bet · H901SfU1 · 2021-12-10 00:00:00 — Vidare är det tydligt att regeringen övervägt i vilken ordning indikatorerna redovisas. Utskottet ser positivt på att regeringen samlat bedömer måluppfyllelsen för utgiftsområdet under en rubrik. Utskottet anser dock att det även fortsättningsvis finns behov av en fördjupad analys av resultatet för att detta ska kunna utgöra ett underlag för att bedöma måluppfyllelsen i förhållande till de riksdagsbundna målen. Utskottet anser att det är betydelsefullt att arbetet utvecklas för att ska få en bättre bild av resultaten av insatserna och därigenom ett bra beslutsunderlag för sitt ställningstagande. Av resultatredovisningen framkommer att sjukpenningtalet trots pandemin fortsätter att minska . Även om pandemin har lett till ett ökat antal ansökningar om sjukpenning har effekten på sjukpenningtalet enligt regeringen motverkats av att antalet pågående sjukfall har minskat. Det framkommer vidare att det totala antalet personer med sjukersättning minskade . Även andelen avslag på nya ansökningar om sjukersättning minskade . Någon djupare analys eller förklaring till förändringarna ges inte. I regeringens avslutande analys av måluppfyllelsen redovisas att och Inspektionen för socialförsäkringen anger att det finns brister i arbete med att utreda, bedöma och besluta om rätt till ersättning. Både när det gäller sjukpenningen samt aktivitets- och sjukersättningen saknar utskottet en tydligare beskrivning av kopplingen mellan mål, insatser och resultat. Utskottet anser att det är angeläget att användningen av statliga medel följs upp löpande kopplat till resultatet. Resultatredovisningen bör därför omfatta såväl insatser som resultat av åtgärder för att nå målen. Av avsnittet om och övriga aktörer framgår vilka åtgärder som vidtagits men inte resultaten av dessa. I årets redovisning får detta dock anses rimligt eftersom flera åtgärder har vidtagits relativt , bl.a. som ett resultat av tillkännagivanden till regeringen, och det kan behöva löpa innan åtgärderna får avsedd effekt. Utskottet kan konstatera att Statskontoret har i uppdrag att i sin genomlysning av förvaltningen av sjukförsäkringen granska de åtgärder som vidtar. I granskningen ingår att bl.a. analysera om nuvarande kvantitativa och kvalitativa indikatorer och mått är ändamålsenliga för att följa upp att människor får sin rätt till ersättning utredd och prövad och ges de förebyggande insatser eller det stöd för återgång i arbete de har rätt till. Utskottet ser positivt på att förutsättningarna att följa utvecklingen inom detta område förbättras. I övrigt noterar utskottet följande. För anslaget 1:6 Bidrag till sjukskrivningsprocessen, tabell 3.16, saknas uppgifter om vad besparingen för beslutade, föreslagna och aviserade reformer avser. Av tidigare avsnitt i propositionen framgår att regeringen och Kommuner och Regioner har ingått överenskommelser för att stimulera regionerna att ge sjukskrivningsfrågan högre prioritet i hälso- och sjukvården och för att utveckla sjukskrivningsprocessen samt att överenskommelserna omfattar totalt som betalas ut . Därefter upphör dessa riktade statsbidrag för sjukskrivningsprocessen. Utskottet anser att detta borde ha redovisats i anslutning till tabellen. Vidare framkommer det i fråga om anslaget 2:1 , tabell 3.21, att tillförs för att göra efterhandskontroller av ersättning för höga sjuklönekostnader som betalats ut . Enligt utskottets mening borde en hänvisning gjorts till utgiftsområde 2 där regeringen redogör för arbetet för att motverka felaktiga utbetalningar och för förslagen till fördelning av medel till myndigheter . Utskottet har inga invändningar när det gäller de tillkännagivanden som regeringen redovisar och som bedöms slutbehandlade. Statens budget inom utgiftsområde 10 Utskottets förslag i korthet anvisar, med de anslagsvillkor som utskottet