bet · H801CU14 · 2021-04-19 00:00:00 — Regeringen har tillfört medel till SGU för att bistå kommuner och län med fördjupade kartläggningar av grundvattenresurser i särskilt utsatta regioner. Regeringen har tillfört medel till i syfte att inrätta ett kansli som ska arbeta med stärkt samordning av det förebyggande arbetet med att skydda dricksvattnet. Regeringen har beslutat om en förordning, samt tillfört medel, som möjliggör stöd till åtgärder som syftar till bättre vattenhushållning och bättre tillgång till dricksvatten. Förordningen innebär en möjlighet att ge stöd till åtgärder som motverkar vattenbrist och torka. Utöver detta har regeringen bland annat gett samtliga länsstyrelser i uppdrag att kartlägga och analysera vattensituationen på regional och lokal nivå i respektive län, i syfte att ge fördjupad information om situationen för att vara förberedd på eventuell vattenbrist. Regeringen följer händelseutvecklingen noga både när det gäller yt- och grundvattennivåerna samt vattenförsörjningen. har löpande dialog med ansvariga myndigheter för att säkerställa att nödvändiga åtgärder vidtas. Frågan om riksintressesystemet omnämns i den överenskommelse med 73 punkter som träffades mellan Socialdemokraterna, de gröna . Enligt januariavtalet ska det bl.a. göras en översyn av riksintressena. Utskottet har tidigare behandlat och avstyrkt motionsyrkanden om säkrad dricksvattenförsörjning och skydd av vattentäkter, bl.a. i betänkande 2018/19:CU5. Utskottet uttalade då att det är viktigt att lagstiftningen som rör dricksvattenförsörjning och skyddet av vattentäkter hanterar de frågor som aktualiseras av de nuvarande och framtida samhällsutmaningarna. Utskottet konstaterade att det pågår ett omfattande utrednings- och beredningsarbete om frågorna, att det enligt januariavtalet ska göras en översyn av riksintressena samt att det i regeringsförklaringen aviserats åtgärder för att säkra grundvattennivåerna och skyddet för tillgången till dricksvatten. Utskottet såg inte någon anledning att föregripa det pågående och aviserade arbetet genom ett initiativ från sida. följde utskottets förslag. Utskottet konstaterar till att börja med att regeringen och ansvariga myndigheter arbetar kontinuerligt med att förebygga effekter av klimatförändringarna. Som framgår ovan vidtas flera olika åtgärder för att hantera vattensituationen, bl.a. har medel tillförts till arbetet med förebyggande åtgärder för skydd av vatten och för att i större utsträckning restaurera och anlägga våtmarker. Med hänsyn till det omfattande arbete som redan pågår för att hantera vattensituationen i anser inte utskottet att det finns skäl för att ta något initiativ med anledning av de förslag till olika åtgärder för att värna dricksvattenförsörjningen som lämnas i motionerna 2020/21:2624 (M) yrkande 1 och 2020/21:3257 (L) yrkande 27. Utskottet avstyrker dessa motioner. Med hänsyn till regeringens och myndigheternas pågående arbete för att hantera vattensituationen ser utskottet inte heller anledning för att ta något initiativ med anledning av motionsförslagen om åtgärder i förhållande till särskilda sjöar och vattendrag. Utskottet avstyrker därför motionerna 2020/21:1457 (S), 2020/21:2624 (M) yrkande 3, 2020/21:2759 (M), 2020/21:101 (KD), 2020/21:2703 (MP) och 2020/21:3060 (MP) yrkande 1. När det gäller förslagen som berör dricksvattentäkter och kriterierna för riksintressen konstaterar utskottet att en översyn av riksintressena nu pågår. Utskottet anser inte att bör föregripa resultatet av översynen med ett tillkännagivande, och utskottet avstyrker därför motionerna 2020/21:880 (S), 2020/21:1457 (S) och 2020/21:2624 (M) yrkande 2. Det nya dricksvattendirektivet som antogs 2020 innehåller bl.a. skärpta bestämmelser om dricksvattenkvaliteten. Enligt direktivet har kraven på riskbedömning och riskhantering utvidgats och blivit obligatoriska. Kraven berör både tillrinningsområden, vattentäkter, vattenverk och hela distributionskedjan ända in i fastigheterna. En särskild utredare har fått i uppdrag att utreda hur direktivet ska genomföras i svensk rätt. Mot den bakgrunden finns det enligt utskottet inte anledning för att ta något initiativ med anledning av förslaget i motion 2020/21:1348 (M) om att överväga ett ackrediteringssystem för vattentorn och vattenreservoarer med dricksvatten. Sammanfattningsvis bör avslå samtliga motionsyrkanden i detta avsnitt. