bet · H801SfU20 · 2021-04-09 00:00:00 — När det gäller frågan om offentliga biträdens lämplighet och om det bör ställas krav på att samtliga biträden som förordnas är advokater noterar utskottet att ett biträde som visar oskicklighet eller i övrigt är olämplig för uppdraget får avvisas (14 § andra stycket förvaltningslagen och 48 § andra stycket förvaltningsprocesslagen). Dessutom för en förteckning över personer som är tillgängliga som biträden inom olika geografiska områden i syfte att säkerställa att uppdrag som offentligt biträde endast ges till personer som är lämpliga (HFD 2020 ref. 34 och rättsliga ställningstagande Kvalitetskrav på offentliga biträden RS/021/2020). Med hänsyn till det anförda är utskottet inte berett att föreslå ett tillkännagivande om en utredning om offentliga biträden eller om ytterligare krav på biträden. Därmed avstyrks motionerna 2020/21:3663 (KD) yrkande 24 och 2020/21:3231 (L) yrkande 2. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bl.a. ekonomiskt bistånd till asylsökande, eget boende, sysselsättning för asylsökande och utsatta grupper på asylboenden. Jämför reservation 31 (M), 32 (SD), 33 (V), 34 (KD), 35 (M), 36 (SD), 37 (KD), 38 (SD), 39 (KD) och 40 (L). har enligt lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande m.fl., förkortad LMA, huvudansvaret för mottagande av asylsökande m.fl. och driver förläggningar. Verket får dock ge i uppdrag åt någon annan att driva en förläggning (2 § LMA). Asylsökande ska erbjudas plats på en förläggning. När det gäller ensamkommande barn ska i stället anvisa en kommun som ordnar boendet (3 § LMA). ska i lämplig omfattning ge asylsökande m.fl. sysselsättning genom att de får tillfälle att delta i svenskundervisning, i skötseln av förläggningar och i annan verksamhet som bidrar till att göra vistelsen meningsfull (4 § LMA). Dagersättningen får sättas ned för en utlänning som fyllt om han eller hon bl.a. utan giltigt skäl vägrar delta i verksamheten eller försvårar utredningen i ärendet om uppehållstillstånd genom att hålla sig undan (10 § LMA). svarar för att bistånd lämnas till asylsökande enligt LMA i form av bl.a. bostadsersättning, dagersättning och särskilt bidrag (13 § LMA). Den som har inkomst av förvärvsarbete eller som har annan inkomst eller egna tillgångar och som har logi på en förläggning ska betala ett skäligt belopp som ersättning till (15 § LMA). Rätten till bistånd för vuxna som inte bor tillsammans med ett barn upphör när tidsfristen för frivillig avresa enligt avvisnings- eller utvisningsbeslutet löper ut eller, om det inte finns någon tidsfrist, när beslutet kan överklagas (11 § LMA). Vidare upphör rätten till bistånd när uppehållstillstånd beviljas, utom i de fall utlänningen vistas på förläggning och inte har anvisats eller kunnat utnyttja en anvisad plats i en kommun. Den som inte vistas på förläggning har rätt till bistånd under en månad från den dag de har beviljats uppehållstillstånd (8 § LMA). En asylsökande som på egen hand ordnar bostad och bostaden ligger i en del av en kommun som anses ha sociala och ekonomiska utmaningar har inte rätt till dagersättning om det inte är uppenbart oskäligt (10 a § (LMA). Detta gäller inte ensamkommande barn. Asylsökande som på egen hand ordnar bostad har i särskilda fall rätt till bostadsersättning (16 § LMA). I förordningen (1994:361) om mottagande av asylsökande m.fl. anges i 4 § att bostadsersättning får beviljas den som har fått eller erbjudits en anställning och för att kunna börja anställningen måste flytta till en ort där saknar möjlighet att erbjuda anläggningsboende. Enligt förordningen om länsstyrelsernas uppdrag avseende insatser för asylsökande och vissa nyanlända invandrare (2016:1363) har länsstyrelserna ansvar för insatser för asylsökande och personer med uppehållstillstånd i Migrationsverkets anläggningsboenden. Insatserna innebär bl.a. att stärka personernas kunskaper i svenska språket och om det svenska samhället och den svenska arbetsmarknaden. Lagen (2016:38) om mottagande av vissa nyanlända invandrare för bosättning (bosättningslagen) innebär att alla kommuner är skyldiga att efter anvisning ta emot personer som fått uppehållstillstånd för bosättning. Syftet är att nyanlända snabbare ska kunna påbörja sin etablering på arbetsmarknaden och i samhällslivet. Lagen omfattar i första hand nyanlända som vistas på Migrationsverkets anläggningsboenden och kvotflyktingar. Enligt förordning (2017:193) om statlig ersättning för asylsökande m.fl. har en kommun rätt till årlig ersättning för beredskap, kapacitet och kostnader för mottagande av ensamkommande barn som ska anvisa i form av en schablonersättning (7–8 och 21 §§). I kommittémotion 2020/21:3524 av m.fl. (M) yrkande 23 begärs ett tillkännagivande om att införa krav på anmälan vid planerad frånvaro från asylboenden. Det bör införas bestämmelser som innebär att en asylsökande behöver meddela sin frånvaro och kontaktuppgifter om han eller hon kommer att vara otillgänglig i , t.ex. på grund av en längre resa. Om en person registreras som avviken bör denne förlora sin rätt till dagersättning och boende. Vidare begärs i yrkandena 24 och 25 tillkännagivanden om att stödboenden och schablonersättningar vid mottagande av ensamkommande barn och ungdomar ska användas i ökad utsträckning samt att Statskontoret ska ges i uppdrag att snabbutreda om takpriset för boenden bör sänkas och om avtalstiderna för boendena bör förändras. Enligt motionärerna behövs en ökad kostnadskontroll i verksamhet. m.fl. (M) begär i kommittémotion 2020/21:3642 yrkande 22 ett tillkännagivande om att låta utvärdera ändring i lagen om mottagande av asylsökande m.fl. om nedsatt ersättning och indraget boende. Enligt motionärerna bör den lagändring som innebar att rätten till bistånd upphörde för en person, undantaget barn och barnfamiljer, med lagakraftvunnet beslut om avvisning eller utvisning utvärderas. En utredning bör tillsättas för att utvärdera lagändringens effektivitet och kostnader. I partimotion 2020/21:1620 av m.fl. begärs i yrkande 15 ett tillkännagivande om ett kommunalt villkorat mottagande av vidarebosatta flyktingar. Motionärerna anger att den migrationspolitik som har förts har inneburit stora påfrestningar. Ett framtida mottagande av kvotflyktingar måste därför villkoras av och dimensioneras efter att kommuner självmant meddelar kapacitet och tecknar avtal med . I kommittémotion 2020/21:1619 av i m.fl. (SD) begärs i yrkande 16 ett tillkännagivande om frivilligt kommunalt mottagande av ensamkommande. Ett frivilligt mottagande där kommuner som får välja att teckna avtal med skulle underlätta för kommunerna att bl.a. kunna behålla personal och kompetens inom området. kan kommuner som av olika anledningar inte klarar ett sådant mottagande inte tvingas ta emot ensamkommande. I yrkandena 17 och 18 begärs tillkännagivanden om ökat självbekostande av mottagande och om bekostande via lånesystem. Motionärerna anför att den nuvarande lagstiftningen har visat sig otillräcklig och behöver utvecklas. En person som söker asyl i bör i samband med asylansökan redogöra för sina ekonomiska tillgångar, som kontanter, värdepapper, värdeföremål eller tillgångar utomlands. Tillgångarna ska också regelbundet kontrolleras och kunna resultera i såväl indragen dagersättning som krav på att betala avgift till . Utöver denna kontroll bör även, i det fall en asylsökande inte kan betala direkt, ett system för betalning i efterhand tas fram. Systemet bör organiseras så att det både bidrar till att minska samhällets kostnader för asylmottagandet och skapar incitament för att komma i arbete. I yrkande 19 begärs ett tillkännagivande om integrationsinsatser i rätt tid. Specifika integrationsinsatser ska inte genomföras för asylsökande vars status i inte är fastställd. I yrkande 21 begärs ett tillkännagivande om stödboendeform som norm för äldre ensamkommande asylsökande. Enligt motionärerna bör stödboende utgöra för asylsökande ensamkommande ungdomar