bet · H801AU10 · 2021-03-25 00:00:00 — Utskottet välkomnar också att extra medel har tillskjutits till ideella organisationers arbete för att möta ökad utsatthet med anledning av utbrottet av covid-19. Vidare uppmärksammar utskottet lagrådsremissen Förebyggande av våld i nära relationer som regeringen beslutade . Regeringen föreslår bl.a. ett ökat ansvar för kommunerna när det kommer till personer som utövar våld och att sekretess i relation till ska kunna brytas för att förebygga allvarliga brott i nära relationer. Med förslaget genomförs viktiga förstärkningar av arbetet med att förebygga våld i nära relationer. Förslaget avses också ge ett förbättrat skydd för våldsutsatta och personer som riskerar att utsättas för våld. Som lyfts fram i kommittémotionen 2020/21:3274 (L) är det viktigt med ett tydligt hbtq-perspektiv i alla insatser mot hedersrelaterat våld och förtryck så att ingen lämnas utan hjälp. Som utskottet uppmärksammat ovan avser regeringen att presentera ett nytt samlat åtgärdsprogram för det fortsatta genomförandet av den nationella strategin för att förebygga och bekämpa mäns våld mot kvinnor samt hedersrelaterat våld och förtryck för perioden –2023. Åtgärdsprogrammet kommer att inkludera hbtqi-personers utsatthet för alla typer av våld som omfattas av strategin. Vidare uppmärksammar utskottet den handlingsplan för hbtqi-personers lika rättigheter och möjligheter som regeringen presenterat i vilken regeringen tydligt lyfter fram hbtqi-personers utsatthet för hedersrelaterat våld och förtryck. Utskottet välkomnar det tydliga fokus som regeringen har på att stärka situationen för hbtqi-personer. Utskottet kan med det anförda konstatera att skydd och stöd till våldsutsatta och personer som riskerar att bli utsatta för våld är en fråga som har hög prioritet för regeringen. Utskottet ser inte att ett uttalande från sida med anledning av ovan nämnda motioner skulle bidra med något till det arbete som redan sker för att förbättra skyddet för våldsutsatta och personer som riskerar att utsättas för våld. Det viktiga och omfattande arbete mot hedersrelaterat våld och förtryck som sker inom ramen för det straffrättsliga arbetet bör också framhållas. Bland annat har flera straffskärpningar genomförts . trädde ett antal nya bestämmelser i kraft som syftar till att bekämpa hedersrelaterad brottslighet (prop. 2019/20:131 Ökat skydd mot hedersrelaterad brottslighet). Skärpningarna omfattade en straffbestämmelse om barnäktenskap, en särskild straffskärpningsgrund för brott med hedersmotiv, samt ett straffsanktionerat utreseförbud för barn som riskerar att föras utomlands för att ingå äktenskap eller könsstympas och, med anledning av det, utökade möjligheter att omhänderta och spärra pass enligt passlagen. Dessa bestämmelser kompletterar annan viktig lagstiftning som har tillkommit , inte minst lagen mot äktenskapstvång. Utskottet noterar vidare att avslutade sitt uppdrag genom att överlämna betänkandet Ett särskilt hedersbrott (SOU 2020:57) till regeringen. Utredningen föreslår bl.a. att det införs ett särskilt hedersbrott och att straffet för överträdelse av kontaktförbud skärps. Betänkandet har remissbehandlats och utredningens förslag bereds nu inom . Det är centralt att den tydligare och skarpare lagstiftningen som antagits för att förhindra hedersrelaterat våld och förtryck får genomslag i praktiken. Utskottet noterar i detta sammanhang särskilt det uppdrag som regeringen gav till Nationella kompetensteamet mot hedersrelaterat våld och förtryck vid i , , (Barnafrid – Nationellt ), , och att 2021–2022 gemensamt genomföra insatser för att främja tillämpningen av de nya bestämmelserna mot hedersrelaterad brottslighet. Värt att nämna i sammanhanget är även regeringens besked om att den kommer att ge en särskild utredare i uppdrag att ta fram en nationell strategi mot våld mot barn, inklusive hedersrelaterat våld och förtryck. Strategin ska enligt uppgift från regeringen anlägga ett helhetsperspektiv och möjliggöra en