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden med förslag om åtgärder mot bl.a. stranderosion och översvämningar. Utskottet hänvisar till att regeringen och myndigheterna bedriver ett intensivt arbete för att lösa de problem som tas upp i motionerna och att det kan förutsättas att regeringen kommer att fortsätta prioritera dessa frågor. Jämför reservation 6 (M) och 7 (L). I partimotion 2020/21:3679 av m.fl. (L) yrkande 45 föreslås ett tillkännagivande om behovet av en nationell strategi för kustskydd, översvämningar och stranderosion. I kommittémotion 2020/21:3236 av m.fl. (L) yrkande 18 förslås ett tillkännagivande om en nationell strategi för att bekämpa stranderosion. Motionärerna anför att staten måste ta ett större ansvar och betonar vikten av en aktiv kustpolitik som bygger på forskning, kunskap och samverkan mellan berörda kommuner och staten. I kommittémotion 2020/21:3357 av m.fl. (M) yrkande 14 föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör utse en myndighet som får helhetsansvaret i frågor som rör stranderosion. I yrkande 15 föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör ta initiativ till en översyn av regelverken kopplade till strandfodring. I motion 2020/21:1765 av m.fl. (M) yrkande 1 föreslås ett tillkännagivande om att regeringen utreder huruvida stranderosion orsakad av havet bör vara en statlig angelägenhet. I yrkande 2 föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör ta initiativ till en översyn av regelverket för strandfodring i syfte att minska antalet insatser och renodla hanteringen. Vidare bör statens krav på ersättning från kommuner som återför sand från havet till sina erosionsdrabbade stränder genom sandfodring ses över (yrkande 3). I motion 2020/21:2147 av m.fl. (S) föreslås ett tillkännagivande om fortsatt klimatpolitisk samverkan på statlig, regional och lokal nivå i syfte att motverka stranderosion i . () har ett sektorsövergripande ansvar för miljögeotekniska och geotekniska frågor och har på regeringens uppdrag ansvar för att samordna stranderosionsfrågor i . Uppgiften är att verka för minskade risker för erosion. En utgångspunkt för verksamheten är att medverka till att förebygga skador till följd av stranderosion genom lämplig samhällsplanering och genom väl planerade erosionsbegränsande och återställande åtgärder vid hotad bebyggelse och infrastruktur och andra hotade skyddsvärda områden. SGI tar fram och utvecklar kunskap inom området och inventerar översiktligt förutsättningar för stranderosion i . Myndigheten är vidare remissinstans till länsstyrelser och kommuner vid fysisk planering. SGI samverkar också med svenska och internationella myndigheter med ansvar för eller anknytning till frågor kring stranderosion. Ett exempel är det myndighetsnätverk som SGI driver och som ska fungera som ett kontakt- och samverkansorgan för stranderosionsfrågor längs kuster, sjöar och vattendrag. Dessutom ger SGI stöd till kommunala räddningstjänster vid riskbedömningar i akuta situationer. Tillsammans med bl.a. länsstyrelserna i och , geologiska undersökning (SGU) och kustkommunerna i och ingår SGI i projektet kustsamverkan. Projektet syftar till att skapa hållbara lösningar för att hantera de utmaningar som följer av stigande havsnivå, erosion och översvämning i kustområdena i och . SGI bedriver ett flertal forsknings- och utvecklingsprojekt med fokus på stranderosion. I ett projekt har SGI i samarbete med bl.a. SGU utvecklat ett kartverktyg som kommuner ska kunna använda i sin översiktsplanering för att se vilka områden som bör prioriteras bl.a. när det gäller stranderosion längs kusterna. Till