bet · H801KU25 · 2021-03-05 00:00:00 — I motion 2020/21:3647 av m.fl. (MP) begärs i yrkande 7 ett tillkännagivande om stärkt samisk rätt till mark och vatten. Motionärerna menar att gruvnäringen, skogsnäringen, omställningen till ett förnybart energisystem och svensk viltvård inte kan fortsätta att i så hög grad ske på bekostnad av det samiska folkets rättigheter och möjligheter att bruka mark och bedriva näringar. Vidare framhålls att den avkunnade Girjasdomens innebörd behöver tas om hand på ett tydligt sätt. I yrkande 12 begärs ett tillkännagivande om en nordisk samekonvention. Motionärerna menar att konventionen måste slutförhandlas och ratificeras. I yrkande 13 begärs ett tillkännagivande om ratifikation av 169. Motionärerna menar att konventionens bäring på har utretts . Internationella arbetsorganisationen () är ett av FN:s s.k. fackorgan med uppgift att bevaka frågor om arbetsvillkor och diskriminering m.m. Inom ramen för denna uppgift bevakar ursprungsfolkens arbets- och livsvillkor. utarbetar bl.a. konventioner, och 1989 antogs konvention nr 169 om ursprungsfolk och stamfolk i självstyrande länder. Konventionen innehåller ett antal bestämmelser och åtaganden till skydd för ursprungsfolken. Regeringarna i de länder som har anslutit sig till konventionen ska se till att ursprungsfolkens rättigheter skyddas och deras integritet respekteras, och samråda med folken om åtgärder som angår dem och skapa förutsättningar för att de så långt möjligt själva ska kunna bestämma om sin egen utveckling. Ett grundläggande krav är att ursprungsfolken till fullo ska åtnjuta mänskliga rättigheter och grundläggande friheter, men konventionsstaterna ska även utforma särskilda insatser som främjar de berörda folkens sociala och ekonomiska rättigheter och som skyddar deras andliga och kulturella värden. I konventionen betonas särskilt markens betydelse för ursprungsfolken, och den syftar bl.a. till att staterna ska erkänna deras rätt till sådan mark som de har bebott eller brukat. Konventionen trädde i kraft och har ratificerats av 22 länder, bl.a. och . Utredningar om svensk ratificering av konvention nr 169 överlämnade Utredningen om nr 169 om ursprungsfolk och stamfolk i självstyrande länder sitt betänkande Samerna – ett ursprungsfolk i (SOU 1999:25). Utredaren bedömde att kunde ansluta sig till konventionen, men att detta inte borde ske förrän ett antal åtgärder om samernas rätt till mark hade vidtagits, en process som beräknades ta . Enligt utredaren måste för det första den mark som samerna har rätt till enligt konventionen identifieras, och en borde därför tillsättas. För det andra måste omfattningen av samernas jakt- och fiskerätt inom den mark som de traditionellt innehar klarläggas. När dessa frågor har klarats ut kan andra åtgärder vidtas för att samernas rättigheter ska nå upp till den nivå som konventionen kräver. Utredaren menade att det framför allt var en fråga om att stärka samernas skydd mot inskränkningar i renskötselrätten, säkerställa att samerna har tillräckligt med mark för att kunna fortsätta att bedriva rennäring, införa en möjlighet till ersättning från staten för rättegångskostnader i principiellt viktiga mål om samernas markrättigheter samt genomföra en nationell informationskampanj om samerna som ursprungsfolk. tillsattes , som redovisade sitt betänkande Samernas sedvanemarker (SOU 2006:14) . Kommissionens analys av de krav som uppställer ledde fram till slutsatser som i väsentliga hänseenden skilde sig från den tidigare utredningens. Kommissionen var ense med utredningen om att konventionen inte ställer krav på en formell äganderätt för att mark som brukas av ursprungsfolket ska hänföras till mark som detta folk traditionellt innehar, men anförde att det finns en miniminivå för de rättigheter som ska gälla. Kommissionen ansåg att denna nivå inte är uppfylld med den renskötselrätt som samerna har enligt rennäringslagstiftningen. Enligt