bet · H801UU16 · 2021-04-23 00:00:00 — Tillgången är ojämnt fördelad och tjänster tillhandahålls ofta av privata och humanitära aktörer med begränsad statlig översyn. Utskottet noterar att regeringens demokratisatsning – som går ut på att i alla sammanhang ska stå upp för demokratiska principer, arbeta för att stärka demokratin och uttrycka kritik när den brister – genomförs också i . Genom utvecklingssamarbetet och aktiv dialog med den somaliska regeringen arbetar på flera områden i , inte minst vad gäller demokrati och rättsstatsfrågor. Dialoger förs bilateralt men även i nära samarbete med EU, FN och andra givare. FN har, förutom en stödinsats i (Unsom) och en stödinsats till AU:s militära styrka Amisom, stor närvaro både på utvecklingssidan samt vad gäller humanitär assistans. De flesta stora FN-organ är representerade i landet. EU har ett omfattande utvecklingssamarbete med som bl.a. innefattar stöd till återuppbyggnad av rättskedjan och samhällsstyrning. En strukturerad politisk dialog har inletts mellan och EU och dess medlemsstater. Vidare planerar för ett toppmöte mellan och . Utskottet konstaterar att deltar aktivt i givargruppen för mänskliga rättigheter. Stöd till FN som en samlande kraft för det internationella samfundet är centralt i den bilaterala strategin. Bland annat stöder enheten för mänskliga rättigheter vid FN:s politiska insats. Prioriterade områden i det svenska biståndet är bl.a. stöd till kvinnors och unga människors deltagande i freds- och statsbyggandet, återuppbyggande av det formella rättssystemet, ökad transparens i statliga finanser och satsningar på sexuell och reproduktiv hälsa. samarbetar med FN:s utvecklingssystem och humanitära system och Unsom under ledning av FN:s generalsekreterares särskilde representant. Samarbetet har dock utmanats av ansträngda politiska relationer. Som svar på en rekommendation i FN:s universella granskningsmekanism (UPR-processen) håller ansvarigt somaliskt ministerium på att ta fram en stående inbjudan till relevanta specialrapportörer. Den oberoende experten på mänskliga rättigheter har tillåtits besöka landet . invaldes 2019 som medlem i för mänskliga rättigheter. Utskottet noterar att stödde – finansiellt genom FN och politiskt – deltagande i FN:s universella granskningsmekanism . gav rekommendationerna att ratificerar konventionen om avskaffande av all slags diskriminering av kvinnor, ratificerar protokollet till den afrikanska stadgan om mänskliga rättigheter och folkens rättigheter om kvinnors rättigheter i , antar och genomdriver lagar och förordningar som förbjuder alla former av våld mot kvinnor, och att lagen om inrättande av en oberoende blir kompatibel med Parisprinciperna. accepterade alla dessa rekommendationer. Vidare rekommenderades att prioritera utredning och lagföring av höga politiska och militära ledare med befälsansvar för brott mot internationell lagstiftning om de mänskliga rättigheterna samt att se till att civil kontroll av den federala regeringens säkerhetsstyrkor införs. Denna rekommendation noterades. Därmed avstyrks motionerna 2018/19:1383 (SD) yrkandena 1, 3, 4, 7, 8 och 10, 2019/20:754 (SD) yrkandena 1, 3, 4, och 8, motion 2020/21:672 (SD) yrkandena 1–4, 2020/21:673 (SD) yrkandena 1, 3 och 4, 2020/21:1304 (V) yrkandena 13 och 18, 2020/21:2776 (KD) yrkande 15 samt 2020/21:599 (KD) yrkande 1. Sedan premiärminister tillträde har flera viktiga reformer genomförts eller initierats för att stärka de mänskliga rättigheterna, demokratin och rättsstatens principer i . kvarstår omfattande utmaningar på alla tre områden. En ny civilsamhälleslagstiftning som ger organisationer möjlighet att verka för de mänskliga rättigheterna och bedriva påverkansarbete antogs och ett utkast till ny vallag debatterades . I om mänskliga rättigheter i som publicerades beskrivs att en översyn av antiterrorlagstiftning och medielagstiftning pågår, liksom en reform av flera demokratiska institutioner och