bet · H801TU9 · 2021-04-14 00:00:00 — Enligt lagen (1976:206) om felparkeringsavgift får regeringen ange det högsta och det lägsta belopp som felparkeringsavgifter får fastställas till. Beloppen får varieras med hänsyn till skilda slag av parkeringsöverträdelser. Avgiftens belopp fastställs av regeringen eller den myndighet eller kommun som regeringen bestämmer. Enligt förordningen (1976:1128) om felparkeringsavgift fastställer kommunen felparkeringsavgiftens belopp. Avgiftens belopp får fastställas till lägst 75 och högst . Felparkeringsavgift ska betalas i den ordning som Transportstyrelsen bestämmer. Lagen om kontrollavgift vid olovlig parkering Enligt lagen (1984:318) om kontrollavgift vid olovlig parkering får en markägare som upplåter ett område för parkering eller förbjuder parkering inom området ta ut en avgift (kontrollavgift) om ett fordon parkerats inom området i strid mot förbud eller villkor som markägaren har beslutat (olovlig parkering). föreslog i sitt betänkande Motorfordonspooler – på väg mot ökad delning av motorfordon (SOU 2020:22) att kommunerna ska ges möjlighet att genom lokala trafikföreskrifter reservera parkeringsplatser för delningsfordon på allmän platsmark. Utredningen föreslog att det genomförs genom ändringar i trafikförordningen (1998:1276). Utredningen gjorde bedömningen att en möjlighet för kommunen att reservera parkeringsplatser för specifika delningsfordon inte bör införas, bl.a. eftersom en sådan platsreservation inte kan anses innebära att allmänheten fortfarande har tillgång till platsen. Förslagen innebär att det är kommunerna som ska pröva frågor om parkeringstillstånd för delningsfordon. Utredningen framhöll att tillgång till parkeringsplatser är centralt för att främja bilpooler. Eftersom marknaden för motorfordonspooler nästan uteslutande utgörs av bilpooler har utredningen inte kunnat belägga att motorcykel- och mopedpooler har något behov av parkeringsplatser. betänkande är föremål för remissbehandling till . (SD) anser i motion 2020/21:199 att det är orimligt att blåljuspersonal och ska behöva avsätta tid och resurser under en pågående utryckning för att en anmärkning eller avgift har utfärdats. Motionären föreslår därför att det görs en ändring i relevanta lagar, regler och förordningar så att det inte är tillåtet att ge blåljusfordon under pågående utryckning parkeringsanmärkning eller kontrollavgift. I kommittémotion 2020/21:1313 yrkande 10 föreslår m.fl. (V) att regeringen återkommer med förslag på ändringar i lagstiftningen så att det blir möjligt för kommunerna att minska biltrafikens miljö- och klimatpåverkan genom differentierade avgifter på parkeringsplatser. Motionärerna pekar på att om man utifrån fordonens miljöegenskaper använder differentierade parkeringsavgifter kan miljö- och klimatpåverkan från biltrafiken minskas. I kommittémotion 2020/21:2218 yrkande 64 av m.fl. (SD) framhåller motionärerna att bestämmelserna om överträdelser av lastzoner behöver skärpas. Motionärerna har uppmärksammat att andelen bilister som parkerar på ett sätt som kan hindra den som ska lasta eller lossa gods eller busstrafiken har ökat. m.fl. (SD) framhåller i motion 2020/21:2883 yrkande 3 att elbilar bör få kostnadsfri parkering i hela landet. Motionärerna pekar bl.a. på att det är en nödvändig åtgärd för att efterfrågan på elbilar ska öka. I motion 2020/21:2988 av (M) föreslås att man ska utreda hur lagstiftningen kan skärpas så att det blir förenat med straffansvar att parkera så att utryckningsvägar vid exempelvis badplatser blockeras. Motionären påminner om att det finns rapporter om att räddningsinsatser fördröjts på grund av felparkerade fordon. I motion 2020/21:2990 yrkande 1 av (M) framhåller motionären att lagstiftningen bör ändras så att det blir tillåtet att differentiera parkeringsavgifter och trängselskatt samt övriga parkeringsvillkor i syfte att gynna bilar med mindre miljöpåverkan. I yrkande 2 framhåller motionären att lagstiftningen bör ändras på liknande sätt