bet · H801UbU13 · 2021-06-11 00:00:00 — Utskottet föreslår att avslår samtliga motionsyrkanden om gymnasieskolan med hänvisning till gällande bestämmelser, pågående arbete och aviserade och vidtagna åtgärder. Motionerna tar upp frågor om bl.a. kvalitet och höga krav i gymnasieskolan, planering av gymnasieutbildning, yrkesprogram och lärlingsutbildning, studie- och yrkesvägledning och särskilda kunskapsområden. I betänkandet finns åtta reservationer (M, SD, C, V, KD, L) och fem särskilda yttranden (M, SD, C, KD, L). Cirka 80 yrkanden i motioner från allmänna motionstiden /21. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ärendet och dess beredning Vissa övergripande frågor om gymnasieskolan Motioner som bereds förenklat 1.Vissa övergripande frågor om gymnasieskolan, punkt 1 (M, KD, L) 2.Vissa övergripande frågor om gymnasieskolan, punkt 1 (SD) 3.Gymnasial yrkesutbildning och lärlingsutbildning, punkt 2 (M) 4.Gymnasial yrkesutbildning och lärlingsutbildning, punkt 2 (L) 5.Studie- och yrkesvägledning och arbetsmarknad, punkt 3 (SD, L) 6.Studie- och yrkesvägledning och arbetsmarknad, punkt 3 (KD) 7.Särskilda kunskapsområden, punkt 4 (C) 8.Särskilda kunskapsområden, punkt 4 (V) 1.Motioner som bereds förenklat, punkt 5 (M) 2.Motioner som bereds förenklat, punkt 5 (SD) 3.Motioner som bereds förenklat, punkt 5 (C) 4.Motioner som bereds förenklat, punkt 5 (KD) 5.Motioner som bereds förenklat, punkt 5 (L) Bilaga 1 Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden /21 Bilaga 2 Motionsyrkanden som avstyrks av utskottet i förslagspunkt 5 Utskottets förslag till riksdagsbeslut Vissa övergripande frågor om gymnasieskolan 2020/21:2120 av m.fl. (SD) yrkande 12, 2020/21:2562 av och (båda M), 2020/21:3050 av m.fl. (MP) yrkande 13, 2020/21:3223 av m.fl. (L) yrkandena 1 och 3 samt 2020/21:3515 av m.fl. (M) yrkande 2. Reservation 1 (M, KD, L) Reservation 2 (SD) Gymnasial yrkesutbildning och lärlingsutbildning 2020/21:1677 av och (båda S), 2020/21:3223 av m.fl. (L) yrkande 2 och 2020/21:3330 av m.fl. (M) yrkande 7. Reservation 3 (M) Reservation 4 (L) 2020/21:1877 av (M), 2020/21:1929 av (M), 2020/21:3223 av m.fl. (L) yrkande 6 och 2020/21:3626 av m.fl. (KD) yrkandena 72 och 73. Reservation 5 (SD, L) Reservation 6 (KD) 2020/21:514 av (SD) yrkande 3, 2020/21:735 av m.fl. (V) yrkande 7, 2020/21:1010 av (SD) yrkandena 1–3, 2020/21:1308 av m.fl. (V) yrkande 4, 2020/21:1898 av och (båda S) och 2020/21:2926 av m.fl. (C) yrkande 34. Reservation 7 (C) Reservation 8 (V) Motioner som bereds förenklat avslår de motionsyrkanden som finns upptagna under denna punkt i utskottets förteckning över avstyrkta motionsyrkanden. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (L), (M), (S), (M), (SD), (S), (C), (V), (M), (SD), (S), (KD), (S), (MP), (L) och (SD). Ärendet och dess beredning I detta ärende behandlar utbildningsutskottet 82 motionsyrkanden om gymnasieskolan från allmänna motionstiden /21. Av dessa bereds 60 motionsyrkanden förenklat eftersom de tar upp samma eller i huvudsak samma frågor som har behandlat tidigare . Motionsyrkandena tar upp frågor om bl.a. kvalitet och höga krav i gymnasieskolan, planering av gymnasieutbildning, yrkesprogram och lärlingsutbildning, studie- och yrkesvägledning och särskilda kunskapsområden. En förteckning över de behandlade förslagen finns i bilaga 1. Motionsyrkanden som bereds förenklat finns i bilaga 2. lämnade och Kommuner och Regioner (SKR) information till utskottet om studie- och yrkesvägledning i skolan under pandemin. Vissa övergripande frågor om gymnasieskolan Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om kvalitet och höga krav, planering av gymnasieutbildning och idrottsgymnasier. Jämför reservation 1 (M, KD, L) och 2 (SD). I motion 2020/21:2562 av och (båda M) anförs att det behövs ett tydligare och utökat mandat för verksamheten vid landets teknik- och naturvetenskapscentrum, s.k. science centers. Även de ekonomiska resurserna behöver säkerställas. Detta skulle enligt