bet · H801SfU28 · 2021-06-21 00:00:00 — En möjlighet att vägra uppehållstillstånd om någon av makarna eller samborna är bör innebära att fler tvångsäktenskap kan förhindras. påtalar att förslaget medför att en större krets anhöriga kommer att omfattas än vad som gäller enligt begränsningarna i tillfälliga lagen. Utskottet anser att det med hänsyn till intresset av att stoppa tvångsäktenskap och behovet av att få en mer välfungerande integration till stånd finns skäl att låta en större krets omfattas av regeln än vad som följer av nuvarande bestämmelser i utlänningslagen och tillfälliga lagen. anför att förslaget riskerar att innebära att barn tvingas leva åtskilda från en av sina föräldrar och att detta inte är i linje med . Utskottet konstaterar att bestämmelsen är fakultativ och att det vid bedömningen av om uppehållstillstånd bör vägras med hänvisning till ålder ska tas hänsyn till utlänningens övriga levnadsomständigheter och familjeförhållanden samt att det i fall som rör ett barn särskilt ska beaktas vad hänsynen till barnets hälsa och utveckling samt barnets bästa i övrigt kräver (1 kap. 10 § och 5 kap. 17 a § tredje stycket UtlL). Utskottet tillstyrker delvis proposition 2020/21:191 punkt 1 i denna del med den ändring som utskottet föreslår i bilaga 3. Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser till de lagändringar utskottet föreslår på eget initiativ Utskottets förslag och bedömning Lagändringarna som avser kunskapskrav för att beviljas permanent uppehållstillstånd ska träda i kraft . Övriga lagändringar som utskottet på eget initiativ föreslår ska träda i kraft . Det finns inget behov av övergångsbestämmelser. Kommitténs förslag och bedömning överensstämmer delvis med utskottets. Kommittén föreslår att lagen om ändring i utlänningslagen träder i kraft . Det finns inget behov av övergångsbestämmelser i de delar som är aktuella. Kommittén bedömer att frågan om kunskapskrav för permanent uppehållstillstånd ska beredas vidare inom . Regeringens förslag och bedömning överensstämmer helt med kommitténs och delvis med utskottets. Kommuner och Regioner och Svenska Röda Korset anför i fråga om kunskapskraven att det finns en stark anknytning till förslagen om språk- och samhällskunskapskrav för medborgarskap och pekar på att det finns fördelar med en samordning. I övrigt har remissinstanserna inte framfört några synpunkter på tidpunkten för ikraftträdande eller behovet av övergångsbestämmelser i de delar som är aktuella. Som anförts ovan ser utskottet fördelar med en samordning av ändringarna som avser kunskapskrav för att beviljas permanent uppehållstillstånd och de förslag på ändringar när det gäller kunskapskrav för förvärv av svenskt medborgarskap som föreslås i delbetänkandet Krav på kunskaper i svenska och samhällskunskap för svenskt medborgarskap (SOU 2021:2) och som bereds i . Utskottet föreslår mot denna bakgrund att ändringarna som avser kunskapskrav för att beviljas permanent uppehållstillstånd ska träda i kraft . Huvudregeln inom förvaltningsrätten är att rättstillämparen ska tillämpa den lag som gäller för prövningen om inget annat föreskrivs. Utskottet bedömer, i likhet med regeringen att det inte behöver införas några särskilda övergångsbestämmelser till utlänningslagen med anledning av de förslag som är aktuella. Övriga lagändringar som utskottet på eget initiativ föreslår ska träda i kraft . Kostnader och andra konsekvenser av de lagändringar utskottet föreslår på eget initiativ Regeringen framhåller att frågan om i vilken utsträckning förslagen om ändrade regler i utlänningslagen påverkar hur många människor som söker och beviljas uppehållstillstånd i är komplex. Regeringen påtalar vidare att antalet sökta och beviljade tillstånd i sin tur påverkar vilka ekonomiska, sociala och andra konsekvenser som uppstår och att det är svårt att relatera ökningar eller minskningar av antalet asylsökande till någon enskild, isolerad faktor. Regeringen anför emellertid att en sak som har stor betydelse