bet · H801KU20d3 · 2021-01-01 00:00:00 — Vi hade ett uppdrag till om att bistå med någon typ av smittspårningsteam, inte i meningen att man har 400 personer som åker ut och smittspårar, utan ett team som kan ge stöd till regionerna: Hur ska vi tänka, och hur ska vi bygga upp det här? Jag skulle nog säga att man i början av pandemin kanske underskattade, eller – man ska väga orden i KU – det kan ju ha varit så att man faktiskt kände, när man sa att man kanske inte kan smittspåra så mycket, att vi kanske inte kan det, snarare än att verkligen pressa på och försöka smittspåra mer. Det är möjligt att man gjorde så. Sedan är min bild att det såg väldigt olika ut i landet, som mycket gör när det kommer till hälso- och sjukvården. En del hängde i . Vi hade de här Italienresenärerna till exempel. Då var vi väldigt duktiga. Man hittade de fallen och smittspårade kring dem. Det är man ganska säker på. Men vidare än så – uppdraget blev övermäktigt på något sätt. Man återupptog sedan detta när man fick de förutsättningarna och när man fick kontroll på andra delar. Det handlar om smittspårningsteam och att det finns pengar till testning och smittspårning, men väldigt mycket ligger inte minst på det regionala smittskyddet i att skapa en struktur för detta. (MP): Ordförande! Jag tackar statsrådet för svaren . KU har fördjupat sig i frågan om utökad testning. Vi har ett omfattande skriftligt material. Vi har fått svar på väldigt många frågor här . Det jag tänker på är att testning onekligen har varit en väldigt komplex fråga, särskilt när man ska bygga ut en storskalig verksamhet. påpekade att testning är en sak, men att det finns en parallell problematik som ligger i själva logistiken. Då undrar jag om statsrådet vill komplettera med något just avseende vilka initiativ som statsrådet tog för testning och framför allt för att få till hela kedjan. : Fru ordförande! Det är som beskriver – det är en kedja, och i mångt och mycket finns den i normala fall i regionen. Men det är klart: När man ska skala upp det så här mycket måste man ge ett stöd till regionerna, och då är det fråga om den nationella labbkapaciteten eller analyskapaciteten – och inte bara nationella; har ju en nationell labbkapacitet, där man kan göra väldigt specifika analyser och även bistå andra länder, men det handlar också om att ha en extern labbkapacitet och upphandla den. Vi har ju SVA – heter det så? Vi har olika aktörer. Vi har universitet, som också har bistått och som egentligen kanske har andra behov, men som faktiskt ställde om och sa: För att kunna bistå nu backar vi lite på det som vi har gjort. Det har förstås ett pris också, för då kan det vara forskning som man får skjuta lite på, men man har ställt sina labbresurser till förfogande. Vi har inte bara upphandlat externt, utan också i andra länder. Precis som man kan köpa varor från andra länder kan man också köpa den här typen av tjänster från andra länder. Det handlar om att på olika sätt försöka bistå med det som man kan lägga vid sidan om utan att förstöra själva kedjan. Jag har inte så mycket mer att tillägga. Ordföranden: Då har vi hunnit med en hel frågerunda. Frågan är om det finns några ytterligare frågor från några partier om testning och smittspårning. (M): Min kollega var inne på detta tidigare, med en fråga om vad teststrategin var. Svaret på den frågan var, som jag uppfattade det, att det handlade om mer saker än prioritering. Skulle statsrådet då kunna identifiera och återge vad den teststrategin var, mer i helhet? : Fru ordförande! Jag tackar för frågan. Jag kan faktiskt inte redogöra för hela teststrategin, men den finns ju publicerad. Vi bistår gärna utskottet med den. Men jag kan inte gå igenom den teststrategi som presenterades . (M): En viktig slutsats som testkoordinatorn säger sig ha kommit med en bit in i sitt uppdrag var att den strategin bidrog till att man inte använde testning för att trycka ned smittan och att man sedan också lade om strategin till att det skulle bli så. Om ministern