bet · H801KU20d3 · 2021-01-01 00:00:00 — 40 propositioner lades fram och 200 förordningar. Det är ett högt tempo det har visats prov på i beslutsprocesserna här. Det har också kommit en hel del krav från olika håll i samhället – en del på ytterligare starka reaktioner och tuffare insatser, medan andra krafter, inte minst som har hört av sig till mig och jag antar också till många andra här, kring vikten av att vi ser till att värna mänskliga fri- och rättigheter, rörelsefriheten och det öppna samhället. Jag skulle vilja be statsministern reflektera en del kring de avvägningar som har gjorts utifrån denna balans som jag ser att det är viktigt att ha för att det ska bli en acceptans i samhället, som ju är avgörande för att smittspridningen ska dämpas och vi ska nå framåt i de beslut med den avsikt som finns. Vilka avvägningar har legat bakom denna balanserande uppgift som råder? : Fru ordförande! Den avvägningen ligger lite i frågans natur, just att det är det – att naturligtvis skydda liv och hälsa så långt det är möjligt när det dessutom är en pandemi med ett nytt slags virus som inte ens experterna till alla delar kan förstå hur det kan komma att utvecklas och påverka. har vi väldigt långtgående friheter i vårt land som vi är stolta över – demonstrationsfrihet, mötesfrihet och allt som vi verkligen står upp för och vill skydda. Ska man ge sig på dem är det långtgående inskränkningar i praktiken som vi pratar om, och som vi också var inne på i det förra passet. Det är den typen av avvägningar. Men liv och hälsa blir naturligtvis oerhört viktigt när vi ser en sådan ökad smittspridning och när vi vet att det är den sociala distanseringen som är det viktigaste, att människor hålls åtskilda – det är liksom grunden i det här. Då blir vi naturligtvis tvungna att också överväga den här typen av skarpa och långtgående åtgärder om att förhindra människor att träffas – allmänna sammankomster i för stor grupp så att säga. Det var de avvägningar som vi kunde se att andra länder i vår närhet gjorde. När vi beslutade om 500 låg någon på 1 000 och någon på 500 som vi. Det var rätt lika. Det är precis den balansen som frågan indikerar, att å ena sidan skydda liv och hälsa och att å andra sidan inte göra för stora ingrepp i människors frihet. Och som jag nämnde tidigare, det som människor själva tror på och känner, att det här ska jag göra, är nog det mest effektiva, att man känner att om man själv har uppfattat: ska jag hjälpa till och se till att hålla avstånd. Jag ska stanna hemma om jag är sjuk. Jag ska arbeta hemma om jag kan och så vidare. Det är det absolut bästa. Men vi måste också vara beredda att fatta hårda beslut för att skydda liv och hälsa. (S): Tack för svaret! Den balansen är, vad jag kan förstå, avgörande. Hur viktigt har det varit att få fram dessa snabba beslutsprocesser för att åstadkomma den balans som krävs för att hantera en pandemi av detta slag? Jag som representerar tittade på det danska exemplet, och en del har tittat på och hur det har hanterats där, och så har olika synpunkter lyfts fram som viktiga att betona. Hur ser statsministern på de avvägningar som ni har fått göra i utifrån den situation som vi har haft? : Det är klart att vi har sett, med en så dramatisk utveckling som vihade vår, att vi naturligtvis behöver fatta snabba beslut. Men vi måste hålla oss till beredningskravet. Och där finns i grundlagen en viss flexibilitet i den här typen av kriser – just beredningen – men vi måste fortfarande naturligtvis bereda. Det ska gemensamberedas, det ska delas, det ska avvägas politiskt och det ska naturligtvis också remissbehandlas. Men i många fall blev det här en kortare hantering och också färre remissinstanser av det skälet, men fortfarande på ett sådant sätt att vi ska ha frågan och problemställningen allmänt belyst och naturligtvis ha ett fullständigt beslutsunderlag. Det får man inte ge avkall på. I övrigt har vi hanterat det enligt den linjen. Ordföranden: är jag inne på de två pandemilagarna, med