i syfte att gynna bilpooler och andra delningstjänster. Motionären framhåller att detta kan ge positiva incitament till ett mer miljövänligt bilåkande. m.fl. (C) framhåller i motion 2020/21:3287 yrkande 1 att den s.k. kommunala avgiftslagen bör ses över så att det blir möjligt att differentiera parkeringsavgifter utifrån fordons miljöegenskaper. Motionärerna pekar på att det bör vara lägre parkeringsavgifter för miljöfordon som uppfyller särskilda miljökrav eller drivs med ett visst drivmedel, exempelvis el. I yrkande 2 anser motionärerna att kommunallagen bör ses över så att principen om likabehandling av kommuninvånare medger olika parkeringsavgifter om syftet är att förbättra den gemensamma miljön. Motionärerna framhåller att det bör framgå att det inte är invånarna som behandlas olika, utan fordonen. I kommittémotion 2020/21:3349 yrkande 19 framhåller m.fl. (M) att kommuner bör få möjlighet att differentiera parkeringsavgifter utifrån fordons miljö- och klimatpåverkan. I yrkande 20 anför motionärerna att kommuner bör få möjlighet att reservera parkeringsplatser för delningsfordon. Motionärerna påtalar att det är viktigt att ge kommunerna möjlighet att utifrån varje enskild kommuns förutsättningar och behov minska de skadliga partiklarna och förbättra luftkvaliteten, klimatet och hälsan. I partimotion 2020/21:3368 av m.fl. (M) yrkande 6 framhåller motionärerna att kommunerna bör få fler miljöstyrande verktyg för att minska transporternas miljöpåverkan. I kommittémotion 2020/21:3468 yrkandena 6 och 7 av m.fl. (M) finns likalydande yrkanden. och (båda SD) anser i motion 2020/21:3493 att det bör införas ett nationellt register för parkeringstillstånd för personer med nedsatt rörelseförmåga, för att motverka fusk med parkeringstillstånd. Utskottet konstaterar att tillgången till parkeringsplatser är av stor betydelse för val av transportmedel och det finns därför stora möjligheter att använda parkering som ett styrmedel. Att uppmuntra människor till beteendeförändringar är också en viktig del av politiken för att minska transportsektorns klimatutsläpp. Tillgången till parkeringsplatser har också identifierats som en central fråga för att främja bilpoolsmarknadens tillväxt. föreslog t.ex. i sin rapport att kommunerna ska ges rätt att upplåta allmän mark till särskilda parkeringar för bilpooler på ett liknande sätt som de kan avsätta mark för särskilda parkeringar för rörelsehindrade. Utskottet har därför också välkomnat det arbete som bedrivs i syfte att underlätta parkering för bilpoolsbilar men också för miljöbilar och har framhållit att det är viktigt att fortsätta följa frågan om hur ägare av miljöbilar kan premieras i arbetet med omställningen av transportsektorn till fossilfrihet. Utskottet ser därför positivt på det som regeringen konstaterar i propositionen En samlad politik för klimatet – klimatpolitisk handlingsplan (prop. 2019/20:65) om att kommunerna spelar en viktig roll i omställningen till ett transporteffektivt samhälle i kraft av det kommunala planmonopolet och i de fall kommunen är markägare. Vid nybyggnationer i städer och tätorter kan kommuner t.ex. arbeta med flexibla parkeringsnormer och låga parkeringstal. När det gäller motionsförslag om att reservera parkeringsplatser för exempelvis bilpooler har utskottet tagit del av att föreslog i sitt betänkande Motorfordonspooler – på väg mot ökad delning av motorfordon (SOU 2020:22) att kommunerna ska ges möjlighet att genom lokala trafikföreskrifter reservera parkeringsplatser för delningsfordon på allmän platsmark. Utredningens förslag är föremål för remissbehandling fram till . I avvaktan på den fortsatta beredningen anser inte utskottet att det finns anledning att ta något initiativ med anledning av motionsförslagen om att reservera parkeringsplatser för särskilda fordon. När det gäller differentierade parkeringsavgifter baserat på fordons miljöegenskaper konstaterar utskottet att detta enligt en dom i inte är möjligt i andra fall än som anges i