bet · H901JuU3 · 2021-10-21 00:00:00 — Ett starkare skydd för säkerhet Utskottet ställer sig bakom regeringens förslag om ändringar i bl.a. säkerhetsskyddslagen. Förslagen syftar till att stärka skyddet för säkerhet och innebär bl.a. följande: • Säkerhetsskyddschefer ska ha en mer framträdande roll i säkerhetsskyddsarbetet. • Verksamhetsutövare ska ingå säkerhetsskyddsavtal i fler situationer som innebär att en annan aktör kan få tillgång till den säkerhetskänsliga verksamheten. • Verksamhetsutövare ska göra en särskild säkerhetsskyddsbedömning och pröva lämpligheten av utkontrakteringar och liknande förfaranden som kräver säkerhetsskyddsavtal samt i vissa fall samråda med tillsynsmyndigheten. Om ett förfarande är olämpligt ur säkerhetsskyddssynpunkt ska tillsynsmyndigheten få besluta att det inte får genomföras och även ingripa i ett pågående förfarande. • Tillsynsmyndigheterna får undersökningsbefogenheter och möjlighet att besluta om vitesföreläggande mot och sanktionsavgift för den som inte följer säkerhetsskyddslagstiftningens krav. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Proposition 2020/21:194 Ett starkare skydd för säkerhet. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ett starkare skydd för säkerhet Bilaga 1 Förteckning över behandlade förslag Bilaga 2 Regeringens lagförslag Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ett starkare skydd för säkerhet antar regeringens förslag till 1. lag om ändring i säkerhetsskyddslagen (2018:585), 2. lag om ändring i lagen (2014:514) om ansvar för vissa säkerhetsfrågor vid statsministerns tjänstebostäder, 3. lag om ändring i lagen (2019:109) om säkerhetsskydd i och dess myndigheter. Därmed bifaller proposition 2020/21:194 punkterna 1–3. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (KD), (M), (S), (M), (SD), (S), (C), (V), (M), (SD), (S), (L), (MP), (KD), (S) och (SD). I betänkandet behandlar utskottet proposition 2020/21:194 Ett starkare skydd för säkerhet. I propositionen föreslår regeringen ändringar i bl.a. den nya säkerhetsskyddslagen som trädde i kraft . Genom ändringarna skärps säkerhetsskyddslagstiftningen ytterligare. Regeringens förslag till riksdagsbeslut finns i bilaga 1. Regeringens lag-förslag finns i bilaga 2. Inga motioner har väckts med anledning av propositionen. har tidigare tillkännagett för regeringen att tillsynsmyndigheternas ansvar och befogenheter ska regleras i säkerhetsskyddslagen (bet. 2017/18:JuU21 punkt 3, rskr. 2017/18:289). har även tillkännagett för regeringen det som utskottet anför om att det bör göras en översyn av tillsynsmyndigheternas ansvar, organisation och resursfördelning (bet. 2017/18:JuU21 punkt 4, rskr. 2017/18:289). har vidare tillkännagett för regeringen att den ställer sig bakom det som utskottet anför om tidsbegränsning av samrådsmyndighetens handläggningstid (bet. 2020/21:JuU10 punkt 2, rskr. 2020/21:79). har också tillkännagett för regeringen det som utskottet anför om bättre möjligheter till stöd och vägledning till verksamhetsutövare (bet. 2020/21:JuU10 punkt 4, rskr. 2020/21:79). beslutade att ge försvarsutskottet tillfälle att yttra sig över propositionen. beslutade att inte yttra sig. Ett starkare skydd för säkerhet Utskottets förslag i korthet antar regeringens förslag till ändringar i säkerhetsskyddslagen, lag om ändring i lagen om ansvar för vissa säkerhetsfrågor vid statsministerns tjänstebostäder och lag om ändring i lagen om säkerhetsskydd i och dess myndigheter. Behovet av att skärpa säkerhetsskyddslagstiftningen I propositionen anför regeringen att säkerhetsskyddslagen (2018:585) har stärkt skyddet för säkerhet men att det finns behov av ytterligare skärpningar av säkerhetsskyddslagstiftningen. Flera uppmärksammade händelser har visat att verksamhetsutövare av stor betydelse för säkerhet har haft ett eftersatt säkerhetsskydd. Orsaken har bl.a. varit att de har haft otillräcklig kunskap om sina egna skyddsvärden och att säkerhetsskyddsfrågor inte varit tillräckligt prioriterade i den