bet · H801FiU22 · 2021-03-11 00:00:00 — Det är i första hand handelsplatsen och den ansvariga tillsynsmyndigheten som är ansvarig, så skulle det vara i skulle det vara den aktuella börsen och som skulle vara ansvariga att följa utvecklingen och se vad som behöver göras. Här har dessutom handelsplatsen, enligt de regelverk vi har, ett ansvar att stoppa handel om man ser att börsrörelserna inte kan förklaras av någon ny information som offentliggörs eller om de tydligt frångår de vanliga handelsmönstren i den aktuella aktien. Det är viktigt att poängtera att det är förbjudet enligt svensk och europeisk lag att otillbörligt påverka handeln med noterade aktier. Det finns till och med en svensk dom som har fällt människor som ägnat sig åt otillbörlig påverkan via sociala medier. Det är också viktigt att poängtera att det är de ansvariga aktörerna på värdepappersmarknaden som ska ha system och rutiner för att övervaka och därmed hindra otillbörlig handel. Det gäller även kommunikation på till exempel sociala medier-plattformar. När det gäller blankning och funktioner på värdepappersmarknaden är det otroligt viktigt att vi har transparens så att alla får en likvärdig handelssitua-tion. Vi har också regler för blankning. Vi har EU:s blankningsförordning. Det gör att i ska den som blankar i ett bolag som är noterat på en börs eller en handelsplats anmäla den informationen till i , som ska offentliggöra informationen i ett blankningsregister. Det tror vi är väldigt viktigt, inte minst för att informationen ska vara likvärdig och för att handel ska ske på lika villkor och utan otillbörlig påverkan. Ordföranden: Då går vi vidare med frågor från ledamöterna i finansutskottet. (SD): Fru ordförande! Tack för era föredragningar! Min första fråga riktar sig till mot bakgrund av den situation som uppstod på den svenska kreditmarknaden , när flera företagsobligationsfonder fick stänga för uttag. Det innebar naturligtvis problem för många småsparare, som inte kunde avyttra sina innehav, och företagen fick problem med finansieringen. För att undvika frysningar som denna har branschen kommit överens om en självreglering som ska underlätta att bedöma likviditeten i de underliggande papperen. Det är ett steg i rätt riktning, men det når ändå inte upp till den transparens man har i det amerikanska systemet Trace. Där publiceras aggregerade data om volym, pris och part efter att transaktionen ägt rum. Självregleringen får naturligtvis utvärderas efter implementeringen. Men är ni beredda att gå vidare med ytterligare åtgärder om dessa visar sig vara otillräckliga, och ser ni några hinder för ett system likt det amerikanska? Det är min fråga till . Min andra fråga riktar sig till statsrådet och gäller amorteringskraven. I en artikel i daterad skriver Socialdemokraternas bostadspolitiske talesperson följande: ”Vi menar att det är rimligt att se över amorteringskraven. Att låntagare ska amortera är klokt och i grunden rätt. Men alla de pålagor som skett är med största sannolikhet inte motiverade.” Man konstaterar vidare att unga och förstagångsköpare stängs ute från bostadsmarknaden på grund av amorteringskraven. Jag vet att har fått i uppdrag av regeringen att utreda effekterna av kraven. Det är inte det jag efterfrågar här , utan det är en bekräftelse av det som ett av två regeringspartier ger uttryck för i . För mig och alla andra framstår det som en ny linje, som att regeringen har bytt eller är på väg att byta fot. Ur mitt perspektiv är det enbart positivt, så jag undrar bara om statsrådet kan bekräfta att det nu är regeringens och uppfattning att unga hindras från att köpa bostad på grund av amorteringskraven och att de pålagor som skett inte är motiverade. (C): Fru ordförande! Jag har till att börja med en fråga till som rör den allra sista punkten i presentationen, där man lyfte fram att klimatrelaterade risker behöver fortsätta vara en viktig del i tillsynen av finansiella institut och integreras i övervakningen av finansiell stabilitet. Det