bet · H901MJU5 · 2021-09-16 00:00:00 — Miljö- och jordbruksutskottets betänkande Genomförandet av EU:s ramdirektiv för vatten Med stöd av sin initiativrätt enligt 9 kap. 16 § första stycket riksdagsordningen föreslår utskottet att tillkännager för regeringen att den ska • pröva vattenmyndigheternas åtgärdsprogram 2021–2027 för att säkerställa en god balans mellan samhällsekonomisk kostnad och miljömässig nytta som ligger i linje med beslut om propositionen Vattenmiljö och vattenkraft samt livsmedelsstrategins mål • säkerställa att vattenmyndigheterna tar hänsyn till alla nyttor som ramdirektivet för vatten listar vid normsättningen samt utnyttjar alla tillgängliga undantag för att klassificera vatten som ”kraftigt modifierade” och tillämpa ”mindre stränga krav” i exempelvis produktiva jordbruksområden, miljöer med höga kulturvärden och i de vattenförekomster där god ekologisk status förutsätter att kraftverket avvecklas eller ger påverkan på reglerkraft • säkerställa att de miljöanpassningar som sker inte går ut över möjligheten att öka effekten i befintlig vattenkraft • säkerställa att platsspecifika bedömningar av alla nyttor och konsekvenser görs med beräkningsgrunder som är vedertagna och transparenta samt att detta görs i samråd med berörda aktörer. I betänkandet finns två reservationer (S, MP, V, L) där det yrkas avslag på utskottets förslag till tillkännagivanden till regeringen och två särskilda yttranden (M, SD). Utskottet lägger på eget initiativ fram förslag till tillkännagivanden. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ärendet och dess beredning Genomförandet av EU:s ramdirektiv för vatten 1.Genomförandet av EU:s ramdirektiv för vatten (S, MP) 2.Genomförandet av EU:s ramdirektiv för vatten (V, L) 1.Genomförandet av EU:s ramdirektiv för vatten (M) 2.Genomförandet av EU:s ramdirektiv för vatten (SD) Bilaga 1 yttrande 2020/21:CU6y Bilaga 2 yttrande 2020/21:KrU8y Bilaga 3 yttrande 2020/21:NU6y Bilaga 4 yttrande protokollsutdrag /21:38 § 2 Bilaga 5 yttrande protokollsutdrag /21:36 § 4 Bilaga 6 yttrande protokollsutdrag /21:48 § 3 Utskottets förslag till riksdagsbeslut Genomförandet av EU:s ramdirektiv för vatten ställer sig bakom det som utskottet anför om genomförandet av EU:s ramdirektiv för vatten och tillkännager detta för regeringen. Reservation 1 (S, MP) Reservation 2 (V, L) På miljö- och jordbruksutskottets vägnar Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (C), (MP), (M), (S), (S), (M), (S), (V), (M), (SD), (S), (L), (SD), (S), (SD), (KD) och (C). Ärendet och dess beredning föreslog vid utskottets sammanträde att utskottet skulle besluta om ett utskottsinitiativ om frågor kopplade till genomförandet av EU:s vattendirektiv. Utskottet beslutade att inleda beredningen av utskottsinitiativ som ett ärende. Socialdemokraterna, begärde i enlighet med 10 kap. 9 § riksdagsordningen att utskottet ska hämta in upplysningar i ärendet från företrädare från olika departement och myndigheter m.fl. Socialdemokraterna, begärde även i enlighet med 10 kap. 9 § riksdagsordningen att utskottet skulle ge andra utskott möjlighet att yttra sig i ärendet. Utskottet beslutade att upplysningar i ärendet skulle hämtas in under två sammanträden, och , samt genom skriftliga yttranden från och Transportstyrelsen. Utskottet beslutade även att ge civilutskottet, finansutskottet, kulturutskottet, näringsutskottet och trafikutskottet möjlighet att yttra sig i ärendet. Vid ett sammanträde beslutade trafikutskottet att inte yttra sig över förslaget till utskottsinitiativ (prot. 2020/21:44). beslutade vid ett sammanträde att inte yttra sig över förslaget (prot. 2020/21:65). , kulturutskottets och näringsutskottets yttranden finns i bilaga 1–3. Informationsdagarna genomfördes via Skype vid utskottets sammanträden och . deltog företrädare för Havs- och vattenmyndigheten, – (SLU Aqua), Kammarkollegiet, (), , , , , (), , , geologiska undersökning (SGU), (), Sportfiskarna, Svenskt Vatten, Vattenkraftens