bet · H801UU12 · 2021-06-01 00:00:00 — Det handlar om delegation till parlamentariska församling - en delegation verksam i en parlamentarisk församling, en delegation som har egen stadga, egen budget och egen beslutsordning och som på intet sätt påminner om en riksdag. I den parlamentariska församlingen, där jag ingår som vice ordförande i den svenska delegationen, stiftar vi inga lagar. Vi har inte till uppgift att besluta om någonting som rör regeringssidan. Vi granskar heller inte regeringarna eller regeringssidan i den parlamentariska församlingen. Den andra delen i betänkandet handlar om regeringens skrivelse om dess verksamhet. Det är, återigen, en egen verksamhet med eget ansvarsområde, egen budget och egen beslutsordning. Det är väldigt få kommunicerande kärl häremellan. Jag nämner detta för att det på ett sätt hade varit enklare att debattera varje del för sig med ett separat betänkande för delegation och ett för regeringens skrivelse. Det är mitt perspektiv som jag vill framföra. Vad jag också vill säga när det gäller är att verksamheten har varit starkt präglad av pandemin. Den har påverkat inte bara 57 medlemsländer utan också resten av världen. Detta har vi märkt inom 57 medlemsländer, inte minst för att vi politiker i den parlamentariska delegationen har varit strängt upptagna med nationella frågor och har fått prioritera dessa, vilket vi funnit viktigt eftersom vi är valda i våra respektive länders parlament. Detta har förstås påverkat möjligheten att vara engagerade i den parlamentariska församlingen, men de verksamheter som parlamentariska församling normalt utövar har också varit inställda på grund av restriktioner och svårigheter att delta i möten. Det positiva som restriktionerna och den minskade mängden möten har fört med sig är att behovet av multilaterism har framstått som desto tydligare, fru talman. Behovet av att mötas mellan parlamentariker från olika länder för att diskutera aktuella problem, finna möjliga vägar i syfte att uppnå en säkrare har blivit tydligare. Jag vet att motsvarande restriktioner har funnits inom regeringssidan, där ministerråd har fått hållas via webbmöten och så vidare. Sista gången vi hade ett möte i den parlamentariska församlingen med personligt deltagande 2020 var då vintermötet hölls. Där var det livliga debatter om aktuella frågor, till exempel säkerhetssituationen för . Den ryska aggressionen har pågått , och det finns inget som tyder på att den har avstannat. Ett annat exempel är den utdragna konflikten i mellan och där det har varit ett öppet krig och finns en fredsöverenskommelse, men det är viktigt att säkra att den bibehålls. Det förekommer utbrott och avsteg från denna, och det är ett stort hot. Ytterligare ett exempel är situationen i med den ryska annekteringen av och . Jag tänker också på den politiska situationen och bristande demokratin i där vi har sett en eskalering av situationen - det går inte att säga något annat - efter presidentvalet där fängslanden och arresteringar har skett av civila som inte har gjort något annat än gett uttryck för sin vilja till demokrati. Jag tänker också på och fängslandet av den ryska oppositionspolitikern . Det är en process som började med förgiftning och fortsatte med fängslande och en resa till ett arbetsläger. Vi vet inte så mycket om vad som har hänt, för det finns ingen insyn i processen. Det jag sa inledningsvis om att det inte finns någon nutid eller framtid utan historia sa jag för att jag , vid vintermötet, presenterade min rapport som jag hade utfört på uppdrag av parlamentariska församling angående mordet på den ryska oppositionspolitikern . Tyvärr är detta en fråga som är aktuell och som det fortfarande behöver bringas klarhet i. Vad var det som skedde? I min rapport tog jag upp behovet av insyn i den ryska legala processen, eller vad den ska kallas. Det som har tillkommit, som jag också nämnde i rapporten och som jag är väldigt glad över, är att det finns en Magnitskijlagstiftning på EU-nivå. Detta