för antalet asylsökande som söker sig till sannolikt är vilken övergripande bild som sprids av som mottagandeland. Utskottet instämmer i denna bedömning. Utskottets förslag väntas leda till att antalet asylsökande och personer som söker och beviljas uppehållstillstånd blir lägre än med regeringens förslag. Även antalet personer som ansöker om svenskt medborgarskap kan komma att minska jämfört med regeringens förslag. I vissa avseenden, t.ex. i fråga om prövning av överklaganden från personer som har fått uppehållstillstånd som alternativt skyddsbehövande och som vill överklaga statusförklaringen samt prövning av ansökningar om familjeåterförening, kan de statliga kostnaderna komma att öka. Till följd av det lägre antalet sökta och beviljade uppehållstillstånd förväntas statens totala utgifter för prövning, mottagande och etablering dock bli lägre än enligt regeringens förslag. Förslagen väntas inte medföra några kostnader för eller migrationsdomstolarna som inte kan hanteras inom befintliga anslag. Förslagen bedöms inte heller medföra ytterligare kostnader för offentliga biträden. Kommunernas och regionernas kostnader förväntas minska till följd av en förbättrad integration jämfört med regeringens förslag. Sammantaget bör ytterligare finansiering med anledning av utskottets förslag därmed inte behövas. Enligt ska konsekvenserna för barn redovisas i alla åtgärder som påverkar barn. I den del av konsekvensanalysen som gäller barn i betänkandet En långsiktigt hållbar migrationspolitik (SOU 2020:54) anges bl.a. att vissa försämringar kan uppstå utifrån ett barnrättsperspektiv till följd av kommitténs förslag jämfört med en återgång till utlänningslagen. Regeringen gör samma bedömning när det gäller förslagen i propositionen. Detsamma torde gälla i fråga om utskottets förslag. Eftersom det kan ta tid för nyanlända att etablera sig i och uppfylla försörjningskravet kan förslagen innebära att familjeåterföreningen fördröjs jämfört med regeringens förslag. Som regeringen anför är emellertid krav för anhöriginvandring nödvändiga för att antalet asylsökande ska kunna hållas på en nivå som inte avviker från den andel som tas emot i andra medlemsstater i EU och i övriga nordiska länder. Därigenom bedöms också mottagandet av de personer som kommer till kunna bli bättre. Som regeringen påpekar bör en anknytningsperson som har hunnit integreras i samhället, genom att vara egenförsörjande och ha en bostad, främja även de nyanlända familjemedlemmarnas integration. Mot denna bakgrund bedömer utskottet att förslagen också kan föra med sig vissa positiva effekter för barn. Utskottet vill i detta sammanhang även peka på de ventiler som förslagen innehåller. Förslagen som rör försörjningskrav för anhöriginvandring kan väntas slå hårdare mot anknytningspersoner som är kvinnor än mot män. bedömer att förslagen i betänkandet kommer att påverka jämställdheten mellan könen, bl.a. med hänvisning till att det kan ta för kvinnor att uppfylla kraven för permanent uppehållstillstånd jämfört med män. Utskottet anser att de förslag som är aktuella kan komma att leda till vissa negativa effekter för kvinnor och således påverka jämställdheten negativt jämfört med regeringens förslag. Utskottet bedömer att förslagen sammantaget kommer att leda till bättre förutsättningar för en stärkt integration, vilket i sin tur skapar bättre förutsättningar inte minst för kvinnor och barn. Regeringens lagförslag i övrigt När det gäller möjligheten att bevilja uppehållstillstånd för en utlänning som är övrig skyddsbehövande eller att förklara att en utlänning är övrig skyddsbehövande föreslår regeringen att denna möjlighet ska tas bort. Regeringen konstaterar att övriga skyddsbehövande är en skyddskategori som saknar EU-rättslig eller annan internationell bakgrund. Bestämmelserna om alternativt skyddsbehövande och övriga skyddsbehövande överlappar i hög grad varandra, bl.a. genom att rekvisitet väpnad konflikt används i båda bestämmelserna. Regeringen anser att det är olämpligt