bet · H801KU21 · 2021-06-09 00:00:00 — Ett exempel är behandlingen av ett tillkännagivande om att regeringen ska återkomma till med ett förslag som kriminaliserar s.k. eftersupning (bet. 2010/11:SoU8 s. 47 f.). Av redo-visningen i skrivelse 2016/17:75 s. 9 följer att regeringen, efter utredning och remissbehandling, inte avser att återkomma med något sådant förslag. Regeringen anger att tillkännagivandet är slutbehandlat. I detta fall skulle man kunna säga att avsikten med tillkännagivandet inte är tillgodosedd, men tillkännagivandet kan ändå vara slutbehandlat. Även om utgångspunkten är att tillkännagivanden bör tillgodoses av regeringen kan regeringen göra en annan bedömning än i en sakfråga och har således rätt att inte följa ett tillkännagivande, helt eller delvis. Det är, som utskottet påpekat ovan, viktigt att regeringen är tydlig med hur dess behandling av ett tillkännagivande förhåller sig till det aktuella tillkännagivandet. För att regeringen ska kunna vara tydlig krävs att tillkännagivandet från är tydligt. Om regeringen tydligt meddelar , t.ex. i budgetpropositionen, att den inte avser att tillgodose ett tillkännagivande och skälen för detta, ges en möjlighet att reagera på regeringens ställningstagande. Utfallet kan t.ex. bli att inte har några invändningar mot regeringens bedömning eller att vidhåller sin ursprungliga uppfattning. Regeringen har att beakta ställningstagande i den fortsatta beredningen. En övergripande beskrivning av hur tillkännagivanden bör hanteras är följande. - Utgångspunkten är att regeringen ska följa tillkännagivanden. - Om regeringen gör en annan bedömning än ska regeringen - Regeringen har rätt att föra fram uppfattningen att tillkännagivandet därmed är slutbehandlat. - kan acceptera att tillkännagivandet är slutbehandlat. - Ett utskott och kan dock göra en annan bedömning än regeringen och vidhålla sin uppfattning i sak. - Utskottet och kan då säga att tillkännagivandet inte är - Det är utskottet och som inom ramen för sin behandling tolkar om tillkännagivandet är tillgodosett och slutbehandlat. - Om har uttalat att ett tillkännagivande inte är slutbehandlat, ska regeringen återkomma till med redovisning av ytterligare åtgärder eller med att regeringen vidhåller sin uppfattning att tillkännagivandet är slutbehandlat. I betänkande 2017/18:KU21 gjorde utskottet ett antal ytterligare påpekanden (s. 42 f.): Utskottet välkomnar regeringens vilja att redovisa vidtagna åtgärder i fråga om tillkännagivanden , men vill framhålla att det inte var utskottets avsikt i betänkande 2016/17:KU21 att tillkännagivanden skulle redovisas i propositioner och skrivelser som behandlar en sakfråga som inte är direkt knuten till tillkännagivandet. När det gäller regeringens budgetproposition vill utskottet framhålla att den inbegriper politikens inriktning inom i stort sett samtliga områden och att tillkännagivanden därför får anses behandlade i sitt sakliga sammanhang när de behandlas i en budgetproposition. Utskottet välkomnar därför att regeringen i budgetpropositionen har redovisat vidtagna åtgärder i fråga om tillkännagivanden i större utsträckning än och också redovisar sin bedömning av om tillkännagivandet är slutbehandlat eller inte. I yttrandet från trafikutskottet uppmärksammas att i fall där har beslutat om ett nytt tillkännagivande, där det redan finns ett likalydande tillkännagivande, har regeringen i vissa fall redovisat det ursprungliga tillkännagivandet som slutbehandlat och i vissa fall som ej slutbehandlat, dvs. att det bereds vidare. Eftersom regeringens hantering således skiljer sig åt från fall till fall vill framhålla att det är rimligt för att säkerställa transparens i regeringens behandling av tillkännagivanden att de ursprungliga tillkännagivandena fortsatt redovisas som ej slutbehandlade. Det blir på så sätt tydligare när ett tillkännagivande först beslutades och de åtgärder som vidtagits från regeringens sida därefter. Avslutningsvis vill utskottet påminna om sitt