här är såklart väldigt välkommet och intressant att höra. Jag vet att även Försvarsmakten tycker att detta är en risk framöver. Jag är lite nyfiken på om det finns önskemål från om politiska beslut och åtgärder kopplade till detta – inte för att minska klimatproblemen utan mer för att möjliggöra den här tillsynen och integrationen i övervakningen. Finns det något man skulle önska sig av riksdag för att kunna integrera detta ytterligare? Min andra fråga rör hushållens skuldsättning, som jag tror att samtliga talare och presentationer har varit inne på. Jag kopplar detta till de ökande bostadspriserna. Det har tagits upp diskussioner om amorteringskrav även av tidigare talare här. Jag är lite nyfiken på om man ser framför sig andra åtgärder än bara fokus på amorteringskravet eftersom det har baksidor. Finns det annat som borde göras från politikens sida för att till exempel dämpa ökningen av bostadspriserna? Det finns ju saker som bindande bud och annat som antagligen skulle hämma prisutvecklingen något. Min fråga är helt enkelt om det finns andra åtgärder man vill se för att dämpa bostadsprisutvecklingen och minska hushållens skulder. Ordföranden: var frågorna väldigt väl riktade till olika talare. Vi ska se om vi lyckas se till att talarna svarar på det som de blev tillfrågade om. Vi börjar bakifrån den här gången. Finansmarknadsminister (MP): Tack för bra frågeställningar! Jag kan såklart inte kommentera ett lösryckt citat från ett enskilt parti, utan jag kan redogöra för det som är regeringens ingångar. Vi tycker att det har varit otroligt viktigt att uppnå en sund amorteringskultur i . Det kan tyckas självklart eftersom minnet är kort, men det är viktigt att påminna sig att det inte var den situation vi var i innan de nuvarande regleringarna infördes. hade vi en växande marknad med amorteringsfria lån som höll på att ta över hela lånemarknaden och som hade lett till att man hade byggt upp ytterligare risker. Vi var också på väg att få en förändring av synen på skuldsättning i . Livslång skuldsättning utan planer på att betala sina lån höll på att bli det dominerande, och det i sig tror jag var en väldigt riskabel och farlig utveckling. Jag är glad att vi har gjort förändringar och skärpt regelverken så att vi nu har en sund amorteringskultur i , liksom våra grannländer har. stack verkligen ut internationellt i den farliga utvecklingen. Det är också viktigt att påminna sig att nu när vi har gått igenom eller är i en ekonomisk kris visar det sig att åtgärder för att stärka hushållens motståndskraft är väldigt viktiga. Det har också gjort att många hushåll är i en situation där de inte har behövt hamna i ett akut ekonomiskt läge där de inte kan betala sina räntor och amorteringar eftersom de faktiskt har betalat av på sina bolån och därmed har en ekonomisk situation som de klarar av även när det blir en ekonomisk störning. Hushållen har alltså hamnat i en bättre situation på grund av de här regelverken än de skulle ha gjort om vi inte hade infört till exempel amorteringskraven. Dessutom har agerande, som innebar att man kunde göra en paus i amorteringen, gjort att det kommit ny likviditet och nya ekonomiska resurser till hushållens fromma. Det har hjälpt till att klara hushållsekonomin men också samhällsekonomin. Det här visar för mig väldigt tydligt vikten av att införa den här typen av åtgärder, som stärker motståndskraften i hushållen och ekonomin när det är goda tider så att vi står väl rustade när det är sämre ekonomiska tider, som just . Vi har inga planer på att ändra de makrofinansiella regelverk som finns. Där har vi , som är ansvarig makrotillsynsmyndighet och har ett antal verktyg som man kan använda sig av. Det innebär att det är som i det här läget beslutar om amorteringskraven ska införas igen eller inte. Som vi hörde från generaldirektör är den nuvarande planen att amorteringskravet ska återinföras. Det är inget som regeringen kommer att ändra eller påverka. Däremot har vi såklart ett arbete när det