bet · H801KU24 · 2021-04-16 00:00:00 — Utskottet föreslår att avslår samtliga motionsyrkanden. Yrkandena rör frågor om bl.a. bidrag till politiska partier, byte av partitillhörighet och ledamotsuppdraget, apanaget, statschefens kröning, regeringsbildning, kontrollen av en övergångsregering och tillkännagivanden. Andra motionsyrkanden rör ändring i lagstiftningen om karensregler för statsråd och höga statstjänstemän samt utredning av formerna för grundlagsändringar och domstolarnas oberoende. Det finns även motionsyrkanden om , subsidiaritetsprövningen inom EU, internationella avtal, den kommunala revisionen, avgifter för infrastruktur, en krislagstiftning, den offentliga äganderätten och public service. Vidare behandlas motionsyrkanden om en bestämmelse om att är en sekulär stat, en ny maktutredning, ett medborgarråd för rättvis omställning och en demokratikanon. I betänkandet finns åtta reservationer (M, SD, C, V, L). Cirka 150 yrkanden i motioner från allmänna motionstiden /20 och 2020/21. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Politiska partier och ledamotsuppdraget Apanaget och statschefens kröning Förhållandet mellan regeringen och Ändring i lagstiftningen om karensregler för statsråd och höga statstjänstemän Utredning av formerna för grundlagsändringar och domstolarnas oberoende och subsidiaritetsprövningen inom EU En bestämmelse om att är en sekulär stat Ett medborgarråd för rättvis omställning Motioner som bereds förenklat 1.Statschefens kröning, punkt 4 (SD) 2.Regeringsbildning, punkt 5 (SD) 3.Ändring i lagstiftningen om karensregler för statsråd och höga statstjänstemän, punkt 8 (SD) 4.Utredning av formerna för grundlagsändringar och domstolarnas oberoende, punkt 9 (M) 5.Europaparlamentet, punkt 10 (L) 6.En krislagstiftning, punkt 15 (C) 7.Den offentliga äganderätten, punkt 16 (V) 8.En ny maktutredning, punkt 19 (V) Bilaga Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden /20 Motioner från allmänna motionstiden /21 Utskottets förslag till riksdagsbeslut Bidrag till politiska partier 2019/20:87 av (SD) och 2020/21:601 av (SD) yrkande 3. Byte av partitillhörighet och ledamotsuppdraget 2019/20:1460 av (M) yrkandena 1 och 2, 2019/20:3168 av (SD) yrkande 2, 2019/20:3216 av m.fl. (SD) yrkande 1, 2020/21:1079 av (M) yrkandena 1 och 2 samt 2020/21:3392 av m.fl. (SD) yrkandena 2 och 6. 2019/20:1922 av (L) yrkandena 1–3 och 2020/21:1517 av (L) yrkandena 1–3. 2020/21:797 av m.fl. (SD) yrkande 13. Reservation 1 (SD) 2019/20:545 av m.fl. (SD) yrkande 3 och 2020/21:686 av m.fl. (SD) yrkande 3. Reservation 2 (SD) Kontrollen av en övergångsregering 2019/20:1738 av (C). 2019/20:695 av (KD). Ändring i lagstiftningen om karensregler för statsråd och höga statstjänstemän 2019/20:584 av m.fl. (SD) yrkandena 8–10. Reservation 3 (SD) Utredning av formerna för grundlagsändringar och domstolarnas oberoende 2019/20:2699 av (M) delyrkandena 1 och 2, 2019/20:2722 av m.fl. (M) yrkandena 1, 2 och 11, 2019/20:3245 av m.fl. (C) yrkandena 1 och 2, 2020/21:2751 av (M) delyrkandena 1 och 2 samt 2020/21:3474 av m.fl. (M) yrkandena 1–3. Reservation 4 (M) 2019/20:981 av (S), 2019/20:2055 av m.fl. (L) yrkande 18 och 2020/21:3282 av m.fl. (L) yrkande 19. Reservation 5 (L) 2019/20:2818 av m.fl. (KD) yrkande 3 och 2020/21:2776 av m.fl. (KD) yrkande 3. 2019/20:1160 av (SD) och 2020/21:235 av (SD). 2019/20:2037 av (M). 2020/21:2392 av (S). 