kommissionen kunde det inte uteslutas att det kan finnas områden som vid en svensk anslutning till konventionen – i enlighet med dess krav på äganderätt och besittningsrätt – borde klassas som samernas innehavsmark, och som de därmed får rätt att disponera oberoende av rennäringslagstiftningen. Kommissionen anförde vidare att det kan uppfattas som en svaghet i svensk rätt i förhållande till konventionens krav att det saknas ett alternativ till domstolsprövning av frågor om markrättigheterna (s. 29). Regeringen angav i sin nationella handlingsplan för de mänskliga rättigheterna 2006–2009 (skr. 2005/06:95 s. 56) att ambitionen var att ratificera konventionen så snart det låter sig göras. framhölls att en anslutning till konventionen medför att olika rättigheter påverkas med avseende på ett markområde som motsvarar en tredjedel av yta och att ett beslut i en fråga av en sådan betydelse inte kan hastas fram. En förutsättning för att ratificera konventionen är att regeringen först inhämtar godkännande. Inför ställningstagande måste frågor om de rättsliga förutsättningarna vara utredda. Dessutom måste de lagändringar som blir nödvändiga utarbetas. I den utvärdering av regeringens handlingsplan som redovisades 2011 (SOU 2011:29) gjorde den särskilda utredaren bedömningen att regeringen som en del av en samlad, tydlig och rättighetsbaserad urfolkspolitik bör redovisa en tydlig plan med angivna delmål för hur man ska undanröja eventuella hinder mot en ratificering av (s. 37). Här ingår enligt utredaren bl.a. frågan om att få till stånd gränsdragningar som tydliggör samernas traditionella renskötselområden. Skrivelse om strategin för det nationella arbetet med mänskliga rättigheter I skrivelsen (skr. 2016/17:29 s. 46) redogör regeringen för sin hållning när det gäller ratificering av nr 169. I för mänskliga rättigheters granskning av 2015 erhöll rekommendationer om att ratificera 169. accepterade inte dessa. I syfte att stärka samernas rättigheter arbetar regeringen i riktning mot en ratifikation, som dock enligt regeringen ytterst är en fråga för . FN:s deklaration om ursprungsfolkens rättigheter (urfolksdeklarationen) antogs av . Deklarationen är en gemensam politisk viljeförklaring och behandlar bl.a. rätten till själv-bestämmande, nationalitet, kultur och traditioner, religion, utbildning och landrättigheter. Deklarationen är inte juridiskt bindande. för mänskliga rättigheter noterade 2010 att stöder urfolksdeklarationen men inte tillämpar de rättigheter den innehåller. rekommenderades att genomföra deklarationen och etablera mekanismer för detta i samarbete med det samiska folket. I budgetpropositionen (prop. 2017/18:1 utg.omr. 1 s. 33 f.) framhölls att en överenskommelse om en nordisk samekonvention träffades mellan företrädare för de svenska, norska och finländska regeringarna och representanter för de tre nordiska sametingen. Konventionen anger, enligt regeringen, vissa minimirättigheter som staterna kan vidareutveckla och ger verktyg för en förbättrad dialog mellan stat, myndigheter och det samiska folket. Regeringen avvaktade sametingens ställningstagande till en nordisk samekonvention. Regeringen framhöll att den överenskommelse som träffats om en nordisk samekonvention och det pågående arbetet med att etablera en konsultationsordning utgör viktiga steg i arbetet för att nå det övergripande samepolitiska målet och utvecklingen av det gränsöverskridande samarbetet om urfolksrättigheter. I budgetpropositionen (prop. 2018/19:1 utg.omr. 1 s. 32) framhölls att regeringen gav ett bidrag till för att genomföra en förankringsprocess beträffande det framförhandlade utkastet i förhållande till det samiska folket, partier, organisationer och föreningar (Ku2017/01308/DISK). har också tillsammans med de samiska ledamöterna i förhandlingsdelegationen deltagit i informationsmöten om konventionsutkastet i förhållande till det samiska civilsamhället