i åldrarna 16–. Många av dessa ungdomar är vana vid både autonomi och egenansvar och att de tvingas in i en barnroll är en belastning på det allmänna och kontraproduktivt. Vidare möjliggörs att HVB-boenden med vård dygnet runt reserveras för yngre personer samt för de som av olika anledningar individuellt bedöms behöva det. Även i motion 2020/21:362 av (SD) begärs ett tillkännagivande om att utreda möjligheten att införa ett system som innebär att asylsökande som kommer till kan få sina värdesaker beslagtagna med syftet att delfinansiera sökandens uppehälle under asylprocessen. I kommittémotion 2020/21:306 av m.fl. (V) begärs tillkännagivanden om att ändringarna i lagen om mottagande av asylsökande (LMA) ska rivas upp (yrkande 4) och i det fall regeringen inte vill riva upp lagändringen direkt begärs ett tillkännagivande om att regeringen bör utvärdera LMA och dess konsekvenser (yrkande 5). Motionärerna anför att lagändringen om att den som får avslag på sin asylansökan, undantaget barn och barnfamiljer, mister rätten till bistånd och boende har fått förödande effekter och genomfördes utan föregående utredning. Vidare anför motionärerna att lagändringen har medfört en ökning av personer som lever utanför samhällets skyddsnät med ökad utsatthet samt även stora konsekvenser för samhället i stort. m.fl. (KD) begär i kommittémotion 2020/21:3663 yrkande 9 ett tillkännagivande om att låta upphandla anläggningsboenden baserat på integrationspotential. Motionärerna anför att anläggningsboenden ska upphandlas på platser som uppfyller vissa krav. Bland annat utifrån förutsättningarna på arbetsmarknaden, graden av segregering i närliggande skolor, kommunens ekonomi och tidigare mottagningsvolym. I yrkande 11 begärs ett tillkännagivande om att asylsökande ska ha ett arbetskrav vid asylboendet. Det ska ställas ett arbetskrav om vid det egna asylboendet. Den asylsökande förväntas bidra med t.ex. lokalvård, matservering, trädgårdsarbete och vaktmästartjänster m.m. Den som inte deltar i utbildningen eller uppfyller arbetskravet kan få sin dagersättning nedsatt. Även i kommittémotion 2020/21:3405 av m.fl. (KD) yrkande 4 begärs ett likalydande tillkännagivande om att låta upphandla anläggningsboenden baserat på integrationspotential. I yrkande 42 begärs ett tillkännagivande om att nyanlända ska kunna arbeta utan avräkning mot dagsersättningen upp till en inkomst om brutto . Eget boende – EBO I kommittémotion 2020/21:3524 av m.fl. (M) yrkande 22 begärs ett tillkännagivande om att begränsa rätten till eget boende . Möjligheten till eget boende bör begränsas till att endast gälla asylsökanden med en egen arbetsrelaterad inkomst. Övriga ska bo på boenden som tillhandahåller. Det skulle enligt motionärerna underlätta myndighetens kontakt med de asylsökande och korta handläggningstiderna, som det skulle underlätta myndighetens återvändandearbete. m.fl. (SD) begär i kommittémotion 2020/21:1615 tillkännagivanden om att utreda fler åtgärder för att minska asylsökandes nyttjande av eget boende (yrkande 6) och om att verka för att avskaffa möjligheten för asylsökande att beviljas dagersättning och särskilt bidrag vid eget boende (yrkande 7). Motionärerna anför att det inte är rimligt att personer som avvisar ett erbjudet boende kan begära ersättning för att klara sitt uppehälle. Vidare bör det utredas vilka ytterligare åtgärder som kan vidtas för att minska nyttjandet av eget boende . Möjligheten till eget boende bör i ett längre perspektiv avskaffas helt. I kommittémotion 2020/21:1619 av i m.fl. (SD) yrkande 15 begärs ett tillkännagivande om ett avskaffande av regleringen av eget boende i lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande m.fl. Motionärerna anför att asylsökandes rätt att fritt bosätta sig i eget boende helt bör tas bort eller begränsas så att kommunerna får full frihet att förbjuda bosättning av asylsökande. I motion 2020/21:3394 av och (båda SD) begärs i yrkande 1 ett tillkännagivande om att successivt