bet · H801KU21 · 2021-06-09 00:00:00 — I skrivelsen redovisas 18 tillkännagivanden som ej slutbehandlade. I tabellen nedan redogörs för tidsåtgången mellan beslut om tillkänna-givandet och regeringens redovisning av åtgärder i skrivelse 2020/21:75. Tabell 6 Tidsåtgång för ej slutbehandlade tillkännagivanden på område Datum för senaste redovisningen i skr. Tidsåtgång (dagar) Tidsåtgång (år)* 2013/14:KU30 p. 2014/15:KU16 p. 2015/16:KU4 p. 2015/16:KU4 p. 2015/16:KU14 p. 2016/17:KU23 p. 2016/17:KU23 p. 2016/17:KU23 p. 2016/17:KU30 p. 2017/18:KU38 p. 2017/18:KU32 p. 2017/18:KU33 p. 2017/18:KU37 p. 2017/18:KU37 p. 2018/19:KU28 p. 2018/19:KU30 p. 2018/19:KU27 p. 2019/20:KU3 p. Källa: kanslis genomgång av skr. 2020/21:75. * Avrundad siffra. Av tabellen framgår att hälften av tillkännagivandena har beslutats och att hälften är eller äldre. Det äldsta ej slutbehandlade tillkännagivandet beslutades . Yttranden från andra utskott I detta avsnitt redovisas främst uttalanden av en generell karaktär. För utskottens bedömningar avseende enskilda ärenden hänvisas till utskottens yttranden. gör i sitt yttrande (yttr. 2020/21:FiU2y) bl.a. följande uttalande. Utskottet framhåller att regeringen i skrivelsen utöver t.ex. tillkännagivanden redovisar sina åtgärder med anledning av bemyndiganden. välkomnar redovisningen, inte minst eftersom bemyndiganden ger regeringen rätt att vidta åtgärder – t.ex. att ikläda staten ekonomiska förpliktelser – som regeringen inte hade kunnat vidta utan beslut. Det finns således, enligt utskottet, starka skäl att också i fortsättningen följa upp de bemyndiganden ger regeringen. behandlar i sitt yttrande (yttr. 2020/21:SkU6y) sju riksdagsskrivelser varav två har slutbehandlats . Utskottet ser ingen anledning att rikta någon kritik mot regeringens hantering. I yttrandet finns två avvikande meningar (M, KD). gör i sitt yttrande (yttr. 2020/21:JuU4y) bl.a. följande uttalanden. Utskottet framhåller att ett tillkännagivande inte kan anses slutbehandlat genom att en utredning tillsatts om inte detta uttryckligen är vad som efterfrågats. Ett tillkännagivande om en viss åtgärd kan således, enligt utskottet, inte anses slutbehandlat förrän en utredning om åtgärden är klar, inte minst mot bakgrund av att regeringen vid tidigare tillfällen lagt ned utredningar. Vidare anför justitieutskottet att det också förekommer att regeringen anser att tillkännagivanden är slutbehandlade trots att de åtgärder som vidtagits inte kan anses tillgodose det som efterfrågat. Som exempel framhåller utskottet bl.a. ett tillkännagivande där det enligt utskottet är oklart om den beslutade lagstiftningen omfattar den situation som lyfts fram i tillkännagivandet samt ett tillkännagivande där regeringen inte avser att vidta några ytterligare åtgärder. Vidare anför justitieutskottet att vissa tillkännagivanden som regeringen redovisat som slutbehandlade i en proposition inte kan ses som slutbehandlade eftersom avslog propositionen och beslutade ett antal likalydande tillkännagivanden. Utskottet menar att även om ställningstaganden gjordes först visar dessa tydligt på att de tidigare tillkännagivandena inte borde ha redovisats som slutbehandlade. är också kritisk till att regeringen i flera fall varit alltför långsam och passiv när det gäller att behandla tillkännagivanden. Det saknas också uppgifter, enligt utskottet, om när dessa tillkännagivanden kan beräknas vara slutbehandlade. När de gäller t.ex. ett tillkännagivande synes regeringen inte ha vidtagit några som helst åtgärder trots att det gått tillkännagivandena gjordes. I yttrandet finns en avvikande mening (S, V). gör i sitt yttrande (yttr. 2020/21:CU4y) bl.a. följande uttalanden. Utskottet noterar att det fortfarande finns ett antal äldre tillkännagivanden som inte är slutbehandlade. Utskottet ser positivt på att regeringen i årets skrivelse redovisar en bedömning av när de äldre tillkännagivandena kan beräknas vara slutbehandlade. En sådan redovisning har utskottet tidigare