egna organisationen. Vidare har det nuvarande kravet på att ingå säkerhetsskyddsavtal enligt regeringen vissa påtagliga begränsningar eftersom det endast gäller i vissa upphandlingssituationer och inte när verksamhetsutövaren uppträder som leverantör. Skyldigheten att göra en särskild säkerhetsskyddsbedömning och att samråda med tillsynsmyndigheten gäller dessutom endast för statliga myndigheter. Slutligen är den tillsyn som bedrivs på säkerhetsskyddsområdet i huvudsak av rådgivande och stödjande karaktär. Avsaknaden av sedvanliga tillsynsbefogenheter och möjligheter att ingripa medför enligt regeringen att det finns en risk att verksamhetsutövare är mindre benägna att följa tillsynsmyndigheternas anvisningar och säkerhetsskyddslagstiftningens krav, vilket i förlängningen kan leda till skada för säkerhet. Mot den bakgrunden föreslår regeringen de skärpningar av säkerhetsskyddslagstiftningen som framgår nedan. Regeringen föreslår att det ska införas ett generellt krav i säkerhetsskyddslagen på att säkerhetsskyddschefen ska vara direkt underställd chefen för verksamhetsutövarens verksamhet. Om en sådan chef inte finns ska säkerhetsskyddschefen i stället vara direkt underställd verksamhetsutövarens ledning. Vad det föreslagna kravet på säkerhetsskyddschefens organisatoriska ställning innebär för en verksamhetsutövare beror på vilken organisation det är fråga om. I en statlig myndighet är myndighetschefen att anse som chefen för verksamhetsutövarens verksamhet. Säkerhetsskyddschefen ska då liksom vara underställd myndighetschefen när en sådan finns. I de fall som en statlig myndighet är en nämndmyndighet innebär kravet normalt sett att säkerhetsskyddschefen ska vara underställd den nämnd som leder myndigheten. I ett aktiebolag är den verkställande direktören vanligtvis att anse som chefen för verksamhetsutövarens verksamhet. Om det inte finns en verkställande direktör för aktiebolaget ska säkerhetsskyddschefen i stället vara underställd styrelsen. Regeringen anger vidare att kravet på säkerhetsskyddschef liksom tidigare endast bör gälla under förutsättning att det inte är uppenbart obehövligt. Så kan vara fallet om den säkerhetskänsliga verksamheten är av en mycket begränsad omfattning. För bedömningen kan det också ha betydelse vilka säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter som finns i verksamheten och hur säkerhetskänslig verksamheten i övrigt är. Vidare föreslås att säkerhetsskyddschefens ansvar ska utökas till att även omfatta ledning och samordning av säkerhetsskyddsarbetet samt att säkerhetsskyddschefens ansvar inte ska kunna delegeras. Kravet på säkerhetsskyddsavtal utvidgas och förtydligas Skyldigheten att ingå säkerhetsskyddsavtal utvidgas Regeringen anser att kravet på säkerhetsskyddsavtal ska utvidgas så att det utgår från risken för exponering av den säkerhetskänsliga verksamheten i stället för vilken sorts avtal, samarbete eller samverkan det är fråga om och vilken roll i förfarandet som verksamhetsutövaren har. Därför föreslår regeringen att skyldigheten att ingå säkerhetsskyddsavtal ska utvidgas på så sätt att den även ska gälla andra förfaranden än upphandlingar och andra anskaffningar. Den utvidgade skyldigheten ska innebära att en verksamhetsutövare som avser att genomföra en upphandling, ingå ett avtal eller inleda en samverkan eller ett samarbete med en annan aktör, ska ingå ett säkerhetsskyddsavtal med aktören, om aktören genom förfarandet kan få tillgång till säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter i säkerhetsskyddsklassen konfidentiell eller högre, eller annan säkerhetskänslig verksamhet av motsvarande betydelse för säkerhet. Vidare ska verksamhetsutövaren även, liksom , ingå säkerhetsskyddsavtal med de underleverantörer som anlitas för att fullgöra den andra aktörens förpliktelse. Därtill föreslår regeringen att det ska förtydligas att säkerhetsskyddsavtal ska ingås innan motparten kan få tillgång till den säkerhetskänsliga verksamheten. Den utvidgade skyldigheten att ingå