gäller funktioner i ekonomin i stort. Där är vi angelägna att se till att till exempel förstagångsköpare får möjlighet att ta sig in på fastighetsmarknaden och bolånemarknaden. Där har vi också precis nu en utredning som arbetar med hur vi på olika sätt kan förbättra situationen för förstagångsköpare. En åtgärd som utredningen tittar på är ett startlån där staten står för en del av de lån man inte kan få via en bank, det vill säga det som går utöver bolånetaket. Utredningen kommer även att titta på andra sätt att underlätta för förstagångsköpare. Jag vill också bara kort kommentera fråga om andra åtgärder. Jag skulle säga att en viktig åtgärd är att få bättre balans på bostadsmarknaden. Där har vi ett högt bostadsbyggande, som har kunnat upprätthållas även nu under pandemin. Vi har ett antal utredningar som tittar på hur vi kan få en bättre fungerande bostadsmarknad. Vi har även infört åtgärder i budgeten för att förbättra rörligheten på bostadsmarknaden. Det tror jag är en viktig åtgärd för att ge hushållen tillgång till det boende man behöver. Det kan också hålla nere prisutvecklingen och därmed skuldsättningen. Ordföranden: Det är väldigt intressanta diskussioner, men jag ska ändå be er att vara lite mer kortfattade i svaren så att vi hinner med alla på talarlistan. Jag uppfattade inte någon fråga direkt till , så jag går vidare till . , : Fru ordförande! Frågan om företagsobligationer är en väldigt bra fråga. Man kan säga att det är en självreglering, men det är en självreglering som vi har tryckt på för från sida. Vi hade ett rundabordsmöte där vi kom överens, men vi var väldigt tydliga med vad vi förväntade oss av branschen. Jag tror att det är viktigt att vi kan se vad som sker på marknaden. Det ökar möjligheterna att stärka omsättningen och därmed möjligheten att marknaden fungerar. Precis som säger finns det ett annat system i , det så kallade Trace-systemet. Jag har själv jobbat på obligationsmarknaden i alldeles , höll jag på att säga, och har diskuterat det tidigare. Det är ett väldigt bra system, men pratar man med svenska aktörer säger de att det är lite väl ambitiöst. Jag tror att jag kan hålla med om det, i alla fall till en del. Den svenska marknaden är ju väldigt mycket mindre likvid, och skulle man ha en så här snabb rapportering kan man möjligtvis hämma risktagningsförmågan i banksystemet. Men jag tycker definitivt att det är i den riktningen vi ska gå, och vi trycker på väldigt hårt i den riktningen. Jag är alltså enig med om den problembild som han målar upp. Vad gäller företagsobligationsfonder och stängning är det ju inte riktigt bara de här frågorna, utan det handlar också om på vilket sätt man kan hantera den likviditetsrisk som ligger i fonden. Man kan ju snabbt ta ut pengarna, men man har investerat i papper som man inte snabbt kan sälja. Det svenska regelverket har tyvärr inte riktigt lika omfattande möjligheter att hantera detta. Det finns bland annat något som heter swing pricing, som innebär att man i princip kan sätta ett något sämre pris för dem som snabbt vill dra sig ur för att det ska bli rättvisa mellan dem som äger det här. Det är något som vi har fått i uppgift av att titta på, och det tror jag är viktigt och bra. Jag ska bara säga två faktum om amorteringskravet; jag kan inte hålla mig. Jag tycker att det är en välkommen diskussion, men bara så att vi har det klart för oss. Andelen unga som lånar till bolån är densamma eller har ökat något sedan amorteringskravet infördes. Omsättningen på bostadsmarknaden har ökat något sedan kraven infördes. I alla fall de mest negativa skrivningarna om kravet – att det skulle öka inlåsningen och stänga ute unga – verkar vi alltså inte se. Det hindrar inte att det finns enskilda som påverkas kraftigt av de här åtgärderna. Vad gäller andra åtgärder som man kan tänka sig tycker jag att ett nyckelord är bostadsytan. Hur kan vi använda bostadsytan mer effektivt? Om man har det som rubrik i alla åtgärder man gör tror jag att man kommer väldigt