bet · H801JuU22 · 2021-03-18 00:00:00 — Utökade kontroll- och stödmöjligheter avseende skyddstillsynsdömda Utskottet ställer sig bakom regeringens förslag om ändringar i och . Förslagen innebär bl.a. att skyddstillsyn ska vara förenad med övervakning om inte annat beslutas och att möjligheten att föreskriva villkor om var den dömde ska vistas eller inte får vistas görs tydligare. Vidare ska Kriminalvården kunna fatta beslut om elektronisk övervakning av den dömde för att kontrollera att en föreskrift följs. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Vidare föreslår utskottet två tillkännagivanden till regeringen med anledning av motionsyrkanden. Utskottet anser att möjligheterna att undanröja en skyddstillsyn till följd av misskötsamhet ska utökas. Utskottet vill även att regeringen ska återkomma med ett förslag om vistelseförbud. När det gäller dessa tillkännagivanden finns det två reservationer (S, V, MP). Utskottet föreslår att ska avslå övriga motionsyrkanden. I betänkandet finns totalt fem reservationer (S, M, SD, C, V, KD, L, MP). Proposition 2020/21:85 Utökade kontroll- och stödmöjligheter avseende skyddstillsynsdömda. Sju yrkanden i följdmotioner. Fyra yrkanden i motioner från allmänna motionstiden /21. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Utökade kontroll- och stödmöjligheter avseende skyddstillsynsdömda 1.Undanröjande av skyddstillsyn, punkt 2 (S, V, MP) 2.Interimistiska beslut om omhändertagande, punkt 3 (M, KD, L) 3.Utvärdering och översyn av påföljden skyddstillsyn, punkt 4 (C) 4.Avveckling av övervakningsnämnderna, punkt 5 (SD) 5.Vistelseförbud, punkt 6 (S, V, MP) Bilaga 1 Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden /21 Bilaga 2 Regeringens lagförslag Utskottets förslag till riksdagsbeslut antar regeringens förslag till 1. lag om ändring i , 2. lag om ändring i . Därmed bifaller proposition 2020/21:85 punkterna 1 och 2. ställer sig bakom det som utskottet anför om utökade möjligheter att undanröja en skyddstillsyn till följd av misskötsamhet och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3858 av m.fl. (M) yrkande 1 och 2020/21:3861 av m.fl. (SD) yrkande 1. Reservation 1 (S, V, MP) Interimistiska beslut om omhändertagande 2020/21:3858 av m.fl. (M) yrkande 2. Reservation 2 (M, KD, L) Utvärdering och översyn av påföljden skyddstillsyn 2020/21:3862 av och (båda C). Reservation 3 (C) 2020/21:3861 av m.fl. (SD) yrkande 2. Reservation 4 (SD) ställer sig bakom det som utskottet anför om vistelseförbud och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3271 av m.fl. (L) yrkande 40, 2020/21:3302 av m.fl. (M) yrkande 3, 2020/21:3365 av m.fl. (M) yrkande 3, 2020/21:3405 av m.fl. (KD) yrkande 31 och 2020/21:3863 av m.fl. (KD) yrkandena 1 och 2. Reservation 5 (S, V, MP) Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (KD), (M), (S), (SD), (S), (C), (V), (M), (SD), (S), (S), (L), (SD), (MP), (KD) och (M). I proposition 2020/21:85 Utökade kontroll- och stödmöjligheter avseende skyddstillsynsdömda föreslår regeringen att antar de förslag till ändringar i och som lagts fram i propositionen. Regeringens förslag till riksdagsbeslut återges i bilaga 1. Regeringens lagförslag finns i bilaga 2. Fyra motioner har väckts med anledning av propositionen. I betänkandet behandlar utskottet även fyra motioner från allmänna motionstiden /21. Förslagen i motionerna finns i bilaga 1. Utökade kontroll- och stödmöjligheter avseende skyddstillsynsdömda Utskottets förslag i korthet antar regeringens förslag till ändringar i och . Förslagen innebär bl.a. att skyddstillsyn ska vara förenad med övervakning om inte annat beslutas och att möjligheten att föreskriva villkor om var den dömde ska vistas eller inte får vistas görs tydligare. ställer sig bakom det som utskottet anför om utökade möjligheter att undanröja en skyddstillsyn till följd av misskötsamhet och tillkännager detta för regeringen. Därmed bifaller ett motionsyrkande och bifaller delvis ett annat motionsyrkande. ställer sig bakom det som