efterfrågat. Utskottet understryker vikten av att regeringen, även om ett grundligt beredningsarbete kan ta tid, gör ansträngningar för att undvika onödig tidsåtgång i sin behandling av skrivelser. I yttrandet finns två avvikande meningar (S, M, SD, V, KD, MP). gör i sitt yttrande (yttr. 2020/21:UU6y) bl.a. följande uttalanden. När det gäller tillkännagivandet om återrapportering till utrikesutskottet om fortsatta deltagande i den militära utbildningsinsatsen i , uttrycker utskottet uppskattning för regeringens beredvillighet att även fortsättningsvis återrapportera om deltagandet i samtliga militära insatser i enlighet med vad det sammansatta utrikes- och försvarsutskottet uttalat . Enligt utskottet är det en bättre ordning att återrapporteringen om de militära insatserna görs på grundval av ömsesidig förståelse för den stora betydelse som denna information har för den parlamentariska förankringen än att skulle rikta upprepade tillkännagivanden om det till regeringen. Utskottet påminner om att det är som beslutar om statens budget och att anslagen inte får användas på annat sätt än vad har bestämt. Utskottet hänvisar till uttalanden i betänkande 2018/19:KU21. Där framhålls bl.a. att riksdagsskrivelser som rör budgetbeslut inte per automatik kan avskrivas med regleringsbreven och att en riksdagsskrivelse inte kan ses som slutbehandlad förrän alla delar av budgetbeslutet är genomförda. Utskottet uppskattar mot bakgrund av detta en uppdaterad redogörelse i ett visst ärende. gör i sitt yttrande (yttr. 2020/21:FöU7y) bl.a. följande uttalande. I sitt ställningstagande noterar försvarsutskottet att genom en komplettering har redovisat att riksdagsskrivelsen om beslutade mål för det civila försvaret borde ha ingått som en punkt i redovisningen i skrivelse 75. Målet för det civila försvaret bedömdes vara slutbehandlat med hänvisning till att hade godkänt regeringens förslag om mål för det civila försvaret. Eftersom inte fått någon redovisning av vilka åtgärder regeringen vidtagit med anledning av beslut anser dock inte utskottet att punkten är slutbehandlad. Utskottet anförde i förslaget till beslut om mål för det civila försvaret att många åtgärder skulle krävas för att öka möjligheten att följa upp och uttala sig om måluppfyllelse av målet för det civila försvaret för . Utskottet står fast vid bedömningen att det krävs många åtgärder för att säkerställa att avsedd effekt uppnås och att offentliga medel används effektivt. Utskottet vill därför påminna om att regeringen har i uppdrag att redovisa hur behandlingen av ärendet svarar upp mot innehållet i beslut om mål för det civila försvaret. gör i sitt yttrande (yttr. 2020/21:SfU6y) bl.a. följande uttalanden. Utskottet konstaterar att regeringen lämnar utförliga redogörelser för sin behandling av tillkännagivanden, vilket utskottet anser är positivt. Vidare konstaterar utskottet att det finns ett antal tillkännagivanden som har beretts . Utskottet, som är medvetet om detta, vill emellertid understryka att behandlingstiden är beroende av tillkännagivandets innehåll och de beredningsåtgärder som krävs för att kunna slutbehandla tillkännagivandet. Vidare har utskottet förståelse för att den fortsatt pågående pandemin har inneburit en ökad arbetsbörda för regeringen. Utskottet vill dock understryka vikten av att regeringen behandlar tillkännagivanden skyndsamt och förutsätter att regeringen fortsätter arbetet med att bereda samtliga ännu inte slutbehandlade tillkännagivanden. Utskottet vill också poängtera vikten av att regeringen i skrivelsen så långt det går redovisar planerade åtgärder och när ett tillkännagivande kan antas vara slutbehandlat. I yttrandet finns två avvikande meningar (M, SD, KD). gör i sitt yttrande (yttr. 2020/21:SoU8y) bl.a. följande uttalande. Utskottet framhåller att man vidhåller sin uppfattning att utgångspunkten är att regeringen tillgodoser ett tillkännagivande samt att det är angeläget att regeringen undviker onödig tidsåtgång i sin behandling av