Miljöfond, vattenmyndigheterna, Världsnaturfonden (WWF) och Älvräddarna. Vid sammanträdet beslutade utskottet att hämta in ytterligare information i ärendet från . informerade utskottet om sin hantering av tillkännagivande om inriktningen för det fortsatta arbetet med att reformera vattenlagstiftningen och vattenförvaltningen i syfte att värna den småskaliga vattenkraften (bet. 2019/20:NU14, rskr. 2019/20:221). Utskottet beslutade vid sammanträdet att inhämta ytterligare information i ärendet vid ett sammanträde samt genom skriftliga yttranden från , Kammarkollegiet, SGU, , , , , Vattenkraftens miljöfond, LRF, Svenskt vatten, , , Älvräddarna, . Utskottet beslutade även att ge civilutskottet, kulturutskottet och näringsutskottet möjlighet att yttra sig igen i ärendet. Utskottens yttranden finns i bilaga 4–6. Den tredje informationsdagen genomfördes via Skype vid utskottets sammanträde . deltog företrädare för , , Havs- och vattenmyndigheten, , vattenmyndigheterna och länsstyrelserna. Genomförandet av EU:s ramdirektiv för vatten Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om genomförandet av EU:s ramdirektiv för vatten och tillkännager detta för regeringen. Jämför reservation 1 (S, MP) och 2 (V, L) samt särskilt yttrande 1 (M) och 2 (SD). och rådets direktiv /60/EG av om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens område, det s.k. vattendirektivet, antogs 2000 och syftar till att bevara och förbättra vattenmiljön i grundvatten och ytvatten. I direktivet motiveras regleringen av att vatten inte är en vara vilken som helst utan ett arv som måste skyddas, försvaras och behandlas som ett sådant (beaktandesats 1). Trycket på vattenresurserna i gemenskapen ökar ständigt på grund av den allt större efterfrågan på tillräckliga mängder vatten av god kvalitet för alla syften, och detta bekräftar behovet av åtgärder för att skydda unionens vattenresurser i såväl kvalitativt som kvantitativt hänseende (beaktandesats 4). Gemenskapens vattenpolitik kräver en klar och tydlig, effektiv och enhetlig rättslig ram, och därför bör gemensamma principer och en allmän ram för åtgärderna fastställas (beaktandesats 18). Genom direktivet ställs krav på medlemsstaterna att utforma en förvaltning av sina vatten för att minska föroreningar av särskilt prioriterade ämnen, främja hållbar vattenanvändning och förbättra vattenkvaliteten för de ekosystem som är beroende av vatten. Målet preciseras i direktivets artikel 4 enligt vilken medlemsstaterna ska skydda, förbättra och återställa alla vattenförekomster för att nå god status. Begreppet god status är ett paraplybegrepp som preciseras i bl.a. god ekologisk status, god kemisk status och god kvantitativ status. God status har central betydelse för miljökvalitetsmålen. God ekologisk status och kemisk status preciserar bl.a. miljökvalitetsmålet Levande sjöar och vattendrag men har även central betydelse för att uppnå miljökvalitetsmålen Ingen övergödning och Hav i balans samt levande kust och skärgård. I genomfördes vattendirektivet i svensk lagstiftning 2004 genom 5 kap. , förordningen (2004:660) om förvaltning av kvaliteten på vattenmiljön, hädanefter kallad vattenförvaltningsförordningen, och förordningen (2017:868) med länsstyrelseinstruktion. Enligt 5 kap. 1 § får regeringen för vissa geografiska områden eller för hela landet meddela föreskrifter om kvaliteten på mark, vatten, luft eller miljön i övrigt, om det behövs för att varaktigt skydda människors hälsa eller miljön eller för att avhjälpa skador på eller besvär för människors hälsa eller miljön (miljökvalitetsnormer). Enligt 2 § ska miljökvalitetsnormer ange föroreningsnivåer eller störningsnivåer som människor kan utsättas för utan fara för olägenheter av betydelse eller som miljön eller naturen kan belastas med utan fara för påtagliga olägenheter och som inte får överskridas eller underskridas efter en viss angiven tidpunkt eller under en eller flera angivna tidsperioder, föroreningsnivåer eller störningsnivåer som skall eftersträvas