bet · H801KU20d3 · 2021-01-01 00:00:00 — Det har väl att göra med att statliga myndigheter ibland befinner sig lite långt borta från verksamheten. (C): Jag tackar för redogörelsen så här långt. Jag skulle gärna vilja få en mer övergripande bild av hur SKR uppfattade situationen med nationell samordning kring intensivvårdsplatserna dels , dels . Jag tänker på mötet med där SKR berättade om att ni hade åstadkommit en nationell kontaktyta. Speglar detta på något sätt hur ni uppfattade att samordningen har skett? : Man behöver återigen understryka det faktum att samordningen som har skett inte har skett via utan den har skett via regionerna. Man beslutade sig för att rigga en nationell samordning av intensivvårdsplatserna. har här beskrivit att de har träffats regelbundet ; i mer pressade situationer med dagliga avstämningar, och kunnat gå ned lite i mängd. igen och träffas man . Man rapporterar data via . Det är samma källa som använder, men innan data går in till kommer den till regionernas samordning för intensivvårds- platser så att man tar del av samma data. Samordningen har skett via regionerna där har haft två personer, en representant från och en från , som har hållit ihop samordningen . Sedan är det regionernas samordnare för intensivvårdsplatser som i dialog har bedömt var det finns behov av att flytta och har i så fall arrangerat flytt av patienter. har haft en viktig roll vid hemställan om transportmöjligheter, där regionerna har fått stöd från Försvarsmakten. Men det är regionerna som bemannar den medicinska kompetensen och Försvarsmakten till exempel transportkompetensen. En sak som börjat fungera väl är att vi har fått bättre stöd i kortsiktiga prognoser från . Man har börjat titta med stöd av befintliga data och omvärldsspaning på hur smittspridningen har sett ut i andra delar av landet och tillsammans med tagit fram kortsiktiga lägesbilder. Det hade gärna fått vara på plats , men inför tredje vågen fungerar det väl. Samverkan med när man nu har hittat sina roller har fungerat bättre. Det är genomgående för den samverkan som regionerna har riggat för skyddsutrustning, läkemedel och intensivvårdsplatser att myndigheten har en stödjande roll och regionerna är operativa. (V): Jag har fått svar på mina frågor. Skånberg (KD): Jag har fått svar på mina frågor. (L): Bara ett förtydligande. Sade att man igen lyfter upp frågan huruvida man ska flytta personal kontra flytta patienter? Är det nu ett etablerat sätt att arbeta; så att organisationen har ett lugn i detta? : Det jag hänvisar till är de avtal som vi har skapat mellan oss och de fackliga organisationerna i form av krislägesavtal. De kom på plats som en konsekvens av skogsbränder och liknande där det fanns ett behov av att flytta personal från olika delar av landet. Det skiljer sig från den här situationen där man väljer en annan väg, nämligen att inte flytta personal utan att flytta patienterna. Det var det jag ville tydliggöra. (MP): Jag har fått svar på mina frågor. Ordföranden: Då har vi gått igenom samtliga ärenden och haft möjlighet att ställa frågor och få svar. Vi tackar samtliga från SKR för möjligheten för utskottet att få ställa frågor. Klockan är , och ajournerar sitt sammanträde. : Tack för att vi fick komma hit. Bilaga B3 nationell testkoordinator Granskningsärende 4, 9 (delvis) och 19 – Utökad testning och smittspårning (se avsnitt 5.2) Ordföranden: är , och utskottet återupptar sitt sammanträde. Vi har en offentlig utfrågning med anledning av KU:s granskning av regeringens hantering av coronapandemin. Vi har då bett , tidigare nationell testkoordinator, att komma och svara på utskottets frågor i ärendena som på KU-språk heter G4, G9 (delvis) och G19. Det handlar om åtgärder för ökad testning och smittspårning. Först och främst är du hjärtligt välkommen hit. Vi är glada över att du vill komma och svara på utskottets frågor. Jag ska också säga att det inte är du som är föremål för granskning, utan det är regeringen och statsråden. Det här görs för