fokus på dem. Den beredningen har varit forcerad, till och med mycket forcerad med korta remisstider, särskilt den första tillfälliga lagen. Det har Lagrådet kritiserat regeringen för. Man skriver i sitt första yttrande: En tillämpning av regeringsformens beredningskrav på det som skett i detta fall inger enligt Lagrådets mening vissa betänkligheter. Det ger mig anledning att fråga: Varför började man inte, alltså , bereda båda dessa lagar tidigare så att man hade fått mer tid för beredning och därmed bättre lagstiftning? : Det är vartefter att den befintliga lagstiftningen inte räcker till. Så det arbetet påbörjades , i senare delen av mars, med just den lagstiftningen. Det är då det börjar och den följd, som fru ordförande också nämner, med remissbehandlingen, det vill säga att den här lagstiftningen inte håller. Den är för begränsande, och därför behöver vi en annan lag. Då påbörjas det arbetet i . Det var det. Vi såg att det här kunde bli ingripande och komplext, så vi behövde en annan lagreglering. Ordföranden: Det var inte riktigt svaret på den första: mycket forcerade. statsministern ändå beskriva det som Lagrådet skriver: inger enligt deras mening vissa betänkligheter? Det var en svarstid på ett begränsat antal remissinstanser. Om statsministern vill svara på det först har jag ytterligare en fråga om nästa lag sedan. : Återigen: När vi ser att den här lagreglering som vi har – de här lagarna finns, vi har en smittskyddslag, det finns en ordningslag, en skollag och så vidare – inte räcker till, i påbörjas arbetet med hur man ska kunna få en annan lag som ger oss mer verktyg helt enkelt. Vid är det en dramatisk utveckling, och vi menar att vi behöver ha den så fort som möjligt på plats. Sedan ger Lagrådet sitt yttrande, och då får vi finna oss i det naturligtvis. Men det är bråttom. får vi kritik för att det går för sakta och ibland för att det går för fort. Vi menar att vi vill hålla en korrekt beredning, men behövde göra det så snart det gick. Den här första pandemilagen löpte ju ut , men arbetet med den nya lagen sattes ju inte igång förrän . Det framkom inte minst i utfrågningen med . Det var alltså mellan att den första tillfälliga lagen löpte ut och att en ny lagstiftning påbörjades. Varför valde man att låta nästan gå förlorade innan man påbörjade en ny beredning med den lag som så att säga har trätt i kraft? : Fru ordförande! Först den lag som fanns där på vårkanten kom aldrig att användas av det skälet att vi bedömde att den egentligen inte skulle ge någon tidsvinst i jämförelse med att besluta om en proposition i vanlig ordning. , precis som fru ordförande säger, började ett arbete. Vilken lag behövs nu? Vilka erfarenheter kan vi ta och också gå igenom vilka verksamheter som inte omfattas och behöver omfattas och som har helt olika karaktär och därför kan komma att behöva helt olika åtgärder. Så det arbetet påbörjades där. Vi ska också komma ihåg att hade smittspridningen avtagit betydligt, så vi hade då inte en så svår smittspridning. Men vi hade också insett att det mycket väl kan komma en senare våg, en andra eller vad man nu ska kalla det, vilket det också gjorde. Så det påbörjades där, och det gjordes överväganden som jag sa. När vi också ser att smittspridningen ökar, som den gjorde där inte minst , drev vi på arbetet och sa att vi måste ha en. Det var då just arbetet med pandemilagen med dess utformning påbörjades, för då visste vi mer preciserat vad som behövdes. Den remitterades faktiskt till 129 remissinstanser, och då Sedan tillkännager att man tar fram den här pandemilagen att träda i kraft . Då hade vi redan beslutat, och då kunde vi se att det är möjligt att få fram den . (SD): Tack, statsministern, för dina svar . Jag har en fråga som delvis är densamma som den från föregående talare, och det gäller den här författningsberedskapen. och en stor del av februari visste vi ju inte riktigt om den här smittan skulle bara vara kvar i . Men , , dog den första personen i . Sedan gick det