menar att den beskrivningen inte är korrekt skulle jag därför vilja förstå vad som gjorde att man sedan lade om strategin. : Tack för kompletterande fråga. Jag delar inte bilden. Jag vill också säga att var testkoordinator. Hon lånades ut till inte med en särskild instruktion, inte med ett eget uppdrag, utan just för att gå in och bistå inte minst i dialog och samverkan mellan och gentemot regionerna. Jag tycker att det är en långtgående analys att dra. Det som hände och var att vi började finalisera överenskommelsen med Kommuner och Regioner. Testkapaciteten började öka, smitt- spridningen minskade och vi var överens om att vi nu skulle kunna närma oss ett läge där vi faktiskt hoppar över prioritetsordningarna. Det var ett annat läge och då det var en väldigt begränsad kapacitet. Men hela ambitionen med vår överenskommelse var just att få fart och få mycket mer kapacitet så att vi skulle slippa. Vi ville att alla med symtom skulle ha möjlighet att testa sig och få veta: Är det så att jag har covid eller inte? Behöver jag då hålla mig hemma? Ska jag berätta för min omgivning att jag har fått covid? Det ville vi uppnå. Det var inte möjligt till en början. Det tog ett tag innan man hade möjlighet. Man kan inte heller gå ut och lova att alla får testa sig, och sedan klarar inte regionerna det. Det är också en del av en överenskommelse. Vad klarar vi, och med vilken takt kan vi öka upp testkapaciteten? Jag tror att jag har sagt innan här att jag tycker att omläggning är lite fel ord. En utökning och en breddning och mycket större volymer var vad vi ville uppnå. Vi hade velat ha det innan, men kapaciteten var väldigt begränsad. Testar man 20 000–25 000 förstår utskottets samtliga ledamöter att det är långt ifrån alla som känner symtom som kan påvisa covid-19. Ordföranden: Jag kan konstatera att vi är klara med den här omgången, testning och smittspårning. Jag föreslår att utskottet ajournerar utfrågningen till 11.25. Ordföranden: tillbaka! Klockan är , och återupptar sitt sammanträde. Vi är fortfarande på punkt 1 på föredragningslistan för denna offentliga utfrågning med socialminister . Vi ska fortsätta med en ärendegrupp som handlar om beslut om besöksförbud inom äldreomsorgen med mera under coronapandemin. Det är G9 (delvis), 21 och 31 (delvis). Det är också införande av deltagargräns för allmänna sammankomster och offentliga tillställningar under coronapandemin, G25 och 31 (delvis), och det är beredningen av så kallade snabbpropositioner med budget- och lagförslag under coronapandemin samt den tillfälliga covid-19-lagen, G24 och 31 (delvis). För den som är nytillkommen och tittar: Det här är alltså en del av granskning av regeringens hantering av coronapandemin. Vi har socialminister här för att svara på våra frågor. Socialministern kommer att göra en inledning, och därefter kommer partierna att få ställa frågor i storleksordning. Med detta sagt: Välkommen åter! Ordet är socialministerns. : Fru ordförande! Ja, tidigt under pandemin bedömde att äldre personer löper särskilt stor risk att bli allvarligt sjuka eller avlida i covid-19. Därför avrådde myndigheten skarpt från besök på äldreboenden. Regeringen upprepade myndighetens budskap redan dagen efter på en pressträff. Det var viktigt att på olika sätt få ut informationen brett till allmänheten. Min uppfattning är att uppmaningen fick en tydlig effekt på landets äldreboenden. påbörjades en konsekvensutredning i , och ett förslag till en förordning om besöksförbud togs fram. I det arbetet hade departementet en dialog med , och 2020/21:KU20 BILAGA B UTFRÅGNINGAR Kommuner och Regioner. Vidare inhämtades skriftliga synpunkter från myndigheterna. hemställde SKR om ett klargörande om rätten att införa besöksförbud på vissa särskilda boenden, och beslutade regeringen om ett nationellt besöksförbud på särskilda boenden för äldre. Det nationella besöksförbudet är på sätt och vis kanske den mest ingripande åtgärd som har vidtagits under pandemin – att inte få träffa dem som står en