att vi i utskottet ska inhämta information i vår granskning. Detta sänds direkt – det kan vara bra att veta. När du, , har hållit din inledning kommer ledamöterna att få ställa frågor. Då är det partierna i storleksordning. Det kommer jag att hålla reda på. I övrigt ska vi veta att vi har en skarp sluttid, som är . Men med det sagt är du återigen varmt välkommen. : God förmiddag! Jag är läkare, professor, på . Jag har varit rektor för och universitetskansler. till sista hade jag en tjänst som generaldirektör i med placering vid . Där gjorde jag flera utredningar åt regeringen. Jag skrev bland annat en SOU om reglering av yrket undersköterska. Jag skrev också en departementsintern utredning om medicinsk etik, som blev klar . Då var det en månad kvar på mitt förordnande. Det var alltså då som jag blev kontaktad av statsrådet . Ministern påpekade vid den kontakten att jag hade kompetens inom det medicinska området och att jag kunde hälso- och sjukvårdssektorn. Och därför undrade hon om jag kunde ta på mig rollen som testkoordinator. Hon underströk att vi måste utöka testningen av covid-19. Det gick helt enkelt för långsamt. Mitt uppdrag blev att för det första föra dialog med regionerna för att se till att vi snabbt skulle kunna utöka testkapaciteten och för det andra att utröna vilka hinder som fanns och som gjorde att det gick så pass långsamt som det gick. Det var dessa två uppgifter som jag hade. Efter att ha arbetat i kunde jag konstatera att teststrategi inte gick ut på att använda testning som ett brett verktyg att trycka ned smittan utan att testa patienter som skulle läggas in på sjukhus och vårdpersonal, för att skydda hälso- och sjukvården. Man kan läsa i nationella strategi version 3, som kom ut : rekommenderar att man stannar hemma vid symtom som kan vara tecken på covid-19 för att inte riskera att sprida smittan vidare. finns i princip inget medicinskt behov för en enskild individ att veta om den akuta infektionen är covid-19. Jag insåg att vår strategi med dessa fyra prioritetsgrupper, varav prioritetsgrupp 1 och 2 var ungefär så långt som man hade kommit , inte kommer att hjälpa oss att få ned smittan och antalet personer som insjuknar. Så jag drog slutsatsen att måste göra som man har gjort i många andra länder vid , att testa alla med symtom för att trycka ned smittan så mycket som möjligt, det vill säga använda testning, isolering och smittspårning som ett verktyg att bekämpa smittspridningen. Jag pratade med generaldirektör på om detta mot . Jag informerade departementet om mitt förslag att vimåste lägga om strategin och börja testa bredare. Jag uppfattade att departementet var positivt. Jag skickade senare ett sms till för att understryka det som vi hade diskuterat. Och han skrev i ett sms svar till mig : Jo, det är dags. , det vill säga på presskonferensen meddelar statsrådet att vi har en ny teststrategi. Alla med coronasymtom kommer att erbjudas kostnadsfri provtagning, och antikroppstestningen utökas, enligt ministern. meddelade hon att de prioritetsgrupper som man tidigare haft inte längre gällde. Det meddelades också att regeringen avsatte 5,9 miljarder för denna utökade testning. Mitt förordnande, som ni säkert vet, gick ut . Departementet och ville att jag skulle fortsätta i rollen som testkoordinator efter och då bli placerad på Folkhälsomyndig- heten. Jag gjorde bedömningen att jag skulle få en mycket märklig roll, som då skulle vara utan befogenheter och mandat eftersom det redan fanns en organisation för testning på . Jag avböjde därför erbjudandet om att fortsätta. Jag kände att jag trots den korta tiden hade gjort en insats genom att identifiera flaskhalsar och framför allt medverka till att teststrategin lades om i . Ordföranden: tack för detta. (S): Tack för inledningen, ! Du nämnde här på slutet, som jag fastnade lite vid, att ditt förordnande tog slut men att det fanns en önskan om att du skulle fortsätta inom . Vi har tidigare i vårt underlag kunnat läsa att inte hade efterfrågat den här