bet · H801KU20 · 2021-01-26 00:00:00 — 2014/15:KU10 s. 73 f. där också tidigare granskningar redovisas). Genom skrivelser till begärde utskottet svar på några frågor. Utskottet fick respektive två svarspromemorior som är upprättade inom (bilaga A1.1.3–4). I promemoriorna anförs följande. Det är olyckligt att svaren på de skriftliga frågor som omfattas av granskningen har fördröjts. Fördröjningen berodde på den gemensamma beredningen och samordningen inom . Det kan noteras att det under /20 ställdes 2 144 skriftliga frågor till statsråden. Av dessa besvarades 356 av ett statsråd på . arbetar löpande för att säkerställa att svaren på skriftliga frågor håller hög kvalitet och att frågorna besvaras . En fördröjning av ett frågesvar kan bero på exempelvis en utlandsresa eller sjukfrånvaro. görs årliga uppföljningar av svarstiderna som redovisas för expeditionscheferna och de samordnande statssekreterarna. infördes en ordning som innebär att statsrådet inte behöver skriva under ett frågesvar (SB PM 2020:2). Ändringen har genomförts för att effektivisera handläggningen och för att undvika onödiga fördröjningar i samband med att ett svar ska lämnas. I statistik från kan man se en minskad andel fördröjda frågesvar. Utfrågning med justitie- och migrationsminister Utskottet höll en utfrågning med justitie- och migrations- minister (bilaga B8). Vid utfrågningen anförde i huvudsak följande. För att sätta de aktuella frågesvaren i ett sammanhang bör det noteras att antalet skriftliga frågor formligen har exploderat. Antalet skriftliga frågor under /20 var då det högsta , och han besvarade själv under det 194 skriftliga frågor. har emellertid under det innevarande redan tagit emot fler skriftliga frågor än så, och fortsätter det så här kommer ungefär 3 000 frågor att ha överlämnats från under detta . Det motsvarar nästan 10 frågor , som alla enligt huvudregeln ska besvaras inom . Som jämförelse kan nämnas att besvarades ungefär 700–800 frågor per . Riksdagsledamöterna är i sin fulla rätt att ställa dessa frågor, och fördröjningar av svaren är olyckliga, men man bör vara medveten om att besvarandet av frågorna kräver att annat arbete läggs åt sidan, att resurserna i är begränsade och att det därför ibland är svårt att hinna besvara frågorna . För att besvara en fråga kan det krävas att underlag begärs in från myndigheter och att samordning sker med andra departement. VISSA FRÅGOR OM REGERINGENS FÖRHÅLLANDE TILL Varje frågesvar kräver uppskattningsvis . med allt fler frågor fortsätter kan behöva både se över sina rutiner ytterligare och ges en resursförstärkning för att undvika fördröjda svar. När det gäller de två frågeställningar som omfattas av granskningen anförde I frågan om trakasserier av lantbrukare gjordes bl.a. en bedömning att det krävs en översyn av vissa straffrättsliga frågor. Överväganden om vissa vägval för en sådan översyn bidrog till att frågesvaret dröjde. Till detta kommer att den pågående pandemin gör att departementet också har mycket annat att göra. I frågan om hjälp till flyktingar på ön efter branden i ett flykting- läger kunde konstateras dels att det i svensk rätt saknas rättsliga förutsättningar för att hämta flyktingar till utan ett EU-beslut, dels att det var oklart om avsåg att fatta några sådana beslut. gjorde att svaret på den skriftliga frågan dröjde. Genom att lämna intetsägande svar med innebörden att själva sakfrågan inte kan besvaras innan exempelvis ytterligare utredning har vidtagits hade frågesvaret enligt kunnat lämnas , men han anser att det är bättre för frågeställaren att få ett så fullödigt svar som möjligt när svaret Regeringen försöker inte på något sätt slippa undan eller undandra sig att svara på de skriftliga frågorna. Ambitionen är alltid att besvara frågorna i tid men ibland går det inte, och den relativt begränsade andelen försenade svar bör också ses i relation till det stora antal frågor som ställs. att det är bättre att inom tidsfristen få ett intetsägande svar om