inom . Utskottet vill inledningsvis framhålla att det står bakom den politik som regeringen avser att föra i enlighet med januariavtalet, dvs. att höga kvalitetskrav ska vara styrande i välfärden och gälla alla aktörer, och att alla aktörer inom välfärden, oavsett driftsform, ska ha likvärdiga villkor. Utskottet konstaterar att enligt lagen (2008:962) om valfrihetssystem, förkortad LOV, ska den upphandlande myndigheten behandla leverantörer på ett likvärdigt och icke-diskriminerande sätt. Enligt lagen ska godkända leverantörer ha samma villkor. Det gäller såväl kvalitetskrav och ersättningsbelopp. När det gäller ersättningsmodeller noterar utskottet det stödarbete som SKR bedriver för regionernas utformning av primärvårdens ersättningsmodeller och Tillitsdelegationens slutsatser och rekommendationer som har spridits i kommunsektorn. Utskottet noterar vidare att regeringen avser att lämna en proposition om en ökad insyn i skolornas ekonomi. Detta för att säkerställa lika villkor mellan kommunala och enskilda huvudmän. Mot den bakgrunden anser utskottet att det inte nu finns skäl att överväga ytterligare åtgärder och avslår motionsyrkandet. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkandet om att ändra kommunsektorns uppdrag med hänvisning till den kommunala självstyrelsen och till den kommunala finansieringsprincipen som innebär att inga nya obligatoriska uppgifter från staten får införas utan medföljande finansiering till kommuner och regioner. Jämför reservation 9 (SD). I kommittémotion 2020/21:700 av m.fl. (SD) yrkande 22 anförs att åtskilliga kommuner och regioner har ekonomiska problem och att läget nu är värre . Motionärerna anser att det inte är rimligt på att flera tidigare självförsörjande storstadskommuner i återfinns i toppen av de kommuner som får mest stöd från andra delar av landet, till följd av den politik som regeringar har fört. Därför vill motionärerna att regeringen ser över möjligheten att minska kommuners och regioners ansvar och renodlar deras fokus på kärnuppdragen, såsom välfärd och infrastruktur. överlämnade den parlamentariskt sammansatta sitt slutbetänkande till regeringen, Starkare kommuner – med kapacitet att klara välfärdsuppdraget (SOU 2020:8). Utredningen har haft i uppdrag att utarbeta en strategi för att stärka kommunernas kapacitet att fullgöra sina uppgifter och hantera sina utmaningar. Kommunerna har stora och ökande utmaningar, bl.a. till följd av den demografiska utvecklingen och den snabba urbaniseringstakten. Polariseringen mellan olika kommuner ökar när det gäller exempelvis befolkning, kompetens och ekonomiska förutsättningar.