påpekande om att det är viktigt att regeringen är tydlig med hur dess behandling av ett tillkännagivande förhåller sig till det aktuella tillkännagivandet (bet. 2016/17:KU21 s. 41). För att regeringen ska kunna vara tydlig krävs att tillkännagivandet från är tydligt, som utskottet framhöll . Utskottet vill således framhålla att vad som begärs i ett tillkännagivande bör uttryckligen framgå av det aktuella utskottets ställningstagande. Även om utskottet föreslår att en motion helt ska bifallas bör det som utskottet vill ska framföras till regeringen framgå av utskottets ställningstagande. Därmed blir det tydligt både för riksdag och regering vad utskottet anser att regeringen bör göra. Det hindrar inte att regeringen använder sig av hela motionstexten för att få en mer fullödig förståelse av de överväganden som föranlett tillkännagivandet. I betänkande 2018/19:KU21 gjorde utskottet följande påpekanden (s. 33 f.): När det gäller riksdagsskrivelser som rör budgetbeslut har utrikesutskottet, socialförsäkringsutskottet och näringsutskottet framfört vissa synpunkter. och näringsutskottet anser det olyckligt att regeringen i sin redogörelse anger en riksdagsskrivelse som rör budgetbeslut som slutbehandlad med hänvisning till ett regleringsbrev som beslutades när riksdagsskrivelsen var fullt ut genomförd först , genom ändring i regleringsbrev respektive genom ändring i förordning. uppmärksammar att en riksdagsskrivelse som rör budgetbeslut har redovisats som slutbehandlad med regleringsbrev fast samtliga anslagsvillkor vid tiden för yttrandet ännu inte hade beslutats av regeringen. Liknande exempel finns även på område. Det är som beslutar om statens budget och anslagen får inte användas på annat sätt än har bestämt. Utskottet vill framhålla att riksdagsskrivelser som rör budgetbeslut inte per automatik kan avskrivas med regleringsbreven . En bedömning behöver göras i varje enskilt fall. Inte förrän alla delar av budgetbeslutet är genomförda kan riksdagsskrivelsen ses som slutbehandlad. Av regeringens redogörelse bör då också framgå vad som ligger till grund för att riksdagsskrivelsen anses slutbehandlad. I betänkande 2020/21:KU2 gjorde utskottet följande påpekanden (s. 29 f.): Ett flertal av utskotten uppmärksammar vikten av att regeringen undviker onödig tidsåtgång i sin behandling av tillkännagivanden. vill i detta sammanhang framhålla vikten av att regeringen behandlar skrivelser skyndsamt och gör ansträngningar för att undvika onödig tidsåtgång när det gäller att behandla tillkännagivanden. Huruvida den redovisade tidsåtgången är rimlig bör bedömas med hänsyn till tillkännagivandets innehåll och de beredningsåtgärder som behöver vidtas. konstaterar inledningsvis att regeringens redogörelse för behandlingen av skrivelser ger en mer utförlig redovisning av åtgärder vidtagna av regeringen och kan anses ge en korrekt bild av skrivelser till regeringen. Utskottet ser positivt på denna utveckling och förutsätter att kvaliteten kommer att behållas i kommande redogörelser. Utskottet vill också påminna om den konstitutionella praxis som har vuxit fram i fråga om tillkännagivanden. Utgångspunkten är att regeringen tillgodoser ett tillkännagivande. Tillkännagivanden är dock inte rättsligt bindande, och om regeringen inte delar mening i en fråga och inte har för avsikt att tillgodose önskemål, bör den underrätta om detta. Även skälen till varför regeringen inte har tillgodosett tillkännagivandet bör redovisas. kan acceptera att tillkännagivandet är slutbehandlat. Ett utskott och kan dock göra en annan bedömning än regeringen och vidhålla sin uppfattning i sak. Utskottet och kan då säga att tillkännagivandet inte är slutbehandlat. Det är respektive utskott och som inom ramen för sin behandling tolkar om tillkännagivandet är tillgodosett och slutbehandlat. Om har uttalat att ett tillkännagivande inte är slutbehandlat, ska regeringen återkomma till med redovisning av ytterligare åtgärder eller med att regeringen vidhåller sin