var något som jag underströk i rapporten. Det finns likheter i de här processerna, och jag tycker att de är viktiga att lyfta fram. Det finns olikheter också, men det är viktigt att ha fokus på centrala frågor om demokrati, medborgarnas rättigheter och rättigheter för oliktänkande och politiska alternativ till sittande regeringar. Vad jag också vill säga är att trots att det har varit en pandemi och bristande möjligheter att träffas har den svenska OSSE-delegationen fortsatt att ha sin höga ambitionsnivå och sin höga aktivitetsnivå. Det är väldigt roligt att vara vice ordförande i den svenska delegationen, för vi har deltagit i de valobservationer som har skett i , , och . Den enda valobservation som vi inte deltog i var den i , men det berodde på att den i pågick . Vi har också från delegationens sida deltagit i webbmöten. Sådana har hållits i ett högt tempo . Och webbmöten i all ära, fru talman - de är viktiga, för de ger möjlighet att lyfta aktuell politik - men de kan på intet sätt ersätta det mänskliga mötet just för att den mänskliga och personliga dimensionen saknas. Jag ser fram emot att kunna börja arbeta igen i den parlamentariska församlingen med de frågor som är viktiga och finns med i breda säkerhetsperspektiv - jag har anmält åtta minuters talartid, fru talman, men jag tar till - som inkluderar demokrati, mänskliga rättigheter, förstås inklusive hbtq-personers rättigheter och kvinnors rättigheter, religionsfrihet, etniska minoriteter, öppna och fria medier, ekonomisk utveckling och miljö. Eftersom det här är den sista debatten för vill jag avsluta med att framföra ett tack till OSSE-delegationens sekretariat här i riksdag som är delegationen behjälplig på ett fantastiskt vis med underlag och stöd i vårt arbete som politiker. Stort tack till er för ert fina arbete! Jag vill också yrka bifall till den moderata reservationen i betänkandet, reservation 2. Detta gör jag utifrån perspektivet att vi anser att det är viktigt att fokusera på och att får en skarpare profil. Det är inte lätt, för det handlar om en beslutsordning i konsensus på regeringssidan, och det finns många krafter som vill lyfta bort fokus från huvudområdet till mindre aktuella och brännande områden. Därför är det viktigt att fokusera på huvudområdet. (forts. § 16) behandlar ett betänkande som omfattar en redogörelse om 2020 års verksamhet i parlamentariska församling av svenska delegation och en skrivelse från regeringen om verksamhet och . Det har varit ett ytterst annorlunda år som vi har lagt bakom oss där mycket av verksamheten har påverkats av den rådande pandemin. För den parlamentariska församlingen innebar det att varken sommarmötet eller höstmötet kunde hållas. Dock har inte problemen runt om i OSSE-området avstannat. Tvärtom var ett turbulent år, och det är är mycket oroligt. Den ryska ockupationen av georgiska territorier fortsätter, och den ryska aggressionen mot fortsätter. Vi har den mycket oroande utvecklingen i . Dessutom har det varit ett nytt krig mellan och . I många fall kan man bara beklaga hur omvärlden fortsätter att se på när övergrepp efter övergrepp mot såväl stater som människor begås. Det råder inga oklarheter om att anfallet var noga planerat. hade rustat med stora krigsmaterielinköp från framför allt . När anfallet skedde deltog både turkisk militär och inhyrda IS-terrorister från . Konflikten eskalerade snabbt, och omvärlden stod och såg på när krigsbrott efter krigsbrott skedde. Det finns gott om vittnesmål och bevis för hur medvetet beskjutit sjukhus, skolor, bostadsområden och andra civila mål med många civila offer som följd. Azerbajdzjanska soldater har utomrättsligt avrättat tillfångatagna armeniska soldater, och man har använt sig av utländska islamistiska terrorister som man har uppmuntrat till att halshugga armeniska soldater. Utöver det har man rivit och förstört gamla armeniska kulturföremål som ett led i att utplåna alla spår av den långvariga armeniska historien i området. handlingar, uppbackade