att ett svar i sakfrågan inte kan ges, får regeringen väga in det i fortsättningen. Utskottet konstaterar inledningsvis att det inte finns någon formell skyldighet för statsråd att besvara frågor från ledamöter. Som utskottet har uttalat fyller emellertid frågeinstituten inom det parlamentariska systemet en viktig funktion genom de möjligheter de ger till information, debatt och kontroll av regeringen. En avgörande förutsättning för att frågeinstituten ska ha den verkan och funktion som förutsätts i regerings- formen och riksdagsordningen är att statsråden respekterar gällande reglering och praxis och att de endast i undantagsfall och om det finns synnerliga skäl underlåter att besvara en interpellation eller fråga. Utskottet har tagit del av Statsrådsberedningens promemoria med riktlinjer för besvarandet av bl.a. skriftliga frågor. Promemorian innehåller exempel på skäl för fördröjda svar. Utskottet har inget att invända mot vad som där anges. I de nu aktuella fallen har andra förklaringar lämnats till fördröjningen. Som skäl för att svaren på de aktuella skriftliga frågorna fördröjdes har i de skriftliga svar som lämnats till utskottet i granskningen hänvisats till beredningen i , medan statsrådet under utfrågningen anförde att fördröjningen berott på en vilja att ge frågeställaren ett fullödigt svar. Utskottet vill understryka att den självklara utgångspunkten måste vara att VISSA FRÅGOR OM REGERINGENS FÖRHÅLLANDE TILL både skriftliga frågor och interpellationer besvaras inom den tid som anges i riksdagsordningen. Den beredning som enligt utskottet kan ha relevans för frågan om ett statsråds förmåga att lämna ett svar på en skriftlig fråga eller en interpellation i rätt tid är beredningen av själva svaret. Granskningen visar emellertid att fördröjningen i de aktuella fallen snarare varit hänförlig till beredningen av de regeringsärenden som frågorna avsåg och att det funnits en vilja hos statsrådet att kunna ge ett svar med ett visst innehåll. Utskottet noterar även att svar med olika innebörd om skälen till fördröjningarna har lämnats på utskottets frågor i de skriftliga svaren respektive under utfrågningen. En fördröjning av svaren på skriftliga frågor på runt är enligt utskottet inte acceptabel. Justitie- och migrationsministerns sätt att hantera de svar på skriftliga frågor som uppmärksammas i granskningen har enligt utskottet därmed inte levt upp till vad som förutsätts för att frågeinstituten ska fungera som instrument för parlamentarisk kontroll. miljö- och klimatministerns hantering av interpellationer I två anmälningar till (dnr 1060-2020/21 och 1170- 2020/21), bilaga A1.2.1–2, begärs det att utskottet granskar statsministerns samt dåvarande miljö- och klimatministerns ansvar för besvarandet av interpellationer. Anmälarna anför att de fått besked om att med hänvisning till sin planerade avgång och redan inbokade engagemang i tiden fram till dess inte avsåg att besvara deras interpellationer. Anmälarna konstaterar båda att var i kammaren för att besvara andra interpellationer och att deras interpellationer hade kunnat besvaras då. De gör gällande att ett statsråd ska fullgöra sina statsrådförpliktelser tills han eller hon har entledigats och betonar besvarandet av interpellationer som en förutsättning för att ska kunna utöva sin kontrollmakt. Även statsministern har enligt den ena anmälaren ett ansvar för besvarandet av interpellationer på grund av sitt övergripande ansvar för arbetet i regeringen. Till grund för granskningen har legat bl.a. en promemoria som upprättats inom , bilaga A1.2.3. VISSA FRÅGOR OM REGERINGENS FÖRHÅLLANDE TILL En riksdagsledamot får, som en del i kontrollmakt, enligt 13 kap. 5 § regeringsformen ställa interpellationer och frågor till ett statsråd i en angelägenhet som rör statsrådets tjänsteutövning enligt de närmare bestämmelser som meddelas i riksdagsordningen. Riksdagsordningen innehåller bestämmelser om bl.a. innehållet i och den praktiska hanteringen av