bet · H801SoU24 · 2021-06-07 00:00:00 — I allmänna råd (SOSFS 2013:1, ändrade t.o.m. HSLF-FS 2020:61) om ekonomiskt bistånd ges rekommendationer till stöd för bedömningen i vissa fall av den enskildes rätt till ekonomiskt bistånd enligt SoL. När det gäller frågan om behovet kan tillgodoses på något annat sätt enligt 4 kap. 1 § SoL framkommer bl.a. att makars och registrerade partners inkomster bör räknas som gemensamma. I regel bör detta även gälla för dem som lever i sådana samboförhållanden som avses i sambolagen (2003:376). Undantagsvis bör dock nämnden kunna göra undantag från principen om gemensamma tillgångar, t.ex. om den ena parten varit utsatt för våld eller övergrepp av den andra parten. Vidare anges att om den enskilde är arbetslös bör socialnämnden i regel kunna kräva att han eller hon står till arbetsmarknadens förfogande på heltid och är villig att ta erbjudet lämpligt arbete. I detta krav bör det också enligt de allmänna råden ingå att den enskilde deltar i arbetsmarknadspolitiska åtgärder, t.ex. arbetsmarknadsutbildning, praktik eller arbetsrehabiliterande åtgärder. Även grundutbildning i svenska och s.k. arbetssökarverksamhet bör räknas hit. Vid bedömningen av behovet av ekonomiskt bistånd framgår det av de allmänna råden att socialnämnden bör räkna med hushållets samtliga faktiska inkomster. Inkomster som den enskilde inte kan förfoga över bör dock inte tas med, t.ex. barns inkomster från tillgångar som står under överförmyndarens kontroll när överförmyndaren inte ger sitt samtycke till uttag. Det finns också vissa faktiska inkomster som socialnämnden i regel inte bör räkna med, såsom skadestånd som den enskilde får för att kompensera ekonomiska förluster och som inte utgör ersättning för inkomstförlust. bör dock i regel räkna med försäkringsersättningar och skadestånd som kompenserar den enskilde för förlust av egendom som kunnat tillgodose hushållets behov genom att avyttras. När det gäller barns och skolungdomars tillgångar och inkomster av kapital framgår det vidare att socialnämnden bör kunna räkna av ett barns eller en skolungdoms tillgångar eller inkomster av kapital mot barnets del i familjens kostnader inklusive boendekostnaden. Barn bör dock kunna ha sparade medel av basbeloppet utan att det påverkar föräldrarnas rätt till ekonomiskt bistånd för barnet. Om ett barn har tillgångar som föräldrarna inte kan förfoga över, t.ex. bankmedel som står under överförmyndarens kontroll, bör det inte heller påverka föräldrarnas rätt till ekonomiskt bistånd för barnet. Vidare anges att om socialnämnden räknar av barns och skolungdomars inkomster av arbete över ett prisbasbelopp per kalenderår bör avräkningen göras mot barnets eller skolungdomens del i familjens kostnader inklusive boendekostnaden. vägledning för i arbetet med EU/EES-medborgare gav på uppdrag av regeringen ut publikationen Vägledning för i arbetet med EU/EES-medborgare (2020‑6‑6815), som är en uppdatering av tidigare vägledning . Av vägledning framgår bl.a. att den fria rörligheten inom EU/EES har inneburit att vid handläggning av ärenden och utformning av insatser måste bedöma på vilken laglig grund den enskilde vistas i . För att ha rätt till socialt bistånd som inte är akut krävs som regel att EU/EES-medborgare kan visa att de har uppehållstillstånd eller uppehållsrätt i landet (s. 7). Vidare framgår att likabehandlingsprincip innebär att en EU/EES-medborgare som bedömts ha uppehållsrätt i har rätt till bistånd på samma villkor som svenska medborgare. Principen om likabehandling innebär dock även att kan ställa samma krav på biståndssökande EU/EES-medborgare som på svenska medborgare, exempelvis vad gäller skyldigheten att efter förmåga bidra till sin egen försörjning och vara arbetssökande (s. 11 f.). Av vägledningen framgår även att personer som vistas tillfälligt i en kommun bara har rätt till bistånd för att avhjälpa en akut nödsituation som inte går att lösa på annat sätt. Detta kan tillämpas även i förhållande till