av rättssektorn. Ett stort antal politiska fångar har släppts och oppositionspartier som varit förbjudna och terroristklassade har välkomnats tillbaka till landet. Yttrande-, press- och informationsfriheten har stärkts. är fortfarande en enpartistat där samtliga platser i parlamentet innehas av den styrande politiska koalitionen, Etiopiska folkets revolutionära demokratiska front (EPRDF). Oppositionspartierna är svaga och splittrade. Viktiga institutioner och aktörer för ansvarsutkrävande såsom rättsväsendet, civilsamhället och medierna brottas med kapacitetsbrist och bristande självständighet. Etniska konflikter i landet har eskalerat och orsakat ett flertal dödsfall och ett stort antal internflyktingar. Nästa allmänna val ska enligt konstitutionen äga rum . Det finns en oro för att konflikterna i landet kan trappas upp inför och i samband med valet. Vidare beskrivs som ett av världens fattigaste länder i UD:s . Det förekommer stora brister vad gäller de ekonomiska, sociala och kulturella rättigheterna i form av undermåliga arbetsvillkor, barnarbete och diskriminering på grund av kön och sexuell läggning. Våld mot kvinnor, inklusive sexuellt våld, är fortsatt ett utbrett problem. Trots att den kvinnliga politiska representationen uppgår till i den aktuella regeringen och i parlamentet är kvinnors politiska inflytande begränsat i synnerhet på regional och lokal nivå. Barnäktenskap och kvinnlig könsstympning är på nedåtgående men förekommer fortfarande i stor omfattning. Hbtqi-personer utgör en diskriminerad grupp i . Homosexualitet är ett brott och samkönade sexuella handlingar kan straffas med fängelse. Förhållandena i fängelser och häkten är överlag mycket dåliga, ibland till och med livshotande. Godtyckliga frihetsberövanden förekommer trots att de är förbjudna enligt konstitutionen. Konstitutionen garanterar också mötesfrihet, men denna är i realiteten begränsad. Utskottet understryker att den humanitära situationen i är oroväckande. Tigrayregionen är fortfarande avstängd. Över 40 000 personer har redan flytt över gränsen till . Rapporter om etnisk profilering av tigreaner i är oroande, liksom det hat som sprids på internet och i medierna. Det är också av stor betydelse att det internationella samfundet upprätthåller sitt engagemang. Länderna i regionen, den mellanstatliga utvecklingsmyndigheten (IGAD) och AU har alla en viktig roll att spela som konstruktiva partner till i detta allvarliga läge. FN, och EU strävar efter att föra en dialog med alla berörda parter och är redo att stötta initiativ till fredliga lösningar. utvecklingsbistånd till landet innefattar en rad insatser inom mänskliga rättigheter och demokrati, inklusive fria och rättvisa val. ger också ett stort humanitärt stöd. Utskottet utgår från att fortsätter sitt arbete med att noggrant följa situationen i och för en nära dialog med relevanta aktörer såväl i som i regionen. Den arbetar aktivt för en fredlig lösning samt full respekt för folkrätten, inklusive mänskliga rättigheter och internationell humanitär rätt enligt svaret på interpellation 2020/21:146. Vad gäller yrkandet om den stora etiopiska renässansdammen (), noterar utskottet att och EU anser att det är angeläget att parterna kan enas om en fredlig, effektiv och skälig distribution av Nilens resurser samt att samverkan om gemensamma vattenresurser är nödvändigt – i synnerhet i kontexter som präglas av faktorer som hög befolkningstillväxt och klimatförändringar, vilket är fallet i länderna kring . Därmed avstyrks motion 2020/21:1304 (V) yrkandena 8–10 i den mån de inte tillgodosetts. Det historiska fredsavtalet mellan och och de förbättrade relationerna med övriga grannländer har inte inneburit någon förbättrad situation vad gäller de mänskliga rättigheterna, demokratin eller rättsstatens principer i . Detta framgår av om mänskliga rättigheter i som publicerades . Vidare styrs , som är en enpartistat, fortfarande utan konstitution, anordnar