säkerhetsskyddsavtal ska ha undantag Regeringen föreslår att kravet på säkerhetsskyddsavtal mellan statliga myndigheter endast ska gälla vid anskaffning av en vara, tjänst eller byggentreprenad. Det innebär att rena samverkans- och samarbetssituationer mellan statliga myndigheter undantas från kravet på säkerhetsskyddsavtal. Vidare anför regeringen att det kan finnas vissa situationer där det inte framstår som rimligt eller nödvändigt med ett krav på säkerhetsskyddsavtal. Därför föreslår regeringen att den bemyndigas att meddela föreskrifter om undantag från kravet på säkerhetsskyddsavtal. Slutligen föreslås i propositionen att regeringen ska få besluta om undantag från kravet på säkerhetsskyddsavtal om det finns särskilda skäl i ett enskilt fall. Kopplingen mellan säkerhetsskyddsavtal och säkerhetsprövning förtydligas Av säkerhetsskyddslagen framgår inte tydligt att ett säkerhetsskyddsavtal kan utgöra grund för krav på säkerhetsprövning av motpartens personal, eller att det kan utgöra grund för beslut om placering i säkerhetsklass, registerkontroll och särskild personutredning. Denna koppling mellan säkerhetsskyddsavtal och säkerhetsprövning bör enligt regeringen klargöras i lag. Regeringen föreslår därför att det ska förtydligas att bestämmelserna om säkerhetsprövning i säkerhetsskyddslagstiftningen tillämpas vid säkerhetsprövning enligt ett säkerhetsskyddsavtal. Kraven på uppföljning av säkerhetsskyddsavtal förtydligas Enligt säkerhetsskyddslagen ska verksamhetsutövaren kontrollera att leverantören följer säkerhetsskyddsavtalet. Kravet är enligt regeringens bedömning tydligt men behöver justeras till att gälla kontroll av alla aktörer – inte endast leverantörer – som en verksamhetsutövare kan ha ingått säkerhetsskyddsavtal med. I säkerhetsskyddslagstiftningen finns dock inget krav som särskilt avser vad en verksamhetsutövare har för skyldigheter när det vid en kontroll framkommer att motparten inte följer säkerhetsskyddsavtalet. Regeringen anser att skyldigheten på ett tydligare sätt bör framgå av säkerhetsskyddslagen och föreslår därför att det införs en bestämmelse som tydliggör att en verksamhetsutövare ska vidta de åtgärder som behövs för att tillgodose kraven på säkerhetsskydd om motparten i ett säkerhetsskyddsavtal bryter mot avtalet. Vidare föreslår regeringen att det ska införas ett krav i säkerhetsskyddslagen på att verksamhetsutövaren ska revidera ett säkerhetsskyddsavtal om det krävs på grund av ändrade förhållanden, dvs. när den bedömning som legat till grund för valet av säkerhetsskyddåtgärder blivit överspelad. Slutligen anför regeringen att innehållet i ett säkerhetsskyddsavtal har betydelse för uppföljningen av avtalet. I 2 kap. 6 § säkerhetsskyddslagen stadgas att det i ett säkerhetsskyddsavtal ska anges hur kraven på säkerhetsskydd enligt 1 § samma kapitel ska tillgodoses av leverantören. Regeringen föreslår att det ska göras tydligare att ett säkerhetsskyddsavtal ska innehålla de krav på motparten som behövs för att kraven på säkerhetsskydd ska kunna tillgodoses. Kravet på vad ett säkerhetsskyddsavtal ska innehålla bör dessutom enligt förslaget kompletteras med krav på att reglera hur verksamhetsutövaren ska få kontrollera att säkerhetsskyddsavtalet följs och att verksamhetsutövaren har rätt att revidera säkerhetsskyddsavtalet om det krävs på grund av ändrade förhållanden. Ytterligare åtgärder för att skydda säkerhetskänslig verksamhet som exponeras för utomstående Behovet av ytterligare åtgärder för att hantera riskerna med utkontraktering och liknande förfaranden finns det särskilda krav på bl.a. säkerhetsskyddsbedömning och samråd i samband med överlåtelse av säkerhetskänslig verksamhet och viss egendom. Säkerhetsskyddslagen innehåller dock inte några motsvarande krav när det gäller utkontrakteringar eller upplåtelser. Regeringen gör bedömningen att det finns ett stort behov av att utveckla regelverket om statliga myndigheters upphandlingar för att bättre hantera riskerna med utkontraktering och