anger, anslagen inom utgiftsområde 10 enligt utskottets förslag, antar regeringens förslag till ändringar i socialförsäkringsbalken och lagen om sjuklön samt antar det av utskottet framlagda lagförslaget. lämnar det bemyndigande som regeringen begärt. Riks-dagen bifaller därmed delvis regeringens förslag till anslag och , och motionsyrkanden om anslagens fördelning inom utgiftsramen, samt avslår övriga alternativa budgetförslag som förts fram i motioner. Jämför särskilt yttrande 1 (S, MP), 2 (C), 3 (V) och 4 (L). Anslaget 1:1 Sjukpenning och rehabilitering m.m. Regeringen föreslår att anslaget 1:1 Sjukpenning och rehabilitering m.m. bestäms till 41 . Anslaget får användas för utgifter för sjukpenning, rehabiliteringspenning, närståendepenning och arbetshjälpmedel enligt socialförsäkringsbalken och lagen (2010:111) om införande av socialförsäkringsbalken (införandelagen). Anslaget får vidare användas för utgifter för boendetillägg och sjukpenning respektive rehabiliteringspenning i särskilda fall enligt socialförsäkringsbalken. Anslaget får dessutom användas för utgifter som kan uppkomma med anledning av vissa bestämmelser i sjuklönesystemet, nämligen den s.k. sjuk-lönegarantin och det särskilda högriskskyddet enligt lagen (1991:1047) om sjuklön. Anslaget får även användas för utgifter för återbetalningspliktiga studiemedel som avser studerandes sjukperioder enligt studiestödslagen (1999:1395) och för utgifter för ersättning för skada orsakad av deltagare i arbetslivsinriktad rehabilitering, arbetshjälpmedel m.m. Anslaget får också användas för utgifter för statliga ålderspensionsavgifter enligt lagen (1998:676) om statlig ålderspensionsavgift. Utgifterna för rehabiliteringspenning har minskat . 2017 minskade utgifterna med jämfört med . fortsatte utgifterna att minska . blev utgifterna dock lägre än 2019, och ökade utgifterna jämfört med motsvarande halvår 2020. Minskningen beräknas därför upphöra och utgifterna prognostiseras att utvecklas förhållandevis stabilt . Till följd av nedan redovisade förslag och aviserade förslag om att stärka försäkringsskyddet för försäkrade som är sjukskrivna beräknas anslagets utgifter sammantaget öka med ca . Ytterligare möjlighet att skjuta upp bedömningen av arbetsförmåga mot normalt förekommande arbete gäller att fram t.o.m. dag 365 i rehabiliteringskedjan kan hänsyn tas till om det finns övervägande skäl som talar för att den försäkrade kan återgå till arbete hos sin arbetsgivare senast dag 365 (27 kap. 48 § SFB). Efter dag 365 kan den försäkrade undantas från bedömningen mot normalt förekommande arbete endast om det annars kan anses oskäligt (27 kap. 49 § SFB). Det kan i många fall inte anses rimligt att den försäkrade får ställa om till ett annat arbete redan vid dag 365. Regeringen föreslår därför att det ska införas en möjlighet i lag att skjuta upp bedömningen av arbetsförmågan mot ett förvärvsarbete som är normalt förekommande på arbetsmarknaden. Om det finns särskilda skäl, ska bedömningen kunna skjutas upp t.o.m. dag 550 i sjukperioden. Vid en avvägning mellan risken att stanna kvar i sjukförsäkringen och möjligheten att komma tillbaka till arbete hos sin ordinarie arbetsgivare anser regeringen att dag 550 får anses vara en lämplig bortre tidsgräns för hur länge arbetsförmågan ska kunna bedömas mot arbete hos arbetsgivaren. Förslaget innebär även att det blir möjligt att tillämpa särskilda skäl för att skjuta upp bedömningen även inom tidsspannet 181–i rehabiliteringskedjan. För att tillämpa särskilda skäl krävs att det medicinska underlaget eller utredningen kan ge en välgrundad anledning att anta att återgången till arbete kan ske senast dag 550 i sjukperioden och att det finns en tidsplan för när det förväntas kunna ske. Prognosen för återgång till arbete måste vara tydlig. Även i de fall det finns begränsad kunskap om sjukdomens