kartunderlaget hör en vägledning om ras, skred och erosion. Kartunderlaget och vägledningen syftar till att sprida kunskap om bl.a. erosion så att hållbara planeringsbeslut kan fattas. Underlaget syftar även till att undvika ekonomiska förluster och förebygga olyckor. Myndigheten arbetar dessutom särskilt med en kartering, dvs. inventering av stranderosion. Arbetet innebär att myndigheten översiktligt har inventerat förutsättningar för stranderosion och tagit fram ett verktyg för att kunna se vilka områden som är utsatta för stranderosion i . Karteringen pågår även för , och östra samt och . Hänsyn till risken för erosion vid planläggning och lokalisering av bebyggelse I (2010:900), förkortad PBL, anges att bebyggelse och byggnadsverk ska lokaliseras till mark som är lämpad för ändamålet med hänsyn till bl.a. människors hälsa och säkerhet samt risken för olyckor, översvämning och erosion. Lagen innehåller också möjligheter för kommunen att i en detaljplan bestämma skyddsåtgärder för att motverka t.ex. erosion. ska, inom ramen för sitt tillsynsansvar, överpröva kommunens beslut om detaljplaner eller områdesbestämmelser, bl.a. om beslutet kan antas innebära att bebyggelse blir olämplig med hänsyn till risken för erosion. kan också överpröva beslut om lov eller förhandsbesked. ska det i kommunernas översiktsplaner bl.a. finnas en redovisning av risken för skador på bebyggelsen till följd av klimatrelaterade olyckor som t.ex. översvämning, ras och erosion. Kommunerna ska också i detaljplaner få bestämma att det krävs marklov för markarbeten som kan försämra markens genomsläpplighet, se propositionen Nationell strategi för klimatanpassning (prop. 2017/18:163, bet. 2017/18:MJU22, rskr. 2017/18:440). Kommunen ska vidare varje valperiod sammanställa risk- och sårbarhetsanalyser och fastställa en plan för hur extraordinära händelser ska hanteras. Sådana analyser måste beakta konsekvenserna av klimatförändringarna och kan utgöra ett underlag för den fysiska planeringen (lagen [2006:544] om kommuners och landstings åtgärder inför och vid extraordinära händelser i fredstid och höjd beredskap). har 2018 antagit en nationell strategi för klimatanpassningsåtgärder (prop. 2017/18:163, bet. 2017/18:MJU22, rskr. 2017/18:440). Enligt strategin är klimatanpassningar särskilt viktigt vid investeringar som har lång livslängd inom sektorer som bedöms som sårbara och samhällsviktiga. Det kan röra vattenförsörjning, avloppssystem, elförsörjning, elektroniska kommunikationer, vattenleder, vägar och järnvägar, bebyggelse och byggnader samt inom de areella näringarna. Vidare anges att klimatanpassning behövs mot ras, skred, erosion och översvämning som hotar samhällen, infrastruktur och företag, brist i vattenförsörjningen och biologiska och ekologiska effekter. Det finns flera olika metoder att skydda kuster och sjöar mot översvämning och erosion. Kustskyddet kan vara en kombination av utfyllnader, , murar och rörliga anordningar som öppnas eller stängs efter behov. Vågbrytare kan reducera effekter av tillfälliga höga nivåer och på lång sikt kan skyddsportar vara aktuellt för att skydda hamninloppen. Beroende på omfattningen av skydden kan de behöva pekas ut i kommunens översiktsplan. Strandfodring är en kustskyddsmetod som innebär att en utfyllnad läggs på en strand för att skapa erforderlig strandbredd och/eller skydd mot erosion och översvämning. Erosionen tillåts fortsätta i utfyllnaden i stället för i befintlig strand varför ytterligare sand normalt måste tillföras efter ett visst antal år. Sanden kan komma både från land eller genom utvinning från havsbottnen. Exempelvis kan den sand som drivit ut från en strand till havs återföras från havsbotten till stranden. För att få utvinna sand från havsbotten på detta sätt behövs tillstånd enligt såväl 11 kap. som lagen (1966:314) om kontinentalsockeln. Eftersom det är staten som har rätt att utforska kontinentalsockeln och utvinna dess naturtillgångar enligt lagen om kontinentalsockeln måste en kommun som utvinner