2020/21:3175 av m.fl. (C) yrkande 1. Reservation 6 (C) 2019/20:125 av m.fl. (V) yrkandena 1 och 2, 2019/20:1120 av och (båda S) och 2020/21:1788 av och (båda S). Reservation 7 (V) 2020/21:2728 av m.fl. (MP) yrkande 4. En bestämmelse om att är en sekulär stat 2019/20:3195 av och (båda SD) yrkande 1. 2020/21:167 av m.fl. (V) yrkande 3, 2020/21:1427 av (L) och 2020/21:2415 av m.fl. (S). Reservation 8 (V) Ett medborgarråd för rättvis omställning 2020/21:3641 av och (båda MP). 2020/21:2666 av (L). Motioner som bereds förenklat 2019/20:127 av m.fl. (V) yrkandena 1–3, 2019/20:189 av (C), 2019/20:221 av (SD) yrkande 1, 2019/20:223 av (SD), 2019/20:545 av m.fl. (SD) yrkandena 4 och 5, 2019/20:546 av m.fl. (SD) yrkande 7, 2019/20:583 av m.fl. (SD) yrkandena 1, 2, 4, 5, 7, 9, 10 och 12, 2019/20:584 av m.fl. (SD) yrkandena 1–6, 2019/20:720 av (SD) yrkande 2, 2019/20:736 av (S), 2019/20:806 av (SD), 2019/20:978 av (S), 2019/20:1056 av (SD) yrkande 3, 2019/20:1159 av (SD), 2019/20:1375 av och (båda S), 2019/20:1673 av (M), 2019/20:1687 av (SD), 2019/20:1702 av (SD), 2019/20:1708 av (SD), 2019/20:1725 av (KD), 2019/20:2060 av m.fl. (L) yrkandena 1, 2 och 5, 2019/20:2097 av (L) yrkande 1, 2019/20:2346 av m.fl. (S, C, L, MP, V) yrkandena 1–6, 2019/20:2527 av (M), 2019/20:2722 av m.fl. (M) yrkandena 3 och 4, 2019/20:3053 av (SD) yrkande 4, 2019/20:3153 av (SD) yrkandena 1 och 2, 2019/20:3378 av m.fl. (L) yrkande 1, 2020/21:70 av (SD) yrkande 1, 2020/21:73 av (SD), 2020/21:94 av m.fl. (V) yrkandena 1–3, 2020/21:154 av (KD), 2020/21:232 av (SD), 2020/21:234 av (SD), 2020/21:313 av (C), 2020/21:363 av m.fl. (C, S, L, MP, V) yrkandena 1–6, 2020/21:684 av m.fl. (SD) yrkandena 1–3, 2020/21:686 av m.fl. (SD) yrkandena 4 och 5, 2020/21:687 av m.fl. (SD) yrkande 8, 2020/21:797 av m.fl. (SD) yrkandena 1, 2, 5, 6, 8 och 10–12, 2020/21:807 av m.fl. (SD) yrkande 4, 2020/21:1488 av m.fl. (S), 2020/21:1519 av (L) yrkande 1, 2020/21:1729 av (SD) yrkandena 1 och 2, 2020/21:1918 av och (båda S), 2020/21:2294 av (M), 2020/21:2395 av (S), 2020/21:2447 av m.fl. (S), 2020/21:2893 av (SD) yrkande 2, 2020/21:3175 av m.fl. (C) yrkande 2, 2020/21:3267 av m.fl. (L) yrkande 4, 2020/21:3474 av m.fl. (M) yrkandena 4 och 5, 2020/21:3517 av (M), 2020/21:3587 av m.fl. (L) yrkande 1 och 2020/21:3602 av (SD) yrkande 3. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (M), (S), (S), (SD), (S), (C), (M), (S), Skånberg (KD), (S), (L), (SD), (MP), (M), Per (SD), (V) och (M). I betänkandet behandlar ca 150 motionsyrkanden om författningsfrågor från allmänna motionstiden /20 och 2020/21. Av dessa behandlas ca 100 motionsyrkanden i förenklad ordning eftersom de rör samma eller i huvudsak samma frågor som har behandlat tidigare . Motionsyrkandena rör frågor om bl.a. bidrag till politiska partier, byte av partitillhörighet och ledamotsuppdraget, apanaget, statschefens kröning, regeringsbildning, kontrollen av en övergångsregering och tillkännagivanden. Andra motionsyrkanden rör ändring i lagstiftningen om karensregler för statsråd och höga statstjänstemän samt utredning av formerna för grundlagsändringar och domstolarnas oberoende. Det finns även motionsyrkanden om , subsidiaritetsprövningen inom EU, internationella avtal, den kommunala revisionen, avgifter för infrastruktur, en krislagstiftning, den offentliga äganderätten och public service. Vidare behandlas motionsyrkanden om en bestämmelse om att är en sekulär stat, en ny maktutredning, ett medborgarråd för rättvis