lagtexten (HFD 2014 ref. 57). Med anledning av en fråga om differentierade parkeringsavgifter har också statsrådet i sitt svar på en skriftlig fråga (fr. 2018/19:125) framhållit att han kommer att fortsätta följa frågan om hur ägare av miljöbilar kan premieras i arbetet med omställningen av transportsektorn till fossilfrihet. Utskottet välkomnar detta. Utskottet vill vidare lyfta fram att det är mycket viktigt att förhindra fusk med parkeringstillstånd för rörelsehindrade. De tillstånd som lämnas ut ska komma rätt person till del. Det är även viktigt för att systemet ska uppfattas som trovärdigt. Utskottet ser därför positivt på de förordningsändringar som gjordes 2016 och som innebär att ett fordon får flyttas om ett ogiltigt parkeringstillstånd för rörelsehindrade har använts. Ytterligare en ändring handlade om att böterna vid felparkering höjdes . Utskottet förutsätter att det även i fortsättningen bedrivs ett aktivt arbete för att förhindra fusk med parkeringstillstånd för rörelsehindrade. När det gäller motionsförslag om felparkerade bilar vill utskottet peka på möjligheten att ta ut felparkeringsavgift eller kontrollavgift. Utskottet vill också framhålla att det är helt oacceptabelt att parkera sitt fordon på ett sådant sätt att räddningstjänsten hindras från att utföra sitt arbete. Utskottet utgår från att detta beivras på adekvat sätt. Utskottet välkomnar i sammanhanget att flera av landets badplatser också informerar om vikten av att parkera på avsedda parkeringsplatser. Polisen uppger att polisen ska parkera bilen där det är lämpligt för uppdragets karaktär. Det kan innebära att bilen står direkt utanför en butiksentré eller centrumentré, utan parkeringsruta. Polisen behöver ha nära till bilen och dess utrustning. Utskottet utgår från att det finns stor respekt och förståelse för hur polisen behöver parkera sina fordon för att kunna genomföra sitt uppdrag. Mot denna bakgrund anser utskottet inte att det finns anledning att ta några initiativ med anledning av motionsförslagen, och motionerna 2020/21:199 (SD), 2020/21:1313 (V) yrkande 10, 2020/21:2218 (SD) yrkande 64, 2020/21:2883 (SD) yrkande 3, 2020/21:2988 (M), 2020/21:2990 (M) yrkandena 1 och 2, 2020/21:3287 (C) yrkandena 1 och 2, 2020/21:3349 (M) yrkandena 19 och 20, 2020/21:3368 (M) yrkande 6, 2020/21:3468 (M) yrkandena 6 och 7 samt 2020/21:3493 (SD) avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bilpooler. Utskottet hänvisar till pågående beredningsarbete. Jämför reservation 32 (M, SD, C). Det finns inte någon juridisk definition av begreppet bilpoolstjänst. En bilpool innebär dock att ett antal personer samsas om en eller flera bilar. Det finns två slags bilpooler: dels föreningsdrivna bilpooler där hushåll delar på några bilar, dels företag som driver bilpooler kommersiellt. Enligt finns det bilpooler på ett femtiotal orter i . överlämnade betänkandet Motorfordonspooler – på väg mot ökad delning av motorfordon (SOU 2020:22). Utredningen har haft i uppdrag att lämna förslag om hur bil-, motor-cykel- och mopedpoolstjänster, s.k. bilpoolstjänster, ska kunna främjas. Utredningen har även haft i uppdrag att ta fram en definition av bilpoolstjänst. Av kommittédirektiven följer att såväl bilar som motorcyklar och mopeder ska omfattas av definitionen. Utredningen föreslog därför att begreppet motorfordonspool används som benämning på dessa tjänster. Utredningen föreslog vidare att en lag om motorfordonspooler införs och att lagen ska syfta till att främja en ökad användning av motorfordonspooler och därigenom bidra till omställningen till ett transporteffektivt samhälle. Den föreslagna lagen innehåller en definition av begreppet motorfordonspool. Med motorfordonspool avses en tjänst där registrerade användare delar på användningen av ett eller flera motorfordon med undantag för moped klass II. Tjänsten ska vara allmänt tillgänglig. Fordonen ska kunna hyras och den kortaste hyrestiden ska vara eller kortare. Vidare ska hyresavtal inte behöva ingås vid