läkningsförlopp, som exempelvis vid post-covid, kan t.ex. betydande framsteg i den försäkrades medicinska rehabilitering också tala för att särskilda skäl är uppfyllt. Särskilda skäl bör vidare anses föreligga om den försäkrade trappar upp sin arbetstid i enlighet med tidsplanen eller om det av uppgifterna i ärendet annars finns välgrundad anledning att anta att en återgång i arbete ska kunna ske i samma omfattning som tidigare senast vid dag 550. En bedömning ska göras i varje enskilt fall. Förslaget beräknas öka anslagets utgifter med . Undantag från bedömningen av arbetsförmågan mot normalt förekommande arbete vid uppskjuten vård eller rehabilitering Enligt 2 kap. 5 a § socialförsäkringsbalken kan regeringen, vid extraordinära händelser i fredstid, meddela föreskrifter om undantag från vissa bestämmelser om bl.a. sjukpenning. Regeringen har bestämt att bedömningen av arbetsförmågan mot normalt förekommande arbete efter dag 180 och dag 365 i sjukperioden ska kunna skjutas upp om den försäkrades vård eller rehabilitering har försenats på grund av effekter av sjukdomen covid-19 och övervägande skäl talar för att han eller hon kan förväntas återgå till sitt vanliga arbete i samma omfattning som före sjukfallet när vården eller rehabiliteringen har slutförts. Bestämmelserna om detta finns i förordning (2020:711) om undantag från vissa bestämmelser om sjukpenning med anledning av sjukdomen covid-19. Bestämmelserna gäller t.o.m. . Av analys av smittspridningen framgår att hälso- och sjukvårdens kapacitet inte räckt till för att både återhämta den normala produktionen och ta hand om de uppdämda vårdbehoven. Enligt kommer den ökade smittspridningen sannolikt att försvåra återhämtningen inom hälso- och sjukvården. Det ackumulerade vårdbehovet kommer i sin tur att resultera i ytterligare längre väntetider. Regeringen bedömer att det kommer att ta tid innan situationen inom hälso- och sjukvården helt har normaliserats och vårdköerna kortats. Det kommer således finnas försäkrade även som får sjukperioden förlängd på grund av nödvändiga insatser från hälso- och sjukvården eller att arbetsgivaren har behövt skjutas upp av covid-19-relaterade skäl. Undantaget från bedömningen av arbetsförmågan mot normalt förekommande arbete vid uppskjuten vård bör därför fortsätta att gälla t.o.m. . Regeringen föreslår därför att bedömningen av arbetsförmågan mot normalt förekommande arbete efter dag 180 och dag 365 i sjukperioden ska kunna skjutas upp om den försäkrades vård eller rehabilitering har försenats på grund av effekter av sjukdomen covid-19 och övervägande skäl talar för att han eller hon kan förväntas återgå till sitt vanliga arbete i samma omfattning som före sjukfallet när vården eller rehabiliteringen har slutförts. För tid efter det att vården eller rehabiliteringen har slutförts ska dock undantaget från bedömningen av arbetsförmågan mot normalt förekommande arbete inte gälla. En försening av vård eller rehabilitering ska anses vara orsakad av effekter av sjukdomen covid-19, om inte utredningen i ärendet visar något annat. Eftersom undantaget föreslås fortsätta att gälla även om spridningen av sjukdomen covid-19 kan klassificeras som en extraordinär händelse i fredstid efter utgången av 2021 bör den reglering som finns i förordningen införas i lag. Reglerna föreslås gälla t.o.m. . Förslaget beräknas öka anslagets utgifter med . Äldre försäkrade som är sjukskrivna ska få sin arbetsförmåga bedömd mot arbete hos arbetsgivaren Regeringen föreslår att det ska införas regler i lag om att en försäkrad som har ett förvärvsarbete och som har uppnått den ålder då inkomstgrundad ålderspension tidigast kan lämnas () inte ska kunna få sin arbetsförmåga bedömd mot normalt förekommande arbete efter dag 180 i sjukperioden. Den försäkrades arbetsförmåga ska i stället bedömas mot arbete hos arbetsgivaren och mot