att i två olika bestämmelser avseende olika skyddsgrunder använda samma rekvisit. Regeringen anför dessutom att rättstillämpningen förenklas av att de begrepp som används i den svenska lagstiftningen bygger på internationella begrepp. Regeringen föreslår att ett uppehållstillstånd som beviljas en flykting eller en alternativt skyddsbehövande ska vara tidsbegränsat vid det första beslutstillfället. En utlänning som tagits emot i inom ramen för ett beslut som regeringen har meddelat om överföring av skyddsbehövande till (s.k. kvotflyktingar) ska emellertid beviljas permanent uppehållstillstånd vid det första beslutstillfället. Vad gäller uppehållstillstånd för anhöriga föreslås att ett permanent uppehållstillstånd endast ska få beviljas om utlänningen kan försörja sig och det med hänsyn till utlänningens förväntade levnadssätt inte råder tveksamhet om att ett permanent uppehållstillstånd bör beviljas. I propositionen finns vidare förslag om att införa en möjlighet att överklaga ett beslut om att avslå en ansökan om permanent uppehållstillstånd i vissa fall. Överklagandemöjligheten föreslås endast omfatta beslut där ett tidsbegränsat uppehållstillstånd har beviljats men där en ansökan om att uppehållstillståndet ska vara permanent har avslagits för att de särskilda kraven för ett sådant tillstånd inte är uppfyllda. Ett beslut om att inte bevilja uppehållstillstånd får även fortsättningsvis överklagas i den utsträckning som följer av 14 kap. 3 § UtlL. Någon utvidgning av möjligheterna att överklaga ett sådant beslut är inte avsedd. Ett uppehållstillstånd som beviljas på grund av anknytning till en utlänning som har beviljats ett tidsbegränsat uppehållstillstånd ska vara tidsbegränsat och gälla som uppehållstillståndet för anknytningspersonen. Ett uppehållstillstånd som beviljas på grund av anknytning till någon som är bosatt eller som har beviljats uppehållstillstånd för bosättning i ska vara tidsbegränsat och gälla . Om ett nytt tidsbegränsat uppehållstillstånd beviljas ska det gälla . Det får dock inte gälla än uppehållstillståndet för anknytningspersonen. En ansökan om permanent uppehållstillstånd får, när giltighetstiden för ett uppehållstillstånd löper ut, beviljas om en utlänning har haft tidsbegränsat uppehållstillstånd . En ansökan om förlängning av ett tidsbegränsat uppehållstillstånd ska kunna bifallas trots att utlänningen vistas i . Försörjningskravet vid anhöriginvandring ska inte bara innebära ett krav på anknytningspersonen att kunna försörja sig själv och ha en bostad av tillräcklig storlek och standard för sig och den anhörige utan även innebära ett krav på anknytningspersonen att kunna försörja den anhörige. Försörjningskravet ska inte gälla vid prövning av en ansökan om fortsatt uppehållstillstånd. Regeringen föreslår att det i medborgarskapslagen införs en möjlighet för vissa statslösa utlänningar att beviljas svenskt medborgarskap. Förslaget omfattar en utlänning som har beviljats ett tidsbegränsat uppehållstillstånd på grund av skyddsbehov (5 kap. 1 § UtlL), anknytning (5 kap. 3 och 3 a §§ UtlL), synnerligen eller särskilt ömmande omständigheter (5 kap. 6 § UtlL) eller till följd av verkställighetshinder (12 kap. 18 § UtlL), om han eller hon har fötts i , sedan födelsen är statslös, har haft hemvist här i landet eller under sammanlagt och inte har fyllt . Enligt 5 kap. 12 § socialförsäkringsbalken kan vissa personer få bosättningsbaserade förmåner i väntan på ett beslut om fortsatt uppehållstillstånd. För att säkerställa att en motsvarande tillämpning kan ske även fortsättningsvis föreslår regeringen en ändring i socialförsäkringsbalken så att det görs en hänvisning till lagen om uppehållstillstånd för studerande på gymnasial nivå i stället för till tillfälliga lagen. Bosättningsbaserade förmåner ska få lämnas trots att ett uppehållstillstånd har upphört att gälla, om en ny ansökan om ett fortsatt tillstånd på samma grund eller ett nytt tillstånd med stöd av någon bestämmelse i lagen om uppehållstillstånd