uppfattning att tillkännagivandet är slutbehandlat. När det gäller behandlingen av riksdagsskrivelser på område redovisas sex tillkännagivanden som slutbehandlade. Utskottet gör när det gäller dessa ingen annan bedömning än regeringen. I yttrandena från övriga utskott framhålls ett antal synpunkter på regeringens hantering av skrivelser. I flera av yttrandena framhålls vikten av att regeringen är skyndsam i sin behandling av tillkännagivanden och undviker onödig tidsåtgång. I förra årets betänkande (bet. 2020/21:KU2) framhöll också vikten av att regeringen behandlar skrivelser skyndsamt och konstaterade vidare att frågan om huruvida den redovisade tidsåtgången är rimlig bör bedömas med hänsyn till tillkännagivandets innehåll och de beredningsåtgärder som behöver vidtas. I skrivelsen instämmer regeringen med uttalande, men vill påpeka att den stora ökningen av antalet tillkännagivanden också får betydelse för regeringens förutsättningar att behandla tillkännagivandena skyndsamt. Detta gäller särskilt, enligt regeringen, i en situation som den aktuella med en pågående pandemi. Utskottet har förståelse för att den pågående pandemin har försvårat regeringens arbete, men vill ändå understryka vikten av att tillkännagivanden behandlas skyndsamt, särskilt mot bakgrund av att det i vissa fall synes ha gått utan att regeringen vidtagit aktiva beredningsåtgärder. Flera utskott påtalar också vikten av att regeringen redovisar när ett tillkännagivande kan komma att slutbehandlas. Några utskott välkomnar att regeringen i skrivelsen i högre grad redovisar när ett tillkännagivande bedöms kunna slutbehandlas. Andra utskott påtalar brister i regeringens redovisning i detta hänseende. Utskottet vill påminna om tidigare uttalanden om vikten av att regeringen är utförlig i sina redogörelser för vidtagna, pågående och planerade åtgärder (bet. 2016/17:KU21). Sådana redogörelser ger en möjlighet att reagera på regeringens åtgärder med anledning av tillkännagivanden. välkomnar i sitt yttrande regeringens redovisning med anledning av bemyndiganden, inte minst eftersom bemyndiganden ger regeringen rätt att vidta åtgärder – t.ex. ikläda staten ekonomiska förpliktelser – som regeringen inte hade kunnat vidta utan beslut. delar det som uttrycks av finansutskottet om vikten av att regeringen redovisar även åtgärder med anledning av bemyndiganden. I justitieutskottets yttrande ifrågasätts att regeringen anser att tillkännagivanden är slutbehandlade trots att de åtgärder som vidtagits inte kan anses tillgodose det som efterfrågar. har tidigare uttalat att det inte kan sägas vara konstitutionellt fel av regeringen att i skrivelsen göra bedömningen att vissa tillkännagivanden är slutbehandlade även om de inte skulle vara tillgodosedda. Det kan dock förutsättas vara ovanligt att så sker eftersom utgångspunkten är att regeringen tillgodoser ett tillkännagivande (bet. 2016/17:KU21). Vidare lyfts bl.a. frågan om när ett tillkännagivande kan anses vara slutbehandlat i justitieutskottets yttrande. Utskottet framhåller att tillkännagivanden som efterfrågar utredningsinsatser från regeringen inte kan anses vara slutbehandlade förrän utredningen är klar, bl.a. eftersom en utredning kan läggas ned. uttalade i betänkandet 2016/17:KU21 att vilka åtgärder som ska krävas för att ett tillkännagivande ska anses vara slutbehandlat naturligtvis varierar. Har endast begärt en utredning kan det räcka med att en utredning tillsätts, men om har begärt förslag krävs normalt att förslag läggs fram av regeringen för att tillkännagivandet ska anses vara slutbehandlat. Utskottet vill påminna om vikten av att regeringen är tydlig med hur dess behandling av ett tillkännagivande förhåller sig till det som efterfrågas i tillkännagivandet. För att regeringen ska kunna vara tydlig krävs att tillkännagivandet från är tydligt (bet. 2016/17:KU21). Vad som begärs i ett tillkännagivande bör uttryckligen framgå av det aktuella utskottets ställningstagande. Även om utskottet föreslår att