bet · H801AU8 · 2021-03-26 00:00:00 — Om avtalet inte har slutits eller godkänts av en central arbetstagarorganisation krävs det dock att det mellan parterna finns ett sådant avtal i andra frågor eller att ett sådant avtal tillfälligt inte gäller. I motionerna i detta avsnitt föreslås åtgärder kopplade till bestämmelserna om företrädesrätt till återanställning i anställningsskyddslagen i olika riktning. Medan motionärerna i kommittémotion 2020/21:3371 yrkande 18 (M) vill se över regelverket för att bl.a. förbättra rörligheten vill motionärerna i kommittémotion 2020/21:176 yrkande 4 (V) förstärka företrädesrätten för att bl.a. motverka godtyckliga uppsägningar. Utskottet behandlade likalydande yrkanden under förra i betänkande 2019/20:AU8 (s. 25 f.). Utskottet anser att det finns skäl att på nytt lyfta fram den roll som företrädesrätten till återanställning spelar i det lagstadgade anställningsskyddet. Företrädesrätten utgör ett viktigt skydd mot godtyckliga uppsägningar. Om regelverket kringgås är det möjligt att vända sig till en domstol för att få prövat om en arbetsgivare har agerat i strid med regelverket eller inte. Sådana förfaranden föregås av fackliga förhandlingar enligt den modell som råder på den svenska arbetsmarknaden. Det finns också skäl att upprepa att reglerna om företrädesrätt till återanställning är dispositiva på det sättet att avvikelser får göras genom kollektivavtal. Om parterna i förhandlingar skulle komma fram till att det finns skäl att vrida på regelverket i den riktning som efterfrågas av motionärerna i detta avsnitt finns det således möjlighet för parterna att göra detta. Vidare konstaterar utskottet att företrädesrätten till återanställning i anställningsskyddslagen är ett av de områden som ingår i den principöverenskommelse som flera av parterna på den svenska arbetsmarknaden kom överens om . Enligt partsöverenskommelsen ska företrädesrätten träda in tidigare än när det gäller anställningar med den nya anställningsform som parterna föreslår, s.k. särskild visstidsanställning, tidigare allmän visstidsanställning. Det innebär att företrädesrätten till återanställning är ett av de områden där parterna har bett regeringen gå vidare med ändringar i anställningsskyddslagen. Det är således också ett av de områden som utreds inom . Utskottet bör givetvis inte föregripa detta arbete. Mot bakgrund av det ovan anförda om pågående förändringsarbete på området och de möjligheter som nuvarande regelverk erbjuder kan inte utskottet se att det finns något skäl till några initiativ om företrädesrätten till återanställning i anställningsskyddslagen. Därmed avstyrker utskottet båda motionsyrkandena. Lag mot trakasserier i arbetslivet Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om att utreda en ny lag mot trakasserier i arbetslivet. Utskottet hänvisar till det befintliga regelverkets utformning. Jämför reservation 11 (V). m.fl. vill i kommittémotion 2020/21:735 att en utredning tillsätts med uppdrag att ta fram förslag till en ny lag mot trakasserier i arbetslivet (yrkande 2). Motionärerna anser att arbetsrätten behöver stärkas på området så att de som drabbas av mobbning och trakasserier i arbetslivet kan få sin sak prövad och få upprättelse och ekonomiskt skadestånd. Utskottet noterar att frågan om att tillsätta en utredning med uppdrag att ta fram förslag till en ny lag mot trakasserier i arbetslivet har framställts vid upprepade tillfällen av motionärer från . Utskottet har således haft möjlighet att behandla frågan både under innevarande mandatperiod och tidigare. Frågan behandlades senast i betänkande 2019/20:AU8 (s. 26 f.) och mer utförligt i betänkande 2017/18:AU8 (s. 14 f.). Utskottet anser att det resonemang som utskottet tidigare anfört fortfarande gör sig gällande. Utskottet anser inte att det har framkommit något vare sig i motionen eller i övrigt som gör att det finns skäl att ändra sin tidigare bedömning. Utskottet vill i sammanhanget lyfta fram Utredningen om