tillsättningen av en testkoordinator, såsom ditt uppdrag var. Vad var anledningen till att man önskade att du skulle fortsätta med placeringen på ? Du har ju varit väldigt tydlig med att du inte såg ett behov av att fortsätta utifrån den roll som du hade. Men skulle du kunna utveckla detta lite grann? : Från sida uttryckte man att man gärna såg att jag fortsatte. Jag tror att man såg att detta var en väldigt komplex fråga då. Det fanns väldigt många trådar att dra i. Jag hade ju suttit i dagliga samtal med regionerna och företrädarna i regionerna för att bilda mig en uppfattning om hur långt de hade kommit. Det gjorde jag då tillsammans med personer på . Jag tror att man såg att det behövdes personer som helt enkelt jobbade med detta. Att jag kom fram till det beslut som jag gjorde berodde väldigt mycket på att det nästan skulle bli någon form av dubbelkommando, eftersom det redan fanns en ansvarig person på . (M): Tack för den redogörelsen hitintills! I uttalade du bland annat att det inte handlar om brist på resurser utan att inte låg på tillräckligt samt att borde ha gått till regeringen mycket tidigare. Du har även uppgett i andra intervjuer att övergav testning och smittspårning som en strategi . Det var efter att WHO hade gått ut och ändå upprepat ett väldigt enkelt budskap om att testa, testa, testa. Men följde inte det utan valde den här andra strategin. Med den insyn som du har haft från när du kom in i det här senare, hur är din bild av hur det här kom sig? Och vilken instans var det egentligen som fattade det här beslutet om att överge testning och smittspårning? Låg det på regeringen, eller på , eller hur landade man i det beslutet? : Det var flera frågor. Men jag ska börja där du började, alltså brist på resurser. Det uttalandet baserade jag på att det var en av de saker som statsrådet verkligen underströk när jag började jobba med detta, att regeringen är beredd att avsätta så mycket resurser som behövs för att vi ska få det här på plats. Sedan när jag genomförde ett av mina uppdrag, nämligen att identifiera var flaskhalsarna fanns någonstans, visade det sig att det var väldigt mycket logistiken runt omkring testningen som inte riktigt hade kommit på plats i . Själva analyskapaciteten fanns. kunde vi analysera så mycket som över 100 000 prover . Men däremot logistiken att få ut testkit, att registrera, att ha kompatibla it-system för testresultatet med journalsystem och så vidare, alla de sakerna fungerade inte – transporter av prover och så vidare. Det varierade mellan regionerna hur långt man hade kommit och exakt var flaskhalsarna satt. Det var en väldigt komplex bild som framkom. Du var också inne på att lade om teststrategin runt den 12–. Jag kan inte svara på vad som föregick det. Det jag kan konstatera är att meddelade att man lade om teststrategin från att testa, smittspåra och isolera till att enbart testa personer som skulle läggas in på sjukhus och vårdpersonal. Men jag vet inte hur de diskussionerna var – vad som försiggick, vilka underlag man hade och så vidare. I efterhand kan man konstatera att vi hade väldigt få fall i då – 460 fall – när man lade om teststrategin, framför allt i . En sak som jag har funderat på är att man skulle ha kunnat överväga att differentiera rekommendationerna med testning. Och de regioner som nästan inte hade några fall alls skulle naturligtvis ha kunnat fortsätta med att testa, smittspåra och isolera. valde man inte det. Huruvida man diskuterade det eller inte kan jag inte svara på, utan man gick i stället ut med en nationell rekommendation. Jag vet inte om det var svar på dina frågor. (M): Kopplat till bristerna i logistiken, vet du om det sedan gjordes något för att lösa det? Vi vet att Försvarsmakten gick in och hjälpte till med logistik – det hörde vi här – kring flytt av patienter exempelvis och att staten hade en roll där. Fanns det den typen av lösningar även i den här logistikfrågan? : Logistikproblematiken handlar ju om allting från att det var brist på