annat lämpligt arbete som är tillgängligt för honom eller henne. Undantaget från bedömningen mot normalt förekommande arbete föreslås kunna gälla fram till den tidpunkt då den försäkrade tidigast kan ta ut garantipension. Vidare ska en försäkrad som har uppnått den ålder då inkomstgrundad ålderspension tidigast kan lämnas kunna fortsätta att omfattas av undantagsregleringen även om tidpunkten för uttag av sådan pension därefter skulle senareläggas genom en författningsändring. Enligt regeringen är det mer lönsamt för samhället att försäkrade med kvar till pension får partiell sjukpenning och fortsätter att arbeta kvar på resterande del i stället för att tvingas till en utdragen omställning till ett heltidsarbete. Samhällsekonomiska skäl talar också för att försäkrade som har en begränsad tid kvar i arbetslivet inte heller ska behöva utsättas för en osäker omställning till annat arbete. Det är särskilt viktigt att ta vara på all kompetens i bristyrken inom skola, vård och omsorg, och det finns en påtaglig risk för att äldre försäkrade som hänvisas till att söka arbete på heltid inte får något annat arbete . En omställning är enligt regeringen även svår att försvara från ett samhällsekonomiskt perspektiv. Om en äldre försäkrad nekas sjukpenning vid en bedömning mot normalt förekommande arbete kan han eller hon också känna sig tvingad att lämna arbetslivet och ta ut inkomstgrundad ålderspension. Den som tar ut inkomstgrundad ålderspension tidigt drabbas ekonomiskt eftersom den livslånga pensionen då blir lägre. Enligt 2 kap. 14 § diskrimineringslagen (2008:576) är diskriminering på grund av ålder förbjuden när det gäller bl.a. tillgång till socialförsäkringssystemet. Från förbudet finns undantag för tillämpning av bestämmelse i lag som föreskriver en viss ålder eller annan särbehandling på grund av ålder om särbehandlingen har ett berättigat syfte och de medel som används är lämpliga och nödvändiga för att uppnå syftet (2 kap. 14 b §). Enligt regeringen har den föreslagna förmånligare regleringen för försäkrade i åldersintervallet 62–ett berättigat syfte samt är lämplig och nödvändig för att uppnå detta syfte. Förslaget anses därför inte stå i strid med reglerna i diskrimineringslagen. Förslaget beräknas öka anslagets utgifter med . Utökade möjligheter för försäkrade som arbetar vid behov att få sin arbetsförmåga bedömd mot behovsanställningen är timanställningar och andra tidsbegränsade anställningar vanliga anställningsformer. Reglerna för sjukförsäkringen har inte anpassats till de nuvarande förhållandena på arbetsmarknaden. Särskilt det bristande försäkringsskyddet för tidsbegränsat anställda inom t.ex. sjukvård och äldreomsorgen får enligt regeringen anses allvarligt, inte minst från smittskyddssynpunkt. Regeringen föreslår att det införs regler i lag om att en s.k. behovsanställd försäkrad ska kunna få sin arbetsförmåga bedömd mot behovsanställningen i sjukpenningärendet, om det kan antas att den försäkrade skulle ha förvärvsarbetat om han eller hon inte hade blivit sjuk. Med behovsanställd avses, vid tillämpning av rätten till sjukpenning, en försäkrad som vid behov kallas in för att arbeta i en tidsbegränsad anställning eller som är anställd för att arbeta vid behov. Enligt förslaget ska de vanliga bestämmelserna om bedömning av arbetsförmåga i rehabiliteringskedjan i socialförsäkringsbalken gälla om den behovsanställde omfattas av en överenskommelse om att utföra arbete under en särskilt angiven tid. En försäkrad som får arbetsförmågan bedömd mot sin behovsanställning ska således inte få sjukpenningen begränsad till högsta belopp som kan betalas ut till den som är arbetslös. Begreppet behovsanställd ska endast användas vid bedömningen av tidsbegränsade anställningar och ska inte anses vara en anställningsform i sig. Om det inte finns ett pågående anställningsavtal och det saknas