en motion helt ska bifallas bör det som utskottet vill ska framföras till regeringen framgå av utskottets ställningstagande. Därmed blir det tydligt för både och regeringen vad utskottet anser att regeringen bör göra (bet. 2017/18:KU21). Vidare konstateras att utskotten i sina yttranden i vissa fall har gjort en annan bedömning än regeringen av huruvida ett tillkännagivande är slutbehandlat eller inte. gör inte någon egen bedömning av de aktuella fallen utan hänvisar till vad som anförts av respektive utskott i deras yttranden. Som tidigare framhållits av ska regeringen i de fall ett utskott i ett yttrande har anfört att ett tillkännagivande inte är slutbehandlat återkomma till med sin redovisning och bedömning. Utskottet föreslår att lägger skrivelsen till handlingarna. Utskottets förslag i korthet lägger redogörelse /21:RS4 till handlingarna. redovisar riksdagsstyrelsen behandlingen av skrivelser till riksdagsstyrelsen i en redogörelse till . I årets redogörelse (redog. 2020/21:RS4) redovisas totalt tolv riksdagsskrivelser från /17 och . Två av riksdagsskrivelserna som innehåller ett tillkännagivande redovisas som slutbehandlade. De gäller en översyn av och av ledningsstruktur. Fyra av riksdagsskrivelserna som innehåller ett tillkännagivande redovisas som ej slutbehandlade. De gäller en översyn av bestämmelserna om säkerhetsskydd i och dess myndigheter, en utredning om budgetpropositionens lämnande och provisorisk budget, en översyn av ombudsmän () samt en uppföljning av arbete under coronapandemin. När det gäller tillkännagivandet om en översyn av (bet. 2016/17:KU14, rskr. 2016/17:34) anges att riksdagsstyrelsen beslutade att en parlamentariskt sammansatt kommitté skulle göra en översyn av . Översynen skulle bl.a. belysa riksrevisorerna, förhållandet mellan och riksrevisorerna, effektivitetsrevisionen och vissa förhållanden vid . Delbetänkandet Översyn av – grundlagsfrågor (2016/17:URF1) överlämnades till riksdagsstyrelsen . Grundat på utredningens delbetänkande beslutade riksdagsstyrelsen om framställningen Översyn av – grundlagsfrågor till (2017/18:RS4). Riksdagsstyrelsens framställning bereddes före och efter valet av (bet. 2017/18:KU15 och bet. 2018/19:KU4). förslag innebar bl.a. att bestämmelsen om riksrevisorernas antal flyttas från regeringsformen till riksdagsordningen för att antalet riksrevisorer lättare ska kunna ändras . Det föreslogs också krav på kvalificerad majoritet för ett beslut av om att skilja en riksrevisor från uppdraget. Förslaget innebar vidare att får besluta om en särskild utredning som kan ligga till grund för att skilja en riksrevisor från uppdraget och ge justitieombudsmännen () i uppdrag att biträda utskottet med en sådan särskild utredning. Därutöver föreslogs att en bestämmelse om samverkans och uppgiftsskyldighet flyttas från vanlig lag till regeringsformen och förtydligas på så sätt att har rätt till den information som myndigheten begär. biföll kammaren utskottets förslag (bet. 2017/18:KU15, rskr. 2017/18:212 och bet. 2018/19:KU4, rskr. 2018/19:21). Lagändringarna trädde i kraft . Återstående delar av uppdraget till Riksrevisionsutredning behandlas i kommitténs slutbetänkande (2017/18:URF2) som överlämnades till riksdagsstyrelsen . I slutbetänkandet behandlades bl.a. frågor om effektivitetsrevisionens inriktning. Riksdagsstyrelsen beslutade om en framställning om översyn av – övriga lagändringar (2018/19:RS5) som grundade sig på kommitténs slutbetänkande. Framställningen innehåller förslag om att om en riksrevisors uppdrag upphör får välja en tillförordnad riksrevisor för tiden till dess att en ordinarie riksrevisor har valts och tillträtt. Det föreslås att ansvaret för frågor om som myndighet ska samlas hos . Bland annat ska svara för att revision görs av . Sambandet mellan och ska stärkas genom en förstärkning av parlamentariska råd. För att ge uttryck för rådets stärkta ställning föreslås att det byter namn till råd för . I bestämmelsen om effektivitetsrevisionens