EU/EES-medborgare som bedöms sakna uppehållsrätt i . Det gäller t.ex. personer som sökt sig till utan att ha realistiska möjligheter att göra sig gällande på den svenska arbetsmarknaden och måste tigga för att klara sin försörjning. Vidare anges att rätten till bistånd för att avvärja en nödsituation i många fall innebär att biståndet kan begränsas till enstaka bistånd för mat, logi eller reskostnader för att kunna ta sig tillbaka till det land som EU/EES-medborgaren kommit ifrån. Om ansökan om bistånd involverar barn ska, i enlighet med och 1 kap. 2 § SoL, principen om barnets bästa beaktas vid bedömningen (s. 12). Rättsfall om rätt till bistånd Av ett avgörande från följer att en rätt till bistånd normalt sett förutsätter att den biståndssökande är bosatt i (RÅ 1995 ref. 70). Domstolen fann att den enskildes vistelser i synes ha haft karaktären av ett besök och att personen inte kunde anses ha sitt egentliga bo och sin hemvist i kommunen. Av avgörandet följer också att en rätt till bistånd kan finnas i en akut nödsituation, och detta oavsett om den biståndssökande är bosatt i eller inte. Någon sådan akut nödsituation var det dock inte fråga om i målet. har vidare i HFD 2017 ref. 33 slagit fast att kommunen inte är skyldig att ge s.k. nödbistånd till den som får avslag på asylansökan och håller sig undan för att undgå avvisning. I avgörandet slog domstolen fast att en person som håller sig undan ett avvisningsbeslut fortfarande omfattas av personkretsen i lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande m.fl. I Högsta förvaltningsdomstolens avgörande HFD 2018 ref. 39 uttalade domstolen att kommunerna enligt SoL har det yttersta ansvaret för att enskilda får det stöd och den hjälp som de behöver. Domstolen slog fast att ansvaret omfattar även utländska medborgare men att en utlänning som inte har uppehållstillstånd eller uppehållsrätt endast i undantagsfall har rätt till bistånd utöver vad som krävs för att undvika en akut nödsituation (jfr HFD 2014 ref. 37). I målet hade den enskilde varken uppehållstillstånd eller uppehållsrätt och fick därmed i princip inte vistas i . Eftersom den enskilde var föremål för rättspsykiatrisk vård och saknade möjlighet att frivilligt lämna landet skulle han emellertid behandlas på samma sätt som de som vistas lagligt i . Rätten till bistånd kunde därmed inte begränsas till akuta nödsituationer. Bakgrund och pågående arbete Jobbstimulans och ökad drivkraft till arbete i försörjningsstöd I budgetpropositionen (prop. 2020/21:1 utg.omr. 9 s. 168 f.) anför regeringen att det är centralt att fler personer når arbetsmarknaden och blir självförsörjande. Det är bl.a. viktigt att det blir mer lönsamt för biståndsmottagare att ta tillfälliga jobb och utöka sin arbetstid. Regeringen föreslår därför en förändring av jobbstimulansens särskilda beräkningsregel vid försörjningsstöd, så att av arbetsinkomsten beaktas vid bedömningen av rätten till ekonomiskt bistånd. Den tidigare beräkningsregeln avsåg av arbetsinkomsten. Den särskilda beräkningsregeln gäller . Syftet med förändringen är att minska marginaleffekterna vid arbete. Förändringen i beräkningen av jobbstimulansen föreslås träda i kraft . Reformeringen av ekonomiskt bistånd beräknas till . Regeringen föreslår att medel för detta avsätts i budgeten . Vidare anges i budgetpropositionen att regeringen avser att tillsätta en utredning för att se över möjligheter att öka drivkraften till arbete i försörjningsstöd och belysa möjligheter att göra försörjningsstödet beskattningsbart för att minska marginaleffekterna. Enligt uppgift från pågår beredning av direktiven till utredningen. fick i sitt regleringsbrev (S2020/09552) i uppdrag att ta fram, sammanställa och sprida exempel på arbetssätt och insatser som erbjuds av vissa kommuner och som riktas till föräldralediga kvinnor och män som tar emot försörjningsstöd i syfte att förbereda dem för att kunna stå till arbetsmarknadens förfogande efter föräldraledigheten. Uppdraget redovisades till