utskottet anför om vistelseförbud och tillkännager detta för regeringen. Därmed bifaller sex motionsyrkanden. avslår övriga motionsyrkanden om bl.a. interimistiska beslut om omhändertagande och avveckling av övervakningsnämnderna. Jämför reservation 1 (S, V, MP), 2 (M, KD, L), 3 (C), 4 (SD) och 5 (S, V, MP). Enligt 28 kap. 1 § får rätten döma till skyddstillsyn för ett brott för vilket påföljden inte bedöms kunna stanna vid böter. Skyddstillsyn får förenas med dagsböter, föreskrift om samhällstjänst eller fängelse i lägst och högst (28 kap. 2–3 §§). Skyddstillsyn fortgår under en prövotid av från den dag då påföljden börjar verkställas (28 kap. 4 §). Vid val av påföljd ska rätten som skäl för skyddstillsyn beakta om det finns anledning att anta att denna påföljd kan bidra till att den tilltalade avhåller sig från fortsatt brottslighet (30 kap. 9 § första stycket ). I lagrummets andra stycke räknas upp vilka särskilda skäl för skyddstillsyn i stället för fängelse som rätten kan beakta, bl.a. om den tilltalade undergår behandling för missbruk eller annat förhållande som kan antas ha samband med hans eller hennes brottslighet (andra punkten). Om den dömde allvarligt har åsidosatt sina skyldigheter och det kan antas att sådana åtgärder som övervakningsnämnden får vidta blir utan verkan ska nämnden begära att åklagare vid domstol för talan om att skyddstillsynen ska undanröjas. Åklagare får självmant väcka sådan talan om det handlar om misskötsamhet vid s.k. kontraktsvård (28 kap. 8 § ). Förstärkning av återfallsförebyggande åtgärder vid skyddstillsyn Regeringen bedömer att det finns ett behov av att förstärka de återfallsförebyggande åtgärder som kan vidtas under verkställigheten av skyddstillsyn. Möjligheterna för Kriminalvården att vidta kontroll- och stödåtgärder för skyddstillsynsdömda bör enligt regeringen som utgångspunkt motsvara de som gäller för villkorligt frigivna och följa samma beslutsordning. Ändring av föreskrifter om samhällstjänst Ett av syftena med reformen av villkorlig frigivning var att flytta beslutsrätten för olika frågor från övervakningsnämnden till Kriminalvården för att skapa ett mer flexibelt system. Det bör enligt regeringen gälla även när påföljden är skyddstillsyn. Regeringen konstaterar att det normalt är Kriminalvården som har bäst kunskap om klientens behov och hur verkställigheten av skyddstillsynen fungerar i det enskilda fallet. Inom finns också kompetens och erfarenhet av att göra de överväganden och bedömningar som behövs inför ett beslut att ändra eller upphäva en föreskrift om samhällstjänst. Regeringen föreslår därför att Kriminalvården, i stället för övervakningsnämnden, ska kunna ändra eller upphäva en föreskrift om samhällstjänst när det finns skäl till det. Precis som vad numera gäller för villkorligt frigivna anser regeringen att det för skyddstillsynsdömda finns skäl att förtydliga att det är behovet av övervakning som ska styra övervakningstidens längd. Regeringen föreslår därför att reglerna om övervakningstid vid skyddstillsyn ändras så att övervakningen inte upphör automatiskt utan löper vidare om inte annat beslutas. Övervakningstiden får dock inte understiga . Vidare föreslås att det ska vara Kriminalvården som i stället för övervakningsnämnden beslutar i frågor om övervakning sedan domstolen avgjort målet. Till följd av förslagen kan de särskilda reglerna som gäller för förlängning av övervakningstiden tas bort, vilket leder till vissa följdändringar. Särskilda föreskrifter under skyddstillsynen Regeringen föreslår att särskilda återfallsförebyggande föreskrifter som kan ges till villkorligt frigivna också ska kunna ges till skyddstillsynsdömda. Vidare föreslås att Kriminalvården, i stället för som övervakningsnämnden, ska bli behörig att besluta om särskilda föreskrifter. Regeringen framhåller i propositionen att det är viktigt att de särskilda föreskrifter som har beslutats för en person som dömts till skyddstillsyn omprövas löpande utifrån dennes behov av kontroll och