interpellationerna, tidsfrister för deras besvarande och interpellationsdebatten. Av 8 kap. 4 § följer bl.a. att en interpellation ska besvaras i ett anförande av ett statsråd från det att den har överlämnats till statsrådet. Om ett svar inte lämnas eller om ett svar inte kommer att lämnas, ska statsrådet meddela kammaren skälen för detta. Det finns ingen formell skyldighet för ett statsråd att besvara frågor eller interpellationer, men det hör till undantagen att så inte sker (och , Grundlagarna [, version 3A, ], kommentar till 8 kap. riksdagsordningen). Regeringen består av statsministern och övriga statsråd. Det är statsministern som utser de övriga statsråden och som bland statsråden utser chefer för departementen (6 kap. 1 § och 7 kap. 1 § regeringsformen). Statsministern är enligt 5 § förordningen (1996:1515) med instruktion för chef för . Några interpellationer ställda eller överlämnade till Interpellation 2020/21:283 (M) lämnade in en interpellation om skydd av skog. Interpellationen var ställd till landsbygdsminister . Interpellationen överlämnades till och skulle enligt riksdagsordningens bestämmelser besvaras . skickade ett meddelande till om att interpellationen hade överlämnats till dåvarande miljö- och klimatminister , och om att interpellationen inte skulle besvaras. Som skäl för det senare angavs planerade avgång och redan inbokade engagemang i tiden fram till dess (M2021/00012). Interpellationerna 2020/21:299 och 2020/21:302 (M) lämnade in två interpellation ställda till , den ena om handläggningstiderna för miljötillstånd och den andra om efterlevnaden av svavelförordningen. Interpellationerna överlämna- des till och skulle enligt riksdagsord- ningens bestämmelser besvaras . Miljödeparte- mentet skickade meddelanden till om att VISSA FRÅGOR OM REGERINGENS FÖRHÅLLANDE TILL interpellationerna inte skulle besvaras. Som skäl angavs planerade avgång och redan inbokade engagemang i tiden fram till dess (M2021/00071 och M2021/00072). hölls debatt i kammaren för besvarande av interpellatio- ner. besvarade då fyra andra interpellationer än de som omfattas av anmälningarna (prot. 2020/21:73 anf. 1–24). Dessa interpellationer hade överlämnats till henne mellan och . Anmälan om uteblivna svar på andra interpellationer I kammaren anmäldes den 22 och skrivelser med meddelanden om att ytterligare två interpellationer ställda till inte skulle komma att besvaras. Som skäl angavs även i dessa fall statsrådets planerade avgång och redan inbokade engagemang i tiden fram till dess (prot. 2020/21:69 och prot. 2020/21:71). meddelade i en debattartikel i att hon avsåg att avgå som språkrör för och, när en ersättare var utsedd, också som statsråd. Hon skrev i artikeln bl.a. att hon avsåg att fortsätta arbeta med full kraft som minister och språkrör tills språkrörsvalet var klart . valde på partiets extrakongress som nytt språkrör. Statsminister presenterade en regeringsombildning, som bl.a. innebar att entledigades som miljö- och klimatminister. Ny miljö- och klimatminister är Per . Utskottet har i tidigare granskningar konstaterat att frågeinstituten (interpella- tioner samt skriftliga och muntliga frågor) är en del av kontrollmakt, och att dessa institut inom det parlamentariska systemet fyller en viktig funktion genom de möjligheter de ger till information, debatt och kontroll av regeringen. Vikten av att dessa institut fungerar tillfredsställande är mot denna bakgrund enligt utskottet uppenbar (se bl.a. bet. 2009/10:KU10 s. 148 f., bet. 2011/12:KU20 s. 36 f., bet. 2014/15:KU20 s. 42 f. och bet. 2020/21:10 s. 123 f.). En avgörande förutsättning för att frågeinstituten ska ha den verkan och funktion som förutsätts i regerings- formen och riksdagsordningen är enligt utskottet att statsråden respekterar gällande reglering och praxis. I detta avseende är det av särskild vikt att stats- råden endast i undantagsfall och om det finns synnerliga skäl underlåter att besvara en interpellation eller fråga, att fördröjda svar undviks