bet · H801KU20d3 · 2021-01-01 00:00:00 — Vi välkomnade det mycket eftersom det kändes otryggt för våra medlemmar att inte riktigt vara säkra på detta, och fick man ändå ett kvitto på att med den förändring som gjordes genom det regeringsbeslutet kunde man införa ett besöksförbud utan att riskera att få [ohörbart]. Det var många som var upprörda över de besöksförbud som infördes när de infördes i första varvet, så att säga – och även sedan när det andra beslutet kom –alltså anhöriga och liknande. Men för verksamheterna var det här oerhört väsentligt. Från vår utgångspunkt, när vi kom fram till att rättsläget var som det var, var det väldigt bra att den hemställan som vi skickade in den 23:e resulterade iett beslut den 30:e. (M): Ordförande! Tack för den informativa inledning som vi hörde! Jag har ett par frågor. har ju konstaterat att den allmänna smittspridningen i samhället var den största orsaken till smittan på äldreboenden. Då vill jag fråga: Anser ni att den svenska strategin har varit tillräcklig för att skydda de äldre? Och om jag får fylla på: Jag hörde ju hur resonemangen har gått kring grundlagsaspekter kontra angelägenheten att skydda de äldre. Jag skulle ändå vilja fråga där hur ni vägde de här olika aspekterna, om du ytterligare kanske vill precisera det. Berörde ni också på något sätt den påverkan på människors livskvalitet som ett besöksförbud skulle medföra? Och slutligen: Förde ni några som helst resonemang om möjlighet till sådana alternativ som blev aktuella med skydd av olika slag i äldreboenden och liknande? : När det gäller den första frågeställningen om den svenska strategin är vår bedömning, och den har vi också förmedlat både till och till andra som har ställt frågan, att det är för tidigt att komma med ett klart och entydigt svar på den. Det får andra tydliggöra, så att säga. Vi hade en utfrågning där hela frågade ut SKR:s ledning om arbetet, och vi har täta kontakter med . Men jag vill inte föregå deras analys av vad som skulle ha gjorts eller inte gjorts i den delen. När det gäller införandet av besöksförbudet hade vi naturligtvis en diskussion internt hos oss, men vi hade den framför allt med våra medlemmar. De såg naturligtvis problemet för enskilda individer med isolering, med ensamhet och med liknande saker. Men i den vägningen upplevde vi att våra medlemmar var väldigt intresserade av att få den här lagliga möjligheten eftersom man upplevde situationen så besvärande. Det är ju också skillnad på de besöksförbud som har inrättats. Det första besöksförbudet var ju ett generellt besöksförbud. Sedan har det getts möjligheter att fatta beslut inom ramen för och liknande beroende på hur situationen är. Men det fanns definitivt en diskussion om det som du kallar livskvalitet och vad det kan få för konsekvenser. Sedan tror jag att en sak som spelade in väldigt mycket i vår bedömning och våra medlemmars bedömning var att pratade alla om när vi ska gå tillbaka till det normala , senast. Vi hade en syn på situationen som var att det här är något övergående. Vi pratade inte så mycket om en andra våg eller en tredje våg, utan vi pratade om att släpper det här i stor utsträckning. Det påverkade naturligtvis att vi såg att det var . Vi hade ju inte överblicken, precis som ingen annan, över längden av den här pandemin. När det sedan gällde det här med hur man skulle kunna skydda de äldre men ha möjligheter tillämpade våra medlemmar väldigt många olika saker. Ett besöksförbud innebar ju ett förbud mot besök i själva äldreboendet, men däremot var det många som kunde ha besök utomhus, som kunde ha besök på annat sätt, så att säga, som man organiserade och försökte åstadkomma för att mildra det här. Men var de möjligheterna begränsade på många håll på grund av att stora delar av personalen var sjukskriven. Den fanns inte. Resurserna att kunna erbjuda den här guldkanten var alltså något begränsade, kan man nog konstatera – i alla fall inledningsvis, eftersom man hörsammade uppmaningen om minsta symtom: Är