inriktning ska ordet samhällsnytta tas bort. Vidare föreslås att beslut att lägga ned en granskning ska redovisas, om den inte avsett endast förberedande åtgärder. Framställningen behandlades i betänkandet Översyn av – vissa frågor om och m.m. (2018/19:KU14). biföll utskottets förslag (rskr. 2018/19:126). Lagändringarna trädde i kraft . Riksrevisionsutredning föreslog även i sitt slutbetänkande (2017/18:URF2) att frågan om karens för en riksrevisor som lämnar sitt uppdrag samt frågan om riksrevisorernas anställningsförmåner borde utredas vidare. Riksdagsstyrelsen beslutade att en särskild utredare skulle tillsättas för att föreslå bestämmelser om avgångsvillkor och karens för riksrevisorer. Utredningen överlämnade betänkandet Avgångsvillkor och karens för riksrevisorer (2018/19:URF2) . Riksdagsstyrelsen beslutade om en framställning om avgångsvillkor och karens för riksrevisorn och riksrevisionsdirektören (2019/20:RS7) som grundade sig på utredningens betänkande. Framställningen behandlades i betänkandet Avgångsvillkor och karens för riksrevisorn och riksrevisionsdirektören (2019/20:KU8). biföll utskottets förslag (rskr. 2019/20:316–317). Lagändringarna trädde i kraft . I fråga om tillkännagivandet om en översyn av ledningsstruktur (bet. 2018/19:KU6, rskr. 2018/19:7) anges att riksdagsstyrelsen beslutade att sammankalla en sådan kommitté. överlämnade kommittén sitt betänkande ledningsstruktur (2018/19:URF1) till riksdagsstyrelsen. Riksdagsstyrelsen beslutade om en framställning om ledningsstruktur (2019/20:RS5) som grundade sig på kommitténs förslag. I framställningen föreslås att väljer en enda riksrevisor att vara chef för myndigheten och att ansvara inför för den granskning av statlig verksamhet som ska göras enligt regeringsformen. Därtill föreslår riksdagsstyrelsen att väljer en ställföreträdande riksrevisor med titeln riksrevisionsdirektör. Riksrevisionsdirektörens ställning ska i viktiga hänseenden vara likvärdig med riksrevisorns i fråga om såväl självständigheten i granskningsuppdraget som villkoren för uppdraget. Riksrevisionsdirektörens mandatperiod föreslås vara . Riksrevisionsdirektören ska kunna väljas om. Framställningen behandlades i betänkandet ledningsstruktur (bet. 2019/20:KU6). Yttranden från andra utskott gör i sitt yttrande (yttr. 2020/21:UU6y) bl.a. två iakttagelser med anledning av riksdagsstyrelsens redogörelse. Utskottet noterar att utskottet liksom föregående år delar riksdagsstyrelsens bedömning att riksdagsskrivelsen med anledning av beslut att lägga IPU-redogörelsen till handlingarna kan anses vara slutbehandlad. För framtiden vill emellertid utskottet uppmärksamma det något otydliga i att göra denna bedömning med hänvisning till beslut att lägga riksdagsstyrelsens behandlade redogörelse till handlingarna. Utskottet ser framför sig att styrelsen skulle kunna överväga att vidta någon form av åtgärd med anledning av skrivelsen. En sådan åtgärd skulle t.ex. kunna vara att styrelsen överlämnar det betänkande som skrivelsen avser till den svenska IPU-delegationen. Utskottet gör också en iakttagelse om verkställandet av budgetbeslut. Utskottet noterar att riksdagsstyrelsen genom anslagsdirektivet för står för ett led i verkställigheten av beslut både om anslag 2:5 inom utgiftsområde 1 och om anslaget 1:5 inom utgiftsområde 7. Det skulle enligt utskottet kunna bidra till tydlighet i styr- och ansvarskedjan om även riksdagsstyrelsen framöver skulle meddelas beslut om utgiftsområde 7 genom en skrivelse, som således kommer att redovisas för i riksdagsstyrelsens redogörelse för behandlingen av riksdagsskrivelser. meddelas endast beslut om utgiftsområde 1. hade inte några invändningar mot riksdags-styrelsens redogörelse (bet. 2020/21:KU2). Utskottet noterar de två iakttagelser som framhålls i utrikesutskottets yttrande med anledning av riksdagsstyrelsens redogörelse. När det gäller riksdagsskrivelserna på område har utskottet inte några invändningar mot redogörelsen. Utskottet föreslår att lägger