så långt som VISSA FRÅGOR OM REGERINGENS FÖRHÅLLANDE TILL möjligt och att det statsråd vars tjänsteutövning en interpellation eller fråga angår också är det statsråd som besvarar interpellationen eller frågan. granskade utskottet en anmälan om att ett statsråd hade underlåtit att besvara interpellationer med motiveringen att hon skulle avgå (bet. 2001/02:KU20 s. 29 f.). Interpellationerna var alla väckta i tid för att före avgången hinna besvaras inom den tid som finns fastställd i Statsminister försäkrade under utskottets utfrågning att om utskottet inte ansåg att en nära förestående avgång utgjorde synnerliga skäl för att avstå från att besvara interpellationer skulle inter- pellationerna besvaras nästa gång motsvarande situation inträffade. upprepade i sitt ställningstagande sina tidigare uttalanden om vikten av att interpellationer besvaras och underströk att ett statsråd som har aviserat sin avgång ändå har att fullfölja sina förpliktelser som statsråd fram till avgången. Genom en skrivelse till begärde utskottet svar på några Utskottet fick en svarspromemoria som är upprättad inom (bilaga A1.2.3). I promemorian anförs följande. för att besvara interpellationer i sex debatter. Vid det sista tillfället, den bedömde hon att hon på grund av redan inbokade engagemang inte skulle kunna besvara ytterligare interpellationer före sin meddelades om detta . inte stämts av med eller förmedlats till statsministern. sina förpliktelser som statsråd fram till avgången . Som utskottet har uttalat fyller interpellationerna och de övriga frågeinstituten inom det parlamentariska systemet en viktig funktion genom de möjligheter de ger till information, debatt och kontroll av En avgörande förutsättning för att frågeinstituten ska ha den verkan och funktion som förutsätts i regeringsformen och riksdagsordningen är att statsråden respekterar gällande reglering och praxis och att de endast i undantagsfall och om det finns synnerliga skäl underlåter att besvara en interpellation eller fråga. De interpellationer som granskningen avser var ställda i en sådan tid att svarstiden inföll före statsrådets avgång. Utskottet vill på nytt understryka att statsråd som har aviserat sin avgång ändå har att fullgöra sina förpliktelser som statsråd fram till avgången. VISSA FRÅGOR OM REGERINGENS FÖRHÅLLANDE TILL 1.3Information om kostnadsfördyrningar inför totalförsvarsbeslutet I en anmälan till (dnr 1177-2020/21), bilaga A1.3.1, begärs det att utskottet granskar den information försvarsministern har lämnat till när det gäller eventuella kostnadsfördyringar inför totalförsvars- beslutet. Anmälaren framhåller att Försvarsmakten lämnade information till försvarsutskottet om kostnadsfördyringar som inte presenterats för utskottet. Enligt Försvarsmakten kunde dessa kostnads- fördyringar hanteras bl.a. genom en gynnsam pris- och löneomräkning. Vidare tas i anmälan upp försvarsministerns agerande i samband med förhandlingar m.m.med partier innan försvarspropositionen lämnades till . Enligt anmälaren bör granska huruvida försvars- minister medvetet vidtagit åtgärder eller undanhållit information som försvårat förutsättningarna för partier att bedöma riskerna för att försvarsbeslutet som kammaren ställde sig bakom skulle vara underfinansierat och att ärendet därmed inte kunnat beredas på ett fullgott sätt. Vidare begärs det att utskottet granskar huruvida försvars- ministern har undanhållit information från Försvarsmakten och/eller som indikerade att kostnaderna för stridsflygsystemet eller andra strategiska materielprojekt skulle bli väsentligt högre än vad som redogjorts för i totalförsvarspropositionen. Till grund för granskningen har bl.a. legat promemorior från Försvars- departementet, bilaga A1.3.2–3. Utskottet höll en utfrågning med försvarsminister , bilaga B9. beslutade regeringen att den parlamentariskt sammansatta Försvarsberedningen ska fortsätta svara för samråd mellan regeringen och riksdagspartierna om den långsiktiga inriktningen