och partierna i . Samiskt Parlamentariskt Råd, som är ett samarbets-organ för sametingen i , och , har inkommit med en skrivelse och föreslagit vissa förändringar i konventionstexten. I budgetpropositionen (prop. 2020/21:1 utg.omr. 1 s. 48) angavs att arbetet med en nordisk samekonvention hade fortsatt . Vidare angavs att regeringen avser att fortsätta att arbeta för att slutföra förhandlingarna om en nordisk samekonvention för att stärka det samiska folkets inflytande och möjligheter att bevara och utveckla sin kultur, sina språk och sitt samhällsliv. meddelade dom i målet mellan Girjas sameby och staten (T 853-18). Målet gällde huruvida samebyn trots lagregleringen i rennäringslagen hade ensamrätt att upplåta småviltsjakt och fiske på samebyns område ovanför odlingsgränsen. Enligt samebyn har den sådan ensamrätt såväl enligt rennäringslagen som på grund av sedvana eller urminnes hävd. Staten hävdade att staten i egenskap av fastighetsägare ensam innehar jakträtten och fiskerätten i området, inklusive rätten att upplåta jakt och fiske till andra. ansåg att rennäringslagen inte gav samebyn rätt att upplåta jakt och fiske på det område där samebyn bedriver renskötsel, men att samebyn ändå har en ensamrätt att upplåta jakt och fiske som en följd av urminnes hävd. prövade inte frågan om äganderätten till området. antog plenum ett uttalande med anledning av Girjasdomen. Av uttalandet framgår bl.a. följande: anser att det måste tillsättas en parlamentarisk utredning med syfte att skapa en modern samepolitik och anpassa lagstiftningen i samiska rättsfrågor till urminnes hävd, sedvana, gällande rättspraxis och till att det samiska folket är både ett folk och ett urfolk med de rättigheter som medföljer. Utredningen måste ha ett deltagande av samtliga riksdagspartier och en genomgående bred samisk representation. måste knytas till den parlamentariska utredningen. Samtliga partier i ska ges möjlighet att medverka i dialog med den parlamentariska utredningen. Regeringen meddelade att en utredning ska tillsättas för att se över rennäringslagstiftningen. Regeringen menar att Högsta domstolens dom i Girjasmålet tydliggjorde att rennäringslagen behöver ses över och anpassas till dagens samhällsstruktur. Regeringen har bjudit in till digitala sakråd och möten inför den översyn som ska göras av rennäringslagstiftningen – syftet är att inhämta synpunkter innan man tar fram direktiv till utredningen. Utskottet har avstyrkt motioner om ratificering av konvention nr 169 med motiveringen att det är angeläget att inte ratificeras innan de rättsliga förutsättningarna och konsekvenserna av en ratificering är utredda (se t.ex. bet. 2014/15:KU16). avstyrkte utskottet motioner om ratificering av konvention 169 om ursprungsfolk och om stamfolk (bet. 2017/18:KU6). Utskottet hänvisade bl.a. till Utredningen om en stärkt minoritetspolitik och promemorian från om en ny konsultationsordning och såg inte skäl att ompröva sitt tidigare ställningstagande i frågan. avstyrkte utskottet motionsyrkanden om att FN:s urfolksdeklaration borde genomföras i (bet. 2017/18:KU32). Utskottet noterade att regeringen hade vidtagit åtgärder för att stärka genom att det ges en större delaktighet i beslut av väsentlig betydelse för samerna, bl.a. i arbetet med den nya konsultationsordningen och nordisk samekonvention. avstyrkte utskottet motionsyrkanden om att nr 169 borde ratificeras, att FN:s urfolksdeklaration borde genomföras, om stärkt samisk rätt till mark och vatten och om nordisk samekonvention (bet. 2018/19:KU24). När det gäller motionsyrkanden om nr 169 och FN:s urfolksdeklaration vidhöll utskottet sina tidigare ställningstaganden. I fråga om motionsyrkanden om stärkt samisk rätt till mark och vatten och om en nordisk samekonvention noterade utskottet det förhandlingsarbete som pågick. Utskottet noterar det arbete som pågår bl.a. med anledning av Girjasdomen och när det gäller