regeringen (dnr 4.3-3413/2020). Av redovisning framgår bl.a. att utifrån befintlig kunskap, enkätsvar, fördjupad kontakt med kommunerna och stadsdelarna samt kontakt med SKR tagit fram stödmaterial för kommunernas och stadsdelarnas arbete med föräldralediga som får ekonomiskt bistånd. Stödmaterialet har publicerats på . överlämnade sitt slutbetänkande Effektivt, tydligt och träffsäkert – det statliga åtagandet för framtidens arbetsmarknad (SOU 2019:3). Utredningen föreslår bl.a. att Arbetsförmedlingen ska samverka med kommunerna för att underlätta övergången från arbetslöshet till arbetsliv och för att öka möjligheterna till egen försörjning för personer som får försörjningsstöd. Vidare föreslås att kommunens insatser ska syfta till att undanröja arbetshinder av sociala skäl för personer som får försörjningsstöd, medan Arbetsförmedlingen ska ansvara för, tillgodose och erbjuda arbetsmarknadspolitiskt stöd. Enligt uppgift från bereds betänkandet inom . Vidare har Utredningen om kommuners medverkan i den statliga arbetsmarknadspolitiken lämnat sitt betänkande Kommuner som utförare av tjänster åt Arbetsförmedlingen – en analys av de rättsliga förutsättningarna (SOU 2020:41), vilket har remissbehandlats och bereds inom . Arbetet med EU/EES-medborgare som vistas i utan uppehållsrätt I länsstyrelsernas regleringsbrev fick alla länsstyrelser i uppdrag att ansvara för regionala kompetensutvecklingsinsatser i frågor som rör utsatta EU/EES-medborgare, riktade mot myndigheter, kommuner och de av det civila samhällets organisationer som möter målgruppen (Fi2019/04079/SFÖ). Kompetensutvecklingsinsatserna skulle utgå från regionala behov och baseras på kunskapsstöd från statliga myndigheter samt den kunskap och information som sammanställts av den nationella samordningen vid i –2019 (S2016/02758/FST). i fick i uppdrag att ansvara för samordningen och lämna en samlad redovisning av uppdraget till regeringen. i redovisade uppdraget i slutrapporten – Uppdrag om kompetensutveckling . I rapporten anges bl.a. att länsstyrelserna i huvudsak fokuserat på att förmedla kunskap, möjliggöra regionala och lokala kunskaps- och erfarenhetsutbyten samt verka för en nationell informationsinsats för att höja medvetenheten om arbetskraftsexploatering. konstaterar sammanfattningsvis att det finns ett fortsatt behov och efterfrågan av relevant kunskap, adekvat stöd, förtydligande och uppdatering av lagstiftning och en fortsatt myndighetssamverkan för att minimera omfattningen av exploatering av människor från andra EU-länder som befinner sig tillfälligt i . Vidare anges att kommuner, myndigheter och regioner hanterar frågor om vårdkostnader, rätt till boende, akut nödbistånd, uppehållsrätt och andra frågor på olika sätt i olika delar av landet, vilket innebär att EU-medborgare under sin vistelse i möts av olika regeltolkningar och får olika förutsättningar och information beroende på var i landet de vistas. I svaret på en interpellation om felaktiga utbetalningar av ekonomiskt bistånd (ip. 2019/20:215) anförde statsrådet bl.a. följande: Så till frågan om hembesök. kan i vissa ärenden ha ett befogat intresse av att göra hembesök hos en biståndssökande. Sådana hembesök bör dock med hänvisning till den personliga integriteten göras med försiktighet och i sådana fall då de är nödvändiga för att få ett tillfredsställande underlag för prövning av personens ansökan om ekonomiskt bistånd. Att generellt utvidga lagstiftningen till att göra systematiska och oanmälda hembesök så som interpellanten önskar är dock förenat med svåra avvägningar, och frågan är inte okomplicerad. bedömer jag att har väl avvägda befogenheter för att kontrollera den enskildes rätt till bistånd och att samverka med andra myndigheter för att beivra bidragsbrott. Motionsyrkanden om bl.a. prestations- och aktivitetskrav samt begränsningar i rätten till försörjningsstöd för personer utan rätt att vistas i landet behandlades senast i betänkandena /19:SoU9 och 2019/20:SoU9, båda med namnet