eller som inte bör överskridas eller underskridas efter en viss angiven tidpunkt eller under en eller flera angivna tidsperioder, högsta eller lägsta förekomst i yt- och grundvatten av organismer som kan tjäna till ledning för bedömning av tillståndet i miljön, eller de krav i övrigt på kvaliteten på miljön som följer av medlemskap i unionen. Miljökvalitetsnormer ska vid behov omprövas. Det är myndigheter och kommuner som ansvarar för att miljökvalitetsnormer följs (3 §). De vatten som fått fastställda miljökvalitetsnormer för yt- och grundvatten kallas för vattenförekomster. En miljökvalitetsnorm uttrycker den kvalitet en vattenförekomst ska ha . Det övergripande målet enligt vattendirektivet är att alla vattenförekomster ska ha god vattenstatus 2015, eller senast till 2027, och att vattenkvaliteten inte får försämras. Med god vattenstatus avses ytvattnets ekologiska och kemiska status samt grundvattnets status. Miljökvalitetsnormerna tillämpas bl.a. när myndigheter och kommuner utövar miljötillsyn eller vid samhällsplanering. För att nå miljökvalitetsnormen god ekologisk status krävs ofta att åtgärder genomförs vid de verksamheter som påverkar vattnet. Om dessa åtgärder påverkar den samhällsnytta som verksamheten skapar på ett alltför omfattande sätt, kan vattnet i stället förklaras som en kraftigt modifierad vattenförekomst. En kraftigt modifierad vattenförekomst är en ytvattenförekomst som har avsevärda fysiska förändringar till följd av mänsklig verksamhet. De fysiska förändringarna har påverkat vattenförekomstens ekologiska status i den omfattningen att god ekologisk status inte kan nås. Det är bara vissa verksamheter som gör att en vattenförekomst kan förklaras som kraftigt modifierad. För kraftigt modifierade vattenförekomster gäller lägre krav på den miljökvalitet som ska uppnås än vid naturliga vattenförekomster, dvs. det behövs en anpassad miljökvalitetsnorm, där kraven på ekologisk kvalitet ställs utifrån vilka åtgärder som bedöms möjliga att genomföra utan att samhällsnyttan påverkas för mycket. anförde vid informationsdagarna och att huvuddelen av de sjöar och vattendrag som finns i , , inte når den kvalitet de ska ha, dvs. inte har god ekologisk status. Ekologisk status är en bedömning av kvaliteten på förekomsten av växt- och djurarter. God ekologisk status innebär mer livskraftiga ekosystem. Enligt vattendirektivet får medlemsstaterna klassificera vattenförekomster som kraftigt modifierat vatten enligt kriterierna i en bilaga till direktivet. Direktivet ger även medlemsstaterna möjlighet att besluta om mindre stränga krav. Detta har genomförts i svensk lagstiftning i vattenförvaltningsförordningen. I 4 kap. 3 § vattenförvaltningsförordningen anges att vattenmyndigheten ska förklara en ytvattenförekomst som konstgjord eller kraftigt modifierad om den har skapats genom mänsklig verksamhet eller på grund av mänsklig verksamhet har ändrat sin fysiska karaktär på ett väsentligt sätt och de hydromorfologiska förändringar som behövs för att vattenförekomsten ska uppnå god ekologisk status kan antas på ett betydande sätt negativt påverka kraftproduktion, dricksvattenförsörjning, bevattning eller annan verksamhet som vatten lagras för verksamhet eller åtgärd för skydd mot översvämning, markavvattning eller annan vattenreglering eller annan verksamhet av väsentlig betydelse från allmän synpunkt och det av tekniska skäl eller på grund av höga kostnader inte är rimligt att på något annat sätt som är ett väsentligt bättre alternativ för miljön åstadkomma den nytta som följer av att vattenförekomsten är konstgjord eller kraftigt modifierad. Havs- och vattenmyndigheten har tagit fram två vägledningar om kraftigt modifierade vatten. Vägledning för 4 kap. 3 § vattenförvaltningsförordningen om kraftigt modifierade vatten är generell och gäller alla verksamheter. Vägledningen ska användas tillsammans med de specifika vägledningarna. Vägledning för kraftigt modifierade vatten med koppling till vattenkraft är speciellt