vissa frågor i diskrimineringslagen (A 2019:03). Utredningen ska bl.a. se över behovet av åtgärder för att säkerställa efterlevnad av bestämmelserna om aktiva åtgärder i diskrimineringslagen och bedöma om behovet av ytterligare åtgärder för arbetstagare som trakasseras av personer som inte är anställda på arbetsplatsen (dir. 2018:99 och 2020:102). Ett delbetänkande presenterades av utredningen (SOU 2020:79) där det bl.a. föreslås att ska få rätt att utfärda föreskrifter om kraven på arbetsgivare när det gäller arbetet med aktiva åtgärder. En sådan föreskriftsrätt skulle t.ex. kunna leda till ett klargörande av diskrimineringslagens (2008:567) bestämmelser om vilka riktlinjer och rutiner en arbetsgivare ska ha i syfte att förhindra trakasserier (jfr 3 kap. 6 § diskrimineringslagen). Slutredovisning av uppdraget ska ske . Utskottet noterar också att frågan om mobbning och trakasserier i arbetslivet uppmärksammas i En god arbetsmiljö för framtiden – regeringens arbetsmiljöstrategi 2021–2025 (skr. 2020/21:92). Skrivelsen kommer att behandlas av utskottet senare i vår i betänkande 2020/21:AU11. Sammanfattningsvis anser utskottet att det överlag finns ett ändamålsenligt och väl avvägt regelverk på plats som ger ett brett skydd mot trakasserier i arbetslivet, inte minst genom de krav som ställs på arbetsgivare genom regleringar på t.ex. arbetsmiljö- och diskrimineringsområdena. Utskottet noterar också att det pågår ett konstruktivt arbete på området inom regeringen och dess myndigheter. Utskottet kan inte se att det finns något behov av att vidta åtgärder med anledning av kommittémotion 2020/21:735 yrkande 2 (V), varför yrkandet avstyrks. Utökad rätt till ledighet m.m. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bl.a. utökad rätt till ledighet för att bedriva näringsverksamhet och olika former av ledighet för föräldrar och anhöriga. Utskottet hänvisar framför allt till de möjligheter som det existerande regelverket ger. Jämför reservation 12 (M, SD), 13 (SD) och 14 (KD). I kommittémotion 2020/21:3100 av m.fl. (M) vill motionärerna att möjligheten till tjänstledighet för att starta företag ska utökas från dagens till för den som har anställning i offentlig sektor (yrkande 1). m.fl. (M) föreslår i kommittémotion 2020/21:3483 att rätten till tjänstledighet för att starta företag ska förlängas från dagens till (yrkande 6). Motionärerna framhåller att ökad trygghet i ett första skede är viktigt för att fler ska våga ta steget och starta företag. I kommittémotion 2020/21:708 av m.fl. (SD) föreslår motionärerna att rätten till tjänstledighet för att bedriva näringsverksamhet ska förlängas från till (yrkande 1). Motionärerna menar att förslaget kan bidra till att minska risken för att samhället går miste om nya företag som får ekonomin och arbetsmarknaden att växa. m.fl. (SD) betonar i kommittémotion 2020/21:1832 vikten av att båda föräldrarna ska kunna delta vid besök hos mödravården. Motionärerna föreslår därför att båda föräldrarna ska ha lagstadgad rätt att närvara vid besök hos mödravården under hela graviditeten (yrkande 1). Motsvarande förslag framförs i kommittémotion 2020/21:2026 av m.fl. (SD) (yrkande 1). m.fl. (KD) anför i partimotion 2020/21:2774 att dagens utformning av rätten till föräldraledighet inskränker möjligheten att nyttja föräldraförsäkringen flexibelt. Motionärerna vill därför att varje förälder ska ges rätt till 20 månaders ledighet för vård av barn utöver ledigheten med föräldrapenning (yrkande 8). I samma motion föreslås också att rätten till ledighet för vård av barn ska utökas för varje förälder, fram tills barnet fyller (yrkande 29). I partimotion 2020/21:3203 av m.fl. (KD) vill motionärerna se en rätt till tjänstledighet vid anhörigomsorg (yrkande 40). och (båda S) anser i motion 2020/21:2389 att den lagstadgade semesterersättningen bör höjas från dagens till . Motionärerna menar att det skulle innebära en harmonisering med flera gällande kollektivavtal. I motion 