stöd. Kriminalvården ska därför ha rätt att ändra tidigare beslut om föreskrifter och besluta nya föreskrifter när det finns skäl till det. Enligt 26 kap. 16 § andra stycket 7 finns efter villkorlig frigivning en möjlighet att ge den övervakade föreskrifter om vistelseort. En motsvarande föreskriftsrätt finns när det gäller skyddstillsynsdömda i 28 kap. 6 a § första stycket 1 . I propositionen föreslår regeringen en komplettering av föreskriftsrätten så att en föreskrift, utöver vistelseort, får avse även andra anvisningar om på vilka platser eller inom vilka områden den som är villkorligt frigiven eller dömd till skyddstillsyn ska vistas eller inte får vistas. Regeringen framhåller att det faktum att förtydligandet görs som en åtgärd för att möta de utmaningar som gängkriminaliteten innebär ska inte tolkas som att föreskrifter av detta slag inte kan ges för andra kategorier av dömda. Regeringen ser därför inte anledning till att begränsa föreskriftsrätten till att avse vissa brottstyper. Avgörande är att den dömde har behov av åtgärden till följd av sina personliga förhållanden. Beslut om elektronisk övervakning Regeringen anser att det är lämpligt att det även när det gäller skyddstillsynsdömda införs möjligheter till elektronisk övervakning av att meddelade föreskrifter följs. Regeringen gör dock bedömningen att rätten inte ska kunna besluta om elektronisk övervakning i samband med domen på skyddstillsyn. Enligt förslaget får Kriminalvården en möjlighet att besluta om elektronisk övervakning för att kontrollera en föreskrift som domstolen har meddelat eller som Kriminalvården själv har meddelat sedan domstolen skilt sig från målet genom domen på skyddstillsyn. Förutsättningarna för elektronisk övervakning vid villkorlig frigivning och vid skyddstillsyn ska överensstämma. Vidare ska Kriminalvården löpande ompröva behovet av elektronisk övervakning. Den nu gällande rätten för övervakaren att meddela anvisningar om hur en särskild föreskrift ska verkställas i ett särskilt fall ska enligt regeringen finnas kvar. Övervakaren ska också, med undantag för beslut om elektronisk övervakning, få tillfälligt jämka beslutade föreskrifter. Regeringen föreslår att det ska vara Kriminalvården, i stället för som övervakningsnämnden, som ska besluta om åtgärder med anledning av misskötsamhet under skyddstillsyn. Vid misskötsamhet ska Kriminalvården ha rätt att besluta om särskilda föreskrifter, besluta om elektronisk övervakning, ställa den dömde under övervakning och utse ytterligare personer att biträda vid övervakningen. Om det inte bedöms tillräckligt ska Kriminalvården få besluta om en varning. Har den dömde på ett allvarligt sätt brutit mot vad som gäller för honom eller henne och kan det antas att han eller hon inte kommer att rätta sig genom någon sådan åtgärd som Kriminalvården kan vidta, ska myndigheten begära att åklagare vid domstol för talan om att skyddstillsynen ska undanröjas. Om rätten anser att det inte finns tillräckliga skäl för att undanröja en dom på skyddstillsyn ska den enligt regeringens förslag i stället kunna vidta åtgärder i samma utsträckning som Kriminalvården, inklusive att besluta om elektronisk övervakning. Regeringens bedömning är att reglerna om omhändertagande och hämtning inte bör ändras. Det innebär att det endast är domstolen eller övervakningsnämnden som är behöriga att fatta beslut om omhändertagande. I sitt remissvar till regeringen framförde Kriminalvården att detta innebär att myndigheten kommer att ha små möjligheter att snabbt reagera på och vidta åtgärder med anledning av en överträdelse av exempelvis en föreskrift om vistelseförbud som sker . Myndigheten föreslog därför att Kriminalvården skulle ges möjlighet att fatta beslut om omhändertagande eller att organisationen för övervakningsnämnderna förändras så att nämnden finns tillgänglig dygnet runt för att fatta beslut om omhändertagande. Regeringen instämmer i Kriminalvårdens uppfattning att det är mycket angeläget att det finns förutsättningar för en