skrivelser. Utskottet ser positivt på att regeringen i skrivelsen om åtgärder har angett en tidsplan för beredningen av flertalet av de tillkännagivanden som riktats mot regeringen. Det har enligt utskottet genomförts förbättringar i regeringens redovisning jämfört med förra årets skrivelse. Det kvarstår dock enligt utskottet viss otydlighet när det gäller tidsplanen för regeringens behandling av vissa tillkännagivanden. Utskottet vill betona vikten av att får information om hur regeringen planerar att tillgodose tillkännagivanden och hur tidsplanen ser ut för de planerade åtgärderna. I yttrandet finns två avvikande meningar (S, M, V, L, MP). gör i sitt yttrande (yttr. 2020/21:KrU5) bl.a. följande uttalande. Utskottet framhåller att ansträngningar bör göras för att undvika onödig tidsåtgång när det gäller att behandla tillkännagivanden. Om åtgärderna drar ut är det angeläget att regeringen är utförlig i sin redogörelse för orsakerna till fördröjningen. Det är, enligt utskottet, önskvärt att regeringen så långt som möjligt försöker ange när den kan tänkas avsluta ett ärende som är under behandling. Stor tidsåtgång kan skapa en osäkerhet som kan leda till att ämnet för ett tillkännagivande kommer upp på nytt i olika sammanhang. I yttrandet finns två avvikande meningar (M, SD, KD). gör i sitt yttrande (yttr. 2020/21:UbU5y) bl.a. följande uttalande. Utskottet anser att det är problematiskt att regeringen dröjer med att verkställa viktiga tillkännagivanden från utskottet. Utskottet är medvetet om att handläggningstiden för ett tillkännagivande beror på dess innehåll, men anser att det är bekymmersamt att det går mycket utan att regeringen vidtar åtgärder. Utskottet understryker betydelsen av att riksdagsskrivelser med tillkännagivanden behandlas skyndsamt av regeringen och att tillräckliga åtgärder vidtas för att följa beslut. I detta sammanhang påminner utskottet också om uttalanden som sammanfattas i betänkande 2018/19:KU21 s. 34. Där framgår bl.a. att det borde höra till undantagen att tillkännagivanden inte kan slutredovisas , även om det inte är omöjligt att tillkännagivanden har fått en mer krävande karaktär . I yttrandet finns en avvikande mening (S, V, MP) och fem särskilda yttranden (M, SD, C, KD, L). gör i sitt yttrande (yttr. 2020/21:TU5y) bl.a. följande uttalanden. Utskottet konstaterar att regeringen lämnar utförliga redogörelser för sin behandling av tillkännagivanden. Utskottet noterar att redogörelserna främst innehåller information om vidtagna åtgärder. När det gäller den fortsatta beredningen redogör regeringen för planerade åtgärder i ett antal ärenden och anger i vissa fall när eller efter vilka planerade åtgärder som ett tillkännagivande kan tänkas vara slutbehandlat. Utskottet vill liksom lyfta fram vikten av att regeringen i möjligaste mån redovisar planerade åtgärder och när ett tillkännagivande kan antas vara slutbehandlat. Utskottet framhåller vidare att det är medvetet om att handläggningstiden kan bero på tillkännagivandets innehåll men anser likväl att regeringens senfärdighet när det gäller hanteringen av många av de tillkännagivanden som en majoritet i ställt sig bakom är oacceptabelt. I yttrandet finns två avvikande meningar (S, V, MP). Miljö- och jordbruksutskottet gör i sitt yttrande (yttr. 2020/21:MJU8y) bl.a. följande uttalande. Utskottet framhåller att utskottet är väl medvetet om att uppmaningar till regeringen kan innebära betydande utredningsarbete för att regeringen ska kunna vidta de åtgärder som krävs. Utskottet är även väl medvetet om att de resurser som har till sitt förfogande är begränsade och utskottet har därför förståelse för att regeringens åtgärder kan ta tid. Utskottet anser emellertid att regeringens arbete med att tillgodose tillkännagivanden inom utskottets ansvarsområden går obefogat långsamt i flera fall. Av de tillkännagivanden som regeringen redovisar som icke slutbehandlade är flera och ett . Utskottet noterar därutöver att det finns tillkännagivanden som