sand från havsbotten betala ersättning till staten för sanden. Bidrag till förebyggande åtgärder Kommuner har möjlighet att söka bidrag till förebyggande åtgärder för bebyggda områden som hotas av naturolycka, områden där marken har för låg stabilitet och behöver förstärkas eller områden som behöver skydd mot översvämning. Bidragen kan användas till åtgärder för att öka markens stabilitet eller skydda mot översvämning samt åtgärder som är en direkt följd av att kunna utföra dessa. För bebyggda områden där risken för naturolyckor är särskilt stor har det för anvisats för förebyggande åtgärder. har i rapporten avseende översvämningsrisker (2018:8) bl.a. lämnat följande beskrivning av ett antal problem i PBL. Utgångspunkten i PBL är att frågor om bl.a. risken för översvämning ska vara avgjorda i samband med beslut om detaljplan. De skyddsåtgärder som krävs för att göra ett område lämpligt för en viss markanvändning ska som grundregel vara på plats när planen antas, och i vissa fall kan planen innehålla villkor om att en viss skyddsåtgärd ska ha vidtagits innan lov eller startbesked ges. Skyddsåtgärder som eller portar m.m. kräver ofta lång planeringstid och förutsätter tillståndsprocesser som kan bli utdragna. I vissa fall behövs inte skydden förrän havet når nivåer som förväntas inträffa om 50–. I andra fall behöver kommuner ha ett adaptivt förhållningssätt, dvs. planera för ett skydd som i efterhand kan förstärkas eller förhöjas allteftersom klimatet förändras. För att ha ett adaptivt förhållningssätt behövs en bedömning i detaljplanen om sannolikheten för en översvämningsrisk. Kommunen behöver också utreda och visa att skydden är genomförbara ur ett tekniskt, ekonomiskt och juridiskt perspektiv. Vidare bör avsikten att uppföra sådana skydd även komma till uttryck i kommunens översiktsplan, vilket skulle ge stöd till en fortsatt hantering av frågan i PBL-processen. Detta ärende är avslutat och vägledningen finns nu tillgänglig i om (PBL-kunskapsbanken). gav regeringen och Myndigheten för samhällsskydd och beredskap i uppdrag att identifiera områden i där det finns risk för klimatrelaterade ras, skred, erosion och översvämningar. Uppdraget innebär också att beskriva sannolikhet och samhällsekonomiska konsekvenser. SGI har ansvaret för den övergripande projektledningen, och myndigheterna ska utföra uppdraget tillsammans med , , samt länsstyrelserna och andra myndigheter som kan beröras. Uppdraget ska redovisas (dnr M2019/01241). Utvinning av ersättningsmaterial till havs SGU har på regeringens uppdrag sett över om, och i så fall under vilka förutsättningar och till vilka kostnader, grus och sand till havs kan utvinnas som ersättningsmaterial till naturgrus och natursand från land. Uppdraget, som har skett i samråd med Havs- och vattenmyndigheten, har redovisats i rapporten för utvinning av marin sand och marint grus i (2017:05). I rapporten har SGU tillsammans med Havs- och vattenmyndigheten bl.a. lokaliserat fyra områden som möjliga för geologiskt hållbart uttag av sand och grus. Rapporten bereds inom . Enligt rådets och /89/EU om upprättandet av en ram för havsplanering ska medlemsstaterna upprätta havsplaner . Enligt regeringen ska havsplanerna vara ett verktyg för hushållningen med havsområden och bidra till en samlad havsförvaltning. 2013/14:186 s. 9). Havs- och vattenmyndigheten har mot den bakgrunden, och i enlighet med 4 kap. och havsplaneförordningen (2015:400), tagit fram förslag till havsplaner för , och . Planerna ska beslutas av regeringen. Beslutet föregås av en dialog som består av en första avstämning, samråd och granskning. beräknas den avslutande granskningen ske. Havsplanerna ska omfatta ekonomiska zon och de områden som inte ingår i fastigheter i svenskt territorialhav enligt vissa specifika linjer som framgår av en bilaga till lagen (2017:1272) om Sveriges sjöterritorium och maritima zoner (sistnämnda lag trädde i kraft ). Enligt uppgift från pågår beredningen av havsplanerna, och avsikten är att beslut ska