av , utgör allvarliga kränkningar av de grundläggande principerna i internationell rätt. Trots det möttes de av stor tystnad. På samma sätt som världen stod och såg på när ungturkiska rörelsen försökte utplåna och armenierna i folkmordet stod världen åter och såg på när ett nytt försök gjordes. De ansvariga bakom dessa brott måste ställas till svars för brott mot internationell rätt. slöts ett eldupphöravtal mellan de stridande parterna. Bakom avtalet stod , som hade gjort upp med . Historien , när beslutade om att skulle tillfalla , upprepade sig. Vi kan konstatera att och använt både och som brickor i sitt stormaktsspel och lyckats spela ut som konfliktlösningsmekanism. Jag är oroad över destruktiva inställning till att politisera humanitära frågor och deras blockering av internationella organisationers, inklusive FN:s, tillträde till som också har blockerat möjligheten att ge folk humanitärt bistånd. har inte låtit och låter fortfarande inte tillfångatagna armeniska soldater återvända hem. kunde vi bevittna att man dessutom öppnat en utställningspark i tillägnad kriget. I parken visar man upp beslagtagen armenisk militärutrustning och skyltdockor föreställande armeniska soldater på ett mycket förnedrande sätt. Utställningen kränker minnet av de armeniska offren för kriget men även deras familjers värdighet. Personliga tillhörigheter från dödade armeniska soldater visas medvetet upp, och det kommer givetvis att orsaka ytterligare lidande för deras familjer. Tala om osmakligt! , som innehar ordförandeskapet i , måste arbeta hårdare för att få att återlämna fångarna. Jag är väl medveten om att har velat spela en viss diplomatisk roll i konflikten för att inte störa möjligheterna att påverka som ordförandeland. Det är också något utrikesministern pekat på i sina svar på mina många frågor angående konflikten. Men det duger inte längre. Det har uppenbarligen inte gett resultat. måste våga stå upp för det som är rätt, just för att det är rätt. De politiskt bindande åtagandena i tredje dimension syftar till att säkerställa att de mänskliga rättigheterna respekteras fullt ut samt till att upprätthålla rättsstatens principer, bygga upp och bevara demokratiska institutioner och motverka intolerans och diskriminering. Vid det senaste sommarmöte i parlamentariska församling som vi kunde hålla, det i , antogs som vanligt en deklaration av församlingen. Deklarationen är ett sätt för parlamentarikerna i de deltagande staterna att visa vad man önskar att organisationen ska arbeta med och fokusera på. Jag hade inför mötet lagt fram ett förslag att i en resolution borde uppmärksamma, fördöma och åtgärda den diskriminering av kristna och andra religiösa minoriteter som sprider sig i flera av organisationens deltagande stater. Diskrimineringen ökar i takt med att skolor och moskéer sponsrade av etableras. Många upplever hotet från den snabbt växande wahhabitiska trosriktningen inom islam med centrum i . Trots att många av länderna har religionsfrihet instiftad i grundlagen oroar sig allt fler över att våga visa annan religiös övertygelse. Inte sällan är det kristna minoriteter som far mest illa. Resolutionen antogs av församlingen och blev därför en del av deklarationen från Luxemburgmötet. Genom resolutionen uttrycker den parlamentariska församlingen inom stor oro över att diskrimineringen och förtrycket av minoritetsreligioner i vissa av deltagande stater verkar ha ökat i omfattning . Det inkluderar även institutionellt förtryck genom förtryckande rättsakter mot olika kristna trosinriktningar, vilket kan underlätta och uppmuntra till hatbrott mot medlemmar av dessa trosinriktningar. Man noterar med oro att denna diskriminering inkluderar vag eller tvetydig lagstiftning när det gäller religionsfrihet. Detta låter myndigheter vidta godtyckliga åtgärder mot vissa kyrkor, inklusive tillslag och nedläggningar, bland annat mot "huskyrkor" i landsbygdsregioner som saknar officiellt registrerade kyrkobyggnader. Man noterar förtryck