riktades till regeringen mer men där regeringens åtgärdsarbete går långsamt eller ännu inte påbörjats. I ljuset av det betydande antalet icke slutbehandlade tillkännagivanden inom utskottets ansvarsområden finner utskottet det motiverat att påminna regeringen om vikten av att den dels vidtar tillräckliga åtgärder för att tillgodose tillkännagivanden, dels gör de ansträngningar som krävs för att undvika onödig tidsåtgång. Utskottet förutsätter att regeringen hörsammar dessa påpekanden inför nästa års redogörelse. I yttrandet finns en avvikande mening (M, SD, KD). gör i sitt yttrande (yttr. 2020/21:NU4y) bl.a. följande uttalande. Utskottet påminner i sitt ställningstagande om betydelsen av att regeringen behandlar skrivelser med den skyndsamhet som krävs och gör ansträngningar för att undvika onödig tidsåtgång när det gäller att behandla tillkännagivanden. Utskottet noterar att det äldsta, ännu inte slutbehandlade tillkännagivandet inom utskottets beredningsområde fattade beslut om . Utskottet förutsätter att regeringen fortsätter arbetet med att bereda samtliga ännu inte slutbehandlade tillkännagivanden med den skyndsamhet som krävs. begränsar sig i sitt yttrande (yttr. 2020/21:AU3y) till att kommentera ett ej slutbehandlat tillkännagivande inom utskottets beredningsområde. I yttrandet finns en avvikande mening (M, SD, KD). När det gäller regeringens behandling av tillkännagivanden har framhållit att utgångspunkten, i enlighet med den konstitutionella praxis som vuxit fram, bör vara att regeringen tillgodoser ett tillkännagivande. Om regeringen inte delar mening i en fråga och inte har för avsikt att tillgodose önskemål bör den underrätta om detta inom den tidsgräns – när sådan anges – som angetts i tillkännagivandet. Även skälen till att regeringen inte har tillgodosett tillkännagivandet bör då redovisas (se t.ex. bet. 2011/12:KU21). En mer utförlig redogörelse för utskottets tidigare ställningstaganden finns t.ex. i betänkande 2014/15:KU21 (s. 16 f.). En redogörelse finns också i yttrande 2015/16:KU7y till utbildningsutskottet och i betänkande 2015/16:KU21. I betänkande 2016/17:KU21 gjorde utskottet ett antal generella påpekanden (s. 36 f.): har tidigare välkomnat att regeringen tydligt redovisar när den behandlar ett tillkännagivande i t.ex. budgetpropositionen. Vissa utskott, t.ex. justitieutskottet och näringsutskottet, tar i sina yttranden till om den nu aktuella skrivelse 75 upp frågor där regeringen hänvisar till behandlingen i en tidigare framlagd proposition. Det kan gälla både ej slutbehandlade och slutbehandlade tillkännagivanden. vill framhålla att det är ange-läget att regeringen är tydlig i den aktuella propositionen huruvida den anser att ett tillkännagivande är slutbehandlat eller inte med det som redovisas och föreslås. Utskotten ges därmed en möjlighet att reagera i samband med att regeringen gör sin bedömning. Frågan kan därmed behandlas i sitt sakliga sammanhang. Lämpligen kan berört utskott således redovisa sin syn i samband med att regeringen i t.ex. budgetpropositionen redovisar sin behandling av ett tillkännagivande. Om regeringen har redovisat sin syn för i en proposition eller skrivelse och inte mött invändningar bör den, inför framtagandet av skrivelse 75, kunna utgå från att inte har invändningar mot den hantering som redovisats. Det finns dock inget formellt hinder mot att ett utskott som av något skäl inte uppmärksammat regeringens redovisning återkommer i samband med behandlingen av skrivelse 75. I vissa fall kan regeringens återrapportering av ett tillkännagivande delas upp i en formell del, t.ex. att en regeringsstrategi har beslutats, och en mer politisk del, innehållet i strategin. I en fördjupad analys av vissa tillkännagivanden är båda perspektiven relevanta och kan beaktas av utskotten när de ska bedöma om ett tillkännagivande anses vara slut-behandlat eller inte. Yttrandet från trafikutskottet illustrerar detta. har inget att invända mot regeringens formella redogörelse; däremot