motionärerna långsiktigt stärka konkurrens- och innovationskraft och borga för att antalet naturvetare och tekniker ökar. I motion 2020/21:3515 av m.fl. (M) yrkande 2 framförs att förekomsten av s.k. nationellt godkänd idrottsutbildning (NIU) är viktig för ungdomars möjlighet till elitidrottande i kombination med gymnasiestudier. Motionärerna anser därför att dessa utbildningar bör finnas kvar för att utgöra ett komplement till riksidrottsgymnasierna. I kommittémotion 2020/21:2120 av m.fl. (SD) yrkande 12 lämnar motionärerna förslag om att tillåta e-sport som inriktning på gymnasieutbildning. Som ett led i att likställa e-sport med övrig sport är det enligt motionärerna rimligt att det även finns e-sportgymnasier, vilket skapar möjlighet att fokusera på frågor som ledarskap, uppförande på nätet och vikten av kost och motion för att prestera på högsta nivå. I kommittémotion 2020/21:3223 av m.fl. (L) yrkande 1 framförs att utformningen och innehållet i gymnasieskolan – både de högskoleförberedande gymnasieutbildningarna och yrkesprogrammen – ska präglas av kvalitet framför kvantitet. I yrkande 3 framför motionärerna att de höga kraven i gymnasieskolan ska värnas. Enligt motionärerna bör tidigare insatser genomföras i för att komma till rätta med problemet att ett stort antal elever inte uppnår grundläggande behörighet till ett nationellt gymnasieprogram. Det handlar bl.a. om utökad undervisningstid, mer specialundervisning och lovskola. I kommittémotion 2020/21:3050 av m.fl. (MP) yrkande 13 anges att det finns ett stort behov av samverkan och gemensam planering av utbudet av gymnasieutbildning, både mellan olika kommuner och mellan kommunala och enskilda huvudmän. För att öka likvärdigheten och ge alla gymnasieelever goda framtidsmöjligheter bör därför insatser göras för att förbättra planeringen av gymnasieutbildning, menar motionärerna. Bakgrund och gällande rätt För behörighet till gymnasieskolans yrkesprogram krävs godkända betyg i svenska, engelska, matematik och minst fem andra ämnen. För behörighet till högskoleförberedande program krävs godkända betyg i svenska, engelska, matematik och minst nio andra ämnen (16 kap. 30 och 31 §§ skollagen [2010:800]). Utöver detta krävs enligt 7 kap. 1 § gymnasieförordningen (2010:2039) godkända betyg från i vissa specifika ämnen för behörighet till vissa högskoleförberedande program. Av de nio ämnena ska, utöver svenska, matematik och engelska, ämnena geografi, historia, religionskunskap och samhällskunskap ingå för behörighet till ekonomiprogrammet, humanistiska programmet och samhällsvetenskapsprogrammet, och av de nio ämnena ska biologi, fysik och kemi ingå för behörighet till naturvetenskapsprogrammet och teknikprogrammet. Skolinspektionen har i uppdrag att regelbundet granska alla skolhuvudmän inom grund- och gymnasieskola för att se att verksamheterna följer lagar, regler och läroplaner. Bestämmelser om Skolinspektionens ansvar för tillsyn och kvalitetsgranskning finns i 26 kap. skollagen. Ytterligare bestämmelser om myndighetens uppdrag framkommer av förordningen (2011:556) med instruktion för . Målet med myndighetens granskningsuppdrag är att bidra till att alla barn och elever ska få lika rätt till god utbildning i en trygg miljö, där alla elever når minst godkänt i alla ämnen. Det är huvudmannen för skolan som har ansvar för skolans resultat och kvalitet. Sammanfattningsvis innebär Skolinspektionens tillsyns- och granskningsuppdrag att bl.a. – bidra till ökad måluppfyllelse, kvalitet och likvärdighet – regelbundet granska kvaliteten i och utöva tillsyn över verksamheter och huvudmän – kommunicera resultat från inspektionerna – skyndsamt handlägga signaler om missförhållanden. När det gäller gymnasieskolans yrkesprogram förekommer även olika former av kvalitetssäkring av utbildningen från branschorganisationer som vill trygga sin framtida kompetensförsörjning. Kvalitetssäkringen görs i samverkan mellan arbetsmarknadens parter och utbildningssystemet, beroende på yrkesområdets