avskaffa EBO-lagen och i yrkande 2 ett tillkännagivande om att begränsa villkoren för de asylsökande som väljer ett eget boende. Motionärerna anger att rättigheten att få bosätta sig var man vill kan ställa orimligt höga krav på vissa kommuner. EBO-reglerna är en bidragande orsak till utanförskap och segregation. Till dess att lagen har rivits upp bör villkoren för de asylsökande som väljer ett eget boende begränsas, detta kan gälla bl.a. ekonomisk ersättning. I kommittémotion 2020/21:3663 av m.fl. (KD) yrkande 7 begärs ett tillkännagivande om att avskaffa EBO-lagen. Motionärerna anför att rätten till eget boende bör slopas helt och anläggningsboende bör i fortsättningen vara den boendeform som erbjuds från staten. Även i kommittémotion 2020/21:3405 av m.fl. (KD) begärs i yrkande 3 ett tillkännagivande om att avskaffa EBO-lagen. I motion 2020/21:1654 av m.fl. (S) begärs ett tillkännagivande om EBO-lagen. började nya bestämmelserna gälla som innebär att personer som söker asyl kan förlora sin ersättning om de väljer att bosätta sig i områden som har socioekonomiska utmaningar. Motionärerna anför att effekterna av de nya bestämmelserna behöver följas noga och ytterligare åtgärder vidtas om lagen visar sig otillräcklig. Även i motionerna 2020/21:2150 av och (båda S) och 2020/21:2425 av (S) begärs tillkännagivanden om EBO-lagen där det anförs att utvecklingen bör följas noga och ytterligare åtgärder vidtas om de nya bestämmelserna visar sig vara otillräckliga. Asylboende och utsatta grupper I kommittémotion 2020/21:1619 av i m.fl. (SD) begärs i yrkande 22 ett tillkännagivande om ökad säkerhet för särskilt utsatta religiösa, etniska och sexuella minoriteter på asylboenden. Motionärerna anför att särskild hänsyn bör tas vid boendeplacering av minoritetsgrupper, samt att den som inte respekterar andra boenden ska flyttas till särskilt boende. Vidare begärs i yrkande 23 ett tillkännagivande om ersättningsskyldighet för skador på boenden. Asylsökande bör i högre utsträckning kunna hållas ansvariga för de boenden de erbjudits och det bör därför utredas hur asylsökande kan hållas ersättningsskyldiga för skador som uppkommit på boenden. m.fl. (KD) begär i kommittémotion 2020/21:3405 yrkande 17 ett tillkännagivande om att kvalitetssäkra hälsosamtalen och göra dem obligatoriska. Motionärerna anför att hälsosamtalen som ingår i den hälsoundersökning som görs av asylsökande bör göras obligatoriska. Genom detta får den asylsökande information om svensk hälso- och sjukvård samt bättre kunskap för sitt beslut om att genomgå en hälsoundersökning. Vidare bör hälsosamtalen kvalitetssäkras så att vårdresurserna används effektivt och att de asylsökande får en jämlik vård. Även i kommittémotion 2020/21:2745 av m.fl. (KD) begärs i yrkande 17 ett tillkännagivande om obligatoriska hälsosamtal för asylsökande och nyanlända. m.fl. (KD) begär i kommittémotion 2020/21:3410 yrkande 2 ett tillkännagivande om att uppdra åt att rikta särskild uppmärksamhet mot utsatta grupper på asylboenden, såsom kvinnor, hbtq-personer och konvertiter. Motionärerna anför att regeringens uppdrag till om att trygga hbtq-personers lika rättigheter och möjligheter bör utökas till att även värna och säkra hbtq-personers, kvinnors och konvertiters trygghet och möjligheter på asylboenden. m.fl. (L) begär i kommittémotion 2020/21:3261 yrkande 16 ett tillkännagivande om tryggheten på asylboenden för hbtq-personer. Motionärerna anför att om en persons säkerhet inte kan garanteras på grund av att andra inte accepterar personens sexuella läggning eller könsuttryck är det den som hotar som ska flyttas. Mottagandet av asylsökande ska ordnas så att det bl.a. främjar en effektiv process, ger kommunerna goda planeringsförutsättningar och säkerställer ett socialt hållbart mottagande för individen. I detta ligger även att kommunerna ska ges möjlighet att erbjuda en välfärd av hög kvalitet som främjar integrationen i samhället och arbetslivet. Av årsredovisning framgår att