en nordisk samekonvention. Mot den bakgrunden avstyrks motionsyrkandena. Statistik över samiskt näringsliv Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om statistik över samiskt näringsliv. I motion 2019/20:693 och motion 2020/21:3344 av (KD) begärs i yrkande 4 i båda motionerna ett tillkännagivande om att regeringen bör verka för att underlätta för samiskt konsthantverk. Motionären menar att smedhantverk inte kan registreras hos och att vi därför inte vet hur mycket de samiska konsthantverken omsätter. I yrkande 5 i båda motionerna begärs ett tillkännagivande om att får ta över ansvaret för att vara en statistiskt sammanhållande myndighet för statistik som berör de samiska näringarna. om samiskt näringsliv (2016) I rapporten till Läget i Sápmi – Kartläggningar av samiskt näringsliv redogörs bl.a. för följande slutsatser och förslag till åtgärder: – Det är nödvändigt med en total inventering och sammanställning av samisk näringslivsverksamhet över hela Sápmi på svensk sida. En sådan sammanställning skulle visa på den verkliga omfattningen och betydelsen av samisk verksamhet både för det samiska samhället och för det omgivande samhället. – bör utvecklas till en statistikansvarig myndighet och ett prefix för samiska näringsidkare bör införas i SNI-systemet för att statistiskt kunna hantera och bedöma det samiska näringslivet. om samer och regional utveckling (2019) I involvera urfolket samerna i regional utveckling i [2] lämnas bl.a. följande rekommendationer när det gäller en förbättrad insamling och tillgång till data om samiskt näringsliv: – sammanställa tillgängliga datakällor och identifiera bristen på statistik i användning och spridning – öka forskningsmedel för datainsamling om samer – utveckla etiska riktlinjer för samerelaterad forskning – förstärka rollen och kompetensen hos när det gäller insamling av statistik – skapa statistiska koder (SNI-koder) för samiskt näringsliv. Utskottet finner inte skäl att ta något initiativ i frågan. Kontaktyta för dialog mellan och Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om kontaktyta för dialog mellan och . Jämför reservation 3 (C). I kommittémotionerna 2019/20:3245 yrkande 9 av m.fl. (C) och 2020/21:3175 yrkande 7 av m.fl. (C) begärs ett tillkännagivande till riksdagsstyrelsen om behovet av en kontaktyta för dialog för ökad förståelse för folkrättsliga ansvar för urfolket samerna. Motionärerna menar att det endast är regeringen som har en dialog med och som utövar sedvanlig myndighetsstyrning i den del som rör myndighetsansvaret. För att öka kunskapen och förståelsen för folkrättsliga ansvar för urfolket samerna, skulle en kontaktyta för dialog mellan företrädare för det samiska folkvalda organet och riksdag behöva utvecklas. Av 4 kap. 5 § regeringsformen och 10 kap. 2 § riksdagsordningen framgår att alla väckta ärenden remitteras till ett utskott för beredning. Utskotten har möjlighet att inhämta de upplysningar som utskotten anser sig vara i behov av i sin beredning av ärenden. Utskottet vill framhålla vikten av en dialog mellan och i frågor av gemensamt intresse. Utskottet anser dock inte att det finns skäl att ta ett sådant initiativ som föreslås. Motioner som bereds förenklat Utskottets förslag i korthet avslår de motionsförslag som beretts i förenklad ordning. I motioner från allmänna motionstiden /20 och 2020/21 har väckts förslag som rör bevarandet av älvdalskan, information och kunskap om nationella minoriteter, romska förvaltningsområden, samepolitiken och konstruktion samt kommuners och regioners minoritetspolitik. Utskottet har behandlat samma eller i huvudsak samma frågor tidigare . Detta har gjorts i betänkande 2018/19:KU24 Minoritetsfrågor. avslog då motionsyrkandena i enlighet med utskottets förslag. Utskottet står fast vid sina tidigare ställningstaganden, det finns inte heller andra skäl att behandla motionerna i vanlig ordning. Motionerna avstyrks därför. Romsk