väldigt fort. såg vi alla de här bilderna från . Då undrar jag: Varför började inte regeringen redan då, i stället för , med till exempel äldreboenden och att ha besöksförbud där? Skulle man inte ha kunnat börja bereda detta redan då när man såg att smittan är inne i och att den med största sannolikhet kommer att även komma till , att man i ett tidigare skede hade börjat bereda så att man hade färdiga lagförslag så att det egentligen bara var att trycka på knappen när det blev aktuellt? : Fru ordförande! Regeringen fattade ett antal skarpa beslut tidigt med stöd av befintliga bemyndiganden. Det var inte så att inget hände. Bland annat beslutade regeringen att allmänna sammankomster och offentliga tillställningar inte får hållas överstigande ett visst antal deltagare, stoppa icke nödvändiga resor till från annan stat än EES-stat och och att införa besöksförbud, som vi precis har pratat om. De besluten fattades ändå. Men när vi nu diskuterade exempelvis skolor såg viatt befintliga bemyndiganden inte var avsedda att användas för att stänga skolor, om så skulle behövas. Därav påbörjades arbetet att förbereda för precis det. Det fattades skarpa beslut också under den tiden. (C): Ordförande! Jag tackar statsministern för svaren så här långt. Jag vill komma tillbaka till tidpunkten mellan bemyndigandelagen och arbetet med den nya pandemilagen. Hur ser statsministern på de synpunkter som Lagrådet anförde i samband med just pandemilagen? Lagrådet menar att redan när den tillfälliga bemyndigandelagen löpte ut fanns det behov av att kunna hantera en eventuellt ökande smittspridning . Lagrådet lyfte fram att behovet av brådskande beredning hade kunnat undvikas eller minskas genom god framförhållning och god beredskap. Även justitieombudsman, , har då och förnyat kritiken mot regeringens beredningskrav och kontrollerat hur regeringen har behandlat rättssäkerhetsgarantier och annat, inte minst skyndsamheten i hanteringen. Kan statsministern kommentera hur han ser på Lagrådets kritik i de delarna? : Fru ordförande! I den första frågan kan jag säga att påbörjades arbetet med att ta fram en mer anpassad Då var smittspridningen på en helt annan nivå. Den tog fart igen . Vi hade också bett om scenarier och kunde se att det fanns ett sådant scenario där det drar iväg. Det förstod vi. Arbetet påbörjades då. Vi sa att vi måste ta med erfarenheter , och den lag som vi hade i kraft då, och titta mer specifikt på de olika verksamheterna som kan komma ifråga att reglera av något skäl eftersom de är olika till sin karaktär. Det var viktigt att ha ett mer precist verktyg, och det har vi fått med pandemilagen. Detta processas fram så fort som möjligt, men det är inte helt lätta frågor. När vi anser oss färdiga lämnar vi över den till Lagrådet för vidare hantering. Den kom sedermera på plats. Vi gjorde först bedömningen att den inte kommer på plats förrän det här , men vikunde sedermera under processen se att det går att snabba på detta utan att göra avkall på beredningskraven. Det går att snabba på. Sist blev det ändå som det blev med . (C): Ordförande! Det låter onekligen som att Lagrådet och regeringen gör olika bedömningar av författningsberedskapen vid den aktuella tidpunkten, och det får vi kanske återkomma till. Problemet är att när man inledde arbetet , efter att bemyndigandelagen hade gått ut, jobbade regeringen med detta fram till när KU fick promemorian på sitt bord. Det innebar att man fick ägna hela julhelgen åt detta – Lagrådet och partier – om man ville avge synpunkter. Då blev tidsfristen i den delen sammanpressad. Möjligheten att verkligen utvärdera regeringens förslag, till exempel när det gäller påverkan på grundlagsskyddade fri- och rättigheter, blev mycket forcerad på slutet innan pandemilagen trädde i kraft, när vi hade debatten . Kvaliteten i det lagstiftningsarbetet har varit ett återkommande tema i kritik från både JO och Lagrådet. Det intressanta är vad regeringen lär sig av det här. : Den första lagen löpte ut . Sedan