varje användningstillfälle. Det uppställs också krav på att tjänsten ska tillhandahållas av en juridisk person och att den juridiska personen ska vara registrerad som ägare till fordonen i vägtrafikregistret. Detta medför att peer-to-peer-pooler, som innebär att privatpersoner hyr ut motorfordon till varandra via en förmedlingstjänst, ofta i form av en digital plattform, utesluts från definitionens tillämpningsområde. Utredningen föreslog även att regeringen ger i uppdrag att tillsammans med och genomföra en informationssatsning som ska öka kunskapen hos konsumenter om motorfordonspooler och hur dessa kan bidra till ett mer hållbart resande. En sådan informationssatsning bedöms kunna förstärka effekten av utredningens föreslagna åtgärd att reservera parkeringsplatser för delningsfordon och leda till en ökad användning av motorfordonspooler. betänkande är föremål för remissbehandling till . I kommittémotion 2020/21:2218 yrkande 17 konstaterar m.fl. (SD) att parkeringsplatser och bilpooler bör finnas med i samhällsplaneringen. m.fl. (SD) framhåller i motion 2020/21:2883 yrkande 5 att det krävs att elbilspooler betraktas som mer grundläggande transportinfrastruktur än som privat transportverksamhet. Regeringen bör därför ta fram projekt, liknande bl.a. elbilspoolsprojektet i , för att förbättra möjligheten att använda elfordon. I kommittémotion 2020/21:3172 yrkande 38 anser m.fl. (C) att man bör ta fram en juridisk definition av begreppet bilpool, eller fordonspool, i syfte att ge kommuner större möjlighet att avsätta gatumark till delningstjänster inom transportsektorn. m.fl. (M) framför i kommittémotion 2020/21:3468 yrkande 22 att det bör tas fram en juridisk definition av begreppet bilpool. I yrkande 23 framhåller motionärerna behovet av att stimulera delningsekonomi. Motionärerna pekar bl.a. på att delningsekonomi kommer att vara en viktig del i omställningen till gröna transporter för både privatpersoner och företag. Utskottet vill inledningsvis betona att cirkulär ekonomi på en övergripande nivå till stor del handlar om hushållning med naturresurser. Ett sätt att optimera resursutnyttjande är att cirkulera produkter med så högt nyttjande som möjligt. Utskottet anser att det finns stor potential till resursutnyttjande för personbilstrafiken. Utskottet har därför också tidigare framfört att det ser fram emot det utredningsarbete som har bedrivits när det gäller bilpooler. överlämnade sitt betänkande till regeringen och det är föremål för remissbehandling till . Utskottet kan konstatera att många av de förslag som lyfts i motionerna också har behandlats av utredningen. Mot bakgrund av pågående beredning finner inte utskottet att det finns anledning att ta något initiativ med anledning av motionsförslagen. Motionerna 2020/21:2218 (SD) yrkande 17, 2020/21:2883 (SD) yrkande 5, 2020/21:3172 (C) yrkande 38 och 2020/21:3468 (M) yrkandena 22 och 23 avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om övergivna fordon. Utskottet hänvisar till arbete som bedrivs på området. Jämför reservation 33 (SD). Det är kommuner, polisen eller som får besluta om flyttning av ett fordon enligt lagen (1982:129) om flyttning av fordon i vissa fall och förordningen (1982:198) om flyttning av fordon i vissa fall. Regeringen bemyndigas att utfärda föreskrifter om rätt för statlig eller myndighet att flytta fordon i särskilt angivna fall, när det behövs för ordningen och säkerheten i trafiken eller av naturvårdsskäl. Flyttning får även ske om ett fordon under i följd har varit felparkerat. Enligt lagen får ett registrerat fordon flyttas också om det har varit parkerat på någon annans mark under i följd efter det att markägaren underrättat fordonets ägare om att det inte får vara parkerat på platsen. Kan fordonets ägare inte anträffas får fordonet flyttas om det varit uppställt under minst en månad i följd efter det att markägaren påbörjat försök att underrätta fordonsägaren. Enligt förordningen ska beslut om flyttning bl.a. föregås av