allra närmast. Jag är glad över att förbudet kunde ersättas av föreskrifter och rekommendationer och vid behov lokala förbud, och vi är förstås alla ännu gladare över att det nu inte finns några förbud tack vare vaccinationerna. Med det går jag vidare till de andra punkterna. Jag börjar kort med den om snabbpropositioner. Bakgrunden till dem var att det var viktigt för regeringen att på olika sätt stärka arbetet mot smittspridning och underlätta för enskilda samt för regioner, kommuner och andra aktörer under pandemin. Det är min uppfattning att dialogen med berörda aktörer, inte minst Kommuner och Regioner, har varit mycket konstruktiv i dessa frågor. När det gäller den tillfälliga covid-19-lagen eller pandemilagen hade inte det tillfälliga bemyndigandet i smittskyddslagen använts när det löpte ut. hade också smittspridningen avtagit betydligt. Vidare var bedömningen att bemyndigandena i de flesta fall inte skulle ge någon större tidsvinst jämfört med att ta fram en vanlig proposition. påbörjades i stället ett arbete med att ta fram ett mer träffsäkert alternativ till förbudsförordningen. Det övervägdes även vilka situationer med risk för trängsel som inte täcktes av förbudsförordningen men som skulle kunna omfattas av en ny reglering. Ytterligare skäl till att ta fram en ny lagstiftning var att få med tillsyn och möjligheter till olika begränsnings- och anpassningsåtgärder för olika verksamheter. Det fanns inte med i de tillfälliga bemyndigandena, som ju togs fram mycket skyndsamt . togs promemorian Covid-19-lag fram. Utgångspunkten var dels arbetet med alternativ till förbudsförordningen, dels erfarenheter av arbetet med de tillfälliga bemyndigandena i smittskyddslagen. Med hänsyn till lagförslagens komplexitet uppskattades inledningsvis ikraftträdandet , men när arbetet kommit lite längre kunde en mer preciserad uppskattning ske, och den landade på ett möjligt ikraftträdande . Smittläget utvecklades dock mycket allvarligt, och det var nödvändigt med ett ännu tidigare ikraftträdande. Bedömningen som gjordes var att framtagande och beredning skulle kunna ske på ett godtagbart sätt för att möjliggöra ett ikraftträdande . För att möjliggöra ett skyndsamt ikraftträdande togs flera kontakter mellan regeringskansli och och partier. bedömer jag att dialogen var mycket konstruktiv och bidrog till en så bra process som det var möjligt. Avslutningsvis ska jag säga något kort om restriktioner avseende allmänna sammankomster och offentliga tillställningar. Regeringen har i enlighet med ordningslagen haft mandat att besluta om inskränkningar för att motverka epidemi. bedömningar har varit och är centrala som beslutsunderlag för regeringen, och därför har regeringen haft en nära kontakt med myndigheten i dessa frågor. Ordningslagen ger som sagt en begränsad träffsäkerhet. Dels täcks inte alla situationer med risk för trängsel och smittspridning, dels har olika allmänna sammankomster och offentliga tillställningar olika förutsättningar. Det är, som jag var inne på tidigare, ett viktigt skäl till att regeringen tagit fram en mer träffsäker reglering genom pandemilagen. Med det svarar jag gärna på frågor. Ordföranden: för den inledningen, socialministern! Då går ordet först till Socialdemokraterna. (S): Fru ordförande! Tack, statsrådet, för den inledande presentationen! Tack också för svaren på alla de skriftliga frågor som utskottet har ställt i flera omgångar och fått svar på. Det här blocket berör som sagt flera olika delar av det som KU granskar med avseende på regeringens agerande under pågående coronapandemi. Jag vill ändå inledningsvis framhäva att vi till stor del är tillfreds med den information som utskottet har fått till sig, men jag skulle ändå vilja att statsrådet utvecklar lite närmare när det kommer till införandet av deltagargräns för allmänna sammankomster och offentliga tillställningar. Det går så här i efterhand att följa alla de åtgärder som vidtogs under den snabba händelseutvecklingen från dess att lämnade in sin första