långt. Jag tror att vi ibland har lite för stort fokus på byggande. Det är viktigt, och det är bra att vi har ökat byggandet . Men det är ändå det existerande beståndet som alltid kommer att vara dominerande, så åtgärder som främjar omflyttning och ökar effektiviteten i hur vi bor tror jag är de viktigaste åtgärder man kan vidta. , : frågade om klimatrelaterade risker. Det är inte så att dagens lagstiftning uppenbart gör det svårt för oss att hantera de frågorna. När det gäller den allmänna makroekonomiska utvecklingen är klimatet en frågeställning som finns med där. Vi får liksom med det den vägen när det gäller att fundera kring vad som sker i samhällsekonomin i stort, inklusive naturligtvis det som kommer från klimatsidan. när det gäller mer mikrobaserade frågeställningar, som i allt väsentligt har att göra med våra tillgångar, är det ju så att klimatfrågorna och klimatrisk är en risk. När vi gör saker, när vi köper tillgångar, behöver vi beakta de riskerna. Det gör vi, och vi gör det från två olika perspektiv. När det gäller valutareservsförvaltningen har vi tidigare sålt kanadensiska och australiensiska delstater som var ”bruna”, enkelt uttryckt, och rört oss åt det gröna hållet. När vi agerar på den svenska marknaden och köper obligationer är det samma frågeställning där, det vill säga att vi arbetar med att fundera kring vari riskerna består. Då får vi också klimatriskerna med oss, och det leder till det man brukar kalla negativ screening. Det vill säga att om vi ska välja mellan två olika placeringar varav den ena är grön och den andra är brun, ja, då kommer vi att välja den gröna. tycker jag alltså att det går att beakta de här frågorna och frågeställningarna inom existerande lagstiftning. Det är också så att huvuduppgift är penningpolitik, stabila priser och finansiell stabilitet. Det är egentligen inte klimatfrågor som sådana, utan de ska i grunden och i slutändan hanteras av andra. Men vi kan beakta dem på ett någorlunda rimligt sätt, givet gällande lagstiftning. Vad gäller den andra frågan om bostadsmarknaden är det ju så att obalanserna på den svenska bostadsmarknaden är välkända . Jag drar mig till minnes att professor skrev en artikel i som han inledde med att be om ursäkt för att han skrev samma artikel en gång till därför att första gången han skrev den var . I det avseendet är det här frågor och frågeställningar som är välkända. Jag ska inte fördjupa mig i det. Egentligen borde man utreda – vilket har skett tidigare men då med någon sorts vilja att göra förändringar – de strukturfrågor som finns på bostadsmarknaden. Den första frågan har oftast att göra med varför det är så svårt att komma in på bostadsmarknaden. Det handlar om att på olika sätt se till att utöka utbudet av bostäder, och där finns det ett helt register av olika frågeställningar utöver bostadsbyggandet som sådant som är väldigt viktiga därför att med ett stort utbud stiger inte priserna så mycket som de annars skulle göra. Den andra frågan som alltid finns med när det gäller bostadsmarknaden har att göra med reflektion om hur vi ska göra för att underlätta utnyttjandet av den bostadsyta som vi faktiskt har. Det handlar om att fundera kring olika regler och regelverk, inklusive beskattning, som underlättar omsättning av bostäder. När vi har kommit så långt är det också så att om man underlättar omsättning ska det ändå ske ett visst intäktsflöde från den bostadsmarknad som vi har eftersom staten också behöver intäkter. Det innebär att om man underlättar omsättning av bostäder kommer man att behöva öka beskattningen av ägande av bostäder. Med det skattesystem som vi har gör man precis tvärtom, och det leder i fel riktning. är inte skatter en huvudfråga för , men det är inom de här områdena man behöver söka när det gäller att få bostadsmarknaden att fungera bättre. Här är det också så, tror jag, att vi pratar om en mängd olika åtgärder som behöver vidtas. Det är nog att förenkla lite för mycket att fokusera enbart på låt oss säga amorteringskravet