liknande förfaranden. Krav på särskild säkerhetsskyddsbedömning och egen lämplighetsprövning Regeringen anser att reglerna om särskild säkerhetsskyddsbedömning bör utvidgas så att de fullt ut kopplas till kravet på att ingå säkerhetsskyddsavtal enligt regeringens förslag ovan. Det föreslås därför att verksamhetsutövare genom en särskild säkerhetsskyddsbedömning ska identifiera vilka säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter eller vilken säkerhetskänslig verksamhet i övrigt som den andra aktören kan få tillgång till och som kräver säkerhetsskydd innan man inleder ett förfarande som kräver säkerhetsskyddsavtal inleds. Skyldigheten att göra en särskild säkerhetsskyddsbedömning bör enligt regeringen inte gälla inför säkerhetsskyddsavtal med underleverantörer Det bör gälla ett krav på att den särskilda säkerhetsskyddsbedömningen ska dokumenteras, i likhet med vad som gäller för såväl särskilda säkerhetsskyddsbedömningar vid överlåtelser av säkerhetskänslig verksamhet och viss egendom enligt säkerhetsskyddslagen som vid upphandlingar enligt säkerhetsskyddsförordningen. Enligt regeringens förslag ska verksamhetsutövaren vidare göra en lämplighetsprövning av det planerade förfarandet med utgångspunkt i den särskilda säkerhetsskyddsbedömningen och övriga omständigheter. Den särskilda säkerhetsskyddsbedömningen och lämplighetsprövningen ska dokumenteras. Om lämplighetsprövningen leder till bedömningen att förfarandet är olämpligt från säkerhetsskyddssynpunkt, ska förfarandet inte få inledas. För att undvika överlappande regleringar i olika regelverk föreslår regeringen ett bemyndigande för regeringen att meddela föreskrifter om undantag från de föreslagna skyldigheterna i säkerhetsskyddslagen. Dessutom föreslås att regeringen också ska få besluta om sådana undantag i enskilda fall om det finns särskilda skäl. Särskilda skäl för undantag kan exempelvis finnas för en utkontraktering inom försvars- eller underrättelseområdet samt vid höjd beredskap. Slutligen anser regeringen att om ett överlåtelseförfarande omfattas av reglerna om överlåtelse av säkerhetskänslig verksamhet bör förfarandet inte också omfattas av de skyldigheter att göra en särskild säkerhetsskyddsbedömning och lämplighetsprövning som föreslås . En utvidgad skyldighet att samråda och en förbudsmöjlighet införs Regeringen gör bedömningen att skyldigheten att samråda med tillsynsmyndigheten bör utvidgas till att gälla för alla verksamhetsutövare och alla de typer av förfaranden som enligt regeringens förslag kan medföra krav på säkerhetsskyddsavtal. Regeringen föreslår därför att om lämplighetsprövningen leder till bedömningen att det planerade förfarandet inte är olämpligt från säkerhetsskyddssynpunkt, ska verksamhetsutövaren i vissa fall vara skyldig att samråda med tillsynsmyndigheten innan den inleder förfarandet. Samrådsskyldighet ska gälla om det planerade förfarandet innebär att den andra aktören kan få tillgång till säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter i säkerhetsskyddsklassen hemlig eller högre, eller annan säkerhetskänslig verksamhet av motsvarande betydelse för säkerhet. För att undvika att man kringgår de föreslagna reglerna bör det även enligt regeringen införas en möjlighet för tillsynsmyndigheten att inleda ett samråd, om verksamhetsutövaren inte gör det trots att det finns en samrådsskyldighet. ska enligt regeringens förslag, på samma sätt som enligt den befintliga regleringen, få förelägga verksamhetsutövaren att vidta åtgärder enligt säkerhetsskyddslagen och de föreskrifter som har meddelats i anslutning till den lagen. Om ett beslut om föreläggande inte följs eller om tillsynsmyndigheten bedömer att det planerade förfarandet är olämpligt från säkerhetsskyddssynpunkt även om ytterligare åtgärder vidtas, föreslås att tillsynsmyndigheten ska få besluta att verksamhetsutövaren inte får genomföra det planerade förfarandet (förbud). Möjlighet att ingripa i efterhand Regeringen föreslår att tillsynsmyndigheten ska få besluta