en utredning. Vidare ska beslut om flyttning verkställas , om det behövs med hänsyn till ändamålet med flyttningen. (M) framhåller i motion 2020/21:1377 att det inte är rimligt att enskilda markägare eller enskilda vägföreningar behöver ta ekonomiskt eller praktiskt ansvar för bortförsel av övergivna fordon. Motionären anser därför att det bör övervägas om kommunen eller staten kan ta ansvar för bortforsling av fordon på annans mark då polisanmälan har gjorts och fordonet inte är bortfört inom av ägaren. I motion 2020/21:1982 av (M) föreslås att regeringen se över möjligheten att utfärda sanktioner mot människor som överger fordon vid vägrenar, parkeringsplatser eller diken. Motionären påpekar att förutom att skrotbilen är nedskräpning så kan den också betraktas som farligt avfall. m.fl. (SD) anser i kommittémotion 2020/21:2218 yrkande 100 att det behöver gå fortare att forsla bort övergivna fordon. Motionärerna påminner om att risken ökar att ett fordon som blir stående blir vandaliserat eller plundrat. I motion 2020/21:2501 framhåller (S) behovet av åtgärder för att skydda markägare från kostnader i samband med bortforsling av bilar som har dumpats på deras mark. Motionären pekar på att det är oskyldiga markägare som får stå för kostnaden för att frakta bort bilar. Utskottet vill understryka att övergivna fordon längs vägarna och i naturen är ett problem som måste tas på allvar ur både miljö- och trafiksäkerhetsperspektiv. Utskottet vill också framhålla att det ser allvarligt på den olägenhet som övergivna fordon innebär för både det offentliga och den enskilde markägaren. Utskottet konstaterar att det är en komplex fråga och att bestämmelserna skiljer sig åt för olika situationer och om fordonet är att anse som fordonsvrak eller inte. Utskottet välkomnar därför det arbete som bedrivs av ansvariga parter. Utskottet vill bl.a. peka på att Kommuner och Regioner (SKR) har gett ut en handbok om flyttning av fordon och att på sin webbplats informerar om ansvar för övergivna bilar. Utskottet är också medvetet om det arbete som gör för att flytta övergivna fordon, ibland så snart som . Utskottet vill också påminna om att det är möjligt att använda anslaget för sanering och återställning av förorenade områden (anslaget 1:4, utg.omr. 20) för omhändertagande av övergivna och uttjänta fordon som utgör en risk för miljön. Utskottet ser med tillförsikt på det arbete som bedrivs och finner inte skäl att ta något initiativ. Motionerna 2020/21:1377 (M), 2020/21:1982 (M), 2020/21:2218 (SD) yrkande 100 och 2020/21:2501 (S) avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om registreringsfrågor. Utskottet lyfter bl.a. fram att det förutsätter att behöriga myndigheter gör det som är möjligt för att stävja fordonsrelaterad brottslighet. Jämför reservation 34 (SD) och 35 (C). Närmare bestämmelser om registrering av ägar- och fordonsuppgifter i vägtrafikregistret finns i lagen (2019:370) om fordonsregistrering och användning, förordningen (2019:383) om fordons registrering och användning samt i vägtrafikdatalagen (2019:369) och vägtrafikdataförordningen (2019:382). Transportstyrelsen är den myndighet som ansvarar för vägtrafikregistret. Det övergripande syftet med vägtrafikregistret är att vara ett informationssystem inom vägtrafiksektorn såväl för enskilda som för företag och offentliga organ. Exempelvis används uppgifter i vägtrafikregistret vid omsättning av fordon, vid kontroll av ordning och säkerhet i trafiken, vid beslut om skatter eller avgifter samt vid utsökning och indrivning. Det förekommer även ett internationellt informationsutbyte. Det är uttryckligen reglerat vilka uppgifter som får behandlas i registret och dessa är tillgängliga för sökning enligt särskilda kriterier. Fordonsregistreringen i vägtrafikregistret utgör inte något ägarregister i civilrättslig mening. Registret tillhandahåller uppgifter om vem som är registrerad ägare till ett fordon, även om denne inte skulle vara civilrättslig ägare till fordonet. I