eller någon annan enskild åtgärd som råkar vara på tapeten för stunden. Ordföranden: ville svara på samma fråga från , tror jag. , Riksgälden: Jag ska fatta mig rätt så kort. När det gäller bostadspriserna tycker jag att det finns betydande risker med utvecklingen. Priser och skulder stiger väldigt kraftigt, och det leder till hög räntekänslighet. Vi har räntor för ett bolån som ligger . En räntehöjning till är en fördubbling av räntekostnaderna, men en ränta på är ju historiskt sett oerhört låg. Det finns alltså stora risker med det här. Det är bra med amorteringskravet, och det är bra att bygga skyddsvallar i den svenska ekonomin. Vi ser ju nu att utan de skyddsvallarna i form av låga skulder, stabila banker med mera skulle vi ha varit i en mycket sämre situation. Jag tror att pandemin kommer att på marginalen om något öka efterfrågan på större bostäder. Det är ju en intressant reflektion i samband med hur man ska kunna utnyttja det befintliga beståndet. Varför tror jag att man kommer att vilja ha större bostäder? Jo, därför att jag tror att man i större utsträckning kommer att jobba hemifrån, och då kanske man behöver ytterligare en arbetsyta. Vad ska man då göra? Ja, man kan gå in på skattesystemet. Ränteavdragen är ett exempel. Det finns också andra skatter, som riksbankschefen tangerar, och naturligtvis utbudsreformer. Det är regelförenklingar, marktilldelningar och så vidare. För att summera tror jag att det är väldigt bra att bygga buffertar, även inom hushållssektorn. Ordföranden: Då ska vi gå vidare på talarlistan. (V): Tack för era föredragningar men framför allt stort tack för ert arbete under krisen! Det känns bra att ha så mycket kompetens i de svenska myndigheterna. Jag har två frågor. En är ganska kort, och en är lite längre. har vi ju ett läge där vi har enormt mycket pengar i omlopp, inte minst genom centralbankernas uppköp av värdepapper men också genom finanspolitiken. Som vi varit inne på har till exempel ECB mycket värdepapper kvar i sin balansräkning. De ligger där som någon form av bottenplatta redan innan alla dessa nya pengar pumpas ut. Vi har väldigt låga realräntor, negativa realräntor. Troligtvis ligger de kvar ganska länge framöver, vilket ökar riskbenägenheten. På det har vi före krisen haft väldigt stora utdelningar i företagen, så deras motståndskraft att möta en kris är försämrad, och vi torde ha en börs med mycket bubblor i och med att vi haft så stora omlopp av pengar . Sedan har vi det som kallas moral hazard, det vill säga att man förväntar sig att staten ska gå in och lösa saker och ting. Diskussionen är mycket så här: ”Ja, men vi ska gå tillbaka till ungefär som .” Men det kan inte räcka om man lägger alla de här grejerna på varandra, så jag undrar vad ni skulle vilja skicka till politiken för nya åtgärder eller finansiella regleringar som ni tycker att vi borde fundera över eller som ni själva funderar över. Jag har också en riktad fråga till om hushållens skuldsättning. Jag tycker att det är sunt att amortera. Det borde vara det normala. Dit har vi väl kommit , hoppas jag. Jag funderar dock över bolånetaket, som borde vara mer utestängande. Det ökar också konsumtionslånen, blankolånen. Det ökar liksom riskerna på en annan bog. Jag skulle vilja höra hur ser på de två i förhållande till varandra. Jag tycker till exempel att det hade varit bättre att införa amorteringskrav tidigare än att införa ett bolånetak. Därför vill jag höra hur ni funderar kring de två delarna. (KD): Fru ordförande! Jag vill tacka för väldigt bra dragningar. Jag är också tacksam för det arbete som ni har gjort. Ni kan naturligtvis inte säga det själva, men jag tror att det har haft betydelse att de personer som är i ledande ställningar i för den finansiella stabiliteten viktiga myndigheter har egen kriserfarenhet. Jag tror att det har varit mycket värdefullt för snabba och resoluta åtgärder. Jag är också glad att höra om uppstagningen av företagsobligationsmarknaden, som flera av er är inne på. Det är