påbörjades arbetet . Det förflyter inte utan att någonting görs. Då var smittspridningen, som jag sa tidigare, på en helt annan nivå. Sedan tar den fart . När vi ser det ser vi en ännu större anledning till att snabba på arbetet, naturligtvis. Det är inte helt okomplexa frågor eftersom det är fråga om rejäla ingripanden, begränsningar, i människors rörelser som ska göras. Det får inte hastas fram, helt enkelt, men så snabbt som det någonsin går och fortfarande uppfylla beredningskraven har varit vår strategi . Det görs olika bedömningar; så kan det vara. Men vi har agerat utifrån den kunskap vi har och vad läget kräver. (V): Statsministern pratade förut om behov av ett mer nyanserat alternativ till förbudsförordningen, bemyndigandelagen, som kom i början av . Min fråga är på ett sätt enkel. Jag undrar när ni såg behovet av ett mer nyanserat alternativ till förbudsförordningen – speciellt eftersom bemyndigandelagen löpte ut och den inte användes. Drog ni inga slutsatser av det förrän ? : Fru ordförande! Det är lite svårt att svara på när exakt man ser att det nu behövs det här och det här i stället. ser man att den befintliga lagen är för trubbig. Vi har exempelvis tidigare varit inne på att olika företeelser behandlas helt olika beroende på vem som faller innanför lagen och vem som faller utanför lagen. Där ser man att det behövs något mer som gör att vi kan hantera de olika verksamheterna – om man får kalla det så – på lite olika sätt. Exakt när och så vidare blir lite svårare att svara på, men det har framstått alltmer tydligt under resans gång. När vi började arbetet med den nya lagstiftningen som vi ville ha på plats var det en av utgångspunkterna. Vi ville se på vad som har gjorts , vilka det är som inte träffas av lagstiftningen men som ändå innebär smittorisk och därmed risk för liv och hälsa som bör omfattas av lagstiftningen. Den genomgången får man göra noggrant. (V): Det är något som flera av mina kollegor i utskottet också har varit inne på, nämligen glappet mellan det att bemyndigandelagen löpte ut och när arbetet med att ta fram den nya pandemilagen tog vid. Det förefaller som att man måste ha dragit lite slutsatser av bemyndigandelagens effekt och att den inte gav någon tidsvinst, att den var trubbig. Det måste väl ni ha reflekterat över redan innan lagen löpte ut ? : Än en gång: Mitt hade vi också ett helt annat läge vad gällde smittspridningen. Det var helt annorlunda, och sedan tog det fart ungefär andra halvan av oktober. Den ökade tidigare, men den tog riktig fart då. Vi påbörjade arbetet med den nya lagen. Skånberg (KD): Fru ordförande! Jag tackar för svaren så här långt. Bemyndigandelagen löpte ut , men regeringen, om jag förstår rätt, förlängde inte lagen med hänvisning till att det var så låga smittal. Det kunde man ha gjort. Varför gjorde man inte så att man förlängde bemyndigandelagen? Det fanns signaler, bland annat WHO varnade ju för en andra våg. Även om det är en okänd sjukdom med okända symtom – det närmaste var spanska sjukan 1918–1920, som av allt att döma också var en coronasjukdom, och den kom i tre vågor med 50 miljoner döda – fanns det skäl att vara försiktig. Det finns alltid skäl att vara försiktig. Om man ändå inte förlängde bemyndigandelagen, varför började man så sent som och lät hela juli gå förlorad? : Fru ordförande! Jag har inget bättre svar . En anledning var att det var en helt annan smittspridning. Den var låg . Sedan påbörjade vi arbetet. Men såg vi också att en förlängning … Den lagstiftning som fanns skulle bland annat underställas . Det skulle också motivera att till slut inte De två tillsammans gjorde att vi såg att vi inte får den tänkta tidsvinsten med de förbehållen. Vi får respektera vad säger. Det är som det är. Då är det lika bra att direkt skriva på en proposition för att få den korrekt behandlad. Det är därför lagen inte förlängdes. Sedan påbörjade vi den när vi såg att vi behövde dra lärdom av våren och att vi behöver titta på vilka verksamheter som