omställning och en demokratikanon. De motionsyrkanden som behandlas förenklat handlar bl.a. om statsskicket, vissa av successionsordningens bestämmelser, statschefens uppgifter, statschefens immunitet och ökad insyn i Kungliga hov- och slottsstatens ekonomi och verksamhet. Andra motionsyrkanden rör medlemskapet i EU och internationellt samarbete, granskningsförfarande för underlaget i domar, nationella folkomröstningar, e-petition och folkmotion. Några motionsyrkanden gäller granskning, en minskning av antalet riksdagsledamöter, statsrådsförsäkran, ansvarsutkrävande vid agerande genom ombud, en författningsdomstol, normprövning, Lagrådets granskning, rättskipningens självständighet och uppgifter. Andra motionsyrkanden gäller bestämmelser om , det svenska språket, helgdagar och svenskt medborgarskap. Slutligen finns motionsyrkanden som rör nationella minoriteter och minoritetsspråken samt penningenheten. En förteckning över de behandlade förslagen finns i bilagan till betänkandet. Politiska partier och ledamotsuppdraget Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bidrag till politiska partier, byte av partitillhörighet och ledamotsuppdraget. Bidrag till politiska partier (SD) efterlyser i motion 2019/20:87 ett tillkännagivande om att utreda förbud för politiska partier att ta emot bidrag från organisationer som har en särställning på den svenska arbetsmarknaden. Motionären framhåller att parter på arbetsmarknaden använder ekonomiska och personella resurser i omfattande insatser för ett enskilt politiskt parti och att det finns medlemmar som inte sympatiserar med partiet. I motion 2020/21:601 begär (SD) yrkande 3 att partistödet ska halveras. Enligt motionären skapar ett stort partistöd ett osunt oberoende för de politiska partierna av medlemmar och väljare. Byte av partitillhörighet och ledamotsuppdraget (SD) respektive m.fl. (SD) efterlyser i motion 2019/20:3168 yrkande 2 respektive motion 2020/21:3392 yrkande 6 ett tillkännagivande om att partitillsatta positioner i bör bli partimandat. Motionärerna framhåller att det är ett allvarligt demokratiskt problem när en ledamot blir en s.k. politisk vilde och att detta problem bör lösas på så sätt att de partitillsatta positionerna i ändras från personmandat till partimandat. I motionerna 2019/20:1460 och 2020/21:1079 begär (M) tillkännagivanden om att politiker som vill lämna sitt ursprungsparti ska lämna sitt uppdrag och ersättas av en ny person (yrkande 1) och om att en lag som hanterar personer utan partitillhörighet (politiska vildar) ska införas (yrkande 2). Enligt motionären är det inte acceptabelt med ett system som gör det möjligt att byta parti eller bli partilös . m.fl. (SD) efterlyser i motionerna 2019/20:3216 yrkande 1 och 2020/21:3392 yrkande 2 ett tillkännagivande om åtgärder mot förtroendevaldas skolk. Enligt motionärerna riskerar förtroendevalda med hög frånvaro och som inte utför sitt förtroendeuppdrag att skada både medborgarnas förtroende för demokratin och balansen inom de demokratiska församlingarna. Regeringen bör därför återkomma med förslag på hur förtroendevalda med en orimligt hög frånvaro kan förlora hela eller delar av sitt arvode alternativt avsättas. Politiska partier och uppdraget som riksdagsledamot De politiska partiernas verksamhet är i det närmaste helt oreglerad. Anledningen till detta är att principen om åsiktsbildningens frihet har ansetts motivera en stor varsamhet när det