hemställan om att begränsa antalet deltagare till där vi befinner oss just . Och frågan har ju aktualiserats återkommande. Regeringen har återkommit med uttrycket: Rätt åtgärder vid rätt tillfälle. Vi kan se bland annat på det här området hur regeringen har fått anpassa sina åtgärder efter den förändrade lägesbilden. Min fråga blir därför: I denna svåra balansgång, vad har varit vägledande i regeringens bedömning av rätt åtgärder vid rätt tillfälle gällande deltagargräns? : Fru ordförande! Tack, , för frågan! Jag svarar lite grann, och sedan tänker jag att hela ordningslagen ju egentligen ligger på , men sedan pandemilagen infördes har det ju flyttats över till . har ju varit viktig för regeringen i sina bedömningar och sina hemställanden. Vad har legat till grund? När 500-gränsen infördes var vii ett läge då vi hade stor risk för samhällssmitta. När vi lade gränsen på 500 efter hemställan från tror jag att och låg på 1 000 respektive 500. Man hamnade ungefär där. Då ska man komma ihåg – det känns nästan overkligt – att innan det hade vi inga gränser. Det var ju första gången vi satte det här taket. är det ungefär som att vi diskuterar: Var ska taket vara? Det är klart att vi inte vill ha något tak över huvud taget. Det här är ju människors möjligheter att mötas och utöva sin religion eller kultur eller på annat sätt tillämpa yttrandefrihetens principer. Det är klart att även om 500 var mycket ska jag säga att det kändes nödvändigt att använda det verktyget med det vi stod inför där vi ju i grund och botten inte har svensk lagstiftning upplagd för att vi inte ska mötas, för att viska hålla avstånd från varandra och ha få sociala kontakter. Det är ju inte utgångspunkten för någon lagstiftning, utan faktiskt till och med tvärtom att man ska få mötas. Men det här var då det som vi bedömde och som hemställde om, att här behöver vi begränsa det faktum att människor reser från många olika håll eftersom smittspridningen fortfarande inte var i hela landet – det var inte klarlagt – men att verkligen se till att den typen av arrangemang som det blir när många människor träffas … Dem ville vi begränsa. Sedan fick vi en ökande smittspridning väldigt snabbt. Mars månad var verkligen då som det tog rejäl fart i och i många andra länder. 500 blev ju snart ett alldeles för högt tak, vilket gjorde att vi sänkte till 50. Sedan låg det där . Det kan jag verkligen understryka, och ni har säkert många av er också varit i de diskussionerna: Är det en lagom nivå? Hur påverkar det den och den sektorn? Men vi har inte funnit anledning att kunna släppa på detta, för det är just i de här miljöerna där människor som i normala fall inte umgås och som i normala fall inte delar hushåll eller arbetar ihop utan som kommer från olika miljöer och helt plötsligt möts, i lite trängre utrymmen, som det kan vara. Det var egentligen inte förrän när vi kom när vi såg att vi fick en ökande smittspridning igen, och där vi vet … Om det är någonting vikänner med covid-19 är det ju att vi måste hålla avstånd. Vi ska inte utöka våra sociala kontakter till många fler än den närmaste kretsen. Då föll det sig ganska självklart att vi behövde hantera den här frågan och faktiskt … Även om det, ska jag säga, var ett … Det är en avvägning där man … Man kan inte sätta det till noll – någonstans måste möjligheten förstås finnas att mötas – men det är klart att det inte är långt ifrån. Vi är ju på en gräns som vi också har arbetat med att hitta former för att successivt kunna förändra. De här deltagartaken känner ni också till – vi ska inte prata så mycket om dem , men där har vi förberett för att vi ska kunna införa en annan ordning, bli mer träffsäkra och kunna dela upp inomhus och utomhus och så vidare. Det är inte möjligt med dagens smittläge, men vi hoppas förstås komma dit snart. (M): Ordförande! Tack för svaren från socialministern! Socialministern underströk ju allvaret i smittspridningen i äldreboenden, men jag vill ändå för klarhetens skull fråga om detta. Här kommer