framtagen för att hjälpa den som ska fastställa en vattenförekomst som kraftigt modifierat på grund av ett vattenkraftverk. är indelat i fem vattendistrikt, och en länsstyrelse i varje distrikt är utsedd att vara vattenmyndighet: • – i län • – i . I varje vattendistrikt finns en vattendelegation som fattar vattenmyndigheternas beslut. Vattenmyndigheterna ska förvalta kvaliteten på vattenmiljön inom respektive vattendistrikt. Det innebär bl.a. att vattenmyndigheterna • reviderar förvaltningsplan och åtgärdsprogram för vattendistriktet • beslutar om miljökvalitetsnormer • samordnar vattenförvaltningsarbetet inom distriktet • samverkar nationellt, regionalt och lokalt med berörda parter inom vattenförvaltningen • lämnar uppgifter till Havs- och vattenmyndigheten för vidare rapportering till Europeiska kommissionen. Vattenmyndigheterna tar fram förvaltningsplan, miljökvalitetsnormer och åtgärdsprogram för sina vattendistrikt i syfte att förvalta vatten. Havs- och vattenmyndigheten stöder vattenmyndigheterna genom vägledning och tar fram föreskrifter. länsstyrelser har det regionala ansvaret inom vatten- och miljöområdet. har en grupp sakkunniga inom olika områden (beredningssekretariat) som ansvarar för arbetet med vattenförvaltningen i länet. Tillsammans med vattenmyndigheterna ska beredningssekretariaten bl.a. ta fram kunskapsunderlag, samla in data i Vatteninformationssystem (Viss) och ge förslag på miljökvalitetsnormer och åtgärdsprogram. Även andra delar av länsstyrelserna arbetar med vattenfrågor, t.ex. genom övervakning av tillståndet i länets vatten. Tillsyn över verksamheter som på olika sätt påverkar vatten är ett annat ansvarsområde. Här arbetar länsstyrelserna också förebyggande genom t.ex. rådgivning till verksamhetsutövare och med riktade insatser. Länsstyrelserna ska också samordna och genomföra sina punkter i åtgärdsprogrammet, medverka till bildandet av vattenråd och stötta vattenråden. En annan uppgift för länsstyrelserna är att ta fram regionala planer för vattenförsörjning som talar om var vattenresurserna finns och hur dagens och framtidens behov av dricksvatten ser ut. Regeringen beslutade (dir. 2017:96) att tillsätta en särskild utredare med uppdrag att utreda och utvärdera ansvarsfördelningen, beslutanderätten och organiseringen av myndigheterna inom vattenförvaltningen. Utredningen redovisade sitt uppdrag i betänkandet En utvecklad vattenförvaltning (SOU 2019:66). Utredningen anförde bl.a. att det är viktigt med en tydlig statlig strategisk styrning där och regeringen får tydligare roller och där styrsignaler, finansiering och uppföljning hänger ihop. Utredningen ansåg även att arbetet inom vattenförvaltningen behöver utvecklas och förstärkas både på nationell nivå och på avrinningsområdesnivå för att bli mer effektivt och få större genomslag. Vidare ansåg utredningen att uppgiften att besluta om miljökvalitetsnormer behöver stärkas och likaså vägledningen från nationella myndigheter. Utredningen har remitterats och beredning pågår nu inom . Vid utskottets informationsdagar och anförde Havs- och vattenmyndigheten att styrningen av vattenförvaltningen är för komplex för att få till en bra styrning och att vattenförvaltningen i behöver utvecklas . Myndigheten anförde att regeringen på kort sikt borde ge uppdrag till vattenförvaltningen att se över tillämpningen av kraftigt modifierat vatten och mindre stränga krav för att öka acceptansen och förtroendet för systemet. När det gäller jordbruk skulle fokus vid klassningen av kraftigt modifierat vatten och mindre stränga krav vara på de mest produktiva jordbruksområdena som ett första steg och en mer heltäckande åtgärdskatalog med negativa effekter för jordbruket, och nytta för miljön samt lämpliga skalor för analysen borde utvecklas. För vattenkraft skulle mindre stränga krav tillämpas i de vattenförekomster där god ekologisk status förutsätter att kraftverket avvecklas eller uppenbart ger stor påverkan på reglerkraften. På medellång sikt borde