testmaterial och testpinnar, till vem som skulle transportera proverna och till it-lösningar som inte heller fanns på plats. Där gjorde, som jag kan bedöma det, en stor insats genom att vi satt i dialog med regionerna och gav råd om vart man kunde vända sig, vad som fungerade i de regioner som hade kommit längst och så vidare. Men återigen är det klart att bilden var väldigt olika i regionerna. Lite grann var det att alla regioner skulle uppfinna hjulet själva, så att säga. Men det som gjordes från var verkligen att försöka stötta regionerna i att få till den här logistiken. (SD): Tack för redogörelsen! Generaldirektören för sa att det inte fanns någon anledning att testa sig annat än för att veta om man har sjukdomen eller inte så att man kan återgå till arbete. Men det finns faktiskt en annan anledning att testa, och det är för att göra smittspårning på den som man har testat. höll ju fast vid dessa prioriteringsgrupper 1 och 2. Vad tror du var anledningen till att de höll fast vid dem och inte började med en mer bred smittspårning? Var det just det här logistikproblemet, eller var det för att det på något sätt, såsom generaldirektören uttryckte, inte fanns någon anledning att veta om man har covid-19 eller inte? Det viktiga är att man isolerar sig. Det finns ju, som jag sa tidigare, faktiskt en anledning att smittspåra de personerna. Var det logistiken som kanske gjorde att man inte ville, att man tyckte att man inte kommer att mäkta med? Eller var det någonting annat? : Jag kan bara uttala mig från min horisont, det som jag noterade och alla de kontakter som jag hade . Det var helt klart och tydligt då att regionerna följde Folkhälsomyndig- hetens rekommendationer. Och rekommendationerna från Folkhälsomyndig- heten då var att man skulle testa prioritetsgrupp 1 och 2. Man skrev, som jag redovisade, att det inte fanns någon medicinsk indikation för att testa brett. Det som också diskuterades under min period var att när man skulle komma ned i prioritetsgrupp 3 handlade det om personer med samhällsviktig funktion. Och handlade det om att testa vissa av dem för att de i så fall skulle kunna komma tillbaka till arbetet. var rekommendationen från inte att man skulle använda testningen för att trycka ned smittan utan snarare för att skydda hälso- och sjukvården och få tillbaka folk i arbete. Det betyder att det inte fanns något riktigt incitament för regionerna att väldigt snabbt bygga upp testkapaciteten och framför allt smittspårningen. Jag tittade framför allt på och när jag kom fram till att vi nog måste lägga om strategin. De testade ju brett och smittspårade och isolerade . Både i och i hade man byggt upp den kapaciteten. I och med att vi hade en annan strategi byggde vi inte upp kapaciteten så snabbt som man hade gjort i andra länder. Det argument som jag hade i mina diskussioner med generaldirektören och också med departementet handlade väldigt mycket om att vi såg att siffror inte gick ned som de gjorde i till exempel våra nordiska grannländer. Sedan vet vi alla att det är svårt att jämföra. Men min bedömning, som jag redovisade initialt, var att vi borde använda alla verktyg vi hade för att försöka trycka ned smittan. Det var därför jag initierade den diskussionen. Och glädjande nog var och departementet positiva, och ministern gick ut och meddelade att vi då lade om strategin. Jag hoppas att det var ett någotsånär svar på din fråga. (C): Tack, , för redogörelsen och för att du har kommit hit! Jag har inga ytterligare frågor efter din föredragning. (V): Det är lite oklart för mig vad som egentligen var ditt uppdrag. Jag förstod det som att du hade fått i uppdrag att föra en dialog med regionerna för att få dem att utöka testningen och att se vad det fanns för flaskhalsar och hinder för att komma längre med testningen. Sedan uppfattade jag det som att du utifrån det gjorde en utvärdering av strategin och om den eventuellt borde förändras. Var det ett uppdrag som du fick som ett tilläggsuppdrag till testkoordinatoruppdraget, eller