för studerande på gymnasial nivå har kommit in till innan det tidigare tillståndet har upphört att gälla. Regeringen föreslår att en asylsökande vars tidsbegränsade uppehållstillstånd har upphört inte på nytt ska omfattas av lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande m.fl. om denne ansöker om ett fortsatt tillstånd på samma grund eller om ett nytt tillstånd med stöd av någon bestämmelse i lagen om uppehållstillstånd för studier på gymnasial nivå och ansökan har kommit in till innan det tidigare tillståndet har upphört att gälla. När tillfälliga lagen upphör att gälla och utlänningslagen och lagen om uppehållstillstånd för studerande på gymnasial nivå tar vid behöver kontinuiteten i systemet säkerställas. 1 a § lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande m.fl. bör enligt regeringen utformas så att en asylsökande vars tidsbegränsade tillstånd löpt ut inte på nytt omfattas av denna lag om denne ansöker om ett fortsatt tillstånd på samma grund eller om ett nytt tillstånd med stöd av någon bestämmelse i lagen om uppehållstillstånd för studerande på gymnasial nivå om ansökan kommit in till innan det tidigare tillståndet har upphört att gälla. Detta innebär att hänvisningen till tillfälliga lagen ersätts av en hänvisning till lagen om uppehållstillstånd för studerande på gymnasial nivå. Eftersom regeringen föreslår att skyddskategorin övriga skyddsbehövande utmönstras ur utlänningslagen, lägger regeringen även förslag om vissa följdändringar i författningar där det finns hänvisningar till bestämmelsen eller kategorin övriga skyddsbehövande. Även hänvisningar till skyddskategorin annan skyddsbehövande som avser både alternativt skyddsbehövande och övrig skyddsbehövande behöver ändras till alternativt skyddsbehövande. Regeringen föreslår att lagändringarna ska träda i kraft . Bestämmelserna om rätt till studiehjälp och studiemedel i studiestödslagen ska tillämpas för ansökningar som avser tid . Utlänningslagens bestämmelser om när en utlänning är utesluten från att anses som, eller upphör att vara, övrig skyddsbehövande och om återkallelse av övrig skyddsstatusförklaring ska fortsätta att gälla i den äldre lydelsen för en utlänning som förklarats vara övrig skyddsbehövande. Medborgarskapslagens bestämmelser om undantag från kravet på permanent uppehållstillstånd i 6 och 8 §§ ska gälla även för en utlänning som har beviljats ett tidsbegränsat uppehållstillstånd enligt den upphävda tillfälliga lagen eller ett uppehållstillstånd som har tidsbegränsats enligt samma lag. Äldre bestämmelser i socialförsäkringsbalken om faktisk försäkringstid för rätt till garantiersättning (35 kap. 8 §) och beräkning av försäkringstid för garantipension (67 kap. 7 §) ska fortsätta att gälla för en utlänning som har beviljats uppehållstillstånd som övrig skyddsbehövande. I studiestödslagen ska äldre bestämmelser om rätt till studiehjälp och studiemedel gälla för ansökningar som avser tid före . Äldre bestämmelser om rätt till studiehjälp och studiemedel ska även gälla för studerande som har beviljats ett uppehållstillstånd som har tidsbegränsats enligt den upphävda tillfälliga lagen eller har beviljats ett uppehållstillstånd enligt den lagen. Regeringen bedömer att enskilda förslag kan leda till ökade kostnader. Sammantaget leder dock förslagen till att statens utgifter kommer att minska jämfört med en återgång till utlänningslagen. Bedömningarna görs i jämförelse med en återgång till utlänningslagens regler. Kommunernas och regionernas utgifter kommer att minska. Förslagen leder till att antalet asylsökande och personer som söker uppehållstillstånd på grund av anknytning blir lägre. Även antalet beviljade uppehållstillstånd vid förstagångsansökningar bör hamna på en lägre nivå. Vidare kan antalet personer som ansöker om svenskt medborgarskap komma att minska. Då antalet asylsökande blir lägre, blir också antalet asylsökande som ska återvända lägre. Till följd av det lägre antalet sökta och beviljade uppehållstillstånd