har trafikutskottet synpunkter på innehållet i regeringens behandling av tillkännagivanden om bl.a. en luftfartsstrategi. Distinktionen kan förstås som att regeringen anser att den har uppfyllt ett tillkännagivande genom att t.ex. komma med ett förslag inom ett område, medan innehållet i förslaget inte motsvarar det som utskottet har förordat i tillkännagivandet. Det kan dock vara svårt att avgöra var gränsen mellan formell återrapportering och ett politiskt innehåll går. kan genom ett tillkännagivande ha uppmanat regeringen att tillsätta en utredning. Om regeringen då tillsätter en utredning i linje med vad som begärs i tillkännagivandet är tillkännagivandet tillgodosett och kan anses slutbehandlat. Det krävs således inte att regeringen återkommer med ett förslag till om t.ex. ändring av en lag, om tillkänna-givandet endast kräver att en utredning ska tillsättas. Det är viktigt att regeringen är tydlig med hur dess behandling av ett tillkännagivande förhåller sig till det aktuella tillkännagivandet. För att regeringen ska kunna vara tydlig krävs att tillkännagivandet från är tydligt. Det står ett utskott fritt att i sitt ställningstagande till åter-rapporteringen förtydliga sig och bedöma om kompletterande åtgärder behöver vidtas. bör naturligtvis ett utskott i ett förslag till tillkännagivande från början uttrycka sig så tydligt som möjligt när det gäller vilka åtgärder som förväntas av regeringen. Yttrandena i vissa delar från trafikutskottet (om lastbilar med en bruttovikt på ) och civilutskottet (riktvärden för trafikbuller) belyser ett resonemang om tillkännagivanden och relationen mellan och regeringen som förde i behandlingen av förra årets skrivelse 75 (bet. 2015/16:KU21 s. 32 f.). Utskottet redovisade vissa bestämmelser i regeringsformen om normgivningsmakten som är en del av det regelverk som garanterar att uppfattning i en viss fråga får genomslag. Även om de formella möjligheter som bestämmelserna medför inte används frekvent är blotta förekomsten av dem central. Genom de formella möjligheter som bestämmelserna ger har regeringen skäl att handla så att den tillmötesgår önskemål, utan att faktiskt använder bestämmelserna. Under rubriken tillkännagivanden angavs följande: När det gäller ej slutbehandlade tillkännagivanden har utskottet tidigare anfört att det, även om det inte är omöjligt att tillkännagivanden har fått en mer krävande karaktär än tidigare, borde höra till undantagen att tillkännagivanden inte kan slutredovisas (bet. 2005/06:KU34). har uttalat att inte kan anses vara en acceptabel tidsåtgång för behandlingen av ett tillkännagivande. Utskottet har också anfört att handläggningstiden för slutbehandlingen av ett enskilt tillkännagivande är avhängig tillkännagivandets innehåll och de beredningsåtgärder som förutsätts för en sådan slutbehandling (bet. 2014/15:KU21 s. 28). Det bör inte, har utskottet påpekat, förekomma att tillkännagivanden inte är slutbehandlade utan att det redovisas en bedömning av när de kan bli slutbehandlade (bet. 2015/16:KU21 s. 30). Utskottet vill framhålla vikten av att regeringen är utförlig i sina redogörelser för vidtagna, pågående och planerade åtgärder. Därigenom får utskotten ett underlag för sin beredning av ärenden, t.ex. motioner, som rör åtgärder inom det aktuella området. Det borde, har utskottet påpekat tidigare, höra till undantagen att tillkännagivanden inte kan slutredovisas . Utskottet har förståelse för att det kan ta tid för regeringen att vidta åtgärder för att behandla frågor i tillkännagivanden som kräver omfattande beredning. Som utskottet har anfört är handläggningstiden för slut-behandlingen av ett enskilt tillkännagivande avhängig tillkännagivandets innehåll och de beredningsåtgärder som förutsätts för en sådan slutbehandling. Regeringen har dock att fullödigt redovisa olika åtgärder som vidtas, eller planeras att vidtas, som tillkännagivandet ännu inte bedöms vara slutbehandlat. I de fall där det har gått förhållandevis från att