om de förelägganden mot verksamhetsutövaren och den andra aktören i förfarandet som behövs för att förhindra skada för säkerhet om ett pågående förfarande som omfattas av ett krav på säkerhetsskyddsavtal är olämpligt från säkerhetsskyddssynpunkt. Ett sådant beslut om föreläggande ska enligt regeringens förslag kunna förenas med vite. Förvaltningslagen bör gälla vid handläggningen Regeringen anser att förvaltningslagen bör gälla fullt ut när ärenden handläggs enligt säkerhetsskyddslagen hos . Regeringen bedömer att det bör införas en bestämmelse om detta och att det är tillräckligt att det regleras på förordningsnivå. Förslagens förhållande till enskildas rättigheter och friheter och proportionalitet Regeringen anför att förslagen i propositionen kan medföra inskränkningar av både egendomsskyddet och näringsfriheten. Regeringen anser dock att den föreslagna regleringen är tillräckligt tydlig och att det stärkta skydd för säkerhet som den medför står i proportion till sådana eventuella inskränkningar i egendomsskyddet och näringsfriheten som tillämpningen kan komma att medföra. Enligt regeringen är förslagen därmed förenliga med de grundlagsskyddade fri- och rättigheterna och bestämmelser om egendomsskydd. Regeringen gör vidare bedömningen att det inte behöver införas ett krav på proportionalitet i säkerhetsskyddslagen. Slutligen anser regeringen att det inte bör införas någon rätt till ersättning vid rådighetsinskränkning som grundas på säkerhetsskyddslagen. Regeringen föreslår att det ska förtydligas att tillsynsmyndighetens uppgift är att kontrollera att verksamhetsutövare följer säkerhetsskyddslagen och föreskrifter som har meddelats i anslutning till den lagen. Tillsyn i detta syfte ska även få utövas hos de aktörer som verksamhetsutövare har ingått säkerhetsskyddsavtal med. Regeringen bedömer att bestämmelser om vilken eller vilka myndigheter som ska vara tillsynsmyndighet bör meddelas i förordning, liksom . I säkerhetsskyddslagen bör det därför, på liknande sätt som , endast upplysas om att den myndighet som regeringen bestämmer ska vara tillsynsmyndighet. Regeringen föreslår att den som bedriver säkerhetskänslig verksamhet utan dröjsmål ska anmäla detta till tillsynsmyndigheten. Detsamma ska gälla när den säkerhetskänsliga verksamheten har upphört. Den som står under tillsyn ska enligt regeringens förslag på begäran ge tillsynsmyndigheten den information som behövs för tillsynen. ska vidare ha rätt att i den omfattning det behövs för tillsynen få tillträde till områden, lokaler och andra utrymmen, dock inte bostäder, som används i verksamhet som omfattas av tillsyn. ska även få förelägga den som står under tillsyn att tillhandahålla information och att ge tillträde till lokaler och liknande. Ett sådant föreläggande ska få förenas med vite. Slutligen ska tillsynsmyndigheten enligt förslaget även få begära handräckning av för att genomföra tillsynsåtgärder. Vid handräckning gäller bestämmelserna i utsökningsbalken om verkställighet av förpliktelser som inte avser betalningsskyldighet, avhysning eller avlägsnande. Överträdelser av säkerhetsskyddslagstiftningen bör inte vara straffsanktionerade utöver vad som redan gäller Regeringens bedömning är att det inte bör införas nya straffbestämmelser, utöver de som redan gäller för överträdelse av säkerhetsskyddslagstiftningen. Inte heller bör befintliga straffbestämmelser utvidgas för att i större utsträckning omfatta sådana överträdelser. ska kunna besluta om vitessanktionerade åtgärdsförelägganden och sanktionsavgifter Regeringen föreslår att tillsynsmyndigheten ska få förelägga verksamhetsutövare att vidta åtgärder för att fullgöra sina skyldigheter enligt säkerhetsskyddslagen och föreskrifter som har meddelats i anslutning till den lagen. Ett sådant föreläggande ska få förenas med vite. Utöver det föreslår regeringen även att tillsynsmyndigheten ska kunna besluta om sanktionsavgift för överträdelser. Överträdelser som ska kunna leda till sanktionsavgift Regeringens föreslår