Socialtjänst- och barnfrågor. biföll utskottets förslag till riksdagsbeslut (rskr. 2018/19:187 och rskr. 2019/20:309). Enligt socialtjänstlagen har den som inte kan försörja sig men som kan arbeta rätt till försörjningsstöd om han eller hon står till arbetsmarknadens förfogande (4 kap. 1 § andra stycket). Genom biståndet ska den enskilde tillförsäkras en skälig levnadsnivå. trädde en lagändring i kraft som innebär att en person vid behov ska delta i vuxenutbildning i svenska för invandrare för att anses stå till arbetsmarknadens förfogande (prop. 2020/21:55, bet. 2020/21:SoU21, rskr. 2020/21:211). får vidare begära att den som får försörjningsstöd ska delta i praktik eller annan kompetenshöjande verksamhet som nämnden anvisat om den enskilde inte har kunnat erbjudas någon lämplig arbetsmarknadspolitisk åtgärd (4 kap. 4 §). Om den enskilde utan godtagbart skäl avböjer att delta i, eller uteblir från, sådan verksamhet som anvisats får fortsatt försörjningsstöd vägras eller nedsättas (4 kap. 5 §). Utskottet anser att denna reglering, som innebär att har lagliga möjligheter att stimulera, uppmuntra och stödja personer med ekonomiskt bistånd till egen försörjning, är tydlig. Utskottet vill även understryka att lagen ger möjlighet att ställa krav på motprestation, vilket numera också inkluderar krav på utbildning i svenska, för att få ta del av försörjningsstödet. Utskottet anser att lagen i detta avseende är väl avvägd och att motionsyrkandena bör avslås. Därmed avstyrks motionerna 2020/21:1086 (M) yrkande 3, 2020/21:2035 (SD) yrkande 41, 2020/21:2184 (M) yrkande 2, 2020/21:2186 (M) yrkande 4, 2020/21:2737 (M) yrkande 4, 2020/21:2878 (SD) yrkande 2, 2020/21:2951 (C) yrkande 39, 2020/21:3234 (L) yrkande 18, 2020/21:3366 (M) yrkande 4, 2020/21:3371 (M) yrkande 10 och 2020/21:3807 (M). bereds flera arbetsmarknadspolitiska utredningar. lämnade sitt slutbetänkande SOU 2019:3 som bl.a. innehåller förslag om att Arbetsförmedlingen ska samverka med kommunerna för att underlätta övergången från arbetslöshet till arbetsliv och för att öka möjligheterna till egen försörjning för personer som får försörjningsstöd. Utredningen om kommuners medverkan i den statliga arbetsmarknadspolitiken lämnade sitt betänkande SOU 2020:41. Regeringen aviserade också i budgetpropositionen att den avser att tillsätta en utredning för att se över möjligheter att öka drivkraft till arbete i försörjningsstöd, och belysa möjligheter att göra försörjningsstödet beskattningsbart för att minska marginaleffekterna. pågår beredning av direktiven till utredningen. aviserade regeringen en förändring av jobbstimulansens särskilda beräkningsregel vid försörjningsstöd, så att av arbetsinkomsten beaktas vid bedömningen i stället för som gäller . Mot bakgrund av det pågående arbetet finner utskottet inte skäl att vidta åtgärder med anledning av motionerna 2020/21:2035 (SD) yrkande 42 och 43, 2020/21:3284 (C) yrkande 2 samt 2020/21:3366 (M) yrkande 1. Motionerna bör avslås. Som utskottet konstaterat ovan har den som inte själv kan tillgodose sina behov eller få dem tillgodosedda på annat sätt rätt till bistånd av försörjning. I likhet med föregående år delar utskottet statsrådets uppfattning att oanmälda hembesök till biståndssökande är en komplicerad fråga och är inte berett att föreslå någon åtgärd. Motionerna 2020/21:2035 (SD) yrkandena 44 och 2020/21:2184 (M) yrkande 1 bör därmed avslås. I allmänna råd om ekonomiskt bistånd ges rekommendationer till stöd för bedömningen av den enskildes rätt till ekonomiskt bistånd. Där framkommer bl.a. att det finns vissa inkomster som nämnden i regel inte bör räkna med, såsom skadestånd i vissa fall, samt att nämnden undantagsvis bör kunna göra undantag från principen om gemensamma tillgångar för makar och personer i samboförhållanden. När det gäller frågan om att se över hur barns och ungas tillgångar och inkomster bedöms i försörjningsstödet konstaterar utskottet att hemmavarande barns inkomster, upp till ett prisbasbelopp , inte ska beaktas vid bedömningen av rätten till bistånd (4 kap. 1 a §). Utskottet finner inte skäl att vidta någon åtgärd med anledning av motion 2020/21:1305 (V) yrkandena 9 och 3. Motionen bör avslås. Utskottet anser att inga initiativ bör tas med anledning av motionsyrkandena om semester för föräldrar med försörjningsstöd, utredning om det s.k. arbetsvillkoret och att stärkta rättigheter för papperslösa. Motionerna 2020/21:306 (V) yrkandena 13 och 2020/21:1305 (V) yrkande 2 och 5 bör avslås. har slagit fast att kommunen inte är skyldig att ge s.k. nödbistånd till den som får avslag på asylansökan och håller sig undan för att undgå avvisning (HFD 2017 ref. 33). Vidare uppdaterade sin vägledning för i arbetet med EU/EES-medborgare. I vägledningen framgår bl.a. att personer som vistas tillfälligt i en kommun bara har rätt till bistånd för att avhjälpa en akut nödsituation som inte går att lösa på annat sätt, vilket kan tillämpas även i förhållande till EU/EES-medborgare som bedöms sakna uppehållsrätt i . Enligt utskottets mening behöver inte ta något initiativ med anledning av motion 2020/21:3295 (M) yrkande 3. Motionen bör avslås. Insatser för och placering av barn och unga Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om dels sökbara orosanmälningar, dels studier i fråga om våld m.m., dels placerade barns skolgång och hälsa och dels samarbete mellan vården, elevhälsan och och tillkännager detta för regeringen. avslår motionsyrkanden om bl.a. en 24-timmarsgaranti för åtgärder och sammanhållet stöd för barn som begått brott. Jämför reservation 37 (SD, L), 38 (M, KD, L), 39 (SD, C), 40 (L), 41 (S, V, MP), 42 (L), 43 (S, V, MP), 44 (SD), 45 (V), 46 (S, V, MP), 47 (M, SD), 48 (SD) och 49 (S, V, MP). En 24-timmarsgaranti för åtgärder I kommittémotion 2020/21:2035 av m.fl. (SD) yrkande 33 föreslås ett tillkännagivande om att en kontakt mellan den unge, föräldrarna, och polisen ska ske . I kommittémotion 2020/21:3271 av m.fl. (L) yrkande 10 föreslås ett tillkännagivande om en 24-timmarsgaranti i för barn och unga som har gripits för brott. Sammanhållet stöd för barn som begått brott I kommittémotion 2020/21:3271 av m.fl. (L) yrkande 8 föreslås ett tillkännagivande om sammanhållet stöd från för icke straffmyndiga barn som begått brott. Förebyggande insatser för barn och unga I kommittémotion 2020/21:2957 av m.fl. (C) yrkande 7 begärs ett tillkännagivande om snabb och adekvat behandling för psykisk ohälsa och neuropsykiatrisk problematik. Motionärerna anför att möjligheten att få snabb och adekvat behandling för psykisk ohälsa och neuropsykiatrisk problematik har stor betydelse för att en person inte ska hamna i våldssituationer, kriminalitet eller drogmissbruk. I kommittémotion 2020/21:3275 av m.fl. (L) yrkande 29 föreslås ett tillkännagivande om stöd till ensamkommande barn och unga. Motionärerna lyfter fram dessa barns individuella behov och att det krävs särskild kompetens inom bl.a. för att identifiera barnens utsatthet. I kommittémotion 2020/21:3260 av m.fl. (L) yrkande 24 föreslås ett tillkännagivande om socialt stöd mot beroende. Motionärerna anser att bl.a. behöver få bättre verktyg för att motverka att unga människor halkar snett. Det förebyggande arbetet för barn och unga ska alltid ligga i fokus. I kommittémotion 2020/21:2720 av m.fl. (MP) yrkande 3 begärs ett tillkännagivande om den roll hembesök i barnavårdscentralens regi har för det brottsförebyggande arbetet. I motion 2020/21:2726 av och (båda MP) yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om tidiga insatser för utsatta barn. I kommittémotion 2020/21:2951 av m.fl. (C) yrkande 24 föreslås ett tillkännagivande om att även orosanmälningar till som inte lett till någon åtgärd ska vara sökbara vid framtida utredningar. Motionärerna anför att när en orosanmälan om ett barn leder till åtgärder så kommer anmälningen och utredningen att vara tillgängliga för sökning i register. Rättsläget är dock oklart om vad som gäller för de anmälningar som