av försvars- och säkerhets- politiken. Försvarsberedningen ska följa den säkerhetspolitiska utvecklingen i omvärlden och inför regeringens förslag till i viktigare långsiktiga försvars- och säkerhetspolitiska frågor redovisa sin syn på dessa. VISSA FRÅGOR OM REGERINGENS FÖRHÅLLANDE TILL bemyndigade chefen för att efter hand lämna närmare anvisningar för Försvarsberedningens arbete. Försvarsberedningen utgör ett forum för konsultationer mellan regeringen och representanter för de politiska partierna i . Strävan är att nå en så bred enighet som möjligt om hur försvars- och säkerhetspolitik ska utformas. Med utgångspunkt i bl.a. Försvarsberedningens rapporter utformar regeringen sina förslag till . Försvarsberedningen består av ledamöter från de åtta riksdagspartierna, sakkunniga och experter samt ett sekretariat. Socialdemokraterna och har tre ledamöter och övriga partier en ledamot. Sakkunniga och/eller experter medverkar från Justitie-, Utrikes-, Försvars- och Finans- departementen samt Försvarsmakten och Myndigheten för samhällsskydd och beredskap. Sekretariatet leds av huvudsekreteraren som till sitt stöd har fyra sekreterare. Chefen för beslutade om anvisningar för Försvars- beredningen (Fö2017/00020/MFI) respektive (Fö2019/00317/MFI). Av anvisningarna från framgick bl.a. att Försvarsberedningen skulle lämna förslag för totalförsvarets fortsatta inriktning för åren 2021 . Försvarsberedningen lämnade sin slutrapport – Inriktningen av säkerhetspolitiken och utformningen av det militära försvaret 2021–2025 (Ds 2019:8) med förslag om inriktningen av säkerhetspolitiken och utvecklingen av det militära försvaret 2021–2025. Försvarsberedningen redovisar i slutrapporten en bedömning av den säkerhetspolitiska utvecklingen samt konsekvenser för svensk försvars- och säkerhetspolitik. De förslag som Försvarsberedningen redovisar i denna slutrapport och de förslag som redovisas i delrapporten – Inriktningen av totalförsvaret och utformningen av det civila försvaret 2021–2025 (Ds 2017:66) ska ses som en helhet. Ledamöter från , , och Liberalerna avstod från att ställa sig bakom slutrapporten. kom regeringspartierna, och Liberalerna överens om att successivt öka nivån på anslagen till det militära försvaret med 25miljarder kronor –2025. redovisade Försvarsmakten, och övriga försvarsmyndigheter sina underlag inför det kommande försvarsbeslutet. samlade försvarsministern företrädare för partier för analyser av myndigheternas underlag. fattade försvarsministern beslut om anvisningar för Försvarsberedningens fortsatta arbete. Enligt anvisningarna skulle Försvars- beredningen delta i överläggningar om det militära försvaret inför det kommande försvarsbeslutet. Överläggningarna skulle vara avslutade . VISSA FRÅGOR OM REGERINGENS FÖRHÅLLANDE TILL I Försvarsmaktens underlag till försvarspolitisk proposition 2021–2025 (FM2019-20164:6) från görs bedömningen att de ekonomiska ramarna inte medger att Försvarsberedningens förslag kan genomföras fullt ut under de kommande två försvarsbeslutsperioderna (s. 4). I Försvarsdepartementets promemoria från , Samman- ställning av skillnader mellan Försvarsberedningens rapport och Försvarsmaktens underlag inför den försvarspolitiska propositionen (Fö2019/01212/MFI), anges att enligt Försvarsmakten skulle ungefär hälften av Försvarsberedningens förslag kunna genomföras . Till 2030 skulle ungefär tre fjärdedelar av förslagen kunna genomföras (s. 2). En huvudsaklig anledning till att samtliga Försvarsberedningens förslag inte har kunnat omhändertas i Försvarsmaktens underlag är enligt Försvarsmakten och att Försvarsberedningen har utgått från ett större ekonomiskt reformutrymme än Försvarsmakten. Differensen beror, enligt myndigheterna, framförallt på följande två faktorer: –Försvarsberedningen och Försvarsmakten har utgått från att de kan nyttja de tillskott som beslutade om för olika ändamål, dvs. Försvarsberedningen och Försvarsmakten har intecknat samma ekonomiska utrymme för olika