2020/21:3558 menar och (båda M) att rätten till tjänstledighet för medföljare vid utlandsstationering som främjar och svensk ekonomi bör ses över (yrkande 3). (MP) framhåller i motion 2020/21:2698 betydelsen av att alla har rätt till semester. Motionären anser att rätten till semester bör gälla alla och avse minst fyra aktivitetsfria veckor . Det arbetsrättsliga regelverket innehåller ett antal lagar som ger rätt till ledighet, bl.a. lagen (1997:1293) om rätt till ledighet för att bedriva näringsverksamhet, föräldraledighetslagen (1995:584), lagen (1988:1465) om ledighet för närståendevård och semesterlagen (1977:480). I 1 § lagen om rätt till ledighet för att bedriva näringsverksamhet slås fast att en arbetstagare har rätt att vara ledig från sin anställning för att bedriva näringsverksamhet. Av 3 § framgår att rätten till ledighet gäller och att arbetstagaren har möjlighet att själv eller genom juridisk person bedriva näringsverksamheten. Arbetstagarens verksamhet får dock inte konkurrera med arbetsgivarens verksamhet. Ledigheten får inte heller innebära väsentlig olägenhet för arbetsgivarens verksamhet. Arbetstagarens anställningsskydd ska vara intakt, och av 8 § framgår således att en arbetstagare inte får sägas upp eller avskedas enbart på grund av att arbetstagaren begär eller tar i anspråk sin rätt till ledighet enligt denna lag. I föräldraledighetslagen regleras föräldrars och vissa likställda personers rätt att vara ledig från sin anställning för vård av barn. Enligt 5 § har en förälder rätt att vara helt ledig för vård av barn till dess barnet är (med eller utan föräldrapenning) och därefter när hel föräldrapenning tas ut. Vidare ger föräldraledighetslagen föräldrar rätt till förkortning av normal arbetstid med tre fjärdedelar, hälften, en fjärdedel eller en åttondel om föräldrapenning tas ut i motsvarande mån (6 §). Oavsett föräldrapenninguttag har en förälder rätt att förkorta sin normala arbetstid med högst en fjärdedel för vård av barn som inte har fyllt eller ännu inte har avslutat sitt första skolår (7 §). Rätt till ledighet med tillfällig föräldrapenning behandlas i 8 §. Bestämmelser om föräldrapenning finns i socialförsäkringsbalken (2010:110). Rätt till ledighet för vård av närstående regleras i lagen om ledighet för närståendevård. På samma sätt som vid föräldraledighet med föräldrapenning eller tillfällig föräldrapenning är rätten till ledighet kopplad till rätten till ersättning. Rätt till närståendepenning har den som vårdar en närstående som är svårt sjuk. En arbetstagare har enligt lagen om ledighet för närståendevård rätt att vara ledig i den omfattning som han eller hon får ersättning (20 §). Semesterlagen omfattar alla arbetstagare och är i stora delar en tvingande lag. Det går dock att avvika från vissa bestämmelser genom avtal mellan enskilda arbetsgivare och arbetstagare eller genom kollektivavtal, vilket också är vanligt förekommande på den svenska arbetsmarknaden. Semesterlagen syftar främst till att ge arbetstagarna tid för vila och till återhämtande av krafter. Av 1 § semesterlagen framgår att det är arbetstagare som har rätt till semesterförmåner enligt lagen. Semesterförmånerna utgörs av semesterledighet, semesterlön och semesterersättning. De som omfattas av lagen har rätt (4 §). Semesterersättning betalas ut bl.a. i stället för semesterlön när arbetstagaren inte hunnit få betald semester innan anställningens slut (28 §). Av 29 § framgår att semesterersättning bestäms enligt grunderna för beräkning av semesterlön. Motionerna i detta avsnitt riktar bl.a. in sig på förslag om utökad ledighet från arbetet kopplad till start av näringsverksamhet, föräldraskap, anhörigomsorg och utlandsstationering. Det finns även ett par yrkanden om semester. Vissa liknande yrkanden behandlades av utskottet vid förra i betänkande 2019/20:AU8 (s. 27 f.). Utskottet anser att en stor del av det resonemang som framfördes där även gäller för de yrkanden som har framställts under det