regeringen enligt Havs- och vattenmyndigheten stärka vattenförvaltningens grundprinciper och förtydliga organisationen i vattenförvaltningsförordningen, och på lång sikt borde regeringen utveckla vattenförvaltningen mot en hållbar vattenresursförvaltning genom moderniserad vattenlagstiftning. Vid informationstillfället anförde länsstyrelserna att det finns förväntningar som myndigheterna har svårt att leva upp till när det gäller t.ex. tillämpningen av miljökvalitetsnormer. Arbetet med vattenförvaltning drivs i förvaltningscykler , där olika arbetsmoment återkommer. Den första cykeln avslutades , den följande avslutades och den nuvarande avslutas . I slutet av varje cykel presenterar vattenmyndigheten i respektive vattendistrikt en förvaltningsplan inför de kommande sex åren. En cykel inleds med att vatten kartläggs utifrån befintlig övervakning. Underlaget används sedan för att bedöma och klassificera vattnets tillstånd och påverkan samt fastställa miljökvalitetsnormer och vilka åtgärder som behöver vidtas för att nå god vattenkvalitet. Förvaltningsplaner upprättas sedan för arbetet, och bl.a. tas ett åtgärdsprogram fram med administrativa åtgärder och styrmedel, förvaltningsplan och miljökvalitetsnormer. Enligt 5 kap. 7 § ska regeringen eller den eller de myndigheter eller kommuner som regeringen bestämmer upprätta ett förslag till åtgärdsprogram om det behövs för att följa en miljökvalitetsnorm. Enligt 9 § ska ett åtgärdsprogram omprövas vid behov, dock minst . Enligt 6 kap. 1 § vattenförvaltningsförordningen ska vattenmyndigheten upprätta förslag till och fastställa ett åtgärdsprogram för vattendistriktet. Åtgärdsprogrammet ska ange de åtgärder som behöver vidtas för att miljökvalitetsnormerna som avses i 4 kap. ska kunna uppfyllas och vilka myndigheter och kommuner som behöver göra vad inom sina ansvarsområden. Det handlar om administrativa åtgärder, t.ex. att ändra föreskrifter eller prioritera en viss typ av tillsyn eller rådgivning i sin verksamhet. Av 6 kap. 4 § vattenförvaltningsförordningen följer att vattenmyndigheten ska ge regeringen möjlighet att pröva ett förslag till åtgärdsprogram om • det rör ett annat allmänt intresse av synnerlig vikt än ett sådant som avses i 1 kap. 1 § • Havs- och vattenmyndigheten eller SGU har funnit att förslaget allvarligt avviker från denna förordning eller direktiv /60/EG och senast vid samrådstidens utgång har begärt att regeringen ges möjlighet att pröva förslaget eller • en annan myndighet eller en kommun har funnit att de åtgärder som den föreslås vidta strider mot annan lagstiftning eller allvarligt avviker från bestämmelserna i denna förordning eller i direktiv /60/EG och senast vid samrådstidens utgång begärt att regeringen ges möjlighet att pröva förslaget i denna del. Enligt 5 kap. 9 § ska åtgärdsprogrammen innehålla en analys av programmets konsekvenser från allmän och enskild synpunkt och hur åtgärderna är avsedda att finansieras. Enligt 6 kap. 6 § vattenförvaltningsförordningen ska en analys göras av åtgärdsprogrammets konsekvenser som ska innehålla en bedömning av såväl de ekonomiska som de miljömässiga konsekvenserna av åtgärderna, varvid kostnader och nytta ska kvantifieras. Enligt information från vattenmyndigheterna fattas beslut om miljökvalitetsnormer alltid utifrån en kombination av de specifika behoven, förutsättningarna och underlagen för enskilda vattenförekomster och mer övergripande, principiella utgångspunkter och metoder för att bedöma om det kan anses vara möjligt och rimligt att genomföra åtgärder för att nå god vattenstatus för vattenförekomster med en sänkt vattenstatus. I de fall där det har funnits behov, skäl och underlag för det har vattenmyndigheterna gjort platsspecifika bedömningar av förutsättningarna för att besluta om mindre stränga krav. Det har resulterat i de förslag till mindre stränga krav som redovisades i det genomförda samrådet. I många fall där vattenförekomster har sänkt vattenstatus finns det inte tillräckliga underlag