behov och förutsättningar. Oavsett form är det främsta syftet att öka utbildningens kvalitet och attraktionskraft. De modeller för samverkan mellan branschorganisationer och utbildningssystemet som finns är inte reglerade i författningar eller inskrivna i skolans styrdokument, utan utgörs av frivillig samverkan som utgår från ett gemensamt intresse att säkra utbildningens kvalitet. Exempel på samverkansmodeller är teknikcollege, gesällbrev och vård- och omsorgscollege (SOU 2015:97 s. 157 och 160). Av skollagen framgår att varje kommun har ansvar för att erbjuda ungdomarna i kommunen gymnasieutbildning av god kvalitet. Vilka utbildningar som erbjuds och antalet platser på dessa ska så långt det är möjligt anpassas till ungdomarnas önskemål. Kommunen kan erbjuda utbildning som den själv anordnar eller utbildning som anordnas av en annan kommun eller region enligt ett samverkansavtal med kommunen eller regionen (15 kap. 30 § skollagen). Hemkommunen ansvarar för att alla behöriga ungdomar i kommunen erbjuds utbildning på nationella program. Erbjudandet ska omfatta ett allsidigt urval av nationella program och nationella inriktningar (16 kap. 42 § skollagen). I betänkandet En gymnasieutbildning för alla – åtgärder för att alla ungdomar ska påbörja och fullfölja en gymnasieutbildning (SOU 2016:77) framförde den s.k. gymnasieutredningen att en kommun ibland är en alltför liten organisatorisk enhet för att hantera frågor om utbildningsutbud. Utredningen föreslog bl.a. att staten bör ge stöd till regional samverkan om gymnasieskolans utbildningsutbud. Frågan om samverkan behandlades även i slutbetänkande Samling för skolan – nationell strategi för kunskap och likvärdighet (SOU 2017:35). tillsatte regeringen en särskild utredare med uppdrag att lämna förslag på hur utbildning inom gymnasieskolan, gymnasiesärskolan, vuxenutbildning (komvux) och särskild utbildning för vuxna (särvux) bättre kan planeras och dimensioneras utifrån regionala och nationella kompetensbehov (dir. 2018:17, dir. 2020:2). Utredaren hade även i uppdrag att föreslå hur en regionalt baserad modell för planering och dimensionering av gymnasial utbildning kan utformas och finansieras. Syftet med utredningen var bl.a. att åstadkomma ett bättre resursutnyttjande, trygga den regionala och nationella kompetensförsörjningen, förbättra tillgången till ett allsidigt brett utbud av utbildningar av hög kvalitet, främja en likvärdig utbildning och minska segregationen inom gymnasieskolan. I betänkandet Gemensamt ansvar – en modell för planering och dimensionering av gymnasial utbildning (SOU 2020:33) lämnade utredningen bl.a. följande förslag: – Utbudet av utbildning bör bestämmas med hänsyn till både elevers efterfrågan och behov och arbetsmarknadens behov. – Staten ska stödja och styra skolhuvudmännen mer när det gäller planering och dimensionering av vilka utbildningar som ska erbjudas samt hur många platser som ska finnas på gymnasieskolan. Staten ska därför besluta om regionala ramar för utbudet inom gymnasieskolan och för yrkesutbildning inom komvux. – Den s.k. gymnasiemarknaden bör balanseras med mer inslag av planering och samarbete mellan huvudmän. Betänkandet har remitterats och bereds inom . Mer tid till undervisning överlämnade utredningen om mer tid till undervisning betänkandet Kampen om tiden – mer tid till lärande (SOU 2021:30) till regeringen. Utredningen lämnade i betänkandet förslag om hur elever som riskerar att inte bli behöriga till gymnasieskolans nationella program ska ges bättre förutsättningar att uppnå behörighet genom åtgärder som innebär att elever får mer tid till undervisning. Utredningen föreslog bl.a. att – studietid ska erbjudas på alla skolenheter i som har elever i årskurs 4–9 med och elevgrupp, under eller i direkt anslutning till elevernas skoldag – huvudmannens skyldighet att erbjuda lovskola ska utvidgas för elever i årskurs 9 med på loven under läsårstid. Betänkandet har remitterats. Av 15 kap. 7 § skollagen framgår