av och godtyckliga handlingar mot vissa trosinriktningar och deras prästerskap i ockuperade territorier och förbud för vissa trosinriktningar att registrera eller förnya registreringen av sina samfund eller tjänster, utföra missionsarbete eller bygga nya kyrkobyggnader på grund av ogenomskinliga eller partiska "zonstandarder". Slutligen noterar man officiell stigmatisering av dem som konverterar till kristendomen, inklusive påtryckningar för att de ska avstå från sin tro, förverkande av biblar och annan religiös litteratur och begränsningar för utnämningen av kyrkoansvariga. I deklarationen uppmanar man deltagande stater att ta hänsyn till ökad diskriminering mot kristna och anhängare av andra trosuppfattningar i minoritet. Man erkänner den fulla suveräniteten i alla kristna trosinriktningar och deras kyrkliga organ, deras oberoende från politiska påtryckningar och deras rättigheter att fatta sina egna beslut oavsett politiska konflikter. parlamentariska församling rekommenderar därför att vidta åtgärder mot diskriminering. övertog ordförandeskapet i . När nu utrikesministern är här i kammaren vill jag gärna ställa frågan till henne hur det svenska ordförandeskapet har arbetat med den ökande diskrimineringen av framför allt kristna. Jag ställde en fråga till utrikesministern om hon avsåg att under ordförandeskap i enlighet med Luxemburgdeklarationen sätta särskilt fokus på att bekämpa den ökande diskrimineringen av kristna och andra religiösa minoritetstrosuppfattningar inom deltagande stater. Hon svarade då att ett av de huvudsakliga skälen till att valde att ställa sig till förfogande som ordförande för - utöver önskan om att bidra till stärkt respekt för den europeiska säkerhetsordningen - var den viktiga roll som har i att bidra till det breda säkerhetsbegreppet, där länken mellan respekt för mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer för säkerhet tydliggörs. Hon svarade vidare att som ordförande skulle arbeta nära institutioner som ODIHR och högkommissarien för nationella minoriteter samt att ordförandeskapet till sitt förfogande skulle ha tre personliga representanter som har i uppdrag att motverka antisemitism, islamofobi och intolerans mot övriga religiösa minoriteter, däribland kristna. Med tanke på att det är just kristna som är den mest utsatta religiösa gruppen i världen känns det något märkligt att man inte ens använder begreppet kristofobi utan klumpar ihop denna grupp med "övriga religiösa minoriteter". Men hur har arbetet gått? Min uppfattning är att man inte gjort särskilt mycket i detta ämne, deklarationen till trots. Det vore synd om det arbete som parlamentarikerna lägger ned under sina möten var förgäves och slutdokumenten endast blev hyllprodukter som inte beaktar. Av denna anledning, för att tydliggöra, har vi föreslagit att tillkännager för regeringen att regeringen under sitt ordförandeskap i aktivt bör verka inom tredje dimension för att sätta särskilt fokus på att bekämpa den ökande diskrimineringen av kristna och andra religiösa minoritetstrosuppfattningar inom deltagande stater. Därför yrkar vi bifall till reservation 1. Jag vill också, precis som föregående talare , tacka OSSE-delegationens sekretariat för ett väldigt väl utfört arbete och ett bra stöd till oss som ingår i den svenska delegationen. Tack för det! Multilaterala organ är viktiga arenor där har ett guldläge att driva på för demokrati som sträcker sig utöver fria, rättvisa och transparenta val. Det är arenor där vi kan driva på för fred, mänskliga rättigheter, jämställdhet och en hållbar värld som även framtida generationer kan leva i. En sådan arena är , som jag i fortsättningen kommer att kalla eftersom namnet är en tungvrickare. Inom har det klarlagts att kopplingarna mellan säkerhet, respekt för mänskliga rättigheter, demokrati, rättsstatsprincipen, ekonomi och klimat är grundförutsättningar för ett fredligt och konfliktlöst samhälle. Därför arbetar inom många olika områden, bland annat val, fria