eller kunskaper om åtgärdsbehov och åtgärdsmöjligheter för att kunna bedöma om det finns förutsättningar för att tillämpa mindre stränga krav. Vattenmyndigheterna har då i stället valt undantag i form av tidsfrist för att uppnå god vattenstatus, för att ge utrymme för ytterligare utredningar och/eller genomförande av åtgärder innan det går att bedöma om det finns behov av mindre stränga krav. I vissa fall finns det inte tillräckliga skäl att utreda behov av mindre stränga krav, därför att det inte kan antas att de nödvändiga miljöåtgärderna är så ingripande att de är omöjliga eller orimligt kostsamma ur ett samhällsekonomiskt perspektiv. Det kan exempelvis handla om åtgärder som typiskt sett kan genomföras med stöd av normalt förekommande villkor och krav i prövningar enligt . Enligt vattenmyndigheterna är fastställandet av miljökvalitetsnormerna, klassning av vattenförekomster som kraftigt modifierade och tillämpningen av mindre stränga krav en ständigt pågående process. Det är inte statiska beslut och avvägningar, utan besluten fattas utifrån gällande regler och tillgängliga underlag, metoder och kunskap. Om det framkommer andra underlag och metoder som motiverar nya eller ändrade beslut gör vattenmyndigheterna nödvändiga förändringar. Vid framhöll Havs- och vattenmyndigheten att en grundpelare i EU:s ramdirektiv för vatten är att förvaltningen av vatten ska baseras på avrinningsområden. Enligt myndigheten är lokalkännedom viktig när åtgärder för området ska beslutas. I databasen finns dataunderlaget för de vattenförekomster som åtgärdsprogrammen baseras på. Viss har utvecklats av vattenmyndigheterna, länsstyrelserna och Havs- och vattenmyndigheten. I Viss finns klassningar av och kartor över alla större sjöar, vattendrag, grundvatten och kustvatten och den innehåller information om följande: En övergripande bedömning av hur vattnet mår (ekologisk status och kemisk status) men även underliggande bedömningar på t.ex. fisk och försurning. Bestämmelser om kraven på kvaliteten i vattnet. För att ta reda på hur vattnet mår tas olika prover vid utpekade platser, s.k. övervakningsstationer. Viss är ett metadataregister över vattenrelaterade miljöövervakning. • Skyddade områden. Viss har register över skyddade områden som ingår i vattenförvaltningsförordningen. Föreslagna och genomförda åtgärder för respektive vattenförekomst presenteras. Prövning av åtgärdsprogram för vatten Vattenmyndigheterna gav regeringen möjlighet att pröva myndigheternas förslag till åtgärdsprogram både för perioden –2015 och för den nuvarande perioden –2021. Åtgärdsprogrammen –2015 beslutade regeringen att inte pröva. Regeringen prövade dock åtgärdsprogrammen för vatten –2021 genom ett beslut . Beslutet innebar att vattenmyndigheterna skulle fastställa åtgärdsprogrammen men att åtgärderna skulle ändras så att de uppfyllde vissa krav som angavs i beslutet, bl.a. i fråga om avvägningar, konsekvensanalyser, kostnadsredovisningar och åtgärder riktade till som rör kompetensutveckling och rådgivningsverksamhet. Vikten av samverkan mellan samtliga berörda aktörer framhölls också i beslutet. Regeringen anförde bl.a. att en avvägning mellan olika samhällsintressen utgör en viktig del i bedömningen av hur åtgärder bör fördelas mellan olika typer av verksamheter, både utifrån deras påverkan på vattenmiljön och i förhållande till vilka åtgärder som är mest kostnadseffektiva. Vattendelegationerna i de fem vattendistrikten fattade beslut om nya åtgärdsprogram, förvaltningsplaner och miljökvalitetsnormer för vatten. Åtgärdsprogrammen ändrades utifrån regeringens beslut. Vattenmyndigheterna arbetar nu med att ta fram en förvaltningsplan för perioden –2027. Förvaltningsplanen beskriver i stora drag hur vattnen i distrikten mår och hur de övervakas och förvaltas. Den blickar också framåt och pekar ut riktningen för förvaltning av vatten. Vattenmyndigheterna arbetar även med att ta fram ett åtgärdsprogram för varje vattendistrikt . Handlingarna var på samråd –.