att utbildningen i gymnasieskolan består av nationella program som är yrkesprogram eller högskoleförberedande program. I 5 kap. gymnasieförordningen finns bestämmelser om avvikelser inom de nationella programmen. Enligt 5 kap. 23 § får en utbildning där ämnet specialidrott ingår vara riksidrottsgymnasium om det finns ett nationellt intresse av att tillgodose elitidrottens krav och det ställs särskilda krav på gemensam träning. En sådan utbildning som en kommun anordnar ska vara riksrekryterande. Enligt 5 kap. 25 § får efter förslag från besluta om var idrottsutbildning vid riksidrottsgymnasium får anordnas och om hur många platser dessa utbildningar får omfatta. Beslutet ska gälla för tre antagningsomgångar. Vidare framkommer av 5 kap. 27 § gymnasieförordningen att en utbildning där ämnet specialidrott ingår får godkännas som en nationell idrottsutbildning om den har en tydlig elitidrottskaraktär och ett etablerat samarbete med ett specialidrottsförbund som är relevant för utbildningen. Utbildningen ska tillstyrkas av specialidrottsförbundet. Möjligheter att kombinera gymnasieutbildning med elitsatsning i idrott Det finns tre olika möjligheter för elever som vill kombinera studier med elitidrott på gymnasiet: riksidrottsgymnasium (), nationellt godkända idrottsutbildningar (NIU) och lokal idrottsutbildning (). har riksrekrytering och NIU har lokal eller regional antagning. Elever på både och går ett vanligt gymnasieprogram, med ämnet specialidrott som kan läsas upp till 700 poäng. De lokala idrottsutbildningarna innebär att eleverna inom ramen för gymnasieprogrammet som individuellt val läser kursen Idrott och hälsa – specialisering. har övergripande ansvar för all gymnasieutbildning, vilket inkluderar ämnet specialidrott. beslutar också vilka huvudmän och idrotter som får anordna respektive NIU. () har i uppdrag att lämna förslag till om vilka kommuner och enskilda huvudmän och idrotter som får anordna samt antalet elevplatser. RF fördelar också statsbidrag till huvudmännen och följer upp och utvärderar kvaliteten på . RF har inget formellt uppdrag när det gäller NIU. Däremot samverkar Specialidrottsförbunden (SF) med huvudmännen om att utveckla och följa upp verksamheterna inom NIU (samt , Elitidrott på gymnasiet). RF har ca 70 medlemsförbund, de s.k. specialidrottsförbunden, som tillsammans består av ca 19 000 idrottsföreningar. Inför , det s.k. , den 28–lämnade både och in ansökningar om medlemskap. Båda förbunden fick avslag på sina ansökningar av . Tillkännagivande om särskilda regleringar för idrottsgymnasier I betänkande 2018/19:UbU17 föreslog utbildningsutskottet med stöd av sin initiativrätt enligt 9 kap. 16 § riksdagsordningen ett tillkännagivande till regeringen om att regeringen bör utreda möjligheterna att införa särskilda regleringar för idrottsgymnasier som möter olika idrotters behov och förutsättningar och som möjliggör kombinationen elitidrott och gymnasiestudier. Utskottet framförde bl.a. följande i sitt ställningstagande: Utskottet anser att det ska finnas goda möjligheter att kombinera en gymnasieutbildning med elitsatsning i idrott. Detta är viktigt både för att främja framväxten av nya idrottstalanger och för att de ska kunna få en gymnasieutbildning som de kan bygga vidare på senare i livet när elitkarriären tagit slut. Mot bakgrund av detta anser utskottet att regeringen ska ges till känna att den bör utreda möjligheterna att införa särskilda regleringar för idrottsgymnasier som möter olika idrotters behov och förutsättningar och som möjliggör kombinationen elitidrott och gymnasiestudier. Såväl effekter som konsekvenser av en sådan förändring bör också utredas. Inom har en översyn av riksidrottsgymnasier och nationellt godkända idrottsutbildningar genomförts. I promemorian Idrottsutbildningar i gymnasie- och gymnasiesärskolan (U2020/04134/GV) lämnades förslag som innebär ett tydligare, mer transparent och hållbart system för idrottsutbildningar. Syftet är att elitidrottande ungdomar ska