snabb och tydlig reaktion när ett brott mot villkoren för en frivårdspåföljd konstateras. Enligt regeringen finns det dock inte något beredningsunderlag i lagstiftningsärendet för att ge Kriminalvården möjlighet att fatta beslut om omhändertagande. Regeringen föreslår därför inte nu någon ändring i bestämmelsen om omhändertagande. Det kan dock finnas anledning för regeringen att återkomma till den frågan i ett annat sammanhang. Regeringen föreslår att Kriminalvårdens beslut i fråga om skyddstillsynsdömda ska kunna överklagas till övervakningsnämnden. beslut ska i sin tur kunna överklagas till allmän domstol. Vidare ges Kriminalvården rätt att överklaga övervakningsnämndens beslut i fråga om återfallsförebyggande åtgärder och åtgärder på grund av misskötsamhet. Den nya lagstiftningen föreslås träda i kraft . De nya bestämmelserna i ska som huvudregel tillämpas på påföljder som har dömts ut före ikraftträdandet. Äldre regler om övervakningstid ska dock gälla i fråga om skyddstillsyn som har dömts ut före ikraftträdandet. I kommittémotion 2020/21:3858 av m.fl. (M) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om utökade möjligheter att undanröja en skyddstillsyn till följd av misskötsamhet. Motionärerna anser att det inte bör krävas att den dömde ”på ett allvarligt sätt” brutit mot vad som gäller för honom eller henne för att skyddstillsynen ska undanröjas. I stället ska det räcka med att den dömde har brutit mot vad som gäller. Möjligheten för Kriminalvården att besluta om t.ex. särskilda föreskrifter eller att meddela varning bör enligt motionärerna behållas, men det ska framgå direkt av lagtexten att dessa möjligheter är förbehållna de fall då den dömdes misskötsamhet är ringa eller annars av mindre betydelse. Även i kommittémotion 2020/21:3861 av m.fl. (SD) yrkande 1 begärs ändrade krav för undanröjande av skyddstillsyn. Motionärerna anser att samtliga överträdelser, såvida de inte är ringa, bör kunna ligga till grund för ett undanröjande av skyddstillsyn. Detsamma ska gälla återkommande ringa överträdelser. I kommittémotion 2020/21:3858 av m.fl. (M) yrkande 2 anser motionärerna att Kriminalvården bör ges möjlighet att fatta interimistiska beslut om omhändertagande. Kriminalvårdens beslut om omhändertagande bör, inom en viss lagstadgad kortare tidsfrist, underställas övervakningsnämndens prövning. I kommittémotion 2020/21:3862 av och (båda C) yrkar motionärerna att det ska tillsättas en utredning för att övergripande utvärdera och se över påföljden skyddstillsyn. Enligt motionärerna bör en sådan utredning även se över konsekvenserna när den som har dömts till skyddstillsyn missköter sig. I kommittémotion 2020/21:3861 av m.fl. (SD) yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om att avveckla övervakningsnämnderna och överföra deras ansvar till Kriminalvården. I kommittémotion 2020/21:3863 av m.fl. (KD) yrkande 1 och 2 begärs att vistelseförbud ska kunna utdömas som påföljd och att vistelseförbudet ska kunna gälla längre än strafftiden. Motsvarande begäran framförs i partimotion 2020/21:3365 av m.fl. (M) yrkande 3 och i kommittémotionerna 2020/21:3271 av m.fl. (L) yrkande 40, 2020/21:3302 av m.fl. (M) yrkande 3 och 2020/21:3405 av m.fl. (KD) yrkande 31. Vid behandlingen av motioner från allmänna motionstiden /18 avstyrkte utskottet ett motionsyrkande om att kunna döma till vistelseförbud för en person som döms för allvarlig gängrelaterad brottslighet (bet. 2017/18:JuU14 s. 72 f.). följde utskottets förslag (rskr. 2017/18:240). Liknande motionsyrkanden behandlades vid beredningen av proposition 2018/19:77 Förstärkta återfallsförebyggande åtgärder vid villkorlig frigivning (bet. 2018/19:JuU25 s. 7 f.). I betänkandet konstaterade utskottet att det redan var möjligt att besluta föreskrifter om vistelseort, vilka t.ex. kan innehålla ett förbud för den frigivne att vistas på en viss plats eller inom ett särskilt angivet område. Det hade enligt utskottet inte framkommit något som gav anledning att införa ytterligare