att sanktionsavgift ska kunna tas ut av en verksamhetsutövare som har åsidosatt någon av de centrala skyldigheterna enligt säkerhetsskyddslagstiftningen. De centrala skyldigheter som avses är kraven på • att anmäla en säkerhetskänslig verksamhet till tillsynsmyndigheten • att utse en säkerhetsskyddschef • att göra och uppdatera en säkerhetsskyddsanalys • att planera och vidta säkerhetsskyddsåtgärder • att säkerhetsskyddsklassificera uppgifter • att kontrollera det egna säkerhetsskyddet • att samråda. En sanktionsavgift ska även få tas ut av en verksamhetsutövare som har inlett ett förfarande eller genomfört en överlåtelse i strid med ett förbud eller som har lämnat oriktiga uppgifter i samband med samråd eller tillsyn. En sanktionsavgift ska dessutom kunna tas ut av en aktie- eller andelsägare som inte har uppfyllt sin samrådsskyldighet inför en överlåtelse av aktier eller andelar i säkerhetskänslig verksamhet, har genomfört en sådan överlåtelse i strid med ett förbud eller har lämnat oriktiga uppgifter i samband med samrådet. Sanktionsavgift ska inte alltid tas ut Regeringen föreslår att regleringen av sanktionsavgift ska bygga på strikt ansvar, dvs. att avgiften ska tas ut oberoende av om överträdelsen har varit uppsåtlig eller berott på oaktsamhet. Vidare föreslås att det inte ska vara obligatoriskt att ta ut sanktionsavgift för en överträdelse som kan leda till sanktionsavgift. I stället ska det vara upp till tillsynsmyndigheten att bedöma frågan i det enskilda fallet. Enligt förslaget ska sanktionsavgiften bestämmas till lägst och högst . Sanktionsavgiften för en statlig myndighet, kommun eller region ska dock inte bestämmas till ett högre belopp än . Vid bedömningen av om en sanktionsavgift ska tas ut och när storleken på avgiften ska bestämmas ska enligt regeringen särskild hänsyn tas till den skada eller sårbarhet för säkerhet som uppstått till följd av överträdelsen, om överträdelsen varit uppsåtlig eller berott på oaktsamhet, vad verksamhetsutövaren eller aktie- eller andelsägaren har gjort för att överträdelsen ska upphöra och för att begränsa dess verkningar och om verksamhetsutövaren eller aktie- eller andelsägaren har begått en överträdelse. När sanktionsavgiftens storlek bestäms ska särskild hänsyn även tas till den vinst som den avgiftsskyldige har gjort till följd av överträdelsen. Slutligen anser regeringen att sanktionsavgiften ska få sättas ned, helt eller delvis, om överträdelsen är ringa eller ursäktlig eller om det annars med hänsyn till omständigheterna skulle vara oskäligt att ta ut avgiften. Förfarandet vid beslut om sanktionsavgift Regeringen föreslår att en sanktionsavgift endast ska få beslutas om den som anspråket riktas mot har getts tillfälle att yttra sig från överträdelsen. Ett beslut om sanktionsavgift ska delges. Vidare föreslås att sanktionsavgiften ska betalas till tillsynsmyndigheten från det att beslutet om att ta ut avgiften har fått laga kraft eller inom den som anges i beslutet. Om sanktionsavgiften inte betalas , ska tillsynsmyndigheten lämna den obetalda avgiften för indrivning. Vid indrivning ska verkställighet få ske enligt utsökningsbalken. En beslutad sanktionsavgift ska falla bort till den del beslutet om avgiften inte har verkställts från det att beslutet fick laga kraft. Sanktionsavgifter ska tillfalla staten. Regeringen föreslår att tillsynsmyndigheten med hänsyn till det s.k. dubbelbestraffningsförbudet inte ska få besluta om sanktionsavgift om överträdelsen omfattas av ett föreläggande om vite och överträdelsen ligger till grund för en ansökan om utdömande av vitet. Regeringen föreslår att tillsynsmyndighetens beslut om föreläggande under samråd eller vid tillsyn samt om sanktionsavgift ska få överklagas till Förvaltningsrätten i . När ett sådant beslut överklagas ska tillsynsmyndigheten vara motpart i domstolen. Det ska krävas prövningstillstånd vid överklagande till kammarrätten. Vidare föreslås att tillsynsmyndighetens beslut om förbud ska få överklagas till regeringen.