nuvarande . När det gäller rätt till tjänstledighet för att bedriva näringsverksamhet föreslås i kommittémotionerna 2020/21:3100 yrkande 1 (M), 2020/21:3483 yrkande 6 (M) och 2020/21:708 yrkande 1 (SD) att ledighetsperioden ska fördubblas från dagens till . Utskottet vill i likhet med motionärerna se fler och växande företag på den svenska arbetsmarknaden. Som utskottet konstaterat tidigare skapas en stor andel av de nya jobben på arbetsmarknaden just i små och växande företag. Utskottet delar således målbilden i de aktuella motionerna. Utskottet delar dock inte motionärernas uppfattning om behovet av utökad ledighet på området utan anser att nuvarande ledighetsperiod är väl avvägd. Det befintliga regelverket ger tillräckligt med utrymme för att uppnå det som efterfrågas av motionärerna även om det inte kan uteslutas att frågan kan aktualiseras . Utskottet noterar att motionärerna i partimotionerna 2020/21:2774 yrkande 8 och 29 (KD) och 2020/21:3203 yrkande 40 (KD) samt kommittémotionerna 2020/21:1832 yrkande 1 (SD) och 2020/21:2026 yrkande 1 (SD) framställer olika yrkanden om ökad ledighet från arbetet för föräldrar, personer som ska bli föräldrar och anhöriga. Utskottet står fast vid sin tidigare framförda uppfattning att det är viktigt att föräldrar tar en aktiv del i samtliga delar av sina barns uppväxt. ser utskottet i likhet med vad som tas upp i några av motionerna de svårigheter som många föräldrar som arbetar har. Utskottet anser vidare att de insatser som många människor gör i form av att vårda en anhörig fyller en viktig funktion i samhället. När det gäller frågan om ledighet för vård av anhörig noterar utskottet att Utredningen om genomförande av direktivet om balans mellan arbete och privatliv har undersökt om svensk rätt stämmer överens med det s.k. balansdirektivets rätt till fem dagars ledighet per arbetstagare och år för vård av anhörig. I sitt slutbetänkande slår utredningen fast att det inte behövs några lagändringar för att genomföra direktivets bestämmelser på området (SOU 2020:81 s. 129 f.). Utskottet menar att det system som vi har är utformat på ett sätt som generellt ger en bra grund för att människor ska kunna ta till vara sina intressen som föräldrar och anhöriga. Det finns också skäl att på nytt påpeka att utökad ledighet för att ta hand om barn och anhöriga riskerar att påverka jämställdheten negativt, eftersom kvinnor i större utsträckning än män tar ut sådan ledighet . Utskottet anser att den som vill se en förändring av regelverket i nämnda avseenden behöver beakta detta. Utskottet anser inte att det finns skäl att ställa krav på regeringen med anledning av de aktuella yrkandena. När det gäller yrkandena från ett par enskilda motionärer om semesterersättning respektive rätt till semester för alla delar utskottet inte den uppfattning som framförs i motionerna. Utskottet anser att semesterlagen och dess bestämmelser om t.ex. vem som har rätt till semester, längden på semesterledigheten och nivån på semesterersättningen innebär en bra grundtrygghet för arbetstagarna på den svenska arbetsmarknaden. Helt i linje med hur den svenska arbetsmarknadsmodellen bör fungera är det möjligt att avtala om mer förmånliga nivåer i kollektivavtal, vilket också ofta sker . Utskottet kan således inte ställa sig bakom yrkandena. När det gäller rätt till tjänstledighet för medföljare vid utlandsstationering som lyfts fram i en enskild motion kan inte utskottet se att det finns skäl att föreslå några initiativ till regeringen med anledning av vad som anförs i motionen. Utskottet avstyrker mot denna bakgrund samtliga motionsyrkanden. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om att bl.a. införa en proportionalitetsprincip och se över regelverket för sympatiåtgärder. Utskottet hänvisar bl.a. till det befintliga regelverkets utformning. Jämför reservation 15 (M), 16 (C), 17 (V), 18 (KD) och 19 (L). m.fl. (M) framhåller i kommittémotion 2020/21:3371 att en förutsättning för en väl fungerande arbetsmarknad är att konfliktreglerna utformas så att det råder en balans mellan parterna. Motionärerna anser att regelverket om sympatiåtgärder är problematiskt och det bör därför övervägas om möjligheten att vidta sympatiåtgärder ska begränsas genom införandet av en proportionalitetsprincip (yrkande 20). En sådan åtgärd kan behövas för att värna arbetsfreden och för att oskyldiga företag och arbetstagare inte ska drabbas av en konflikt. I kommittémotion 2020/21:3284 av m.fl. (C) betonar motionärerna den roll som små och växande företag har för jobbskapande på den svenska arbetsmarknaden. Motionärerna anser att regelverket, däribland konflikträtten, inte är anpassat för dagens arbetsmarknad och den roll som de aktuella företagen spelar. Motionärerna vill därför se en större översyn av konflikträtten för att anpassa den till dagens arbetsmarknad (yrkande 3). Motionärerna vill också att det ska ses över hur en bättre proportionalitet kan nås i arbetstagarorganisationers möjligheter att vidta stridsåtgärder mot mindre företag (yrkande 4). m.fl. (V) noterar i kommittémotion 2020/21:176 de begränsningar i strejkrätten som genomfördes i form av en utökad fredsplikt. Motionärerna anser att det är fel att angripa en av grundvalarna för ett fritt och välorganiserat arbetsliv och att arbetstagarnas position på arbetsmarknaden i stället behöver stärkas. Motionärerna yrkar därför att de inskränkningar i konflikträtten som genomförts i medbestämmandelagen som en följd av proposition 2018/19:105 bör rivas upp (yrkande 8). I kommittémotion 2020/21:3409 av m.fl. (KD) poängterar motionärerna att det är viktigt att stridsåtgärder och medbestämmande sker inom rimliga ramar och att maktförhållandena mellan arbetsgivare och fackföreningar är rimliga. Motionärerna vill därför se över lagstiftningen kring sympatiåtgärder på arbetsmarknaden (yrkande 29). I motionen föreslås också att det införs en proportionalitetsprincip för fackliga stridsåtgärder (yrkande 30). Gulan Avci m.fl. (L) slår i kommittémotion 2020/21:3281 fast att den svenska modellen behöver moderniseras för att fortsätta att vara slagkraftig och fungerande. Kryphål ska inte ska få användas för att sätta systemet ur spel och sanktionssystemet behöver därför ses över för att stridsåtgärder inte ska missbrukas. Motionärerna vill att införandet av en proportionalitetsprincip i fråga om strejkrätten ska utredas (yrkande 1). Vidare föreslår motionärerna att det ska utredas hur rättsprocessen kan bli kortare och mindre kostsam för inblandade parter i en tvist om stridsåtgärder (yrkande 2). Av motionen framgår också att motionärerna vill se en utredning av förutsättningarna för att göra varsel och hot om varsel inför stridsåtgärder mer förutsägbara (yrkande 3). I motion 2020/21:1286 av i (M) vill motionären att det ska införas en proportionalitetsprincip för stridsåtgärder på arbetsmarknaden. och (båda SD) framför i motion 2020/21:3415 krav på att regeringen gör en översyn av rätten till fackliga sympatiåtgärder. Rätten att vidta stridsåtgärder på arbetsmarknaden är grundlagsskyddad i . Enligt 2 kap. 14 § regeringsformen gäller att ”en förening av arbetstagare samt arbetsgivare och en förening av arbetsgivare har rätt att vidta stridsåtgärder på arbetsmarknaden, om inte annat följer av lag eller avtal”. Grundlagsskyddet omfattar således dem som kan vara parter i ett kollektivavtal. Av bestämmelsen i regeringsformen framgår att en begränsning av rätten att vidta stridsåtgärder kräver stöd i lag eller avtal. I lag begränsas rätten framför allt av fredspliktsreglerna i medbestämmandelagen. I dess 41 § anges att fredsplikt gäller under vissa omständigheter. Arbetsgivare och arbetstagare som är bundna av kollektivavtal får i princip inte vidta eller delta i arbetsinställelse, blockad, bojkott eller annan därmed jämförlig stridsåtgärd. Fredsplikt gäller också i andra fall som preciseras i lagtexten. Stridsåtgärder som bryter mot fredsplikten betecknas som