sammanhållen politik, bl.a. genom att tydliggöra olika aktörers ansvar, identifiera brister och föreslå insatser för att förebygga att barn utsätts och stärka förmågan att stödja dem som utsatts. Utskottet kan sammantaget konstatera att arbetet mot hedersrelaterat våld och förtryck är en högt prioriterad fråga för regeringen och att det bedrivs ett aktivt arbete som i stora delar ligger i linje med de förslag som lyfts fram i motionerna i detta avsnitt. Utskottet kan med det anförda inte se att det finns behov för att rikta något tillkännagivande till regeringen på området i enlighet med något av de väckta motionsförslagen. Samtliga motionsyrkanden i avsnittet avstyrks därmed. Nationellt centrum för kvinnofrid Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om verksamheten vid Nationellt centrum för kvinnofrid (NCK). Utskottet hänvisar bl.a. till det stöd som NCK ges och till den samverkan som sker mellan NCK och . Jämför reservation 5 (M), 6 (SD) och 7 (C) samt särskilt yttrande 1 (KD). I kommittémotion 2020/21:3471 av m.fl. (M) anser motionärerna att verksamheten vid Nationellt centrum för kvinnofrid återigen ska bedrivas fullskaligt och utan avbrott vid (yrkande 7). Motionärerna vill värna denna verksamhet och betonar att förutom omfattande utbildningsverksamhet och en myndighetstäckande kunskapsbank finns vid verksamhetens kliniska enhet såväl Kvinnofridsmottagningen som största nationella stödtelefon Kvinnofridslinjen. I kommittémotion 2020/21:657 av m.fl. (SD) anser motionärerna att regeringen bör se över möjligheterna till utökat stöd till verksamheten vid Nationellt centrum för kvinnofrid i (yrkande 14). I kommittémotion 2020/21:3283 av Alireza Akhondi m.fl. (C) anser motionärerna att Nationellt centrum för kvinnofrid i bör få långsiktiga förutsättningar och återfå sitt nationella uppdrag som kunskaps- och resurscentrum (yrkande 3). Liksom vid tidigare behandling av frågor om Nationellt centrum för kvinnofrid, se bl.a. betänkande 2019/20:AU7, vill utskottet påminna om att enligt sin instruktion är förvaltningsmyndighet för frågor som rör jämställdhetspolitiken. Myndigheten har bl.a. i uppgift att följa och analysera utvecklingen mot de jämställdhetspolitiska målen, främja samordningen av jämställdhetspolitiska insatser samt inom sitt ansvarsområde samla och sprida kunskap baserad på forskning och beprövad erfarenhet och verka för en kunskapsbaserad praktik. Myndigheten ska också främja utvecklingen av förebyggande insatser mot mäns våld mot kvinnor. Det innebär att är den huvudsakliga myndigheten för kunskapsutveckling och kunskapsspridning om frågor som rör de jämställdhetspolitiska målen, även delmålet om att mäns våld mot kvinnor ska upphöra. Det kunskapsuppdrag som tidigare låg på Nationellt centrum för kvinnofrid (NCK) vid har därför permanent överförts till . Utskottet står fast vid sitt tidigare ställningstagande om att denna ordning är rimlig och lämplig. Som utskottet understrukit tidigare är NCK en viktig resurs i arbetet med att genomföra den nationella strategin för att förebygga och bekämpa mäns våld mot kvinnor som började gälla (skr. 2016/17:10). Det är således välkommet att NCK är en av de aktörer som ska samverka med vid genomförandet av utbildningsinsatser till universitet och högskolor om mäns våld mot kvinnor och hedersrelaterat våld och förtryck. Tillika välkomnar utskottet att av de medel som fått enligt budgetpropositionen ska gå till () och övriga relevanta universitet och högskolor. Som nämnts i föregående avsnitt har i uppdrag att i samverkan med andra aktörer, bl.a. NCK, tillhandahålla kompetensstöd för och hälso- och sjukvårdens arbete mot våld i nära relationer, hedersrelaterat våld och förtryck m.m. Utskottet noterar att regeringen har beslutat om särskilda stimulansmedel för att inom ramen för detta uppdrag fördela till bl.a. NCK. Utskottet noterar vidare att NCK när det gäller den kliniska delen har ett fortsatt uppdrag att bl.a. driva den nationella stödtelefonen för