inte lett till någon åtgärd. Enligt motionärerna bör även dessa anmälningar vara sökbara också vid framtida utredningar. Ett förslag om att göra en översyn av bestämmelserna om gallring av barnakter finns i utredningen om framtidens socialtjänst. I kommittémotion 2020/21:3275 av m.fl. (L) yrkande 6 föreslås ett tillkännagivande om regler och rutiner för orosanmälningar. I kommittémotion 2020/21:3271 av m.fl. (L) yrkande 19 föreslås ett tillkännagivande om fler orosanmälningar. Motionärerna anför att det behöver göras mer för att skyldigheten att göra orosanmälan får fullt genomslag i alla berörda yrkeskategorier. Det bör därför göras en utvärdering av genomslaget för de nuvarande reglerna om orosanmälan. I motion 2020/21:1640 av och (båda S) föreslås ett tillkännagivande om att föreslå och utreda en förändring av förhandsbedömningar i socialtjänstlagen. Studier i fråga om våld m.m. I kommittémotion 2020/21:3139 av m.fl. (M) yrkande 21 föreslås ett tillkännagivande om att genomföra regelbundna studier av placerade barns utveckling. Omhändertagande av barn och unga I motion 2020/21:3030 av (M) yrkande 3 föreslås ett tillkännagivande om att lagen med särskilda bestämmelser om vård av unga (LVU) bör förändras för att förenkla omhändertagandet av barn till återvändande terrorister. I kommittémotion 2020/21:2035 av m.fl. (SD) yrkande 35 föreslås ett tillkännagivande om stödboendeform som norm för äldre ensamkommande asylsökande. I kommittémotion 2020/21:169 av m.fl. (V) yrkande 19 föreslås ett tillkännagivande om att nya placeringsformer för barn och unga med beroende och psykisk ohälsa ska tas fram samt att behandlingsfamiljer med förstärkt stöd ska prioriteras framför institutionsvård. Placerade barns skolgång och hälsa I kommittémotion 2020/21:3139 av m.fl. (M) yrkande 19 föreslås ett tillkännagivande om att skärpa uppföljningen av placerade barns skolgång. I kommittémotion 2020/21:3139 av m.fl. (M) yrkande 18 föreslås ett tillkännagivande om att ta fram en handlingsplan för att stärka arbete med att förbättra placerade barns skolresultat. I kommittémotion 2020/21:3271 av m.fl. (L) yrkande 6 föreslås ett tillkännagivande om utökat ansvar för att stötta skolgången för barn som är föremål för insatser. I kommittémotion 2020/21:3139 av m.fl. (M) yrkande 20 föreslås ett tillkännagivande om att som en förebyggande och hälsofrämjande åtgärd undersöka alla placerade barns hälsa i syfte att försöka upptäcka om placerade barn utsatts för hot om våld, våld eller övergrepp av olika slag. Inspektioner av HVB-hem m.fl. verksamheter I kommittémotion 2020/21:2035 av m.fl. (SD) yrkande 51 föreslås ett tillkännagivande om att ytterligare öka antalet inspektioner av HVB-hem, Sis-boenden och LSS-boenden. I kommittémotion 2020/21:1612 av m.fl. (SD) yrkande 11 föreslås ett tillkännagivande om att införa enhetliga regler och riktlinjer och en handlingsplan för kommunerna för omsorg i familje- och jourhem. I kommittémotion 2020/21:1612 av m.fl. (SD) yrkande 13 föreslås ett tillkännagivande om att avtal med specificerat ansvar under placeringen bör ingås med familje- och jourhem. I motion 2020/21:136 av (SD) föreslås ett tillkännagivande om att införa ett tak för antalet barn som får finnas totalt i ett och samma familjehem. I motion 2020/21:135 av (SD) föreslås ett tillkännagivande om att införa en regel i socialtjänstlagen om att barn aldrig ska placeras i familjehem med skulder hos Kronofogden. Samarbete mellan vården, elevhälsan och I kommittémotion 2020/21:2035 av m.fl. (SD) yrkande 10 föreslås ett tillkännagivande om att samarbetet mellan skolan, skolhälsovården och kring barn som placerats utanför hemmet ska stärkas. I kommittémotion 2020/21:2951 av m.fl. (C) yrkande 35 föreslås ett tillkännagivande om att stärka samarbetet mellan vården, elevhälsan och för placerade barn. I kommittémotion 2020/21:3275 av m.fl. (L) yrkande 14 föreslås ett tillkännagivande om samarbete kring placerade barn. Lagen om konvention om barnets rättigheter