antalet inskrivna i mottagandesystemet minskade , och att av boendeplatserna för asylsökande avvecklades . Vidare framgår att en följd av färre asylsökande – främst på grund av coronapandemin – har varit att antalet personer i anläggningsboende i genomsnitt var färre än föregående år. Några motioner tar upp frågan om 2016 års ändring i lagen om mottagande av asylsökande m.fl. om nedsatt ersättning och indraget boende. Ändringen i LMA-lagen innebar att rätten till bistånd enligt lagen om mottagande av asylsökande m.fl. som huvudregel upphör för vuxna utlänningar som inte bor tillsammans med barn när utlänningens avvisnings- eller utvisningsbeslut får laga kraft eller därefter. Denna åtgärd vidtogs med anledning av den ansträngda situation som uppstod 2015 och syftade till att frigöra resurser i mottagningssystemet och att öka incitamenten för frivilligt återvändande. Utskottet kan konstatera att även om situationen i mottagandesystemet nu är annorlunda är det alltjämt viktigt att personer som fått ett lagakraftvunnet beslut om avvisning eller utvisning så snabbt som möjligt återvänder till sitt ursprungsland. Återvändandet bör i första hand ske självmant och incitament för frivilligt återvändande är en viktig del i att upprätthålla en långsiktigt hållbar asyl- och migrationspolitik. Med hänsyn till det anförda och då utskottet utgår från att regeringen följer upp förändringarna och vid behov återkommer, ser utskottet inte skäl för att göra ett tillkännagivande med anledning av motionerna 2020/21:3642 (M) yrkande 22 och 2020/21:306 (V) yrkandena 4 och 5. Några motioner tar upp olika aspekter av det ekonomiska stödet för asylsökande, såsom rätten till dagersättning och om ökat självbekostande av mottagandet. Utskottet kan konstatera att dagersättningen får sättas ned för personer som fyllt om han eller hon utan giltigt skäl bl.a. vägrar att delta i verksamheten (t.ex. svenskundervisning, i skötseln av förläggningar eller annan verksamhet som bidrar till att göra vistelsen meningsfull) eller försvårar utredningen i ärendet om uppehållstillstånd genom att hålla sig undan. Vidare kan konstateras att personer som har inkomst av förvärvsarbete eller som har annan inkomst eller egna tillgångar och som har logi på en förläggning ska betala ett skäligt belopp som ersättning till . Utskottet finner med det sagda inga skäl för att göra ett tillkännagivande med anledning av motionerna 2020/21:3524 (M) yrkande 23, 2020/21:1619 (SD) yrkandena 17 och 18, 2020/21:362 (SD), 2020/21:3405 (KD) yrkande 42 och 2020/21:3663 (KD) yrkande 11. Några motioner gäller mottagandet av ensamkommande barn och kommunernas ersättning rörande mottagandet av ensamkommande barn. Ersättningssystemet för mottagandet av ensamkommande barn och unga baseras i huvudsak på schabloner. Av förordningen (2017:193) om statlig ersättning för asylsökande m.fl. framgår att kommuner har rätt till schablonersättning för bl.a. beredskap, kapacitet och kostnader för mottagandet av ensamkommande barn. I betänkande SOU 2018:22 föreslås bl.a. att nuvarande ersättningssystem till kommunsektorn ska ersättas med ett nytt system som i högre utsträckning bygger på schablonersättningar som betalas ut utan ansökan. När det gäller ensamkommande barn kan utskottet konstatera att kommunen ansvarar för att utreda barnets behov, och därefter fatta beslut om insatser och placering i ett lämpligt boende. Avgörande för vilken form av boende som kan bli aktuell för respektive barn är barnets ålder och vilket behov av stöd barnet har. kan anvisa ett ensamkommande barn till en kommun som ska ordna boendet även om kommunen inte har träffat en överenskommelse med . Enligt utskottets mening är möjligheterna till långsiktig planering bättre om barnet blir anvisad till en kommun även om kommunen i fråga saknar en överenskommelse om mottagande. Ett långvarigt tillfälligt boende i en ankomstkommun gynnar inte barnet. Vidare anges förslag i den s.k. om en ny organisering för mottagandet