du förkyld, känner du dig lite hängig, stanna hemma! Det skedde i väldigt stor utsträckning i äldreomsorgen. (SD): Fru ordförande! Tack för redogörelsen och svaren ! Ni nämnde att ni hade önskat mer konsultationer i pandemins början. Då undrar jag vad det är för typ av underlag och synpunkter som ni anser behövde lyftas fram. Gällde det även frågan om besöksförbudet? : Ursäkta, jag vet inte, men akustiken i den här lokalen gör jag inte uppfattade frågan riktigt. Jag tror inte att gjorde det heller; i så fall får han svara. Kan du köra den en gång till? (SD): Absolut! Ni nämnde att ni hade önskat konsultationer med regeringen i pandemins början. Vad är det för typ av synpunkter som ni hade velat föra fram som ni anser var av betydelse? Och gällde det även besöksförbudet? : Då hörde jag. Tack för frågan! Jag gav ju ett antal exempel, och vi kom också in på de frågorna under den här utfrågningen, där vi uppfattade att man tog beslut utan att ha en konsultationsprocess. finns det ju ingenting som statuerar att regeringen måste ha en formell konsultationsprocess. är ju ett av de få länder som inte har den regeln inskriven i sitt regelverk. Därför är det naturligtvis så att regeringen kan ta beslut utan att konsultera oss som organisation. Men som jag sa tidigare: Hade man gjort det tror vi att besluten hade blivit bättre. När det gäller det specifika beslutet om besöksförbud upplever jag att man där reagerade snabbt på den hemställan som vi gjorde och fattade ett beslut som gick i samma riktning som vår hemställan. (C): Ordförande! De frågor som jag hade till SKR är redan ställda. (V): Jag har en fråga. Den rör den här pressträffen som var . Då rekommenderade att man inte skulle besöka särskilda boendeformer för äldre. inskärpte regeringen vikten av att inte besöka särskilda boenden för äldre. Då vidtog de flesta kommuner olika ändrade regler för besök inom äldreomsorgen. Var det på rekommendation av SKR, eller hade SKR haft någon kontakt med eller regeringen inför den rekommendationen? : Om jag uppfattade frågan rätt: Vi hade ju diskussioner med både statliga myndigheter och regeringen om behovet av att vidta åtgärder på det här området. Det som krånglade till det lite, om jag får använda det uttrycket, var ju att rättsläget var otydligt. Vi gjorde initialt en bedömning att eftersom smittskyddet kunde stänga sjukhus, så att säga – vi har ju inte de verktyg som smittskyddet har, utan det har regionerna – borde smittskyddet också kunna stänga äldreboenden. Men det visade sig att det inte gick, och det var därför som det var tvunget att komma ett beslut som legitimerade stängning av äldreboenden. Sedan kan man alltid diskutera om det skulle ha varit ett beslut som var lite mjukare. Smittspridningen såg ju väldigt olika ut över landet och liknande. Men vi upplevde inte från våra medlemmar att man var väldigt kritisk eller hade väldigt mycket synpunkter på beslutet om besöksförbud. Tvärtom upplevde vi nog att man välkomnade det beslutet. Det var ju det som föranledde oss att göra den här hemställan direkt när vi fick klart för oss att smittskyddslagen inte räcker för att kunna vidta åtgärder inom äldreboenden. Den täcker in sjukhus och en del andra verksamheter. Skånberg (KD): Ordförande! Tack för den information och de svar på frågor vi har fått! Jag fäste mig vid ett uttryck som sas alldeles : Vi hade en syn att det skulle gå över . Den synen påverkade naturligtvis strategin och arbetet. Kan man säga att den synen på något sätt var kollektiv? Var det något som regeringen på något sätt stod bakom, eller var det bara en allmän reflektion att det kanske går över ? På vad grundade man en sådan ganska kortsiktig syn? : Jag tror att vi väldigt mycket grundade den synen – sedan vet inte jag hur förankrad den var i alla våra 310 medlemmar – på den information som kom ut från myndigheterna om vad som behövde göras och inte behövde göras initialt. fick man ju ett intryck av att det här ändå var någonting som vi kunde hantera och som