var det något som du gjorde ändå? Jag ställer frågan bara för att vi ska förstå vilka beslut som var fattade av vem och på vilket sätt. : Jag börjar med den sista frågan om huruvida jag kom med rekommendationer. Det var naturligtvis inga beslut som jag tog. I och med att det fanns en organisation på , en linjeorganisation med en chef för testningen och många medarbetare, blev min roll egentligen mer rådgivande, även om det inte var uttalat på det sättet från början. När jag lade ihop all information som jag hade efter kom jag fram till slutsatsen – jag tror till och med att det var som sa det – att när man kommer in utifrån och ser med nya ögon på ett problem kanske man snabbare kan komma fram till vad som inte fungerar, att man måste lägga om. Det var utifrån den aspekten som jag inledde en dialog med generaldirektören på och med departementet om att borde använda detta redskap och testa brett. Det är helt riktigt att det från början uttalades att mitt uppdrag skulle vara att identifiera flaskhalsar och att föra dialog med regionerna tillsammans med , vilket var det jag gjorde . Den bild som då kom fram utmynnade i att om vi skulle hålla på med de fyra prioritetsgrupperna skulle vi aldrig kunna använda testning för att få ned smittan. Sedan identifierade jag att det fanns väldigt mycket otydligheter. Till exempel hade regionerna inte uppfattat vem som skulle stå för kostnaderna för prioritetsgrupp 3. Detta meddelade och tydliggjorde ministern på en presskonferens . Det var också ganska otydligt vilka patienter som skulle läggas in och provtas och hur man skulle bedöma det. Detta redogjorde ministern för på den presskonferens som hon höll för att tydliggöra detta. Ett stort problem som vi alla känner till, handlar också om testningen inom den kommunala verksamheten, äldreboenden och . Där kunde jag efter mina veckor konstatera att det fanns ett gott samarbete mellan kommunerna och regionerna, men inte överallt. Det behövdes tydliga riktlinjer för hur man skulle handskas med den stora riskgruppen inom den kommunala verksamheten, och där kunde jag ge råd om vad som behövde göras. Utifrån att jag hade ganska tydliga uppdrag och sedan drog mina slutsatser blev det något slags rådgivande roll av testkoordinatorfunktionen. Det kan uppfattas som att man som testkoordinator själv tar besluten. Men jag hade ju inga beslutsbefogenheter, utan det blev lite av en rådgivande roll, kan man säga. Skånberg (KD): Tack för vad vi har fått veta ! Jag hör säga att så som hon uppfattade strategin i ett tidigt skede var avsikten inte att trycka ned smittan. Och jag uppfattade att hade uppfattningen att vi borde använda alla redskap vi hade för att trycka ned smittan, att strategin inte skulle hjälpa och att vi borde behandla alla med symtom och lägga om strategin. Just skiftet av strategi, där var på första plats som testkoordinator, skulle utskottet vilja veta mer om. Hur uppfattade den första strategin och den senare strategin. Var det strategi eller var det regeringens uttalade strategi? Jag skulle välkomna lite mer kött på benen där. : Initialt, när smittan kom in i vårt land, hade vi strategin att testa, smittspåra och isolera. Det gjordes med de inresande personer som kom från skidorter. Där uppfattade jag att det var som kom med rekommendationer för vilken strategi som skulle ligga till grund för hur viskulle agera i vårt land. Vad som föregick att man lade om strategin kan jag inte svara på. Jag tror att det handlade väldigt mycket om att skydda hälso- och sjukvården, som är det man skriver, och att man måste se till att det inte blev undanträngningseffekter. menade också att testningen kunde användas för att få tillbaka människor i arbete, så att inte samhällsviktiga funktioner utarmades. Det var detta som skrev, så jag antar att det var det som låg till grund för att man ändrade strategin . Min uppfattning när jag pratade med de 21 regionerna var att de följde exakt de rekommendationer som kom ut med. Att det blev ett skifte