inte allmänna val, saknar ett fungerande parlament, har begränsad yttrande- och tryckfrihet samt inskränkningar i religionsfriheten. Rättssäkerheten brister och det finns ett stort antal rapporter från enskilda individer om att misshandel och tortyr förekommer i fängelser. Många eritreaner har flytt landet och utflödet har fortsatt, om än i mindre skala, även efter fredsavtalet med . Av UD:s rapport om mänskliga rättigheter i (2019) framgår att information om situationen för de mänskliga rättigheterna i är delvis svår att verifiera. Det beror på den relativa slutenheten som, trots freden, fortfarande råder i landet. Människorättsorganisationer beviljas inte tillträde till landet, och utländska besökare tillåts inte besöka fängelser eller militära träningsläger och får inte heller resa fritt i landet. Efter freden med har däremot signalerat en vilja till dialog med bl.a. EU och FN även vad gäller de mänskliga rättigheterna. medgav ett besök i landet av EU:s särskilda representant för mänskliga rättigheter. för mänskliga rättigheter har gett mandat till en särskild rapportör med uppgift att särskilt bevaka situationen för de mänskliga rättigheterna i landet, men rapportören har inte tillåtits att besöka . Landet är invald medlem i för mänskliga rättigheter. Utskottet ser allvarligt på att varken politisk opposition eller fristående press tillåts verka i landet. President aviserade 2014 att en ny konstitution skulle utarbetas, men har inga framsteg redovisats. De ledande företrädare för oppositionen och de journalister som fängslades , däribland den svensk-eritreanska journalisten , hålls fortfarande fängslade. har inte medgetts tillträde till enligt paragraf 36 i om konsulära förbindelser, som tillträdde , med motiveringen att inte accepterar dubbla medborgarskap. I betänkande 2020/21:UU7 föreslog utskottet ett tillkännagivande till regeringen om att den ska tillsätta en oberoende om regeringens agerande i fråga om två svenska medborgare, bl.a. , som är frihetsberövade utomlands för att ha använt sig av sin yttrandefrihet. I UD:s om mänskliga rättigheter i (2019) beskrivs rättsväsendet som undermåligt och präglat av brist på transparens. Det finns rapporter om godtyckliga frihetsberövanden samt utomrättsliga avrättningar vid desertering från militärförband och vid flykt från landet. Tvångsarbete är förbjudet men det omfattande värnpliktsväsendet kan betraktas som en form av tvångsarbete, särskilt med tanke på att tidsomfattningen för nationaltjänsten i realiteten är obestämd trots en del uttalanden från regeringen om att den ska tidsbegränsas. Den eritreanska regeringen har offentligt uttalat sig mot våld mot kvinnor och arbetat mot kvinnlig könsstympning med vissa resultat men kvinnlig könsstympning förekommer fortsatt i stor utsträckning – särskilt på landsbygden. I är diskriminering på grund av kön olagligt. Kvinnor deltar på lika villkor som män i värnpliktsväsendet. Det finns vittnesmål om våldtäkter och sexuella övergrepp inom de militära strukturerna. Den utbredda fattigdomen präglar förhållandena i och påverkar i hög grad ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter. Utskottet konstaterar att det internationella samfundet, inklusive EU, regelbundet påtalar den allvarliga bristen på respekt för de mänskliga rättigheterna i . Homosexualitet är förbjudet enligt lag. Dessa frågor tas även upp inom ramen för EU:s politiska dialog med och i bilaterala sammanhang. Utskottet noterar vidare att den demokratisatsning, som går ut på att i alla sammanhang ska stå upp för demokratiska principer, arbeta för att stärka demokratin och uttrycka kritik när den brister, genomförs också i . För att stärka engagemanget och dialogen med tog 2017 initiativ till en högnivådialog, tillsammans med , och , den s.k. fyrnationsdialogen. –2019 genomförde denna fyrnationsgrupp tillsammans med eritreanska regeringsföreträdare dialogseminarier om bl.a. migration, mänskliga