vi kanske in på det här med strategier som vi ju ska behandla senare, men anser socialministern att den svenska strategin har varit tillräcklig för att skydda de äldre på äldreboendena? : Fru ordförande! Tack, , för frågan – en väldigt naturlig sådan! Den har förstås följt oss under hela pandemin. Hur hanterar vi frågan om de allra äldsta som vi vet är de sköraste? Risken för svår sjukdom och död ökar ju med ålder, så den får vi förstås återkomma till . vill jag verkligen understryka att strategin inte säger vilka åtgärder vi ska vidta. Den säger att vi ska vidta åtgärder så att vi kan skydda liv och hälsa och att vården ska räcka till. Vi ska luta oss mot tillgänglig vetenskap och beprövad erfarenhet. Vi ska också ompröva våra åtgärder. När det gäller äldreboenden kan man väl också säga att här har det också varit föremål just för att göra omprövningar. Vi var angelägna om att vi skulle få till ett besöksförbud, för det är klart att om man inte får göra besök tror jag att vi alla tänker att då kommer inte smittan in. har det här viruset visat sig vara mycket förrädiskt både i sina symtom och över huvud taget när det gäller hur man har kunnat hålla undan … Det är frågor som delvis har tittat på, men de kommer att återkomma, så jag vill inte recensera för mycket på den punkten. Men åtgärderna har varit omfattande gentemot särskilda boenden när det gäller att inte få ta emot besök. När vi har lättat på besöksförbudet har det varit för att ersätta det både med föreskrifter och restriktioner och med möjligheten att ha lokala besöksförbud. Det är egentligen inte förrän vaccinationerna nu ger den effekt som vi har hoppats på som vi vågar lyfta möjligheter att ha de här besöksförbuden. De är oerhört inskränkande, men i vågskålen har det varit viktigt att göra den bedömningen. (M): Tack så mycket för svaren! Det är alldeles sant att det är en ytterst ingripande åtgärd som då kan försvaras med att man vill rädda liv just genom ett besöksförbud. Men då vill jag ändå fråga: Just det här med att kunna rädda liv – borde inte det ha lett till att besöksförbudet infördes ännu tidigare som en ren försiktighetsåtgärd? Och varför vidtogs inte andra ytterligare eventuella åtgärder i förebyggande syfte innan smittan kom in på äldreboendena och fick den spridning som den faktiskt fick sedan? : Fru ordförande! Tack, , för följdfrågan! var tydlig och avrådde från besök på särskilda boenden. Min uppfattning och bedömning är att det här följdes väl ute i landet. Jag har mött många kommuner, inte fysiskt men digitalt, som säger: Vi gjorde det här, vi införde vårt besöksförbud, redan före det nationella. Det var precis så det var tänkt, nämligen att ha möjligheten att snabbt kunna avråda från besök. Sedan blev det en juridisk diskussion – kan man verkligen införa ett besöksförbud, eller kan man bara avråda? verkligen vara på den säkra sidan. Det klargjordes sedan att en kommun inte kan bestämma att det blir ett besöksförbud, utan man kan bara avråda. Min bedömning är att det inte bara var så att kommunerna följde detta och införde avrådan från besök, utan det här var också någonting som följdes. Det rapporterades inte om särskilt många fall där någon försökte ta sig in eller bryta mot detta, men det blev svårt att upprätthålla detta, och man ville naturligtvis vara på rätt sida av lagen. som man införde den här avrådan, för det går ju att göra på sekunden – det krävs inga förberedelser, det krävs inga remissförfaranden och regeringsbeslut, och därför var det det snabba sättet att agera – följdes det också upp av att statsministern på samma sätt dagen efter avrådde från de här besöken när det fanns risk för allvarlig samhällssmitta, även om vi fortsatt hade betydligt färre fall än vad vi har . Jag vill säga att det här var ett tidigt skede. Vi var inte i ett läge där vi hade en allmän smittspridning, men vi fick en ökad smittspridning, och det gick fort. Först avråddes det. Det följdes upp av kommunerna, men sedan fanns en juridisk oklarhet, och man