möjligheter att besluta om vistelseförbud för den som dömts för brott. följde utskottets förslag (rskr. 2018/19:228). Utskottet föreslog i betänkande 2019/20:JuU26 ett tillkännagivande om att regeringen bör återkomma med ett förslag om vistelseförbud. Utskottet anförde följande (s. 70): I fråga om vistelseförbud finner utskottet att detta kan vara en lämplig åtgärd för att minska kriminellas möjlighet att använda sitt våldskapital som en maktfaktor i ett bostadsområde. Det är ett problem att personer med anknytning till kriminella grupperingar, som har gjort sig skyldig till upprepad brottslighet, efter avtjänat fängelsestraff kan återvända till det område där han eller hon begått brotten. Utskottet finner förvisso att det förslag som har lämnats i en promemoria om möjligheter till tydligare villkor angående var en villkorligt frigiven person får vistas är ett steg i rätt riktning för att komma till rätta med detta. Det är dock inte tillräckligt. Enligt utskottet bör t.ex. överträdelse av ett vistelseförbud vara straffbart. Regeringen bör därför låta utreda ett vistelseförbud för personer som har begått upprepad brottslighet och som har anknytning till kriminella grupperingar, i syfte att motverka och bryta upp dessa grupperingar. Utskottet föreslår att tillkännager detta för regeringen. följde utskottets förslag (rskr. 2019/20:258). Enligt uppgift från pågår beredning av tillkännagivandet. Utskottet delar regeringens uppfattning att det finns ett behov av att förstärka de återfallsförebyggande åtgärder som kan vidtas under verkställigheten av skyddstillsyn. Detsamma gäller regeringens bedömning att möjligheterna för Kriminalvården att vidta kontroll- och stödåtgärder för skyddstillsynsdömda som utgångspunkt bör motsvara de som gäller för villkorligt frigivna och följa samma beslutsordning. Enligt utskottet är lagförslagen ändamålsenligt utformade. Utskottet anser därför att av de skäl som anförs i propositionen bör anta regeringens lagförslag. Som framgår ovan innebär regeringens lagförslag att det ska vara Kriminalvården, i stället för som övervakningsnämnden, som ska besluta om åtgärder med anledning av misskötsamhet under skyddstillsyn. Har den dömde på ett allvarligt sätt brutit mot vad som gäller för honom eller henne och kan det antas att han eller hon inte kommer att rätta sig genom någon sådan åtgärd som Kriminalvården kan vidta, ska myndigheten begära att åklagare vid domstol för talan om att skyddstillsynen ska undanröjas. Utskottet ser positivt på att det kommer att vara Kriminalvården som ska ansvara för att anmäla till åklagare i de fall man anser att en skyddstillsyn bör undanröjas. Däremot anser utskottet att en strängare syn på den dömdes skötsamhet vid verkställighet av skyddstillsyn är påkallad. Skyddstillsyn döms ut som alternativ till fängelse, dvs. som påföljd för gärningar vars straffmätningsvärde egentligen motsvarar ett fängelsestraff. Ur rättssystematisk synpunkt kan skyddstillsyn alltså sägas vara en extra chans att undvika fängelse som rättssystemet ger till den dömde. Detta talar för att i princip ingen misskötsamhet alls bör tolereras för den som vill ha förmånen av en frivårdspåföljd snarare än att avtjäna ett fängelsestraff. Enligt utskottets uppfattning bör det inte krävas att den dömde ”på ett allvarligt sätt” brutit mot vad som gäller för honom för att skyddstillsynen ska kunna undanröjas. I stället ska det räcka med att den dömde har brutit mot vad som gäller. Möjligheten för Kriminalvården att besluta om t.ex. särskilda föreskrifter eller att meddela varning bör behållas, men det bör framgå direkt av lagtexten att dessa möjligheter är förbehållna de fall då den dömdes misskötsamhet är ringa eller annars av mindre betydelse. Detta bör tillkännage för regeringen. Därmed tillstyrker utskottet motion 2020/21:3858 (M) yrkande 1 och tillstyrker delvis motion 2020/21:3861 (SD) yrkande 1. I motion 2020/21:3858 (M) yrkande 2 begär motionärerna att Kriminalvården ska ges möjlighet att fatta interimistiska