syften. –Olika antaganden om priskompensation av samtliga tillskott m.m. Försvarsberedningens beräkningar hanterades i fast prisläge 2019 och når nivån . Försvarsmakten utgick i sitt underlag från ekonomin i budgetpropositionen , i vilken bl.a. beräknade och aviserade anslagsförändringar angavs i löpande priser. I en artikel i från redovisas uppgifter om ökade kostnader om ca för stridsflyget. Skälet till de ökade kostnaderna angavs vara fördyringar i det befintliga Gripensystemet och vid utvecklingen av ett nytt stridsflygplan i samarbete med . Regeringen beslutade propositionen Totalförsvaret 2020–2025 (prop. 2020/21:30). Propositionen innehåller bl.a. förslag om ett övergripande mål för totalförsvaret, nya mål för det militära respektive civila försvaret, inriktningen för Försvarsmaktens krigsorganisation, förändringar i Försvarsmaktens grundorganisation samt lagändringar med anledning av namnbyte på Totalförsvarets rekryteringsmyndighet. tillstyrkte regeringens förslag och biföll propositionen (bet. 2020/21:FöU4, rskr. 2020/21:135 och 136). I propositionen anges när det gäller den ekonomiska inriktningen för det militära försvaret att den ekonomiska ramen ökas med ca VISSA FRÅGOR OM REGERINGENS FÖRHÅLLANDE TILL från till (prop. 2020/21:30 s. 91). I fråga om krigsorganisationen i propositionen att grund- organisationsenheter bör återinrättas i , , , , och med utbildningsdetachement i . När det gäller arbetet framöver anges i propositionen att Försvars- beredningen efter valet ska ges i uppdrag att påbörja arbetet inför försvarsbeslutet . Försvarsberedningen ska genom en kontrollstation 2023 utvärdera förverkligandet av försvarsbeslutet i syfte att säkerställa att förstärkningen och kostnadsutvecklingen är i fas enligt beslut om inriktning och ekonomisk ram. Vidare anges att regeringen i budgetpropositionen kommer att återkomma till för att säkerställa att genomförandet av försvars- beslutet fortgår som planerat samt med förslag om hur planeringsramen för perioden –2030 ska hanteras. Försvarsberedningen ska inför detta lämna förslag om planeringsramen. Det definitiva beslutet om försvarsbesluts- perioden –2030 sker på basis av Försvarsberedningens förslag i försvarsbeslutet . Om den ekonomiska ramen höjs åren 2026–2030, ska Försvarsberedningens rapport (Ds 2019:8) i sin helhet genomföras. Myndigheterna ska ges i uppdrag att planera för ett möjligt genomförande av denna helhet. I regleringsbrevet från anges bl.a. följande (s. 2): Försvarsmakten ska i budgetunderlaget redovisa en planering för utvecklingen av krigsorganisationen 2021–2030, inklusive bl.a. personal, materiel, infrastruktur samt övningar, för att successivt organisera och fylla upp den krigsorganisation som framgår av regeringens beslut om inriktning för Försvarsmakten –2025 (Fö nr 30). Försvarsmakten ska i årsredovisningen redovisa resultatet av krigs- organisationens utveckling i förhållande till planen. Av redovisningen ska framgå en analys med slutsatser som fokuserar på avvikelser från planen och orsakerna till dessa. inhämtade information inför beslutet om totalförsvarets inriktning 2021–2025 vid ett antal tillfällen (se bet. 2020/21:FöU4 s. 14–16). Information lämnades till utskottet vid bl.a. nedanstående tillfällen: –: Försvarsberedningens ordförande med medarbetare informerade utskottet om Försvarsberedningens slutrapport – Inriktningen av säkerhetspolitiken och utformningen av det militära försvaret 2021–2025 (Ds 2019:8). –: Överbefälhavare general med medarbetare informerade utskottet om Försvarsmaktens underlag till försvarspolitisk proposition för perioden –2025. VISSA FRÅGOR OM REGERINGENS FÖRHÅLLANDE TILL –: Inrikesminister med medarbetare från informerade utskottet om arbetet med försvars- propositionen. –: Inrikesminister med medarbetare från informerade utskottet om arbetet med försvars- propositionen. –: Försvarsminister med medarbetare från Försvarsdepartementet informerade utskottet om bl.a. arbetet med försvarspropositionen.