våldsutsatta, Kvinnofridslinjen. Linjen riktar sig till alla målgrupper som omfattas av regeringens nationella strategi för att förebygga och bekämpa mäns våld mot kvinnor. Utskottet uppmärksammar att NCK i budgetpropositionen tilldelades för att stärka och utveckla arbetet med den nationella stödtelefonen för våldsutsatta. Därtill noterar utskottet att NCK tilldelats ytterligare genom en extra ändringsbudget som lades fram av regeringen (prop. 2020/21:84, bet. 2020/21:FiU43, rskr. 2020/21:205). Som regeringen anför i propositionen kan den isolering som våldsutsatta kan befinna sig i med anledning av covid-19 göra det svårare än vanligt att hitta en möjlighet att söka stöd. Det är därför särskilt angeläget att den som kontaktar stödtelefonen snabbt kan få svar. Utskottet välkomnar det nämnda tillskottet till NCK. Även vill utskottet understryka hur viktigt det är att fortsätter att samverka med NCK och övriga aktörer som bedriver verksamhet med bäring på jämställdhetspolitiken när det gäller genomförandet av den nationella strategin för att förebygga och bekämpa mäns våld mot kvinnor. Med det ovan anförda avstyrker utskottet samtliga motionsyrkanden i avsnittet. Jämställdhetspolitikens mål och jämställdhetsintegrering m.m. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden bl.a. om målen för jämställdhetspolitiken och om jämställdhetsintegrering. Utskottet hänvisar främst till pågående arbete. Jämför reservation 8 (SD), 9 (C) och 10 (L) samt särskilt yttrande 2 (M) och 3 (KD). I kommittémotion 2020/21:655 av m.fl. (SD) invänder motionärerna mot föreställningen att jämställdhet nås först då en jämn könsfördelning genomsyrar hela samhället. Att män och kvinnor fördelar sig olika på olika områden behöver enligt motionärerna inte vara något negativt, och de anser därför att de jämställdhetspolitiska målen behöver formuleras om (yrkande 1). I kommittémotion 2020/21:657 av m.fl. (SD) förordar motionärerna att en nollvision för kvinnovåld ska införas (yrkande 1). Enligt motionärerna skulle en nollvision som uttalat mål ännu tydligare visa på frågans seriositet och bidra till arbetet med att fortsatt ligga i framkant när det kommer till jämställdhet. I kommittémotion 2020/21:3283 av Alireza Akhondi m.fl. (C) anser motionärerna att det behövs en genomgripande utredning som behandlar och belyser statens, näringslivets, samhällets och individens totala kostnader för ojämställdhet relaterade till de mål för jämställdhetspolitiken som har antagit (yrkande 1). De anser även att arbetet med jämställdhetsintegrering, könsuppdelad statistik och jämställdhetsbudgetering bör stärkas och att alla myndigheter bör få jämställdhetsdirektiv (yrkande 2). Vidare förordar motionärerna att bör ges i uppdrag att samla berörda parter för att motverka ojämställdhet på arbetsmarknaden (yrkande 11). Motionärerna understryker i sammanhanget vikten av att uppdrag är tydligt formulerat och avgränsat och att myndigheten inte konkurrerar ut andra viktiga aktörer på jämställdhetsområdet. I kommittémotion 2020/21:3258 av Gulan Avci m.fl. (L) uttrycker motionärerna att jämställdhetsintegrering även fortsättningsvis bör vara den bärande strategin i jämställdhetspolitiken (yrkande 1). Inom offentligt finansierad verksamhet handlar det bl.a. om att kvalitetssäkra vård, omsorg och utbildning utifrån jämställdhetsperspektiv, så att kvinnor och män får lika tillgång till resurser och service. I motion 2020/21:1460 av m.fl. (S) anser motionärerna att det bör införas en nollvision för mäns våld mot kvinnor. Motionärerna betonar bl.a. vikten av att lägga mer fokus på det förebyggande och attitydförändrande arbetet. Det uttryckliga syftet med nollvisionen bör vara att höja den generella kunskapsnivån och samla samhällets samtliga sektorer i en kraftfull motattack. I motion 2020/21:1218 av och (båda M) anser motionärerna att en viktig prioritering för att säkra välfärd och samhällsservice är att minska antalet myndigheter och bl.a. avveckla sådana som tillkommit främst av politiska skäl