förväntas statens totala utgifter för asylprövning, mottagande och etablering bli lägre. I vissa avseenden, t.ex. i fråga om prövning av ansökningar om förlängt uppehållstillstånd, förväntas de statliga kostnaderna dock öka bl.a. till följd av övergången till tidsbegränsade uppehållstillstånd som huvudregel och införandet av särskilda krav för permanent uppehållstillstånd. Kommunernas och regionernas kostnader för migration bör minska till följd av regeringens förslag. Förslagen bör inte påverka antalet kvotflyktingar som tas emot i eller kostnaderna därför. Jämfört med en återgång till utlänningslagen kan vissa försämringar uppstå ur ett barnrättsperspektiv, men jämfört med den tillfälliga lagen innebär förslagen förbättringar. Förslagen kan i vissa avseenden komma att påverka jämställdheten negativt jämfört med en återgång till utlänningslagen, men positivt jämfört med tillfälliga lagen. En ordning med tidsbegränsade uppehållstillstånd kan i viss mån försvåra nyanländas etablering och integration jämfört med en återgång till permanenta uppehållstillstånd som huvudregel. Däremot antas möjligheten till permanent uppehållstillstånd, och de särskilda krav som uppställs för att få ett sådant, uppmuntra skötsamhet och öka drivkraften att komma i arbete och egen försörjning. Förslagen kan ha vissa negativa effekter på nyanländas hälsa som inte skulle uppstå vid en återgång till utlänningslagen, men förväntas påverka nyanländas hälsa mer positivt än en förlängning av tillfälliga lagen. De ökade kostnaderna som enskilda förslag medför för asylsystemet och mottagandet av nyanlända bör inte överstiga den kostnadsminskning som ett minskat antal asylsökande innebär för kommunerna, regionerna och staten, jämfört med en återgång till utlänningslagen. Ytterligare finansiering bör därmed inte behövas. I kommittémotion 2020/21:3711 av m.fl. (L) begärs i yrkandena 2–8 ändringar i lagen (2019:1211) om ändring i lagen (2019:487) om ändring i lagen (2017:356) om ändring i utlänningslagen (2005:716), socialförsäkringsbalken, lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll, lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande m.fl., studiestödslagen (1999:1395), lagen (2001:82) om svenskt medborgarskap och lagen (2008:344) om hälso- och sjukvård åt asylsökande m.fl. Utskottet gör ingen annan bedömning än regeringen i fråga om de lagändringar som inte omfattas av utskottets föreslagna ändringar tidigare i avsnittet Ändrade regler i utlänningslagen. Även under de kommande avsnitten där utskottet behandlar motioner med tillkännagivanden redogörs i respektive avsnitt för propositionen. Utskottet tillstyrker proposition 2020/21:191 punkt 1 i övrigt samt punkterna 2–8. Motion 2020/21:3711 (L) yrkandena 2–8 får anses i huvudsak tillgodosedd och avstyrks. Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om att tillsätta en utredning som ser över hur återvändandeprocessen kan bli mer sammanhållen och effektiv och tillkännager detta för regeringen. Därmed bifaller ett motionsyrkande. avslår övriga motionsyrkanden om bl.a. en långsiktigt hållbar lagstiftning på miniminivå, volymmål, sänkt söktryck, rättssäkerhet i asylprocessen och en översyn av utlänningslagen. Jämför reservation 8 (M), 9 (SD), 10 (V), 11 (KD), 12 (L), 13 (M, SD, KD), 14 (V), 15 (V), 16 (L), 17 (C, V, KD) och 18 (S, MP) samt särskilt yttrande 3 (KD) och 4 (M, SD, KD). I svensk lagstiftning finns reglerna om migration huvudsakligen i utlänningslagen (2005:716), förkortad UtlL, utlänningsförordningen (2006:97), förkortad UtlF, och lagen (2016:752) om tillfälliga begränsningar av möjligheten att få uppehållstillstånd i , kallad tillfälliga lagen. Tillfälliga lagen trädde i kraft och gäller framför utlänningslagen i den utsträckning bestämmelserna avviker från den . Lagen, som har varit föremål för flera ändringar, gäller t.o.m. . De centrala bestämmelserna om skyddsbehövande i svensk rätt finns i 4 kap. utlänningslagen. Där finns definitioner av tre kategorier