inkludering, punkt 1 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:2578 av m.fl. (V) yrkandena 9 och 20–23 samt 2020/21:2201 av m.fl. (S) och 2020/21:2660 av (L) yrkande 2. Strategin för romsk inkludering utesluter uttryckligen de som endast är här . Den som endast stannar i blir således inte föremål för en långsiktig inkluderingsstrategi. Mer problematiskt är att strategin inte nämner de romer som är EU-medborgare utan uppehållsrätt och lever i . Det beror sannolikt på föreställningen att unionsmedborgare endast stannar och att det är gränsen för deras uppehållsrätt. Den föreställningen är felaktig. De utsatta EU-medborgare som är romer och vistas i , ibland med avbrott för vistelser i sina hemländer, kan mycket väl vara en rimlig målgrupp för den långsiktiga strategin för romsk inkludering. Samma problematik finns även i flera lokala strategier för romsk inkludering, då de är inspirerade av den nationella strategin. Vi menar att regeringen bör se över strategin för romsk inkludering i syfte att tydliggöra målgruppen och inkludera de som vistas i . Mot bakgrund av det som framkommit i kommissionens årliga utvärdering av medlemsstaternas nationella strategier för integrering av romer, och deras arbete med att genomföra strategierna, anser vi att regeringen bör verka för att det framtida arbetet för romsk inkludering inom EU förstärks och anpassas utifrån mångfalden inom den romska gruppen och särskilt med fokus på de mest utsatta. Vidare anser vi att regeringen bör verka för att det framtida arbetet för romsk inkludering inom EU har tydligare fokus på romer som rör sig mellan medlemsstaterna och särskilt på utsatta EU-medborgare. Vi anser även att regeringen bör verka för att det framtida arbetet för romsk inkludering inom EU inkluderar kraftiga insatser för att motverka antiziganism och diskriminering inom alla områden. Slutligen anser vi att regeringen bör verka för att det framtida arbetet för romsk inkludering inom EU har ett tydligare fokus på att öka sysselsättningen inom gruppen, särskilt med fokus på de mest utsatta. Samers rättigheter, punkt 4 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:166 av m.fl. (V) yrkandena 2 och 3, 2019/20:693 av (KD) yrkande 1, 2019/20:2852 av m.fl. (MP) yrkande 13, 2019/20:2853 av m.fl. (MP) yrkande 12, 2020/21:3344 av (KD) yrkande 1 och 2020/21:3647 av m.fl. (MP) yrkande 13 och 2019/20:2853 av m.fl. (MP) yrkandena 6 och 11 samt 2020/21:3647 av m.fl. (MP) yrkandena 7 och 12. Regeringen har vid flertalet tillfällen under förra mandatperioden angett att de avser att arbeta i riktning mot en ratifikation av 169. I skrivelsen Regeringens strategi för det nationella arbetet med mänskliga rättigheter (skr. 2016/17:29) anger regeringen att man i syfte att stärka samernas rättigheter arbetar i riktning mot en ratifikation, men att det ytterst är en fråga för . Vi anser att det därför vore lämpligt om regeringen lade fram ett sådant förslag till för ställningstagande. Regeringens åtagande när det gäller 169 bör skärpas och preciseras. Den sammantagna situationen för samerna kräver att regeringen på allvar tar tag i frågan för att kunna garantera samerna deras rättigheter som urfolk. Det krävs ett större engagemang från regeringens sida för att skapa det samförstånd mellan olika intressenter som är en förutsättning för en ratificering av . Regeringen bör återkomma till med ett förslag om att ratificera nr 169. antog 2007 en urfolksdeklaration. Detta kan ses som en historisk milstolpe i kampen för erkännandet av urfolkens mänskliga rättigheter och grundläggande friheter. Urfolksdeklarationen anger en miniminivå för hur urfolksfrågorna bör behandlas i de olika länderna, även om deklarationen inte är juridiskt bindande. Deklarationens tyngdpunkt ligger på rätten till självbestämmande och innehåller även skrivningar om urfolkens rätt att äga, bruka och kontrollera land, territorier och naturresurser. Rätten