utan närmare analys av behovet. har enligt motionärerna tillkommit utan sådan analys och bör därför avvecklas. I motion 2020/21:1724 av m.fl. (M) anför motionärerna att regeringen i varje regleringsbrev till samtliga myndigheter och verk bör ange att jämställdhet är en prioriterad fråga som ska genomsyra organisationerna samt att de ska arbeta för att löneskillnader och uppenbara strukturskillnader suddas ut. I motion 2020/21:1799 av (M) anser motionären att det är viktigt att öka kvinnors företagande och menar att det bör ske en utvärdering av det jämställdhetspolitiska delmål som lyder ”kvinnor och män ska ha samma möjligheter att starta och driva företag som kan växa och generera inkomst” (yrkande 3). I motion 2020/21:3221 av (M) anser motionären att det behöver tydliggöras att målen för jämställdhet och jämlikhet tar sikte på likvärdiga möjligheter, inte likvärdigt utfall (yrkande 1). De jämställdhetspolitiska målen bör enligt motionären ändras så att det klart framgår att det är en s.k. proceduriell jämställdhetssyn som förordas, dvs. att fokus ligger på lika möjligheter (yrkande 2). I motion 2020/21:601 av (SD) anser motionären att bör läggas ned (yrkande 8). Det övergripande målet för svensk jämställdhetspolitik är att kvinnor och män ska ha samma makt att forma samhället och sina egna liv. Utifrån detta mål har regeringen fastställt sex delmål som vägleder regeringens politik: jämn fördelning av makt och inflytande, ekonomisk jämställdhet, jämställd utbildning, jämn fördelning av det obetalda hem- och omsorgsarbetet, jämställd hälsa och att mäns våld mot kvinnor ska upphöra. I ett flertal motioner framförs förslag som gäller de jämställdhetspolitiska målen. I kommittémotion 2020/21:655 (SD) yrkande 1 föreslås att målen bör formuleras om utifrån en uppfattning om att jämställdhetspolitiken inte bör bygga på förväntningar eller mål om en viss fördelning. Utskottet har ingen förståelse för denna uppfattning utan anser, liksom vid tidigare behandling av motsvarande förslag, att det övergripande målet för jämställdhetspolitiken är välformulerat och i allra högsta grad relevant. Att det ska råda en jämn fördelning av makt och inflytande mellan kvinnor och män måste vara en övergripande samhällelig målsättning, och utskottet tar därmed bestämt avstånd från motionärernas förslag att formulera om målen för jämställdhetspolitiken. Inte heller ser utskottet att det finns anledning att tillmötesgå den enskilda motionen 2020/21:3221 (M) i vilken förespråkas en omformulering av målen för jämställdhetspolitiken så att de endast syftar till att uppnå jämlika och jämställda förutsättningar. Det finns naturligtvis ett värde i att målen utöver att syfta till att uppnå jämställda förutsättningar, kan syfta till ett jämställt resultat eller tillstånd. I kommittémotion 2020/21:657 (SD) yrkande 1 och den enskilda motionen 2020/21:1460 (S) finns förslag om att en nollvision för mäns våld mot kvinnor ska införas. Utskottet konstaterar att detta ligger väl i linje med det befintliga jämställdhetspolitiska delmålet om att mäns våld mot kvinnor ska upphöra och förslagen får därmed anses vara tillgodosedda. Utskottet vill understryka vikten av detta delmål och de åtgärder som regeringen arbetar med för att bidra till att målet nås. När det gäller det som efterfrågas i den enskilda motionen 2020/21:1799 (M) yrkande 3 om en utvärdering av det jämställdhetspolitiska delmålet om ekonomisk jämställdhet konstaterar utskottet att i sitt regleringsbrev har fått i uppdrag att genomföra en uppföljning av utvecklingen i förhållande till just detta delmål. Uppdraget ska redovisas . Det aktuella yrkandet får därmed anses vara tillgodosett. Vikten av jämställdhetsintegrering som ett verktyg i arbetet med att nå de jämställdhetspolitiska målen lyfts fram i flera motioner. I kommittémotion 2020/21:3258 (L) yrkande 1 framhålls att jämställdhetsintegrering även fortsättningsvis bör vara den bärande strategin i jämställdhetspolitiken. Att arbetet med jämställdhetsintegrering