gäller att reglera partiernas verksamhet (se bl.a. SOU 2008:125 s. 209). Av 3 kap. 1 § regeringsformen följer att utses genom fria, hemliga och direkta val. Vid ett sådant val röstar väljarna på ett parti och har möjlighet att lämna en särskild personröst. består av en kammare med 349 ledamöter, och mandaten fördelas mellan partier som anmält sitt deltagande i valet (3 kap. 2 och 7 §§ regeringsformen). Endast partier som har fått av rösterna i hela riket får delta i fördelningen av mandaten. Ett parti som har fått färre röster får dock delta i fördelningen av de fasta valkretsmandaten i en valkrets där partiet har fått av rösterna. Endast den som uppfyller villkoren för rösträtt kan vara ledamot av eller ersättare för en ledamot (3 kap. 4 § regeringsformen). Varje svensk medborgare som är eller har varit bosatt i landet och fyllt har rösträtt vid val till . Några andra begränsningar i form av valbarhets- och behörighetsvillkor för en riksdagsledamot eller ersättare finns inte. Partierna har fri rätt att nominera kandidater till sina listor. I 4 kap. 11 § regeringsformen regleras de fall då en riksdagsledamot eller en ersättare kan entledigas från eller lämna sitt uppdrag (utom genom dödsfall). Det finns inte någon möjlighet för en väljare eller ett parti att skilja en ledamot från uppdraget (m.fl., Grundlagarna, 3 uppl., 2012, s. 268). Enligt 4 kap. 11 § första stycket regeringsformen får en riksdagsledamot eller en ersättare inte lämna sitt uppdrag utan att har medgett det. Av samma bestämmelse andra stycket följer dock att när det finns anledning till det, ska självmant pröva om en ledamot eller en ersättare är behörig enligt 3 kap. 4 § regeringsformen. Den situation som avses är att en ledamot eller ersättare har förlorat sitt svenska medborgarskap. Den som förklaras obehörig är därmed skild från sitt uppdrag. En ledamot eller en ersättare får i annat fall skiljas från uppdraget endast om han eller hon genom brott har visat sig uppenbart olämplig för uppdraget (4 kap. 11 § tredje stycket regeringsformen). Beslut om detta fattas av domstol. En förutsättning är dock att straffet för brottet är fängelse eller däröver (jfr 20 kap. 4 § ). I kommunallagen (2017:725) finns bestämmelser om när uppdraget för ledamöter i fullmäktige och för ledamöter i en nämnd upphör (4 kap. 6–10 §§). Riksdagsledamöternas uppdrag i t.ex. utskotten och fördelas genom val av . Av 12 kap. 4 § riksdagsordningen följer att den som har valts till ett uppdrag inom inte får lämna uppdraget utan att medger det. Ett parti kan inte frånta en ledamot som lämnat partiet dennes uppdrag inom mot ledamotens vilja. En riksdagsledamot kan enligt 5 kap. 3 § riksdagsordningen efter prövning få ledigt från sitt uppdrag. Prövningen görs av talmannen eller , beroende på ledighetens längd. Till ett politiskt parti som deltagit i val till utgår statligt stöd enligt lagen (1972:625) om statligt stöd till politiska partier. I förarbetena till lagen framhålls att i en utveckling som innebär att samhällsfrågorna blir alltmer komplicerade är det nödvändigt att partierna driver en omfattande upplysande och opinionsbildande verksamhet och att de förfogar över de ekonomiska resurser som en sådan verksamhet kräver (prop. 1972:126 s. 5). Stödformerna i lagen är partistöd och kanslistöd. Partistödet ges till partier både i och utanför . Stödet bestäms med hänsyn till utgången av de två närmast föregående valen. För partier