medier, jämställdhet, minoriteters rättigheter, vapenkontroll, demokrati, miljö och utbildning. ingår två skrivelser i utrikesutskottets betänkande. Den ena är regeringens skrivelse, som i huvudsak fokuserar på ordförandeskapet i . Den andra är skrivelsen från den svenska delegationen till parlamentariska församling. lyfte ju skillnaderna mellan och parlamentariska församling i sitt anförande, så jag låter bli att upprepa detta här. Då jag ingår i den svenska delegationen vill jag passa på att koppla ihop några av de saker vi i tycker är viktiga att arbeta med i med det vi som delegation gör och det jag som enskild delegat gör - viktiga punkter som är grundläggande för att skapa långsiktig fred och säkerhet så att vi förhoppningsvis kan få stopp på de konflikter som finns i OSSE-området, som lyfts i betänkandet. Låt mig börja med civilsamhället, som har en central roll i demokratiska system och för den demokratiska utvecklingen. Det fungerar som både vakthund och visselblåsare när övergrepp har begåtts, rättigheter kränkts eller utvecklingen är på väg att gå åt fel håll. Det fungerar som ansvarsutkrävare för utlovade reformer och beslut men också som informationskälla för såväl befolkningen inom ett land som omvärlden. I vissa fall erbjuder civilsamhället tjänster och funktioner som staten inte klarar av att leverera. Det är också i civilsamhället som människor går samman och gemensamt kräver förändring och att få sina rättigheter tillgodosedda och sina livsvillkor förbättrade. Civilsamhället utgör därmed en helt central roll och en bra motvikt till mäktiga politiska och ekonomiska intressen och är en viktig arena för att utjämna ojämlikhet och orättvisor världen över. krymper civilsamhällets utrymme i många länder, och därför är det så viktigt att vi i OSSE-delegationen på våra resor träffar civilsamhällesorganisationer, både för att vi ska lära oss mer om situationen i de länder vi besöker och för att visa organisationerna vår uppskattning för det oerhört viktiga arbete de utför. Rätten till hälsa och till sin sexualitet och rätten att bestämma över sin kropp är grundläggande mänskliga rättigheter. Men detta är rättigheter som kränks och inskränks i väldigt många länder. I stora delar av världen möter människor, oavsett kön, inskränkningar i sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter. Miljontals kvinnor och flickor saknar exempelvis tillgång till preventivmedel. dör många kvinnor och flickor i samband med osäkra och illegala aborter och av graviditets- eller förlossningskomplikationer. Den absoluta majoriteten av de kvinnor som drabbas lever i låg- och medelinkomstländer. En tredjedel av alla kvinnor i hela världen upplever dessutom någon form av fysisk eller psykisk misshandel under sitt liv. Detta har förvärrats under pandemin. I parlamentariska församling finns både länder som kommit en bra bit på vägen och länder som ligger långt efter när det gäller SRHR. Eftersom resolutioner i parlamentariska församling antas med majoritet kan inget enskilt land obstruera när vi antar resolutioner som gäller frågor som de inte vill arbeta med. kommer att arbeta för att skrivningar om SRHR ska finnas med i de årliga resolutioner som antas i den parlamentariska församlingen. Jag anser att under ordförandeskapet i 2021 ska driva frågan om vikten av SRHR som en grund för säkerhetsfrämjande arbete och kvinnors demokratiska deltagande. Därmed, fru talman, vill jag yrka bifall till reservation nummer 3. Just nu när innehar ordförandeskapet är det såklart en balansakt utan dess like för ordföranden att leda och få med sig alla de 57 länder som ingår. I tider som dessa, då vi ser hur civilsamhällets utrymme krymper, oppositionella och journalister fängslas och uråldriga konservativa och patriarkala krafter motarbetar kvinnors rättigheter, är det svårt att få ett multilateralt organ som att utvecklas i en modern, demokratiskt öppen riktning. Jag tycker att det är väldigt positivt att utrikesminister i sina prioriteringar