skulle ha en övergående karaktär. Huruvida regeringen instämde i den bedömning som myndigheterna gjorde vågar jag inte uttala mig om. Vi har varit väldigt tydliga med att vi inte kan ta över en myndighetsroll i det här sammanhanget. Vad vi kan göra är att informera våra medlemmar om de myndighetsbeslut som är tagna och de rekommendationer som kommer. Däremot kan jag ju säga att vi har haft lite bekymmer . Det är väl ingenting som ni granskar, men vi har ibland fått mycket frågor, när man har fattat framför allt myndighetsbeslut, om vad de innebär och hur de ska tolkas. Vi kan som organisation inte tolka myndighetsbeslut, men då har vi tagit kontakt med myndigheter och sagt att det nog är viktigt att ni går ut med ytterligare information, att ni förtydligar vad det här står för och vad det innebär konkret. Det skulle bli helt ogörligt om vi som organisation skulle börja försöka tolka myndighetsbeslut. Det understryker vikten av tydlighet – att de besked som lämnas, de regler som sätts upp och de rekommendationer som kommer är väldigt tydliga så att de inte öppnar upp för många olika typer av tolkningar. Vi har påtalat vid ett flertal tillfällen att vi skulle vilja ha mer stringens i en del av de besked som lämnas. Det har också inneburit att man i vissa fall har kommit tillbaka med förtydliganden, med information och med ytterligare redovisning av vad de här rekommendationerna eller besluten står för. (L): Tack så mycket för redogörelsen och för att ni har tagit er tid att komma hit! Detta är inte en helt lätt fråga att bena ut. När inte ens är färdig kan ni ju tänka er vilket huvudbry vi har här. Ni tog upp att pandemin särskilt har utmanat ansvarsprincipen. Det är någonting vi känner igen. Efter varje kris och i varje kris står vi och tittar just på ansvarsprincipen. Vi vet också att SKR har lyft den frågan i flera olika kanaler och vill att myndigheterna ska stödja regioners och kommuners arbete utifrån just ansvarsprincipen men att man då inte ska gå in och detaljstyra verksamheten. Har detta på något sätt ändrats efter hand som tiden har gått? Känner ni att det har blivit enklare, tydligare och lättare, eller har ingenting förändrats? Vi lär ju efter hand som vi lever just . Det är en öppen fråga och en ärlig sådan. : Om fru ordföranden tillåter skulle jag nog vilja att kommenterade den frågan, som har betydligt mer kontakter med Myndighetssverige än vad och jag har, får vi väl erkänna. : För myndigheterna spelar det också roll hur deras uppdrag är skrivna när de har kontakt med och konsulterar oss eller pratar med våra medlemmar när de utformar sitt arbete. Här uppfattar vi att det har blivit bättre under resans gång. Flera av uppdragen var kanske mer slutet skrivna i början, men sedan har man varit mer öppen och liksom poängterat vikten av att det är ett stödjande arbete som myndigheterna ska ha. Vi har sett det i samband med flera av de frågor som vi kommer att återkomma till här – just vikten av att myndigheterna inte går in och tar över regioners och kommuners operativa roll i olika sammanhang utan får ett kompletterande uppdrag. När de får uppdrag som krockar finns det en risk att man stör ut varandra och att goda intentioner inte blir stödjande. lyfte här initialt länsstyrelsernas samordningskansli som har varit en viktig sådan här funktion, där länsstyrelserna i stället för att arbeta en och en har gått samman och jobbar tillsammans och också har varit en kraft som har tryckt på vikten av att deras uppdrag har blivit stödjande och inte har gått in och tagit över till exempel regionernas roll när det gäller testning eller vaccination, utan de har uttryckligen bett om att få uppdrag som ska vara kompletterande. Vi uppfattar alltså att det är någonting som har utvecklats successivt i en positiv riktning. (MP): Ordförande! Tack för redogörelsen så här långt! Jag har inga fler frågor. Ordföranden: Då har vi gått igenom alla partier, så jag tänkte att vi går över till nästa rubrik. Det är nästa granskningsärende, som