som kommit in i bestämmer antalet platser bidragets storlek. Partistöd lämnas som mandatbidrag, och varje mandatbidrag utgör ca . Partier utanför får partistöd om de fått av rösterna i hela landet i något av de två senaste riksdagsvalen. Frågor om partistöd prövas av . Partierna bestämmer till stor del själva vad partistödet ska användas till, och staten och kontrollerar inte hur partierna använder partistödet. Kanslistödet lämnas som grundstöd och tilläggsstöd. De politiska partierna kan även få annat offentligt ekonomiskt stöd. Bland annat får riksdagspartierna bidrag till partigruppernas och ledamöternas arbete i . Bidragen delas ut i form av basstöd, stöd till ledamöternas politiska sekreterare, stöd till ledamöternas utrikesresor och stöd till ledamöternas språkutbildning. Vidare kan kommuner och regioner lämna stöd till politiska partier. Även dessa stödformer regleras i lag. Insyn i partiernas finansiering av sin verksamhet Lagen (2018:90) om insyn i finansiering av partier har till syfte att trygga allmänhetens insyn i hur partier, ledamöter i beslutande politiska församlingar och ersättare för sådana ledamöter finansierar sin verksamhet. Av lagen följer att ett parti ska redovisa hur det har finansierat sin verksamhet (3 §). Av redovisningen ska det tydligt framgå vilka medel som har kommit in till verksamheten och varifrån medlen kommer (intäktsredovisning). En intäktsredovisning ska bl.a. innehålla uppgifter om hur stort stödet är enligt lagen om statligt stöd till politiska partier. Intäktsredovisningarna ska ges in till Kammarkollegiet, och myndigheten ska göra dem tillgängliga för allmänheten på sin webbplats. Arbetsmarknadsorganisationernas reglering i grundlagen Av 2 kap. 1 § första stycket 5 regeringsformen följer att var och en är gentemot det allmänna tillförsäkrad föreningsfrihet, dvs. frihet att sammansluta sig med andra för allmänna eller enskilda syften. Enligt 2 kap. 14 § regeringsformen har en förening av arbetstagare samt arbetsgivare och en förening av arbetsgivare rätt att vidta stridsåtgärder på arbetsmarknaden, om inte annat följer av lag eller avtal. beslutade riksdagsstyrelsen att sammankalla en parlamentariskt sammansatt kommitté under ledning av talmannen med uppdrag att göra en översyn av vissa frågor som gäller arbete (dnr 2452-2018/19). Kommittén skulle bl.a. se över åtgärder mot ledamöter som inte deltar i riksdagsarbetet. I denna del hänvisades till att enligt bestämmelser i lagen (2016:1108) om ersättning till ledamöter kan inkomstgaranti och ekonomiskt omställningsstöd jämkas om förmånstagaren döms för brott av viss svårighetsgrad och att det skulle exempelvis kunna övervägas att införa en möjlighet att på liknande sätt kunna jämka ersättningen till ledamöter som har valt att ställa sig utanför riksdagsarbetet. underströks att en ordning med ekonomiska sanktioner mot ledamöter väcker principiella frågeställningar om ledamöternas möjligheter att utföra sitt uppdrag på ett fritt och obundet sätt, utan påtryckningar från andra. Enligt direktiven är det viktigt att ekonomiska sanktioner inte innebär att väljarnas möjligheter till politiskt ansvarsutkrävande minskar och att det i stället blir partigrupperna i eller någon annan som bedömer och värderar hur en ledamot utför sitt uppdrag från väljarna. Med dessa utgångspunkter skulle kommittén enligt direktiven överväga om det ur ett konstitutionellt perspektiv är önskvärt och möjligt