tillkänna-givandet gjordes tills skrivelse 75 beslutades av regeringen kan det vara naturligt att redovisningen är kortfattad, som regeringen naturligtvis förväntas agera skyndsamt. Det går inte att sätta en tidsgräns för alla tillkännagivanden. Det är förståeligt att det kan vara svårt för regeringen att redovisa mer omfattande åtgärder när det gäller tillkännagivanden som beslutats före avlämnandet av skrivelse 75. Om ett tillkännagivande som är högst gammalt innebär omfattande åtgärder och rör en komplicerad materia kan det vara svårt för regeringen att redovisa mer omfattande genomförda åtgärder. För tillkännagivanden som är äldre än torde en avsaknad av åtgärder innebära att man kan säga att regeringen i alla fall inte har agerat skyndsamt. Skrivelse 75 fyller många värdefulla syften. Ett exempel är att skrivelse 75 ger ett utskott en möjlighet att reagera om det anser att redovisningen av behandlingen av ej slutbehandlade tillkännagivanden är för kortfattad och om utskottet anser att regeringen bör vidta fler åtgärder. Sådana synpunkter kan också vara värdefulla för regeringen som har att återkomma till i fråga om alla ej slutbehandlade tillkännagivanden. Regeringen har möjlighet att återkomma till i frågan i budgetpropositionen eller i en annan proposition eller skrivelse innan skrivelse 75 avlämnas nästa gång. Ytterligare en möjlighet för regeringen är enligt 6 kap. 18 § riksdagsordningen att lämna information till muntligen genom ett statsråd vid ett sammanträde med kammaren. I den följande skrivelse 75 ska regeringen redovisa vilka åtgärder som vidtagits, t.ex. i vilka propositioner tillkännagivandet behandlats, även om frågan redan har behandlats i sak i . När det gäller de fall som tagits upp i utskottens yttranden om ej slutbehandlade tillkännagivanden förutsätter att regeringen beaktar utskottens uttalanden. Det innebär att regeringen bör vidta åtgärder skyndsamt och återkomma till så snabbt som möjligt. Den mer formella redovisningen sker i nästa års skrivelse 75 där regeringen ska redovisa vilka åtgärder som vidtagits. Som utskottet anfört kan det finnas skäl för regeringen att återkomma till i de aktuella frågorna före det. Under rubriken tillkännagivanden angavs följande: Regeringen redovisar i skrivelse 75 huruvida den anser att tillkänna-givandena är slutbehandlade eller ej. Den konstitutionella praxis som har vuxit fram i fråga om tillkännagivanden innebär att utgångspunkten bör vara att regeringen tillgodoser ett tillkännagivande. Tillkännagivanden är dock inte rättsligt bindande, och om regeringen inte delar mening i en fråga och inte har för avsikt att tillgodose önskemål, bör den underrätta om detta inom den eventuella tidsgräns som angetts i tillkännagivandet. Även skälen till varför regeringen inte har tillgodosett tillkännagivandet bör redovisas. Det har förekommit att regeringen i skrivelse 75 har redovisat att ett tillkännagivande är slutredovisat och att berört utskott och konstitutions-utskottet har ansett att så inte är fallet. Regeringen har då återkommit till i en proposition och den påföljande skrivelse 75 och redovisat tillkännagivandet på nytt och också eventuella ytterligare åtgärder. Vilka åtgärder som ska krävas för att ett tillkännagivande ska anses vara slutbehandlat varierar naturligtvis. Har endast begärt en utredning kan det räcka med att en utredning tillsätts, men om har begärt förslag krävs normalt att förslag läggs fram av regeringen för att tillkännagivandet ska anses vara slutbehandlat. Normalt kan ett tillkänna-givande anses slutbehandlat först när det är tillgodosett. I vissa fall kan det dock vara relevant med en distinktion huruvida ett tillkännagivande är tillgodosett eller inte, även om regeringen anser att det är slutbehandlat. Man kan således tänka sig fall där ett tillkännagivande skulle kunna anses vara slutbehandlat utan att vara tillgodosett, eftersom regeringen inte har vidtagit åtgärder så att intentionerna med tillkännagivandet har tillgodosetts.