kunna kombinera en gymnasial utbildning med en elitidrottssatsning. Förslagen omfattar ändringar i skollagen, gymnasieförordningen och förordningen (1999:1177) om statsbidrag till idrottsverksamhet. I promemorian föreslogs bl.a. att de två idrottsgymnasievarianterna och ska ersättas av ett nytt idrottsgymnasiesystem där alla elever ges möjlighet till riksrekrytering och inackorderingsbidrag. Ämnet specialidrott ska enbart få ges till elever inom det nya systemet. Vidare föreslås att ska ansvara för att pröva ansökningar om att få anordna gymnasial utbildning med specialidrott och att staten och kommunerna ska dela på kostnaden för utbildningen. Vidare föreslås att elever eller elevernas vårdnadshavare ska bekosta den individuella utrustning som behövs för att utöva elitidrotten då det bedöms orimligt att huvudmännen ska stå för sådan utrustning. Dock föreslås ett undantag som innebär att huvudmannen ska stå för kostnaden när en elev eller dennes vårdnadshavare av ekonomiska skäl inte kan svara för kostnaden. Regeringen angav i skrivelse 2020/21:75 skrivelser till regeringen – åtgärder att arbete pågår inom med att se över regleringen av de nationellt godkända idrottsutbildningarna och riksidrottsgymnasierna. Tillkännagivandet är inte slutbehandlat (skr. 2020/21:75 s. 228). Gällande rätt om avgiftsfri utbildning Enligt 1 kap. 8 § skollagen ska alla, oberoende av geografisk hemvist och sociala och ekonomiska förhållanden, ha lika tillgång till utbildning i skolväsendet. Av 15 kap. 17 § skollagen framgår att utbildningen i gymnasieskolan ska vara avgiftsfri. Eleverna ska utan kostnad ha tillgång till böcker och andra lärverktyg som behövs för en tidsenlig utbildning. Huvudmannen får dock besluta att eleverna ska hålla sig med enstaka egna hjälpmedel. Av förarbetena till skollagen framgår att rätten till en likvärdig utbildning av hög kvalitet aldrig får vara beroende av en enskild persons ekonomiska förutsättningar. Utgångspunkten i skollagen är därför att utbildningen ska vara avgiftsfri. Eleverna kan dock få stå för enstaka egna hjälpmedel, om huvudmannen så beslutar (prop. 2009/10:165 s. 415). Enligt 15 kap. 18 § skollagen får det trots 17 § förekomma enstaka inslag som kan medföra en obetydlig kostnad för eleverna. Vidare sägs i bestämmelsen att det i samband med skolresor och liknande aktiviteter, trots övriga bestämmelser i skollagen, i enstaka fall under ett läsår får förekomma kostnader som ersätts av eleven eller dennes vårdnadshavare på frivillig väg. Sådana aktiviteter ska vara öppna för alla elever. Ersättningen får inte överstiga huvudmannens självkostnad för att eleven deltar i aktiviteten. Särskilt om teknik- och naturvetenskapscentrum, s.k. science centers har i uppdrag att fördela medel enligt förordning (1997:153) om statsbidrag till teknik- och naturvetenskapscentrum. Syftet med statsbidraget till teknik- och naturvetenskapscentrum, även kallade science centers, är att sprida kunskap om och skapa intresse för naturvetenskap och teknik. Verksamhet inom ett science center syftar till att stimulera förståelsen för teknik och naturvetenskap med hjälp av interaktiva utställningar som ger möjlighet att pröva egna idéer och lösa problem genom bl.a. experiment och laborationer. Statsbidraget ska användas till att förvalta eller utveckla verksamhet som lägger vikt vid att barns och elevers lärande stimuleras, anlägger genusperspektiv, kännetecknas av mångfald i gestaltning och uttrycksformer och bidrar till pedagogisk förnyelse i fråga om användning av interaktiva metoder och material. I enlighet med 5 § förordningen (1997:153) om statsbidrag till teknik- och naturvetenskapscentrum och 4 § föreskrifter om statsbidrag till teknik- och naturvetenskapscentrum [SKOLFS 2010:8] tar vid fördelningen av statsbidrag även hänsyn till om ett centrum i sin verksamhet – samarbetar med skolor, högskolor, folkbildningen, kulturinstitutioner, näringsliv, samhälle och andra science centers – skapar förståelse för samspelet