skyddsbehövande: flyktingar, alternativt skyddsbehövande och övriga skyddsbehövande. Enligt 5 kap. 6 § UtlL får, om uppehållstillstånd inte kan ges på annan grund, tillstånd beviljas om det vid en samlad bedömning av utlänningens situation finns sådana synnerligen ömmande omständigheter att han eller hon bör tillåtas stanna i . Vid bedömningen ska utlänningens hälsotillstånd, anpassning till och situation i hemlandet särskilt beaktas. För barn får uppehållstillstånd beviljas om omständigheterna är särskilt ömmande. Under tillfälliga lagens giltighetstid gäller dock att uppehållstillstånd enligt 5 kap. 6 § UtlL får beviljas endast om det skulle strida mot ett svenskt konventionsåtagande att avvisa eller utvisa utlänningen (11 § tillfälliga lagen). Vidare gäller enligt tillfälliga lagen bl.a. att s.k. övriga skyddsbehövande inte ges rätt till uppehållstillstånd och att möjligheten till uppehållstillstånd för anhöriga i vissa avseenden har snävats in. Ett uppehållstillstånd som beviljas en flykting eller annan skyddsbehövande ska enligt huvudregeln vara permanent eller gälla . Om en flykting eller annan skyddsbehövande som har beviljats ett tidsbegränsat uppehållstillstånd ska få ett förnyat tillstånd, ska det nya uppehållstillståndet som regel gälla . När den tillfälliga lagen infördes anpassades de svenska reglerna om uppehållstillstånd tillfälligt inom ramen för miniminivån enligt och internationella konventioner. Som en följd kan bl.a. ett uppehållstillstånd enligt 5 kap. 1 § UtlL inte beviljas en utlänning som är övrig skyddsbehövande (4 § tillfälliga lagen). En sådan utlänning kan inte heller förklaras vara övrig skyddsbehövande (3 § tillfälliga lagen). Därtill ska uppehållstillstånd som beviljas flyktingar och alternativt skyddsbehövande enligt 5 kap. 1 § UtlL vara tidsbegränsade (5 § tillfälliga lagen). Om utlänningen är flykting ska uppehållstillståndet gälla , om inte tvingande hänsyn till den nationella säkerheten eller den allmänna ordningen kräver en kortare giltighetstid. Giltighetstiden får dock inte vara kortare än . Om ett nytt uppehållstillstånd beviljas ska även det nya tillståndet vara tidsbegränsat och gälla . Om utlänningen är alternativt skyddsbehövande ska uppehållstillståndet gälla . Om ett nytt uppehållstillstånd beviljas ska även det nya tillståndet vara tidsbegränsat och gälla , om inte tvingande hänsyn till den nationella säkerheten eller den allmänna ordningen kräver en kortare giltighetstid. Giltighetstiden får dock inte vara kortare än . Detta gäller dock inte när en utlänning har tagits emot i inom ramen för ett beslut som regeringen har meddelat om överföring av skyddsbehövande till (vidarebosättning), dvs. inom den s.k. flyktingkvoten. Ett uppehållstillstånd som beviljas en kvotflykting ska även under tillfälliga lagens giltighetstid vara permanent. Enligt 8 kap. 21 § UtlL ska ett beslut om avvisning eller utvisning innehålla en tidsfrist inom vilken utlänningen frivilligt ska lämna landet. Tidsfristen är om utlänningen avvisas och om utlänningen utvisas. Om det finns särskilda skäl får en längre tidsfrist bestämmas. I vissa fall ska en tidsfrist för frivillig avresa inte bestämmas, bl.a. om det finns risk för att utlänningen avviker. I ett beslut om avvisning eller utvisning som innehåller en tidsfrist för frivillig avresa ska utlänningen upplysas om att ett återreseförbud kan meddelas om han eller hon inte lämnat landet i enlighet med beslutet senast när tidsfristen löper ut. Tidsfristen för frivillig avresa börjar löpa när beslutet om avvisning eller utvisning vunnit laga kraft eller när utlänningen förklarat sig nöjd med beslutet (8 kap. 22 § UtlL). Om det inte finns förutsättningar att meddela en tidsfrist för frivillig avresa ska beslut om avvisning och beslut om avvisning eller utvisning förenas med ett återreseförbud, om inte särskilda skäl som kan hänföras till utlänningens personliga förhållanden talar mot att ett sådant förbud meddelas. Tiden för återreseförbud ska bestämmas till högst .