ville försäkra sig om att man faktiskt fick ett nationellt besöksförbud. När vi arbetade med det trädde det då i kraft den … Det fattades beslut om det . Min bild är att om vi så hade haft ett nationellt besöksförbud något tidigare hade den skillnaden inte varit betydande eftersom det redan var avrådan från besök. (SD): Fru ordförande! Tack, ministern, för redogörelsen och svaren ! Som du säkert känner till har tittat lite på det här, och en iakttagelse man har gjort är att man har konstaterat att alla våra tre grannländer införde besöksrestriktioner redan i anslutning till det första covidrelaterade dödsfallet. Men när detta skedde i var det efter de andra länderna. Då var det mer än 100 personer som hade avlidit vid svenska äldreboenden. Jag vill därför fråga ministern: Hur kommer det sig att var sist ut med denna åtgärd för att minska smittspridningen inom äldreomsorgen? : Fru ordförande! Tack, , för frågan! uppmanade kommunerna att avråda från besök. Det var förstås en uppmaning till verksamheterna att avråda från besök men också till oss alla att inte göra besök i äldreomsorgen. Min bild och min uppfattning är att det följdes. Om det sedan kallas för nationellt förbud i några länder eller att vi har avrått i hela vårt land kan man naturligtvis diskutera, men effekten vill jag påstå var densamma. , dagen efter, fick vi det första dödsfallet i , så jag vill inte påstå att vi var ute sent med att inse att vi kunde ha ett besöksförbud. Men låt mig också påminna om det som tyvärr är ett faktum, att även med ett besöksförbud – både avrådan och det nationella besöksförbudet – har smitta kommit in och kunnat spridas på våra särskilda boenden. som jag känner att det var ett viktigt beslut – det var svårt, vi kunde inte göra annat – har det inte varit lösningen eller svaret eller kunnat se till att smittan med det stoppades vid ytterdörren, tyvärr. (SD): Ordförande! Tack, ministern, för svaret! Ska jag tolka det som att det var ett aktivt val av regeringen att vänta de med att införa besöksrestriktioner? : Fru ordförande! Tack, , för följdfrågan! Mitt svar ska tolkas som att vi var väldigt angelägna om att skydda våra Eftersom våra kommuner kunde avråda från besök uppnådde vi samma effekt. Ett besöksförbud är väldigt ingripande. Det känner väl till. Det är inget beslut som man kan fatta . Men en avrådan kan man fatta beslut om väldigt snabbt, och vi var angelägna om ett snabbt agerande. Därefter var det en dialog med Kommuner och Regioner, med och med om hur vi skulle hantera frågan, om att titta på konsekvenser och om hur vi skulle behöva följa upp detta. När de inkom med en hemställan och kände sig säkra på att det fanns en juridisk oklarhet såg vi till att ta fram förslag som skulle möta det behov som kommunerna hade. Men svaret ska förstås som att det ledde till ett snabbt agerande och till att viinte hade öppna äldreboenden utan tvärtom. Det var inte möjligt att göra besök . Men det räckte dessvärre inte med ett besöksförbud för att se till att hålla smittan helt borta. (C): Ordförande! Tack, statsrådet, för svaren så här långt! Jag vill fokusera på regeringens behandling av grundlagsfästa rättigheter och friheter, inte minst religionsfriheten som är en absolut rättighet i regeringsformen. Vilka överväganden har regeringen gjort i samband med pandemilagen när det gäller just religionsfriheten? Trots att remissvar kom in från både och kristna råd har regeringen över huvud taget inte behandlat den friheten i propositionen. Det har fått väldigt stora konsekvenser. Som statsrådet påpekade har kommit med centrala beslutsrekommendationer. Men de tar ju bara epidemiologiska hänsyn. De tar inte hänsyn till vilken påverkan restriktioner får på grundlagsfästa fri- och rättigheter. Jag vill därför be statsrådet redogöra för övervägandena kopplat till den här absoluta friheten. : Fru ordförande! Tack, , för en jätteviktig fråga! Man ska inte gradera ledamöternas frågor, men jag tycker verkligen att det är en viktig och väldigt svår fråga.