mycket viktigt att öka transparensen där med tanke på krisstödet och upprätthållandet av stabiliteten. Ni har allihop fört intressanta resonemang om tajmningen för de strukturproblem som eventuellt kan öka om man bibehåller expansiva stödåtgärder alltför länge mot riskerna med att dra tillbaka stödåtgärderna alltför snabbt. Det handlar om moral hazard. Olika sektorer kan också drabbas på olika sätt. det handlar även om minskad tillväxt kontra eventuella risker . var tydlig med att man inte ska dra tillbaka stödåtgärderna förrän man ser en tydlig nedgång i arbetslösheten. syn går lite mer ut på att det finns större faror med att låta dem ligga kvar. Jag skulle därför vilja höra hur och ser på när det ska göras. Håller ni med Hans om att man bör se en tydlig nedgång i arbetslösheten innan man börjar rulla tillbaka de mer expansiva stödåtgärderna? Jag har också en fråga till Per , som nämnde arbetslösheten. Det hakar i bild om risken för persistens, att arbetslösheten verkligen biter sig fast på höga nivåer och de risker det medför för den finansiella stabiliteten . Statsrådet pekade på permitteringsstödet som en viktig åtgärd. Men det finns ett stort problem med permitteringsstödet: Alla anställningsformer behandlas inte lika. Det finns till och med krav på att säga upp tillfälligt anställda, till exempel vikarier. Provanställningar och visstidsanställningar ska avslutas. Det drabbar inte minst branscher där personer som riskerar långtidsarbetslöshet oftare finns och som dessutom är mer drabbade under pandemin. Det har jag påtalat . Det borde inte vara på det sättet. Men regeringen håller hårdnackat fast vid den linjen. Jag vet att det finns ett undantag för dem som anses vara verksamhetskritiska. Men i praktiken fungerar inte det. Företag skickar ut de tillfälligt anställda för att kunna få stöd för de tillsvidareanställda. Frågan är, ur ett stabilitets- och arbetslöshetsperspektiv, varför det är en god idé. (L): Tack så mycket för de insatser ni har gjort under krisen och för era presentationer här ! Jag har en fråga till , som förde ett mycket intressant resonemang om säkerhetsmarginaler. Jag skulle vilja att du utvecklar lite mer i detalj vad du tänker dig. Du nämnde det finansiella systemet, banksektorn, statens finanser och sådant. Utifrån din erfarenhet av att ha jobbat med kriser tidigare, vad ser du framåt när det gäller säkerhetsmarginaler och att bygga buffertar? Ordföranden: har några talare kvar efter detta. Jag får därför be er att hålla det kort, även om det är intressant. , : Fru ordförande! Jag vill tacka för bra frågor. Jag får också lite generat tacka för det beröm vi fick här. Det är alltid kul att höra. pratade om att det är väldigt mycket likviditet. Så är det. Vi har centralbankerna som stimulerar, och vi har finanspolitiken som stimulerar. Vi ser också att sparandet och bankinlåningen ökar. Jag håller med om att vi då ser en del bubbeltendenser på börsen, måhända även på bostadsmarknaden. Vad är det då för åtgärder? En fråga, som jag tror ligger i din frågeställning, är om vi ska fundera också på företagens skuldsättning. Det är en ganska delikat fråga. Men jag ska i alla fall ta upp en del som jag tycker är värd att diskutera. En sak som driver de väldigt stora utdelningsandelarna i både banksystemen, även om vi hindrar dem lite grann genom kapitalkrav, och övriga delar av företagssektorn är de avkastningskrav som har etablerats. Ett sätt att upprätthålla dem blir att upprätthålla en ganska hög skuldandel och en ganska låg aktieandel. Då får man bättre avkastning. Det innebär också att risken i företagen ökar. När det gäller risker i företagen kunde vi marknadsekonomer förut möjligen säga lite slarvigt: So be it. Det är ju ändå aktieägarna som får ta smällen. Men den här krisen har möjligtvis visat att det kanske inte var så. Kanske blev det i en pandemi faktiskt samhällets uppgift att hantera högt skuldsatta företags risker. Det väcker en massa frågor, om vi ska fundera också på företagssektorn.