borde omfattas av en lagreglering. (L): När man börjar utforma en strategi gör man oftast en inventering av det man har framför sig. I detta fall skulle det i så fall vara en inventering av lagrummet. Gjorde man en sådan? Fann man några luckor i den situation vi stod inför när det gäller hur man lagmässigt kunde hantera civila kriser? Vad gjorde man åt det och när? : Som jag sa tidigare kunde ett antal beslut fattas inom ramen för befintlig lagstiftning; om äldreboenden, om allmänna sammankomster och så vidare. Vartefter kunde vi se att det behövs mer. Därför bad vi om bemyndigandeförordningen, men den gav inte de tidsvinster som vi ansåg behövas. Därför påbörjades arbetet med ytterligare en lagstiftning . (MP): Jag tackar för svaren . Det krävs särskilda skäl för att lämna förslag till en extra ändringsbudget. Det beror på att det är centralt för att säkerställa att helhetsperspektivet i budgetförhandlingen upprätthålls. beslutade regeringen om 23 snabbpropositioner, varav över hälften var ändringsbudgetar. Det fanns flera skäl till det, som vi har läst, inte minst behov i kommuner och regioner, behov av att minska ekonomiska konsekvenser för företag och enskilda samt även tillkännagivanden från . Vilken avvägning gjordes mellan behovet av snabbhet och noggrann beredning i budgetprocessen med anledning av dessa ändringsbudgetar? : Fru ordförande! Det var nödvändigt att vidta snabba åtgärder. Vi såg enorma konsekvenser för företag och löntagare. Här gällde det att agera snabbt för att begränsa dem. Ändå har vi dessvärre sett arbetslösheten öka och sett företag tvingas gå i konkurs. För att begränsa viruset var vi tvungna att vidta snabba åtgärder. Då framgår det i var och en av de extra ändringsbudgetarna vilka skäl som finns och vilka omständigheter som åberopas för att lämna en extra ändringsbudget till . hade inte någon invändning mot de bedömningarna. Ordföranden: Det finns möjlighet till ytterligare frågor. Inga frågor från Socialdemokraterna. Då är det . Jag måste fortsätta här, statsministern. Det är motsägelsefullt, nästan en paradox. Vi talar om tiden som förflöt från det att bemyndigandelagen gick ut och beredningen av den nya pandemilagen påbörjades. Å ena sidan såg man ett behov. Å andra sidan tycks det inledningsvis inte ha varit så bråttom eftersom tanken var att lagen inte skulle träda i kraft . Då blir jag nyfiken på hur man såg på hela pandemiutvecklingen och smittspridningen. Efter en sommar där smittspridningen gått ned, vilket är helt naturligt om pandemin liknar en säsongsinfluensa, skulle det sedan gå en hel vinter, och sedan skulle verktyget finnas . Jag får inte de två budskapen att riktigt gå ihop. Kan statsministern förklara ännu lite tydligare? Först fanns en bemyndigandelag som gick ut. Sedan tog man semester. Sedan började man fundera lite på någonting som skulle träda i kraft långt fram. Sedan blev det i alla fall bråttom på slutet. Kan statsministern kommentera det? : Fru ordförande! Det var ingen tanke, ingen politisk inriktning, att lagen skulle gälla . Däremot gjordes en bedömning av hela processen. Som vi sa är det rejäla inskränkningar i människors frihet som vi pratar om. Därför var bedömningen att det kunde komma att ta . Men under resans gång såg vi, fortfarande med beaktande av beredningskraven, att det gick att göra det här på det sätt som det ska göras och att korta beredningstiden. Därför gjordes två sådana nya bedömningar. Den senaste landade , . Det var också då som gjorde tillkännagivandet, och då kunde vi ha den på plats tidigare. Det var alltså inte en politisk ambition i början, utan det var mer en beräkning av hur det skulle ta. (M): Statsministern har , även under den här delen, haft svårt att svara på när man gjorde vissa bedömningar, exempelvis när man såg ett behov av en ny pandemilag. Under en kris som pågår så här länge, särskilt när det rör sig om en pandemi, är det givet att även människor i och i regeringen kan bli sjuka. Vilka arbetsrutiner har man då haft