att reglera frågan om ekonomiska sanktioner mot ledamöter som väljer att inte delta i riksdagsarbetet och vid behov föreslå förändringar. Kommittén, som antog namnet riksdagsöversyn, överlämnade sitt betänkande (2020/21:URF1) till riksdagsstyrelsen. I betänkandet föreslås bl.a. att en riksdagsledamot som lämnar sin partigrupp därmed också ska lämna de uppdrag i utskott och andra riksdagsorgan som ledamoten har valts till av kammaren i kraft av sin partitillhörighet. Vidare föreslår kommittén att en ledamot som inte deltar i riksdagsarbetet kan bli skyldig att återbetala arvodet. Kriteriet för att avgöra om en ledamot har deltagit i riksdagsarbetet eller inte är deltagande i voteringar. Om ledamoten har varit frånvarande vid av voteringstillfällena under ett kvartal utan giltigt skäl föreslås att talmannen ska erinra ledamoten om att om en sådan frånvaro upprepas under ett kvartal kommer talmannen att göra en anmälan till . Om frånvaron upprepas och talmannen anmäler frånvaron till beslutar nämnden om att återkräva arvodet. Återkravet gäller enligt förslaget för det kvartal när den höga ogiltiga frånvaron upprepas. Nämndens beslut kan överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Kommitténs betänkande har remitterats och bereds inom . Under /02 behandlade en motion om begränsningar i ledamotsuppdraget vid byte av partitillhörighet (bet. 2001/02:KU13 s. 37 f.). Utskottet instämde i vad som anfördes i motionen om att det kan uppkomma problem i den politiska beslutsprocessen om politiskt förtroendevalda under en pågående mandatperiod byter parti och ändå behåller uppdrag som det varit partigruppernas sak att besätta. Denna problembild kunde enligt utskottet visserligen vara intressant att belysa. Utskottet såg dock stora svårigheter med att genom någon form av reglering finna en lösning på problemet. En sådan reglering skulle ovillkorligen innebära ingrepp i de grundläggande principer som det rådande valsystemet bygger på. Enligt utskottet borde ordningen fortsätta att vara den att frågan om vem som ska ha ett visst uppdrag är upp till respektive partigrupp, och att eventuella personförändringar löses internt inom gruppen. Utskottet framhöll att en utgångspunkt i detta sammanhang är att varje enskild ledamot bär sitt mandat med det parlamentariska ansvar det innebär. Därmed var utskottet inte berett att föreslå att skulle vidta någon åtgärd med anledning av vad som anfördes i motionen och avstyrkte den därför. Utskottet vidhöll detta ställningstagande vid behandling av en motion om förtroendevalda som lämnar sitt parti och blir politiska vildar (bet. 2003/04:KU9 s. 18 f.). Även avstyrkte utskottet en motion i frågan med hänvisning till att varje ledamot bär sitt mandat med det parlamentariska ansvar detta innebär (bet. 2006/07:KU11 s. 23 f.). Utskottet var inte berett att ställa sig bakom de begränsningar som föreslogs i detta avseende. behandlade utskottet regeringens proposition 2009/10:80 En reformerad grundlag. I samband med det behandlades en motion om partiernas inflytande vid partibyte (bet. 2009/10:KU19 s. 24 f.). Utskottet konstaterade att förslaget om extra val till fullmäktige – i den mån det politiska läget har sin grund i att en ledamot har bytt parti – kan vara en väg att undgå problem som kan uppkomma. Däremot var utskottet inte berett att frångå sina tidigare bedömningar där utgångspunkten varit att varje ledamot bär sitt mandat med det ansvar mot