är åtgärder för utökad testning och smittspårning. På KU-språk heter det G4, G9 och G19. Ordet går till för en inledning. : Fru ordförande! Jag ska hålla en kort inledning, och sedan får ni passa på att ställa frågor. Jag skulle vilja börja med att peka på det som inledde med när det gäller partnerskap och ansvarsprincipen. Jag tycker att hela testningen faktiskt är ett ganska bra exempel på att när regeringen och kommuner och regioner via SKR hittar hem i en överenskommelse, där mål, ansvarsfördelning och ekonomi regleras, blir det också goda förutsättningar att kunna växla upp och få en effektiv verksamhet. Jag tycker att testningen har varit ett sådant väldigt gott exempel. Innan överenskommelsen var på plats fanns det naturligtvis en del frågor som vi hade i diskussion med myndigheterna, och jag tänkte att jag skulle peka på några av dem. Det ena är den förordning som kom som skulle reglera ekonomin till hälso- och sjukvården och för möjlighet att provta vår personal. Kring den fanns en del oklarheter. När förordningen var beslutad tog viockså ett initiativ till att göra en framställan, och efter att den framställan och hemställan var gjord gjordes det vissa justeringar i den förordningen. Det fanns också en del otydlighet kring den nationella strategin som presenterade, både otydlighet och osäkerhet, vad gäller frågan om ansvar och ekonomisk ersättning. Det byggde på den prioriteringsdiskussion som har lagts fast mellan SKR och myndigheterna, det vill säga att hälso- och sjukvården har ansvar för priogrupp 1 och 2 när det gäller testningen, medan priogrupp 3 och 4 bedömdes ligga utanför hälso- och sjukvårdens ansvarsområden. När så överenskommelsen var på plats kan man säga att testningen tog rejäl fart. Om jag kommer ihåg rätt tror jag att vi testade ungefär 60 000 personer när överenskommelsen beslutades . var vi uppe i 80 000, och vecka 36 tror jag att vi passerade 100 000. När vi tittar på siffrorna hade vi testat 300 000 personer . Det är klart att det visar hur pass angeläget det är att hitta de här partnerskapen mellan oss och regeringen. Det innebar också att vi kunde teckna en överenskommelse nr 2 som reglerade förutsättningarna för det här året. Vi kunde också hitta hem i en överenskommelse när det gäller snabbtesterna. Om man ska dra några lärdomar av resan med testningen är väl en lärdom att det hade varit mer fördelaktigt att i ett tidigare skede få till en överenskommelse. Den lärdomen har vi ju tagit med oss när det gäller vaccinationerna, där vi innan vaccinationerna kom igång också kunde teckna överenskommelser med regeringen och på det sättet kunde reda ut de frågor som finns när det gäller både roll, ansvar och ekonomi. Ordföranden: gör som tidigare en runda med partierna i storleksordning. Vi börjar med Socialdemokraterna och . (S): Tack så mycket för redogörelsen! När det gäller SKR:s roll kan jag förstå att det är en utmaning i sig att samla dessa alla regioner och 290 kommuner i kring en gemensam sak. Svensk hälso- och sjukvård i stort har ju ett väldigt stort förtroende bland svenska folket och också ett gott renommé. Utifrån det får man väl säga att SKR rent allmänt har en stor del av det ansvaret, och det är också ett viktigt arbete som bedrivs. När det gäller frågan om testning och smittspridning som vi var inne på resonerar andre vice ordförande här kring de utgångspunkter som SKR hade i sina inledande resonemang. Ändå fanns det ju en viss kritik mot att det tog tid och att det kanske inte var ett tillräckligt högt tempo på detta. Det blev en fråga kring avtal och finansiering och så, när man ändå kan se att ansvaret som sådant i stort för hälso- och sjukvården ändå de facto finns hos regionerna, som det bygger på en tillitsbaserad styrning, i , i vår samhällsmodell. Varför blev just finansieringsfrågan en sådan avgörande sak i det skedet? Försinkades testningen på grund av det, eller spelade diskussionen kring finansieringen ingen roll i sig för tempot i testningen? : Tack för