och i sitt inledningstal lyfte hur viktigt det är att följa och försvara de principer som grundas på och att alla har ett ansvar att upprätthålla de gemensamma åtaganden som antagits. Även vikten av jämställdhet kom med i inledningstalet, liksom behovet av att öka kvinnors roll i fredssamtal. Att civilsamhällets perspektiv och bidrag till säkerhet måste beaktas och säkerställas var också bra och typiskt svenskt. Hur stor genomslagskraft detta kommer att få i återstår att se, men det är positivt att regeringen åtminstone har ambitionen att försöka. I lyckades ju få till en ökad förståelse för och kunskap om resolution om kvinnor, fred och säkerhet, och är det åtminstone med i en del fredssamtal och även i en del av FN:s olika fredsbevarande uppdrag även om mer tyvärr behöver göras. Jag vill stanna kvar vid just resolution . För att uppnå hållbar internationell fred och säkerhet är det oerhört viktigt med kvinnors ökade deltagande i att förebygga, hantera och lösa konflikter, men även i fredsbyggande och återuppbyggande efter en konflikt. För att kvinnor ska kunna delta jämställt behöver de ha rätten att bestämma över sina egna kroppar. Därför är detta en så viktig fråga för oss i , därför kommer jag själv att lyfta det i parlamentariska församling. Jag hoppas att även utrikesministern under sitt ordförandeskap i kommer att trycka på för detta. Jag vill, i likhet med de andra delegaterna, passa på att tacka kansliet, RIK, för deras fantastiska arbete ihop med oss. ska ha en värdebaserad utrikespolitik som syftar till att stärka fred, frihet, utveckling, förståelse, försoning och mänskliga rättigheter. Vår utrikespolitik är ett uttryck för att vi alla har ett ansvar för varandra, något som är grundläggande i den kristdemokratiska ideologin. Människovärdet är universellt och kan aldrig någonsin relativiseras av geografiska gränser. Därför måste frihet, säkerhet och demokrati samt de mänskliga rättigheterna vara huvudmål för utrikespolitiken. I det instabila läge som råder i vår omvärld, med krig och konflikter, är det viktigt att fortsätter att bidra till både etablerade och nya insatser inom fredsfrämjande, säkerhetsfrämjande och konfliktförebyggande verksamhet inom Nato, EU, FN och , som vi ju pratar om . Vi har en skyldighet att bistå människor i nöd med hjälp, oavsett var i världen de befinner sig, och vi i måste vara beredda att försvara de mänskliga rättigheterna. Utöver detta ska utrikespolitiken främja handel. Frihandel och marknadsekonomi är vägen framåt för ökat välstånd och för att lyfta människor ur fattigdom. Utifrån dessa grundläggande principer ska utrikespolitiken främja svenska intressen i omvärlden. ska vara en aktiv aktör inom de olika internationella samverkansorgan där vi verkar, från det nordiska till det globala. Vi ska bidra till att dessa samarbeten fungerar så effektivt och resultatinriktat som möjligt. Det gäller inte minst inom , där har ordförandeskapet. är en viktig organisation för säkerhet och samverkan, och ska vara aktivt under ordförandeskapet. Utmaningarna som är förknippade med detta är stora. Genom sin brokiga sammansättning har ju inte bara medlemmar som självklart delar våra värderingar om demokrati och mänskliga rättigheter. Där finns ju också autokratier som och , och där finns unga demokratier bland de forna . Men det ger också möjligheter. I kraft av organisationens grundläggande syfte, att arbeta med tidiga varningar, konflikthantering och återuppbyggnad, är det nödvändigt att fortsätta att hävda det fullständigt oacceptabla i att ockuperar och i , likaså och andra delar av östra . och övriga västvärlden kan inte och får inte resignera och se områdena som annekterade. Vi måste fortsätta att arbeta för och fulla rätt till sitt folkrättsliga territorium. Vi står upp för dessa staters suveränitet och territoriella integritet. Vi måste från svensk sida driva på för att få till stånd fredsövervakning i dessa områden, för att motverka att flyttar fram sina positioner, bit för bit.