väljarna som det innebär. Utskottet uttalade vidare att det inte var berett att förorda en ordning som ger partiet ett avgörande inflytande i frågan om att en ledamot ska lämna partiet. vidhöll utskottet sina tidigare ställningstaganden om mandatets innebörd och avstyrkte två motioner i denna del (bet. 2011/12:KU15 s. 24 f.). Motionsyrkanden om ökat partipolitiskt inflytande när någon avsäger sig ett uppdrag behandlades även av utskottet och (bet. 2013/14:KU18 s. 35 f. och bet. 2016/17:KU30 s. 19 f.). Utskottet stod fast vid sina tidigare ställningstaganden om mandatets innebörd och avstyrkte motionsyrkandena. behandlade utskottet ett motionsyrkande om en möjlighet att avsätta riksdagsledamöter med en hög frånvaro (bet. 2016/17:KU18 s. 19 f.). I sitt ställningstagande framhöll utskottet att en riksdagsledamot är förtroendevald och därmed inte anställd av eller . Han eller hon är därför enligt utskottet fri att själv bestämma sin arbetsinsats, och det finns inga formella krav på hur stor arbetsinsatsen ska vara. Utskottet avstyrkte motionsyrkandet. Senast utskottet behandlade motionsyrkanden om begränsningar i ledamotsuppdraget vid byte av partitillhörighet och om en möjlighet att avsätta riksdagsledamöter med en hög frånvaro var (bet. 2018/19:KU30 s. 58 f.). Utskottet vidhöll sina tidigare ställningstaganden och avstyrkte motionsyrkandena. Även motionsyrkanden om byte av partitillhörighet och ersättare i fullmäktige har behandlats av utskottet (se bl.a. bet. 2019/20:KU15 s. 25 f.). Bidrag till politiska partier överlämnade regeringen propositionen Ökad insyn i partiers finansiering – ett utbyggt regelverk (prop. 2017/18:55) till . I propositionen behandlade regeringen bl.a. frågan om det borde införas några särskilda regler om insyn och krav på samtycke från enskilda medlemmar när det gäller ekonomiskt stöd som organisationer på arbetsmarknaden lämnar till partier eller valkandidater (s. 106 f.). Regeringen ansåg att det med hänsyn till föreningsfriheten framstod som mindre lämpligt att införa bestämmelser som begränsar vad organisationer på arbetsmarknaden får använda sina egna medel till eller som griper in i sådana ideella föreningars beslutsprocesser. Organisationerna på arbetsmarknaden har enligt regeringen en särskild ställning på arbetsrättens område, och det är viktigt att värna deras rätt och frihet att driva politisk och opinionsbildande verksamhet i sakfrågor av betydelse för medlemmarna. Regeringen menade att ett ingripande från det allmänna i dessa frågor kunde starkt ifrågasättas från grundlagssynpunkt. Enligt regeringen var det därför inte meningsfullt att överväga att införa bestämmelser som förbjuder organisationer på arbetsmarknaden att lämna bidrag till partier, sidoorganisationer eller valkandidater. Mot denna bakgrund ansåg regeringen att det inte borde införas några särskilda regler om krav på samtycke från medlemmar i arbetsmarknadsorganisationer när det gäller ekonomiskt stöd som sådana organisationer lämnar till partier eller valkandidater. Propositionen behandlades av . I samband med detta behandlades även ett motionsyrkande om att arbetsmarknadens parter borde förbjudas att lämna bidrag till politiska partier och ett motionsyrkande om att enskilda medlemmars samtycke ska krävas för att organisationer som företräder arbetsmarknadens parter ska kunna använda medlemsavgifter till ekonomiskt stöd för politiska partier eller valkandidater (bet.