kunna fattas . Beslutet kan bli något försenat och i så fall kommer Europeiska kommissionen att informeras om det. Utredningen om översyn av strandskyddet Utredningen om översyn av strandskyddet har haft i uppdrag att föreslå författningsändringar och andra åtgärder som medför att strandskyddet i görs om i grunden. Det ska bl.a. bli enklare att bygga strandnära i landsbygdsområden. Utredningsuppdraget ingår i den sakpolitiska överenskommelsen mellan Socialdemokraterna, de gröna (januariavtalet). I betänkandet Tillgängliga stränder – ett mer differentierat strandskydd (SOU 2020:78) föreslår utredningen bl.a. att landsbygdsområden inte bör kunna omfatta översvämnings- eller erosionskänsliga områden. Utredningen anför att i första hand bör bebyggelse undvikas på mark- och vattenområden med risker för översvämningar eller på mark med dålig stabilitet. För befintlig bebyggelse kan klimatanpassningsåtgärder, t.ex. strandfodring och invallning, ge skydd. För att möjliggöra nödvändiga klimatanpassningsåtgärder föreslår utredningen att ett nytt skäl för dispens från strandskyddet införs i . Utredningen föreslår att dispens ska kunna meddelas för åtgärder som syftar till att skydda miljön, människors liv och hälsa samt egendom genom att samhället anpassas till de konsekvenser som ett förändrat klimat kan medföra. Kunskapssammanställning om bl.a. dammars potentiella betydelse för att minska risken för erosion I Havs- och vattenmyndighetens regleringsbrev har myndigheten fått i uppdrag att, med stöd av och andra berörda myndigheter, utifrån befintligt kunskapsunderlag tillhandahålla en kunskapssammanställning av vattenkraftdammars och andra dammars för- och nackdelar för naturvård och biologisk mångfald samt potentiella betydelse för att minska risken för erosion, övergödning och översvämningar jämfört med om dammarna inte skulle finnas. Uppdraget ska redovisas till regeringen . Dåvarande miljö- och klimatminister redogjorde i ett frågesvar för vilka initiativ hon avsåg att ta för att säkerställa ett långsiktigt hållbart arbete för att motverka stranderosionens effekter (fr. 2020/21:1340). Risken för stranderosion förutses öka i ett förändrat klimat. Det är därför angeläget att har en god förmåga att förebygga och hantera erosion längs sina kuster. Kommunernas förebyggande arbete är en viktig del av den förmågan. Staten ska på olika sätt kunna stödja kommunerna i deras förebyggande arbete. () har ett nationellt samordningsansvar för stranderosion och ska enligt sin instruktion bidra till att riskerna för stranderosion minskar. Det innebär bl.a. att SGI bistår andra myndigheter med sakkunnigutlåtanden i ärenden om stranderosion, utvecklar kunskapen inom området och samordnar olika aktörers intressen. … SGI, länsstyrelserna i och samt geologiska undersökning (SGU) [har] bildat Regional kustsamverkan i och . Myndigheterna ska i dialog med kustkommunerna i och skapa hållbara lösningar för att hantera de utmaningar som följer av stigande havsnivå, översvämning och erosion i området. Flera av dessa aktiviteter finansieras från anslag 1:10 Klimatanpassning inom utgiftsområde 20. Regeringen anser dock att det är av stor vikt att anpassningsåtgärder integreras i ordinarie verksamhet. För att stärka SGI:s arbete med erosion beslutades i samband med budgetpropositionen att SGI:s förvaltningsanslag skulle tillföras . I budgeten tillförs SGI ytterligare medel för sitt arbete med stöd och rådgivning till myndigheter och kommuner i fråga om risk för ras och skred. När många aktörer är involverade är samordning en viktig del av lösningen. Genom den nationella strategin för klimatanpassning som regeringen antog (prop. 2017/18:163) skapades en strukturerad, sammanhållande ram för det nationella arbetet med anpassning till ett förändrat klimat. För att få en samlad bild av samhällets sårbarhet för klimatförändringarna och hur arbetet med klimatanpassning i utvecklas har regeringen inrättat ett nationellt expertråd för klimatanpassning knutet till (). Rådets underlag