till självbestämmande så som den uttrycks i deklarationen innefattar det samiska folkets rätt att fritt avgöra sin ekonomiska, sociala och kulturella utveckling samt kontrollera och besluta över sina egna naturresurser. har haft på sig att implementera FN:s urfolksdeklaration och på sig att ratificera 169. Det är genant att ett land som bryter mot grundläggande folkrättsliga principer som ska ge urinvånare möjlighet att upprätthålla sin kultur. FN:s urfolksdeklaration bör därför implementeras i . Kontaktyta för dialog mellan och , punkt 6 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för riksdagsstyrelsen. 2019/20:3245 av m.fl. (C) yrkande 9 och 2020/21:3175 av m.fl. (C) yrkande 7. Eftersom samers inflytande och samiska rättigheter rör aspekter inom många olika politikområden behöver följaktligen åtgärder vidtas inom dessa. För att öka kunskapen och förståelsen för folkrättsliga ansvar för urfolket samerna, skulle en kontaktyta för dialog mellan företrädare för det samiska folkvalda organet och riksdag behöva utvecklas. Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden /20 2019/20:2 av (SD): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bevara, levandegöra och erkänna språket älvdalska och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:183 av (C): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att älvdalskan bör erkännas som minoritets- eller landsdelsspråk i enligt fördrag och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:693 av (KD): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör se över möjligheten att implementera 169 i svensk lagstiftning på ett sådant sätt att även den traditionella äganderätten respekteras och tillkännager detta för regeringen. 4.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör verka för att underlätta för samiskt konsthantverk och tillkännager detta för regeringen. 5.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att pröva förutsättningarna för att ska kunna bli en sammanhållande statistikmyndighet och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:1612 av och (båda C): 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ge minoriteter möjlighet att informera om sig själva och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:2091 av (L): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utreda inrättandet av ett romskt förvaltningsområde och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:2552 av Per Åsling (C): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att skyndsamt se över den diskriminering som samer utsatts för och tillkännager detta för regeringen. 2019/20:2578 av m.fl. (V): 9.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör se över strategin för romsk inkludering i syfte att tydliggöra målgruppen och inkludera de som vistas i , och detta tillkännager för regeringen. 20.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör verka för att det framtida arbetet för romsk inkludering inom EU förstärks och anpassas utifrån mångfalden inom den romska gruppen och särskilt med fokus på de mest utsatta och tillkännager detta för regeringen. 21.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör verka för att det framtida arbetet för romsk inkludering inom EU har tydligare fokus på romer som rör sig mellan medlemsstaterna och särskilt på utsatta EU-medborgare och tillkännager detta för regeringen. 22.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör verka för att det framtida arbetet för romsk inkludering inom EU inkluderar kraftiga insatser för att motverka antiziganism och diskriminering inom alla områden och tillkännager detta för regeringen. 23.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör verka för att det framtida arbetet för romsk inkludering inom EU har ett tydligare fokus på att öka sysselsättningen inom gruppen, särskilt med fokus på de mest utsatta, och tillkännager detta för regeringen.