mellan människor, samhälle, teknik och naturvetenskap – kännetecknas av en tvärvetenskaplig kunskapssyn – stimulerar till nytänkande och entreprenörskap inom det tekniska och naturvetenskapliga området. När det gäller övergripande frågor om gymnasieskolan, bl.a. om kvalitet och höga krav och om dimensioneringen av utbildningen, anser utskottet inledningsvis att det inte finns någon anledning att föreslå ändringar av gymnasieskolans innehåll och utformning utifrån motionärernas yrkanden. Utskottet vill hänvisa till det arbete som pågår, exempelvis beredningen av de förslag som presenterades av utredningen om mer tid till undervisning och som syftar till att ge elever bättre förutsättningar att uppnå behörighet till gymnasieskolans nationella program. Utskottet vill i sammanhanget även påminna om att ställde sig bakom regeringens förslag om att tillföra extra medel för de särskilda statsbidragen för lovskola och läxhjälp för både grund- och gymnasieskolan (prop. 2019/20:167, bet. 2019/20:FiU60, rskr. 2019/20:295 och prop. 2020/21:1 utg.omr. 16, bet. 2020/21:UbU1, rskr. 2020/21:141). Regeringen har även i den vårändringsbudget som bereds av lämnat förslag om att tillföra ytterligare för lovskola och andra insatser utanför ordinarie undervisningstid, bl.a. för att ge huvudmännen ökade möjligheter att erbjuda eleverna den utbildning de inte har kunnat tillgodogöra sig under pandemin. När det särskilt gäller frågan om kvalitet i gymnasieskolan vill utskottet hänvisa dels till Skolinspektionens uppdrag att granska kvaliteten inom skolväsendet, dels till den kvalitetssäkring av gymnasieskolans yrkesutbildningar som sker genom samverkan mellan arbetsmarknadens parter och utbildningssystemet. Utskottet anser även att det pågående arbetet med att stärka förutsättningarna så att fler elever uppnår behörighet till gymnasieskolan och det pågående kvalitetsarbetet syftar till att både bibehålla höga krav och värna kvaliteten i gymnasieskolan. När det gäller frågan om att förbättra planeringen och dimensioneringen av platserna på gymnasieskolan anser utskottet att det arbete som pågår med anledning av utredningen ansvar – en modell för planering och dimensionering av gymnasial utbildning (SOU 2020:33) inte bör föregripas. Därutöver anser utskottet att den verksamhet som bedrivs vid landets teknik- och naturvetenskapscentrum är viktig och bidrar till att stimulera elevers lärande och förståelse för teknik och naturvetenskap, och att de kriterier och villkor för verksamheterna som ställs för att beviljas statsbidrag kan anses vara tillräckliga. När det sedan gäller yrkanden om förekomsten av gymnasieutbildningar med idrottsprofil vill utskottet hänvisa till att det är som efter förslag från och Specialidrottsförbunden beslutar om vilka huvudmän och vilka idrotter som blir anordnare av riksidrottsgymnasium () respektive nationell idrottsutbildning (NIU). Därutöver kan huvudmännen erbjuda s.k. lokal idrottsbildning (). Denna ordning har setts över och förslagen bereds inom . Med det anförda avstyrker utskottet motionerna 2020/21:2120 (SD) yrkande 12, 2020/21:2562 (M), 2020/21:3050 (MP) yrkande 13, 2020/21:3223 (L) yrkandena 1 och 3 samt 2020/21:3515 (M) yrkande 2. Utskottets förslag i korthet avslår motioner om gymnasiala yrkes- och lärlingsutbildningar, om studie- och yrkesvägledningen och om arbetsmarknadens behov. Jämför reservation 3 (M), 4 (L), 5 (SD, L) och 6 (KD). Gymnasial yrkesutbildning och lärlingsutbildning I motion 2020/21:1677 av och (båda S) framförs att man bör överväga att se över dels finansieringen av sjöfartsutbildningar på gymnasienivå, dels möjligheten att involvera sjöfartsbranschen i dessa utbildningar. Därutöver efterfrågas en målsättning för jämställd rekrytering till sjöfartsutbildningarna. I kommittémotion 2020/21:3330 av m.fl. (M) yrkande 7 föreslås att utbildningskontrakt för en elev på en lärlingsutbildning i gymnasieskolan ska kunna tecknas med viss flexibilitet och inte ska innehålla detaljregleringar.