rättigheter, rättsstatens principer, god samhällsstyrning och ekonomisk utveckling. har deltagit i FN:s universella granskningsmekanism (UPR) och genomfört en del av de rekommendationer som lämnats. Senaste gången granskades var . Utskottet framhåller att rekommenderade att upprätta en konstitution som garanterar de mänskliga rättigheterna för eritreanska medborgare, att behandla frihetsberövade personer i enlighet med internationella standarder och att vidta åtgärder för att säkerställa yttrande- och åsiktsfrihet samt religions- och övertygelsefrihet, även för press och medier. Utskottet konstaterar att trots ovan nämnda agerande från och det internationella samfundet så återstår mycket stora brister i demokrati, mänskliga rättigheter och inte minst rättsstatens principer. Därför bör regeringen fortsatt driva på som enskilt land, samt inom EU och FN, för att följer landets konstitution på alla nivåer av rättsväsendet samt avskaffar specialdomstolar vars verksamhet strider mot grundläggande rättsprinciper och de mänskliga rättigheterna. bör som enskilt land, såväl som inom EU och FN, understödja en demokratisk utveckling, förstärka respekten för mänskliga rättigheter och medverka till uppbyggandet av ett rättssamhälle i . Därmed avstyrks motion 2020/21:1304 (V) yrkandena 16 och 17 i den mån de inte tillgodosetts. Utskottets förslag i korthet avslår motionerna som rör . I motionerna 2018/19:2304, 2019/20:2435 och 2020/21:3636 av och (båda SD) anför motionärerna att i internationella och bilaterala sammanhang bör lyfta frågan om den sydafrikanska landreformen, påpeka att man ser med oro på utvecklingen i landet med den ökande polariseringen och att den sydafrikanska regeringen bör vidta de åtgärder som krävs för att situationen inte ska eskalera. Landreformfrågan är omdebatterad i och har funnits på den politiska dagordningen . I om mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer i som publicerades , konstateras att stora framsteg har gjorts med tanke på de utmaningar som fanns vid demokratins införande 1994. Den tidigare apartheidregimen har ersatts av demokratiska institutioner, ett oberoende domstolsväsende, ett livskraftigt civilsamhälle, fria medier samt självständiga institutioner. är ett av världens mest ojämlika länder. Ras- och diskrimineringslagar har visserligen tagits bort, men arvet från apartheid slår fortfarande igenom, och skillnaderna i villkor och möjligheter kan vara stora. Lagstiftning och politiska program för att komma till rätta med detta finns på plats, men genomförandet uppvisar brister. Trots relativt framgångsrika satsningar på att höja levnadsstandarden för den genomsnittliga sydafrikanen förblir de konstitutionsskyddade ekonomiska, sociala och kulturella rättigheterna några av allra största utmaningar. export till ökade kraftigt efter att sanktionerna upphävdes 1993. Svensk turism och antalet svenska företag i har ökat kontinuerligt sedan sanktionerna lyftes. är stora multinationella företag som bl.a. ABB, , och etablerade i . Utskottet noterar att regeringens demokratisatsning, som går ut på att i alla sammanhang ska stå upp för demokratiska principer, arbeta för att stärka demokratin och uttrycka kritik när den brister, genomförs också i . Den binationella kommissionen mellan och äger rum och är en plattform för regelbunden dialog mellan länderna avsedd att förstärka och fördjupa förbindelserna i bred bemärkelse. Den senaste dialogen skulle ha ägt rum mellan statsminister och president , men blev uppskjuten med anledning av coronapandemin. En dialog om de mänskliga rättigheterna har förts i en separat underkommitté till den politiska kommittén. Utskottet noterar att ett mindre antal svenska civilsamhällesorganisationer har lokal representation i och på olika sätt arbetar med rättighetsfrågor genom att bl.a. stärka fackföreningar och sociala rörelser där kvinnor, ungdomar, arbetare och migranter står i fokus. Utskottet konstaterar att genom