bör stärkas framförs också i kommittémotion 2020/21:3283 (C) yrkande 2. Utskottet delar fullt ut uppfattningen om vikten av att arbeta med jämställdhetsintegrering och kan konstatera att jämställdhetsintegrering, i kombination med särskilda jämställdhetsåtgärder, varit och är regeringens huvudsakliga strategi för att uppnå de jämställdhetspolitiska målen. Vidare när det gäller jämställdhetsintegrering noterar utskottet den bedömning som regeringen gör i resultatredovisningen i budgetpropositionen om att arbetet med jämställdhetsintegrering under föregående år låg på en relativt stabil och hög nivå. Som regeringen vidare framhåller är jämställdhetsintegrering ett arbete som behöver bedrivas och utvecklas kontinuerligt. Utskottet välkomnar mot denna bakgrund att regeringen fortsätter utvecklingsprogrammet Jämställdhetsintegrering i myndigheter (JiM) som har bedrivits . Programmet har resulterat i att flera av de deltagande myndigheterna har förändrat sitt sätt att arbeta och därmed bidragit till ökad jämställdhet för sina målgrupper. –2025 har 53 myndigheter och JiM-uppdrag. Utskottet noterar också att har fått ett fortsatt uppdrag att stödja deltagande myndigheters arbete i JiM. Vidare uppmärksammar utskottet de uppdrag som regeringen, i syfte att ytterligare höja ambitionen med jämställdhetsintegrering, har gett till ett antal statliga myndigheter om att utarbeta en modell för systematiskt erfarenhetsutbyte inom jämställdhetsintegrering. Modellen kallas JiM plus och målet är att genom tätare samarbete mellan myndigheter med liknande kärnverksamhet utveckla arbetet med jämställdhetsintegrering. Även här samordnas och stöds arbetet av . Utskottet välkomnar denna förstärkning och ambitionshöjning i arbetet med jämställdhetsintegrering i staten. Det är med stort intresse som utskottet följer arbetet på området. Med det anförda kan konstateras att jämställdhetsintegrering utgör den bärande strategin för regeringen i jämställdhetspolitiken och att arbetet med jämställdhetsintegrering stärks kontinuerligt. Utskottet ser därför inte att det finns behov av att rikta något uttalande till regeringen med anledning av ovan nämnda motioner. Utskottet bedömer inte heller att ett tillkännagivande enligt vad som efterfrågas i den enskilda motionen 2020/21:1724 (M) om att rikta jämställdhetsdirektiv till myndigheterna är påkallat med hänvisning till det pågående arbete som beskrivits ovan. I det ovan nämnda yrkandet i kommittémotion 2020/21:3283 (C) tas även upp att arbetet med jämställdhetsbudgetering bör stärkas. När det gäller frågan om användningen av jämställdhetsbudgetering, dvs. hur jämställdhetsintegreringen tillämpas i budgetprocessen, noterar utskottet det utvecklingsarbete som pågår inom för en stärkt tillämpning av jämställdhetsbudgetering. I finns tydliga riktlinjer för jämställdhetsperspektiv i centrala arbetsprocesser, exempelvis i budgetarbetet och myndighetsstyrningen. Utskottet ser därmed inte behov av något uttalande från sida i frågan. Utskottet vill vidare uppmärksamma det arbete som bedrivs av Kommissionen för jämställda livsinkomster (A 2020:01). Kommissionen har som övergripande uppdrag att lämna förslag som syftar till att långsiktigt öka den ekonomiska jämställdheten mellan kvinnor och män. Utskottet noterar att flera av de frågor som tas upp i motionerna i detta avsnitt kommer att bli belysta och föremål för överväganden inom ramen för kommissionens arbete. Det gäller bl.a. det som tas upp i kommittémotionen 2020/21:3283 (C) yrkandena 1 och 2 om kostnader för ojämställdhet och arbetet med könsuppdelad statistik. I fråga om just arbetet med könsuppdelad statistik noterar utskottet att denna fråga diskuteras av kommissionen i den delredovisning som den lämnade till regeringen . Kommissionen anför bl.a. att den i sin fördjupade kartläggning av vissa myndigheter sett flera brister i den könsuppdelade statistiken som försvårar jämställdhetsanalyser. Utskottet anser emellertid att kommissionens fortsatta arbete