beslut om omhändertagande. Utskottet delar motionärernas uppfattning att det är mycket angeläget att det finns förutsättningar för en snabb och tydlig reaktion när ett brott mot villkoren för en frivårdspåföljd konstateras. Regeringen anför i propositionen att det inte finns något beredningsunderlag i lagstiftningsärendet för att ge Kriminalvården möjlighet att fatta beslut om omhändertagande och föreslår därför inte i förevarande ärende någon ändring i bestämmelsen om omhändertagande. Däremot framhåller regeringen att det kan finnas anledning för regeringen att återkomma till den frågan i ett annat sammanhang. är således uppmärksammad och utskottet utgår från att regeringen kommer att bevaka frågan. Mot den bakgrunden saknas det enligt utskottets mening anledning för att göra ett sådant tillkännagivande som föreslås i motionen. Motionsyrkandet avstyrks därför. Motionärerna i motion 2020/21:3862 (C) anser att de nu föreslagna lagändringarna är ett steg i rätt riktning men ser ändå ett behov av att mer övergripande utvärdera och se över påföljden skyddstillsyn. Utskottet, som konstaterar att de nu behandlade lagförslagen medför en betydlig förstärkning av de återfallsförebyggande åtgärder som kan vidtas under verkställigheten av skyddstillsyn, finner inte skäl för att ta ett sådant initiativ till översyn som begärs i motionen. Motionen avstyrks därför. Utskottet ser inte heller skäl för att vidta någon åtgärd med anledning av yrkandet om att avveckla övervakningsnämnderna som framställs i motion 2020/21:3861 (SD) yrkande 2. Det förslag som lämnas i propositionen om att tydliggöra möjligheten att föreskriva villkor om var den som är villkorligt frigiven eller dömd till skyddstillsyn ska vistas eller inte får vistas är ett steg i rätt riktning men enligt utskottets mening inte tillräckligt. Som framgår ovan har också tidigare riktat ett tillkännagivande till regeringen om införande av ett mer omfattande vistelseförbud. För att motverka kriminella grupperingar och komma åt de lokalt knutna kriminella gängen som bl.a. finns i storstädernas förortsområden behöver det införas en ny form av påföljd, vistelseförbud. Vistelseförbudet ska kunna aktualiseras för personer som har begått upprepad brottslighet och som har anknytning till kriminella grupperingar. Det skulle innebära att den som döms förbjuds att vistas i ett visst geografiskt område . Vistelseförbudets längd bestäms vid straffmätningen och ska kunna gälla längre än strafftiden. Vidare ska det vara straffbart att överträda ett vistelseförbud. Mot denna bakgrund finns det enligt utskottet anledning för att göra ett nytt tillkännagivande till regeringen. Regeringen bör således återkomma med ett förslag som tillgodoser det som utskottet har anfört. Utskottet föreslår att tillkännager detta för regeringen. Därmed tillstyrker utskottet motionerna 2020/21:3271 (L) yrkande 40, 2020/21:3302 (M) yrkande 3, 2020/21:3365 (M) yrkande 3, 2020/21:3405 (KD) yrkande 31 och 2020/21:3863 (KD) yrkandena 1 och 2. Undanröjande av skyddstillsyn, punkt 2 (S, V, MP) av (S), (S), (S), (V), (S), (S) och (MP). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: 2020/21:3858 av m.fl. (M) yrkande 1 och 2020/21:3861 av m.fl. (SD) yrkande 1. Regeringens lagförslag innebär att det kommer att vara Kriminalvården som ska ansvara för att anmäla till åklagare i de fall man anser att en skyddstillsyn bör undanröjas, vilket vi ser positivt på. Förslaget syftar bl.a. till att främja snabbhet och flexibilitet i beslutsfattandet. Någon förändring i sak av under vilka förutsättningar en begäran om undanröjande av en skyddstillsyn ska göras föreslås inte. Undanröjande av skyddstillsyn är en mycket allvarlig åtgärd och det yttersta medlet vid misskötsamhet. Det bör därför vara förbehållet de allvarligare fallen. Enligt vår mening är lagstiftningen i denna del väl avvägd och det saknas därför skäl att bifalla motionsyrkandena. Interimistiska beslut om omhändertagande, punkt 3 (M, KD, L) av (KD), (M), (M), (L), (KD) och (M).