för att kunna säkerställa spårbarheten när man har fattat beslut, vilka beslut man har fattat och vem som ska göra vad och också för att minska sårbarheten, så att arbetsuppgifter inte faller mellan stolarna och att man inte följer upp saker? Jag tänker mig att om regeringen hade fört journal eller haft logg när det gäller de här sakerna hade statsministern kunnat svara på frågan när man såg behov av en ny pandemilag. Då hade man kunnat titta i en sådan. Har det inte förts logg eller journal på det här sättet? : Fru ordförande! Jag vet inget datum. Jag kan inte sitta här och säga vilka datum en avvägning eller en bedömning gjordes. Det för lite för långt, med all respekt, att jag ska kunna göra det. Däremot är det klart att respektive departement har ansvar för de avgöranden som görs och de beslut som tas om man ska ta fram en ny lagstiftning. Det är en annan sak, och det ska framgå av beredningen. Men jag kan inte sitta här och säga: Det datumet avgjordes det här. Det är på en detaljnivå. Med all respekt, men jag kan inte göra det. Men det finns rutiner för hur all beredning ska skötas, och det ligger på respektive departement att göra det. (M): Ett flertal av oss här i utskottet har tidigare under granskningen frågat och departementen om de har haft dokumentation av dialoger med myndigheter och av vem som gör vad, inte enbart regeringsbeslut eller beredningsbeslut utan det dagliga, så att det ska gå att följa genom spårbarhet att man inte har en stor sårbarhet. Vi har inte kunnat få någon sådan dokumentation, därav min fråga om det kan vara så att någon dokumentation verkligen inte har funnits. Vad gör statsministern för att säkerställa att hela jobbar på ett sätt som gör att man kan spåra och minimera sårbarhet? : Återigen: Det ligger på respektive departement att sköta beredningen av alla ärenden. Det är klart att det inte förs anteckningar exakt varje minut om vad man gör och diskuterar, men sedan kommer man till vissa avgöranden i val av färdriktning. Jag tror inte att det går att få den typen av logg. Det går definitivt att se linjen i en beredning av ett ärende, men man kanske inte kan se precis , varje timme eller varje minut. (C): Ordförande! Jag vill återkomma till statsministern när det gäller beredningen av pandemilagen. Var det inte den eskalerande smittspridningen som överrumplade regeringen? Ikraftträdandet av pandemilagen var, som ordföranden har sagt, först planerat . Enligt socialministerns statssekreterare, som besökte KU , började planeringen . Under julhelgsdagarna forcerades ikraftträdandet ytterligare en gång, så uppenbarligen insåg man att den här lagstiftningen behövde komma på plats. Utan att spekulera var en anledning till att så välvilligt ställde upp och släppte igenom den var att man såg att smittspridningen var väldigt allvarlig. Jag vill bara att statsministern kommenterar att det ändå är ett ikraftträdande som har forcerats fram, i synnerhet på slutet. : Fru ordförande! Ja, i slutet var det en dramatisk ökning – så var det. Men jag vill återigen upprepa, bara så att det inte är något missförstånd, att det inte var så att vi i början sa att låt det här ta så får vi se, utan det var en bedömning av hur som det de facto skulle ta. Men om det gick att snabba upp den här processen skulle vi göra det, och det visade sig att det gick att göra det och att fortfarande beakta de beredningskrav som vi har. Men det är klart att när vi såg att smittspridningen tog den fart som den gjorde gjordes alla försöka att snabba på processen. Skånberg (KD): Fru ordförande! Min fråga nu är inte avsedd att på något vis vara näsvis eller impertinent. Det här är riktigt svåra avväganden, och vi är helt klara över det. Det är en okänd sjukdom. Men det är ändå tid att vara efterklok . Det går mot slutet av utfrågningen. Vi har haft två fall där bedömningarna uppenbarligen inte har varit riktiga. Att det skulle komma en andra våg och att det skulle ta så att få fram en pandemilag var två brister i bedömningarna.