bör avvaktas innan det är läge att överväga eventuella åtgärder på området. Kommissionen ska slutredovisa sitt uppdrag . När det gäller de enskilda motionerna 2020/21:1218 (M) och 2020/21:601 (SD) yrkande 8 i vilka förespråkas att ska läggas ned, delar utskottet inte denna kritiska inställning till myndigheten. Utskottets uppfattning är fortfarande att bidrar till en strategisk, sammanhållen och hållbar styrning och ett effektivt genomförande av jämställdhetspolitiken. I kommittémotion 2020/21:3283 (C) yrkande 11 lämnas förslag om att bör ges i uppdrag att samla berörda parter för att motverka ojämställdhet på arbetsmarknaden. I motionen tas bl.a. upp att det är viktigt att inte konkurrerar ut andra viktiga aktörer på jämställdhetsområdet. Utskottet delar visserligen den uppfattningen men ser inte att det finns en sådan risk och vill hänvisa till att enligt sin instruktion har att just främja samordningen av jämställdhetspolitiska insatser. Med hänvisning till pågående arbete och till det som i övrigt anförts ovan ser utskottet sammanfattningsvis inte att det finns skäl för att rikta något tillkännagivande till regeringen med anledning av de motionsyrkanden som behandlas i detta avsnitt. Samtliga motionsyrkanden avstyrks därmed. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bl.a. åtgärder för att uppnå jämställda löner. Utskottet hänvisar främst till pågående arbete. Jämför reservation 11 (L) och särskilt yttrande 4 (C) och 5 (KD). I kommittémotion 2020/21:3283 av Alireza Akhondi m.fl. (C) anser motionärerna att det bör vidtas kraftfulla åtgärder för att uppnå jämställda löner (yrkande 6). De förespråkar bl.a. att det tillsätts en utredning med uppdrag att lämna konkreta förslag på hur löneskillnaderna på svensk arbetsmarknad kan raderas ut. I kommittémotion 2020/21:3410 av m.fl. (KD) anser motionärerna att diskrimineringslagens krav på lönekartläggning bör utredas och förändras i enlighet med utvärdering i granskningsrapporten 2019:16 (yrkande 3). Regelverket bör enligt motionärerna förändras för att bättre anpassas till arbetsgivare av olika slag. Vidare i samma motion anser motionärerna att bör få i uppdrag att följa utvecklingen av löneskillnaderna mellan kvinnor och män på arbetsgivarnivå (yrkande 4). I kommittémotion 2020/21:3258 av Gulan Avci m.fl. (L) framhåller motionärerna den ofrivilliga deltiden som ett centralt jämställdhetsproblem då den påverkar framför allt kvinnors löner och pensioner. Motionärerna anser att det krävs ytterligare åtgärder från kommuner och regioner för att motverka den ofrivilliga deltiden i kvinnodominerade yrken, t.ex. regelbundna undersökningar av om medarbetarna är nöjda med sin anställningsgrad (yrkande 2). I kommittémotion 2020/21:2696 av m.fl. (MP) anför motionärerna att det krävs att den offentliga sektorns verksamheter går före och står upp för jämställda löner, rätt till heltid och möjlighet till deltid. Motionärerna vill att offentliga arbetsgivare, dvs. stat, kommuner och regioner, tar ansvar och vidtar åtgärder för att minska löneskillnaderna mellan kvinnor och män (yrkande 1). Motionärerna anser vidare att bör ges i uppdrag att verka för jämställda löner (yrkande 2). I motion 2020/21:2443 av (S) menar motionären att det behövs progressiva åtgärder för att få bort strukturella löneskillnader på grund av kön, och anser att man bör överväga att införa en jämställdhetscertifiering som företag och myndigheter kan erhålla om de kan visa att de ger kvinnor och män lika mycket betalt för samma arbete. I motion 2020/21:1146 av (M) föreslår motionären med hänvisning till att diskrimineringslagens krav på lönekartläggning tar stora resurser i anspråk men sällan ger önskad effekt att kravet ska avskaffas. Det övergripande målet för den svenska jämställdhetspolitiken är som framgått ovan att kvinnor och män ska ha samma makt att forma samhället och sina egna liv. Regeringen har därtill fastställt sex delmål, varav delmål två behandlar ekonomisk jämställdhet mellan kvinnor och män.