frågan! Jag tror att man ska ha lite respekt för att det väl var få som hade kunskap om sjukdomen över huvud taget. På något sätt tvingades ju alla att göra väldigt mycket och bygga upp väldigt mycket på väldigt . För oss är det angeläget att följa de rekommendationer och riktlinjer som myndigheterna sätter upp, och som inledde med att säga: Vi tolkar ju inte dem på det sättet. Vi är ingen myndighet, utan vi ska se till att följa dem så gott det går. Vår bild är att regionerna var redo att växla upp, och utifrån de rekommendationer som fanns gjorde regionerna det som var möjligt att göra. Man ska inte heller glömma att under den här resan lite ändrade strategi. Fram till hade man en strategi att hitta dem som var sjuka, och efter bytte man strategi. Det var det som vi hade att förhålla oss till. Jag skulle därför vilja säga att vi har förhållit oss till de rekommendationer som har varit möjliga, och vi har tagit det ansvar som har ålagts oss när det gäller priogrupp 1 och 2. : Kan jag bara få komplettera, eftersom jag upplevde att vi blev ganska hårt ansatta i vissa lägen runt det här med testningsfrågan. I den frågan tror jag ändå att det är viktigt att ha med sig att utfärdades det en förordning runt de frågorna som vi inte hade remitterat eller var involverade i en diskussion om. Vi informerades om det beslutet. Vad vi sedan gjorde från SKR:s sida – det är framför allt vårt arbetsutskott som har fått jobba – var att ganska snabbt ta fram ett beslut om en hemställan till regeringen, eftersom vi upplevde att det beslut som man hade tagit inte var tillfyllest för att kunna uppnå de målsättningar man hade med testningen. Det innebär att regeringen gjorde förtydliganden och fattade ett nytt beslut runt de här frågorna efter. Det är väl ett av de exempel då vi säger att det kanske hade varit bra om vi hade pratat från dag ett än att vi fick den här fördröjningen som blev en konsekvens av att man tog ett beslut som vi sedan kunde konstatera inte riktigt höll för att kunna genomföras på ett bra sätt. Vi fick då möjlighet att diskutera frågan och lämna våra synpunkter. Det gjorde vi i en hemställan, och sedan följde man vad vi hade sagt. Vi hade faktiskt gärna sett att man hade gjort det från dag ett, så att säga. Det är det vi pratar om när vi pratar om vikten av samverkan och samråd i de här delarna. Jag vill bara säga en sak till kring fråga. Det är ju så att enligt regelverk och lagstiftning omfattas grupp 1 och grupp 2 av skyldigheten. Grupp 3 och grupp 4 finns inte över huvud taget reglerat att regionerna har någon skyldighet att utföra, och därför var det så viktigt att reda ut. Skulle grupp 3 och grupp 4 involveras i detta skulle man också, enligt finansieringsprincipen, i så fall finansiera det från den nationella nivån, för det var ju en fråga om att kunna få tillbaka människor i arbete som det byggde på i den delen. Det här reddes ut. Vi gjorde en överenskommelse, och sedan fungerade det bra. Det var en lite knagglig resa, men det kan också ha att göra med att det här var i början av pandemin, då det var många saker som var lite knaggliga. Jag tycker ändå att detta är ett typexempel där man ser vikten av att involvera våra medlemmar i beslutsprocessen om frågor som direkt berör dem. Då blir det i allmänhet bättre. (M): Stort tack för en än så länge väldigt uttömmande och bra redogörelse! När det gäller interaktionen mellan er och staten – – före lanseringen av den första provtagningsstrategin och de diskussioner som ni har haft då när ni hade kommit in med synpunkter –har ni haft några sådana diskussioner utöver själva den formella hemställan? Med vilka är det i så fall? Direktkontakt med eller har det varit ? Skulle ni kunna gå in lite grann på det för att kanske ge oss en pedagogisk överblick över vilka era motparter har varit i de diskussionerna? Samma mellan lanseringen av den första strategin och överenskommelsen sedan, som kom . Jag har en fråga till. Ni var inne på att när överenskommelsen väl kom på plats – jag tror att det var som var inne på det – så gick det sedan relativt fort att komma upp från 16 000 till 80 000, 100 000 och sedan 300 000 I datum, när var det ni uppnådde 80 000, 100 000 och 300 000 testade? : Tack för frågan! Jag tror att vi ska låta ta de här frågorna om kontakterna med myndigheterna, om det är okej, ? Inför att fick sitt regeringsuppdrag har inte SKR eller regionerna haft någon dialog med runt utformningen av regeringsuppdraget till Folkhälso- myndigheten när det gäller storskalig testning. Däremot har vi haft en dialog med . Det är så här att har sin dialog med regionerna väldigt mycket med regionernas smittskyddsläkare. Det är någonting vi har noterat under den här pandemin: Både och använder så att säga sina ordinarie kanaler, vilket innebär att man bara kommunicerar på en nivå i regionen. Man kommunicerar med smittskyddet från och från mycket med chefsläkare eller tjänsteman i beredskap. Det innebär att man i viss mån får en begränsad insyn i regionens övergripande tankar runt vissa delar när man har uppdrag. De här uppdragen kan ju vara bredare än att bara täcka den kontaktväg man normalt använder. Därför har vi också i de här delarna försökt bereda möjlighet för myndigheterna att också ha kontakt med andra chefsnivåer i regionerna och även ha en del kontakt där man har kommit och pratat, bland annat på politisk nivå, och fått den typen av inspel också, vilket kan vara värdefullt när man har större och mer genomgripande uppdrag. Vi hade från det att man fick regeringsuppdraget tills att man presenterade teststrategin en del dialog med runt de här frågorna. Då har en hel del av kontakterna skett på nivån att det är bland andra jag och handläggare hos mig, som har expertroller hos oss, som har haft kontakt med de chefer och experter som finns på inom de här områdena. Mycket av kontakterna fram tills att man presenterade teststrategin rörde bland annat hur man skulle kunna lägga upp mer storskalig testning, till exempel vilken typ av tekniska lösningar man skulle kunna ha, och kontakter med bland annat Inera, som är vårt bolag – det ägs av kommuner och regioner i SKR tillsammans – som jobbar med digitala vägar, om hur man skulle kunna upprätta till exempel provtagningskedjor. Då pratar vi om vägen fram till den 17. Vi har mig veterligen inte, och jag har inte kunnat spåra det i min egen kommunikation, haft möjlighet att komma med synpunkter på själva strategin – inte vad jag kan dra mig till minnes. Men väl en fungerande dialog med myndigheten. Sedan hade du frågor runt de exakta datumen när vi uppnådde olika saker. De här sakerna finns ju väldigt väl tillgängliga på , kan vi också säga. Men när vi tecknade överenskommelsen låg vi på 60 000 tester . Vecka 28 testades över 80 000 personer och vecka 36 över 100 000 personer. Vecka 51, när vi tog överenskommelsen , testades över 300 000 personer. Man får också säga att testningen sjönk … Om man tittar på siffror ser man att testantalet sjönk lite över sommaren, eller det ökade inte så kraftigt över sommaren. Det kan man hänföra till att är den typ av symtom som föranleder testning mindre förekommande. Vi har generellt sett mindre spridning av till exempel influensa och övre luftvägssymtom över sommarperioden, vilket innebär att man då också har ett mindre tryck på testningen. Det ökar och till exempel , när det är fler som har den här typen av symtom av andra skäl, vilket också innebär att vi har en större andel testning. : Det jag möjligtvis skulle kunna komplettera med är det som inledde med. Under hela den här resan har vi ju haft ett väldigt nära och tajt nätverkande med våra regionföreträdare på den politiska nivån. De har varit med i hela den här processen, bland annat via regionstyrelseordföranden. (SD): Tack för redogörelsen ! Vi kom ju igång med vår storskaliga testning efter våra nordiska grannländer. Det var först som det verkligen kom igång. Det jag undrar lite över är det att … I början kan man ju förstå att det var mycket och så där.