regionalt biståndssamarbete stödjer även andra civilsamhällesorganisationer, bl.a. med inriktning mot exempelvis sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter. Utskottet noterar att i den senaste granskningen av i FN:s universella granskningsmekanism gav rekommendationer bl.a. om skydd till kvinnor som utsätts för våld samt om yttrandefrihet. De två rekommendationer som avsåg skydd mot kvinnor accepterades och en av de tre rekommendationer som avsåg yttrandefrihet accepterades. Resterande två, som avsåg yttrandefrihet, noterades. Därmed avstyrks motionerna 2018/19:2304 (SD) yrkande 1, 2019/20:2435 (SD) och 2020/21:3636 (SD). Motioner som bereds förenklat Utskottets förslag i korthet avslår de motionsförslag som beretts i särskild ordning. Utöver de yrkanden som behandlats tidigare i detta betänkande finns även motionsyrkanden som är föremål för en förenklad motionsberedning enligt de riktlinjer som har fastslagit med anledning av betänkande 2005/06:RS3 och i enlighet med promemorian Förenklad motionsberedning –2022 som utrikesutskottet fastställde . Utskottet har vid en genomgång och beredning funnit att de yrkanden som redovisas i bilaga 2 inte kan vara aktuella för något tillkännagivande från . Efter denna behandling avstyrker ett enigt utskott de aktuella motionerna. , punkt 1 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2018/19:678 av och (båda S) och 2018/19:1789 av m.fl. (S) yrkandena 2–4 och 2018/19:1789 av m.fl. (S) yrkande 1, 2018/19:2025 av m.fl. (S), 2020/21:822 av och (båda S) och 2020/21:2084 av m.fl. (S). är sista koloni. Efter att tidigare ha lytt under spansk överhöghet blev äntligen fritt 1975. Friheten varade dock innan grannlandet ryckte in med sina tungt beväpnade trupper och ockuperade landet. Huvuddelen av befolkningen drevs på flykt och bor alltsedan dess i flyktingläger i öknen i . Förhållandena i lägren är svåra och det råder brist på vatten, mat och mediciner. De västsahariska flyktingarna är totalt beroende av internationell hjälp för sin överlevnad. Inledningsvis försvarade sig västsaharierna mot sina ockupanter. Kampen leddes av befrielserörelse, Polisario . 1991 övergick Polisario till fredlig kamp. Orsaken var att FN då gav västsaharierna nytt hopp genom att anta en positiv resolution om . Innehållet gick ut på att en folkomröstning skulle hållas då västsaharierna själva skulle få avgöra sin framtid. har lyckats sabotera genomförandet av tio försök till folkomröstning. FN-delegationer som besökt de ockuperade områdena har vittnat om våld och kränkningar av västsahariernas mänskliga rättigheter. Det bekräftas av rapporter från Amnesty och Human Rights Watch. Det är nu helt avgörande att de resolutioner som FN antagit om genomförs, i synnerhet gäller det den utlovade folkomröstningen. Kampen bör även gälla den humanitära situationen i flyktingläger, som förvärras . Det ekonomiska stödet från har minskat , med påtagliga negativa effekter i form av mat- och medicinbrist i lägren. Detsamma gäller FN:s stöd. bröts den långa vapenvilan på grund av att angrep fredligt demonstrerande civila västsaharier i buffertzonen i den södra delen av landet – en buffertzon där marockansk militär inte har någon rätt att befinna sig. pågår återigen ett lågintensivt krig i området. Detta krig hade kunnat undvikas om omvärlden agerat med kraft för att genomföra fredsprocessen och folkomröstningen. Västsahariernas tålamod är inte oändligt. Om omvärlden ställer sig kallsinnig till de rättmätiga kraven finns en överhängande risk att striderna trappas upp. Vi bör i detta sammanhang arbeta förebyggande i stället för att vänta tills katastrofen är ett faktum. Jag anser att regeringen bör överväga insatser för att främja genomförandet av FN:s resolutioner om och för att förbättra den humanitära situationen för västsaharierna. Amnesty har rapporterat om att västsahariernas yttrande- och föreningsrätt är starkt begränsad och att västsaharier har