olovliga. I 42 § regleras organisationernas ansvar för fredsplikten. Det anges bl.a. att en arbetsgivar- eller arbetstagarorganisation inte får anordna eller på något annat sätt föranleda en olovlig stridsåtgärd och inte heller genom understöd eller på annat sätt medverka vid en sådan åtgärd. En organisation som inte själv har ett kollektivavtal för området har däremot normalt rätt att vidta självständiga stridsåtgärder. beslutade om ändringar i medbestämmandelagen med utgångspunkt i regeringens proposition 2018/19:105 Utökad fredsplikt på arbetsplatser där det finns kollektivavtal och vid rättstvister (bet. 2018/19:AU13, rskr. 2018/19:283). Förslagen i propositionen utgår från en överenskommelse mellan LO, TCO, och om förändrade konfliktregler på svensk arbetsmarknad. Ändringarna innebär att en särskild processordning gäller vid stridsåtgärder mot en arbetsgivare som är bunden av ett kollektivavtal. Enligt den nya 41 d § får inte en arbetstagare vidta eller delta i en stridsåtgärd mot en avtalsbunden arbetsgivare om inte ändamålet är att uppnå ett kollektivavtal och arbetstagarorganisationen har förhandlat med arbetsgivaren om de krav som organisationen ställer. Som ett ytterligare villkor får inte arbetstagarorganisationen kräva att arbetsgivaren ska tillämpa ett kollektivavtal på ett sådant sätt att det tränger undan det befintliga kollektivavtalet. Vidare infördes genom 41 e § en bestämmelse om att det inte ska vara tillåtet för en arbetsgivare eller en arbetstagare att vidta eller delta i en stridsåtgärd för att utöva påtryckning i en rättstvist. En sympatiåtgärd innebär att arbetsgivar- eller arbetstagarsidan utan att själva vara primär part i en konflikt stöttar en annan parts stridsåtgärder genom att vidta egna stridsåtgärder. Av 41 § framgår motsatsvis att det faktum att en part är bunden av kollektivavtal i sig inte utgör något hinder mot att den vidtar sympatiåtgärder till förmån för en annan part som är invecklad i en lovlig arbetskonflikt. Av samma bestämmelse framgår dock uttryckligen att fredsplikt gäller om stridsåtgärden har till ändamål att stödja någon annan, när denne inte själv får vidta stridsåtgärd. Utgångspunkten för en tillåten sympatiåtgärd är alltså att primärkonflikten också är tillåten. Motionerna i detta avsnitt innehåller förslag som på olika sätt är inriktade på bestämmelserna om rätt att vidta stridsåtgärder på den svenska arbetsmarknaden. Bland förslagen finns bl.a. krav på att införa någon form av proportionalitetsprincip antingen för hela arbetsmarknaden eller särskilt i relation till sympatiåtgärder eller mindre företag. Det finns även krav på åtgärder som går i en helt annan riktning i form av att riva upp de begränsningar av rätten till stridsåtgärder som genomfördes . Utskottet konstaterar att flera liknande yrkanden behandlades av utskottet under förra i betänkandet 2019/20:AU8 (s. 31 f.). Utskottet står fast vid vad som framfördes där och anser att det finns skäl att här upprepa en del av vad som tidigare framförts. Utskottets utgångspunkt är att den svenska arbetsmarknadsmodellen bör värnas. Modellen med sin särskilda natur är central för att skapa ett arbetsliv som tillgodoser både arbetstagarnas och arbetsgivarnas behov av flexibilitet, trygghet och inflytande. Utskottet konstaterar att ordningen med starka parter och ett regelverk där kollektivavtal verkar tillsammans med lagregler har visat sig vara en stabil grund för den svenska arbetsmarknaden. Utskottet anser fortfarande att det är en modell som överlag fungerar väl och ger handlingsutrymme för parterna som den bidrar till att upprätthålla ordning och reda på arbetsmarknaden. En viktig och grundläggande del i den svenska arbetsmarknadsmodellen är den grundlagsskyddade rätten att vidta stridsåtgärder. Utskottet konstaterar att rätten att vidta stridsåtgärder sträcker sig långt och att det i vissa fall kan ge omfattande verkningar, även mot aktörer som inte är inblandade i en enskild konflikt.