förarbetena har uttalats att vägtrafikregistret trots detta bör ha till ändamål att tillhandahålla personuppgifter om vem som är registrerad som fordonsägare, för att förebygga brott i den allmänna omsättningen. Registret används i stor utsträckning för kontroll av ägande- eller förfoganderätt vid omsättning av fordon. Syftet med vägtrafikdatalagen är att ge tillgång till den information som finns i vägtrafikregistret samt att ge Transportstyrelsen möjlighet att behandla personuppgifter på ett ändamålsenligt sätt och skydda människor mot att deras personliga integritet kränks vid sådan behandling. Lagen gäller vid behandling av personuppgifter i Transportstyrelsens verksamhet på vägtrafikområdet som rör fordon, behörigheter, tillstånd och tillsyn. Transportstyrelsen är enligt vägtrafikdatalagen personuppgiftsansvarig för den behandling av personuppgifter som sker inom ramen för myndighetens verksamhet. Enligt lagen ska tillgången till personuppgifter begränsas till vad var och en behöver för att kunna fullgöra sina arbetsuppgifter. I 2 kap. i vägtrafikdataförordningen finns reglering av vägtrafikregisteravgiften. Avgiften ska tas ut för ett fordon som har registrerats i vägtrafikregistret. Avgiften tas ut för varje bil, motorcykel, motorredskap, tung terrängvagn och släpvagn. För en moped klass I, ett terrängsläp och ett annat terrängmotorfordon än en tung terrängvagn tas det ut en engångsavgift för registerhållningen. Vägtrafikregisteravgiften tas i normalfallet ut i samband med att fordonet första gången ställs på, och därefter tas avgiften ut . Syftet med avgiften är att den ska täcka Transportstyrelsens kostnader för att driva och utveckla vägtrafikregistret. I detta ingår, förutom utveckling och anpassning, kostnader inom it-området samt kostnader för tjänster kopplade till vägtrafikregistret, exempelvis ägarbyten samt av- och påställning av fordon. Enligt förordningen (2001:650) om vägtrafikregister ska Transportstyrelsen i samband med registreringen av ett fordon tilldela det ett registreringsnummer. beslutade regeringen att göra det möjligt för Transportstyrelsen att tilldela registreringsnummer där det sista tecknet kan vara både en siffra eller en bokstav. Registreringsnumret ska enligt 7 kap. 1 § därför numera bestå av antingen tre bokstäver och tre siffror eller tre bokstäver, två siffror och en bokstav. Det finns särskilda registreringsskyltar för tävlingsfordon (8 b §) och taxi (9 §). I motion 2020/21:318 av (C) yrkande 1 föreslås att bokstavsbeteckningarna på registreringsskyltar ändras för att synliggöra miljöbilsinnehav. Motionären pekar bl.a. på att det kan ge en extra stolthet och möjlighet för nyfikna att lätt identifiera de bästa miljöbilarna. I motion 2020/21:774 av (C) yrkas att endast berörda myndigheter bör ha tillgång till information om vilka fordon en person äger. Motionären framhåller att det är viktigt ur ett brottsförebyggande perspektiv. (KD) framhåller i motion 2020/21:1008 att man bör utreda hur den allmänna tillgången till fordonsregistret kan begränsas. Motionären pekar på att fordonsregistret annars kan användas av kriminella för att lokalisera och stjäla värdefulla bilar. I motion 2020/21:1718 av (M) framförs att i brottsförebyggande syfte bör tillgången till Transportstyrelsens fordonsregister försvåras. Motionären pekar på att i andra länder är möjligheten att få ut uppgifter om ägare till fordon begränsad på olika sätt. och (båda S) föreslår i motion 2020/21:1784 att det görs en översyn av lagstiftningen och sanktionerna mot användandet av avställda fordon. Boriana (M) anser i motion 2020/21:1945 att tillgången till uppgifter i fordonsregistret ska försvåras. Motionären konstaterar att öppenheten i det är en bidragande orsak till organiserad brottslighet när det gäller bilstölder. I kommittémotion 2020/21:2218 yrkande 101 föreslår m.fl. (SD) att vissa personalgrupper såsom poliser, åklagare, domare m.fl. av säkerhetsskäl ska erbjudas möjlighet till låsta registreringsnummer.