ligger till grund för den reviderade nationella strategi som regeringen ska presentera 2023. har vidare fått i uppdrag att vara samordnande myndighet för klimatanpassning i förhållande till den byggda miljön. En förordning om myndigheters skyldighet att arbeta med klimatanpassning (SFS 2018:1428) har också beslutats. Förordningen omfattar 32 nationella myndigheter samt länsstyrelserna. Regeringen har även gett SGI och Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB) i uppdrag att identifiera områden i där det finns risk för bland annat klimatrelaterad erosion och översvämningar. Uppdraget innebär också att beskriva sannolikhet och samhällsekonomiska konsekvenser och ska redovisas . Sammanfattningsvis har regeringen vidtagit ett antal åtgärder för ett långsiktigt hållbart arbete för samhällets anpassning till klimatförändringarna, vilket även omfattar att motverka stranderosionens effekter. är det av stor betydelse att kommunerna själva vidtar förebyggande åtgärder för ett effektivt skydd mot stigande havsnivå, översvämning och erosion. Utskottet har tidigare behandlat och avstyrkt motionsyrkanden om åtgärder mot stranderosion, bl.a. i betänkande 2018/19:CU5. Utskottet uttalade då, liksom tidigare, att stranderosion är ett stort problem i vissa delar av landet och att det därför är viktigt att det vidtas åtgärder på området. Utskottet konstaterade att det pågick ett omfattande utrednings- och forskningsarbete med de frågor som aktualiseras på grund av stranderosion. Utskottet förutsatte, liksom tidigare, att regeringen fortsätter att bedriva ett aktivt arbete på området med inriktning på att lösa de problem som togs upp i motionerna och fann därmed inte anledning att föregripa det pågående arbetet genom något initiativ från sida. följde utskottets förslag. Som utskottet har uttalat är stranderosion ett stort problem i delar av landet. Det finns också flera områden i landet med betydande risk för översvämning. Det är viktigt att det vidtas åtgärder på dessa områden. Utskottet kan inledningsvis konstatera att det pågår ett omfattande utrednings- och forskningsarbete med de frågor som aktualiseras på grund av risken för översvämning och stranderosion. Bland annat pågår det inom SGI och Myndigheten för samhällsskydd och beredskap ett arbete med att dels identifiera områden i där det finns risk för klimatrelaterade ras, skred, erosion och översvämningar, dels beskriva sannolikhet och samhällsekonomiska konsekvenser. Vidare bereds inom ett förslag om att på ett geologiskt hållbart sätt utvinna grus och sand från havsbotten för att återföras till stränderna som en åtgärd mot stranderosionen. Regeringen har vidtagit ett antal åtgärder för ett långsiktigt hållbart arbete för samhällets anpassning till klimatförändringarna, vilket även omfattar att motverka stranderosionens effekter. Som dåvarande miljö- och klimatministern pekar på i det ovan redovisade frågesvaret är det av stor betydelse att även kommunerna själva vidtar förebyggande åtgärder för ett effektivt skydd mot stigande havsnivå, översvämning och erosion. Utskottet vill i det sammanhanget framhålla PBL-kunskapsbank med vägledning till alla aktörer som tillämpar . I kunskapsbanken finns bl.a. en tillsynsvägledning när det gäller naturolyckor. Vägledningen ger stöd åt länsstyrelserna vid tillsyn av kommunernas detaljplaner i fråga om risken för översvämning, ras, skred och erosion. Stranderosionen drabbar främst stränder i , och utskottet ser därför positivt på den regionala kustsamverkan som har bildats mellan berörda aktörer i och för att hantera utmaningarna med bl.a. översvämningar och erosion i området. Regeringen och myndigheterna bedriver sammanfattningsvis ett intensivt arbete för att lösa de problem med bl.a. stranderosion och översvämningar som tas upp i motionerna. Utskottet förutsätter, liksom tidigare, att regeringen kommer att fortsätta att prioritera dessa frågor. Det finns därför inte skäl för att ta några initiativ på området. Motionerna bör därför avslås.