ska inte jag ta åt mig hela äran av, men jag kan väl säga att jag nog var den som initierade den tanken och de diskussionerna på , framför allt med generaldirektören. Jag informerade också departementet, statssekreteraren och statsrådet om detta. Jag hade under mina veckor på tittat på hur man hade gjort i andra länder. Och det stod ganska klart att de länder som hade klarat att få ned smittan och dödstalen hade testat mycket bredare. De hade testat dem med symtom och var väldigt stränga med att smittspåra och isolera. När våra siffror inte gick ned som de skulle var min tanke att vi också måste använda detta redskap. Det var anledningen till att jag initierade den diskussionen med generaldirektören och departementet, vilket utmynnade i att statsrådet gick ut och sa att nu lägger vi om teststrategin. Skånberg (KD): Tack! Då var det alltså initiativ att påtala detta? : Jag hade inte hört den diskussionen på Folkhälsomyndig- heten. Jag var ju placerad där innan jag tog upp detta. Om man i rum där inte jag var med redan hade börjat diskutera detta vet jag inte. (L): Tack så mycket för svaren på frågorna! Jag sitter och läser en intervju med dig i , där du strax efter din avgång fick frågan om du ville fortsätta som testkoordinator. Då svarade du att det snarare var tvärtom. Regeringen och ville att jag skulle fortsätta, men jag har kommit fram till att när jag åtar mig uppdrag vill jag känna att jag verkligen kan göra någonting. Jag upplever att jag nu har bidragit med att peka på vad som behöver göras vad gäller testning i . Kan man tolka detta som att du upplevde att du var färdig med uppdraget eller snarare att det förlängda uppdraget som presenterades för dig, där du skulle lyda under , inte var det verktyg som du tyckte behövdes i den situationen? : Jag övervägde naturligtvis hur jag skulle göra, för jag insåg att det är jätteviktigt för vårt land att det blir så bra som möjligt. Men precis som jag tror att jag svarade i intervjun ville jag ju känna att jag faktiskt hade någon form av mandat och befogenhet. Så som förlängningen presenterades för mig handlade det inte om att jag skulle vara anställd på och vara något slags rådgivare där, utan jag skulle vara anställd på som en del av . Där såg jag att det skulle bli väldigt svårt för mig att ha något mandat så att jag verkligen kunde utnyttja den kompetens som jag Det handlar väldigt mycket om att det redan fanns en organisation där, en linjeorganisation, och hur jag skulle passa in i den var väldigt oklart. Därför tackade jag nej. (MP): Jag tackar för de utförliga svar som har getts . Jag undrar om det finns någonting som du vill understryka eller komplettera med. : Inte mer än att det ju ändå är glädjande att vi har fått upp testkapaciteten på en väldigt bra nivå. kan ju alla testa sig. Det byggdes ju upp , framför allt. Jag läste … kom ut med en ny teststrategi för att stärka smittskyddsarbetet, och man skriver på sin hemsida: ”Den storskaliga testningen är en viktig del i smittskyddsarbetet för att begränsa pandemins utbredning och konsekvenser.” Det har alltså skett ett skifte, vilket är väldigt glädjande – att vi använder alla redskap vi kan. Ordföranden: har gjort en runda, men om företrädare från något av partierna vill ställa en kompletterande fråga finns det utrymme för det. (M): Det första är en fråga, och du behöver inte svara på den . Men du kanske kan delge oss den informationen i efterhand, för det handlar mer om datum. Du har redogjort för att du har lyft och initierat olika saker med både departementen och Folkhälsomyndighetens . Jag undrar om vi kan få datumen för när det gjordes. Sedan undrar jag mer: Du gjorde de här utblickarna och tittade på och hur andra länder gjorde när det kom till testning och smittspårning, som en metod för att utvärdera och se diskrepanser däremellan i resultat och metod. Hur jobbade man med det i övrigt på myndigheten? Har du en bild av det? Det handlar alltså om att följa framgångsexempel från andra. : Jag måste tänka efter.