av asylsökande och nyanlända – inbegripet ensamkommande barn – som syftar till att förtydliga samtliga aktörers befogenheter, resurser och ansvar. Med hänsyn till pågående arbete samt då beredningen av utredningens förslag bör avvaktas finns det enligt utskottets mening inte skäl för att göra tillkännagivanden till regeringen med anledning av motionerna 2020/21:3524 (M) yrkandena 24 och 25, 2020/21:1619 (SD) yrkandena 16 och 21, 2020/21:3663 (KD) yrkande 9 och 2020/21:3405 (KD) yrkande 4. Motionerna avstyrks därmed. I en motion begärs ett tillkännagivande om kommunalt villkorat mottagande av vidarebosatta flyktingar (s.k. kvotflyktingar). Utskottet kan i detta hänseende konstatera att lagen om mottagande av vissa nyanlända invandrare för bosättning (den s.k. bosättningslagen) som trädde i kraft innebar att alla kommuner är skyldiga att ta emot nyanlända för bosättning. De förändringar som genomfördes genom införandet av den s.k. bosättningslagen för att främja en effektiv etableringsprocess var enligt utskottets mening nödvändiga. I det tidigare systemet tog vissa kommuner ett mycket stort ansvar och andra kommuner avstod från att bidra. Också för att förbättra etableringen av vidarebosatta är det av stor vikt att alla kommuner är med och tar ansvar för mottagandet av nyanlända. Mottagandet av flyktingar är ett gemensamt ansvar för hela samhället. I föreslås också att etableringsförutsättningarna vid anvisningen av nyanlända bör förtydligas för att ge bättre planeringsförutsättningar för kommunerna och fördela ansvaret jämnare mellan dessa. Med det sagda finner utskottet inga skäl för att med anledning av motion 2020/21:1620 (SD) yrkande 15 göra ett tillkännagivande till regeringen, varför det avstyrks. Eget boende – EBO De förändringar av de s.k. EBO-reglerna som trädde i kraft och började tillämpas fullt ut innebär att en asylsökande som flyttar till och bor i eget boende i områden med socioekonomiska utmaningar som huvudregel inte ska ha rätt till dagersättning. Reglerna har till syfte att minska koncentrationen av asylsökande i bostadsområden med socioekonomiska utmaningar. De syftar också till att asylsökande i större utsträckning ska välja att bo i boenden eller i områden där förutsättningarna för integration är bättre. Utskottet anser att det är för tidigt att dra några slutsatser om effekterna av regelförändringarna. Utskottet, som avser att följa frågan noga, ser inga skäl för att göra ett tillkännagivande till regeringen om utvärdering av eller ändring av reglerna för eget boende. Motionerna 2020/21:3524 (M) yrkande 22, 2020/21:1615 (SD) yrkandena 6 och 7, 2020/21:1619 (SD) yrkande 15, 2020/21:3394 (SD) yrkandena 1 och 2, 2020/21:3663 (KD) yrkande 7, 2020/21:3405 (KD) yrkande 3, 2020/21:1654 (S), 2020/21:2150 (S) och 2020/21:2425 (S) avstyrks därför. Asylboende och utsatta grupper arbete med likvärdig behandling för exempelvis barn, kvinnor och hbtq-personer ska genomsyra verksamheten. Av verkets årsredovisning framgår att verket aktivt arbetar med dessa frågor och har bl.a. tagit fram ett verktyg i samarbete med Europeiska stödkontoret för asylfrågor (Easo) för bedömning av sårbarhet och behov av anpassat mottagande, samt en utbildning för mottagande av sårbara grupper. Verktyget beräknas kunna lanseras . Medarbetare på bl.a. mottagande- och ansökningsenheter genomgick RFSL:s utbildning kring normer och bemötande av hbtq-personer. Vidare genomfördes utbildningar framtagna av Easo rörande sårbara grupper. Utskottet ser positivt på att regeringen gett i uppdrag att förbereda införandet av en obligatorisk samhällsintroduktion för asylsökande. Enligt uppdraget kommer samhällsintroduktionen, förutom grundläggande information om asylprocessen, också innehålla information om svensk lagstiftning samt demokrati, normer och värderingar. Det kan t.ex. handla om information om reglerna som gäller för eget boende, hedersrelaterat våld och förtryck samt skydd mot diskriminering och kränkande särbehandling.