redogörelsen till handlingarna. Förteckning över behandlade förslag Skrivelse 2020/21:75 Regeringens skrivelse 2020/21:75 skrivelser till regeringen – åtgärder . Redogörelse /21:RS4 Redogörelse för behandlingen av skrivelser till riksdagsstyrelsen. yttrande 2020/21:FiU2y yttrande 2020/21:SkU6y yttrande 2020/21:JuU4y yttrande 2020/21:CU4y yttrande 2020/21:UU6y yttrande 2020/21:FöU7y yttrande 2020/21:SfU6y yttrande 2020/21:SoU8y yttrande 2020/21:KrU5y yttrande 2020/21:UbU5y yttrande 2020/21:TU5y Miljö- och jordbruksutskottets yttrande 2020/21: MJU8y yttrande 2020/21:NU4y yttrande 2020/21:AU3y Det parlamentariska läget innebär en rad utmaningar för ansvarsfördelningen mellan riksdag och regering - å ena sidan vad gäller uppgift att stifta lagar, besluta om skatter till staten och bestämma hur statens medel ska användas i enlighet med 1 kap. 4 § regeringsformen, å andra sidan vad gäller regeringens uppgift att styra riket och ständigt ansvara inför i enlighet med 1 kap. 6 § regeringsformen, samt till syvende och sist vårt gemensamma ansvar att värna och ta hand om vårt land, , med allt vad det innebär. Detta ställer krav på samvaron och relationen mellan riksdag och regering för att säkerställa en respekt för regeringsformens bestämmelser och ett fungerande styresskick. Det är just vad detta ärende till stor del handlar om. I regeringens skrivelse 75 redogör regeringen för vilka åtgärder den vidtagit med anledning av de tillkännagivanden har beslutat om. Och i vårt betänkande, KU21, behandlar vi hur ser på just regeringens hantering av våra tillkännagivanden. Kortfattat: Detta dokument handlar om huruvida är nöjd eller inte med vad regeringen gjort för att följa våra beslut här i kammaren. Också vill vi i upprepa vad vi har sagt tidigare, nämligen att vi konstaterar att regeringens redogörelse för behandlingen av skrivelser ger en mer utförlig redovisning av åtgärder vidtagna av regeringen och kan anses ge en korrekt bild av skrivelser till regeringen. Vi ser självklart positivt på denna utveckling. Gransknings-betänkande våren 2021Vissa frågor om statsråds tjänste-utövning (kapitel 4) När det gäller behandlingen av skrivelser på område redovisas sex tillkännagivanden som slutbehandlade. Vi i KU gör när det gäller dessa ingen annan bedömning än regeringen. I yttrandena från övriga utskott framhålls ett antal synpunkter på regeringens hantering av skrivelser. Bland annat framhålls vikten av att regeringen är skyndsam i sin behandling av tillkännagivanden och undviker onödig tidsåtgång. I förra årets betänkande framhöll också vikten av att regeringen behandlar skrivelser skyndsamt. Frågan om huruvida den redovisade tidsåtgången är rimlig bör bedömas med hänsyn till tillkännagivandets innehåll och de beredningsåtgärder som behöver vidtas. Utskottet vill också påminna om vikten av att regeringen är utförlig i sina redogörelser för vidtagna, pågående och planerade åtgärder. Låt mig säga några ord om sådant som justitieutskottet lyfter fram i sitt yttrande till KU. Där ifrågasätts nämligen att regeringen anser att tillkännagivandena är slutbehandlade trots att de åtgärder som vidtagits inte kan anses tillgodose det som efterfrågar. KU har tidigare uttalat att det inte kan sägas vara konstitutionellt fel av regeringen att i skrivelsen göra bedömningen att vissa tillkännagivanden är slutbehandlade även om de inte skulle vara tillgodosedda. Det kan dock förutsättas vara ovanligt att så sker eftersom utgångspunkten är att regeringen tillgodoser ett tillkännagivande. lyfter även frågan om när ett tillkännagivande kan anses vara slutbehandlat. Det framhåller att tillkännagivanden som efterfrågar utredningsinsatser från regeringen inte kan anses vara slutbehandlade förrän utredningen är klar, bland annat eftersom en utredning kan läggas ned. Återigen kan det därför vara bra att påminna om vad vi i KU har sagt om detta: Vilka åtgärder som ska krävas för att ett tillkännagivande ska anses vara slutbehandlat varierar naturligtvis.