fängslats efter fredliga demonstrationer mot den marockanska ockupationen. Då inte har mandat att ingripa vid övergrepp mot mänskliga rättigheter och FN:s höga kommissarie för mänskliga rättigheter inte heller är närvarande i eller lägren i , är det omöjligt för dem att undersöka påstådda övergrepp. Trots alla tecken på övergrepp mot västsaharierna och kraftig uppvaktning från det civila samhället så har inte mandat utökats, mycket på grund av att i effektivt har blockerat en utvidgning av mandat. Handel med västsahariska naturtillgångar står i direkt strid med folkrättens regler, om den inte kommer det västsahariska folket till del. fastslog FN:s dåvarande rättschef på en förfrågan från att den internationella rätten är tydlig. Handel med västsahariska naturtillgångar är oförenlig med folkrätten, om den inte utförs i enlighet med det västsahariska folkets intressen och bidrar till den socioekonomiska utvecklingen i dessa. , punkt 2 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:672 av m.fl. (SD) yrkandena 1–4 och 2020/21:673 av m.fl. (SD) yrkandena 3 och 4 samt 2018/19:1383 av m.fl. (SD) yrkandena 1, 3, 4, 7, 8 och 10, 2019/20:754 av m.fl. (SD) yrkandena 1, 3, 4, 8 och 10 samt 2020/21:1304 av m.fl. (V) yrkandena 8–10, 13 och 18. Att den svenska ambassaden som täcker ligger i huvudstad är förståeligt, givet säkerhetsläget i . I Somalilands huvudstad finns dock goda möjligheter att upprätta en mer närliggande ambassad med förhållandevis goda kommunikationer, inte minst då landet är regionalt ledande inom områden som telekommunikation och mobila pengar. Den diplomatiska isolering vi ser av Somaliland skadar landets utveckling. Vi anser att bör se över möjligheten till ytterligare diplomatiska förbindelser med Somalilands regering och ta ett första steg genom upprättandet av en ambassad i Somaliland. En sådan flytt skulle öka såväl som Somalilands legitimitet, som det skulle effektivisera arbetet och möjliggöra för att bistå i arbetet med förbättrade relationer mellan och Somaliland. Vidare skulle detta sända en tydlig signal till om att vi inte tolererar användandet av diplomatiska och ekonomiska verktyg för att kväva Somaliland. skulle inte längre ha det lika lätt att förhindra fördelningen av utvecklingsbistånd till Somaliland, försvåra transporter eller ställa krav på vilka som kan verka i regionen. Vi anser därför att regeringen bör upprätta en ny ambassad i Hargeysa med ansvar för och Somaliland och därmed avsluta arbetet för dessa två länder vid ambassaden i . Somaliland har som bekant ett flertal olika myndigheter som fungerar precis som i stater med jämförbara förhållanden. Trots detta finns inga direkta förbindelser mellan svenska myndigheter och deras somaliländska motsvarigheter. Istället sker myndighetskontakten främst med motsvarigheterna i . Sätet för dessa ligger i , långt ifrån Somaliland, och dessa lider av stora problem till följd av inbördeskriget i och kring staden. Vi anser att bör verka för att skapa samarbeten mellan svenska myndigheter och dessa motsvarigheter i Somaliland. Om så sker skulle även förutsättningarna för myndigheterna i förbättras avsevärt, då de avlastas genom mindre ansvar. En av de största utmaningarna med den framtida utvecklingen av Somaliland är att få känner till att regionen ens existerar och ännu färre vet att det är förhållandevis fredligt, demokratiskt och stabilt i området. Till följd av detta är det svårt för Somaliland att locka till sig utländska besökare, och när informationen om läget i just denna region inte skiljer sig från informationen om situationen kring exempelvis huvudstad , är det inte konstigt om turister eller handelsmän inte besöker landet. Detta är också ett problem, som drabbat förtroendevalda, som på grund av reserekommendationer för hela , rekommenderas att inte åka dit. bör därför ge regeringen tillkänna att UD:s säkerhetsklassning av Somaliland ska uppdateras för att avdramatisera säkerhetsläget.