avsikt om fortsatt arbete, ska därför den försäkrade anses vara arbetslös under förutsättning att det inte finns någon annan omständighet som talar emot en sådan bedömning. En bedömning ska göras i varje enskilt fall. Vidare föreslås att det införs regler om att den behovsanställdes arbetsförmåga ska bedömas mot normalt förekommande arbete eller annat lämpligt arbete som är tillgängligt för honom eller henne efter dag 90 i sjukperioden. Det är enligt regeringen rimligt att begränsa tiden till dag 90 eftersom den behovsanställde i annat fall skulle få betydligt sämre möjligheter att ta del av olika arbetslivsinriktade insatser som kan erbjudas och som kan förkorta sjukskrivningen jämfört med personer som är anställda eller arbetslösa. har ansvar för att klargöra försäkrades behov av arbetslivsinriktad rehabilitering och på olika sätt stödja försäkrade för att underlätta hans eller hennes återgång till arbete. Förslaget beräknas sammantaget öka utgifterna för detta anslag och anslaget 1:2 med . Förbättrade möjligheter att bevilja partiell sjukpenning vid ojämn förläggning av arbetstiden Regeringen föreslår att det ska införas regler i lag om att ska kunna bevilja partiell sjukpenning utifrån en annan förläggning av arbetstiden än genom jämn reducering , om en sådan förläggning inte försämrar möjligheterna till återgången till arbete. Vissa grupper av försäkrade har behov av att få partiell sjukpenning vid ojämn förläggning av arbetstiden. För dessa personer är behovet av förläggning av arbetstiden inte en medicinsk fråga utan en fråga om vad arbetsförhållandena rent faktisk medger. kan sjukpenning beviljas som hel, tre fjärdedels, halv eller en fjärdedels förmån beroende på hur stor del av arbetsförmågan som är nedsatt på grund av sjukdom (27 kap. 45 § SFB). För den som har svårt att reducera sin arbetstid i lika hög utsträckning kan med nuvarande regler sjukskrivning på heltid vara det enda alternativet. Detta kan medföra att den försäkrades rehabilitering försenas. Det kan enligt regeringen handla om försäkrade som arbetar i utryckningsverksamhet som polis eller brandkår. Det finns även andra yrken där arbetsuppgifterna inte medger en jämn reducering av arbetstiden . Behovet av en annan förläggning kan också handla om ansträngande arbetsresor som gör att den försäkrades krafter räcker längre om han eller hon inte behöver åka in till arbetet . I dessa fall kan det vara bättre för den försäkrade om arbetstiden förläggs till någon dag . kan en partiell sjukpenning med en mer anpassad förläggning av arbetstiden i vissa fall leda till försämrade möjligheter till återgång till arbete. Förslaget har ingen budgetpåverkan. Taket höjs i sjukförsäkringen Regeringen föreslår att det högsta belopp som kan betalas ut i sjuk-försäkringen höjs från 8 till 10 prisbasbelopp. I propositionen anges att inkomstbortfallet vid sjukdom bör minskas genom ett förstärkt försäkringsskydd. De förmåner som omfattas är sjukpenning, rehabiliteringspenning, närståendepenning, smittbärarpenning och ersättning från vid tvist om sjuklön. Förslaget medför att anslagets utgifter ökar med . Avisering om nya regler i sjukersättningen för försäkrade över 60 år Regeringen bereder ett förslag om nya regler i sjukersättning för försäkrade som är (se vidare anslaget 1:2). Förslaget beräknas träda i kraft och påverkar anslaget 1:1 som därför minskas med . Anslaget 1:2 Aktivitets- och sjukersättning m.m. Regeringen föreslår att anslaget 1:2 Aktivitets-och sjukersättning m.m. bestäms till 41 . Anslaget får användas för utgifter för aktivitets- och sjukersättning, bostadstillägg till försäkrade med aktivitets- och sjukersättning samt för kostnader för sysselsättning av vissa försäkrade med aktivitets- och sjuk-ersättning enligt socialförsäkringsbalken och införandelagen. Anslaget får dessutom användas för utgifter för statlig ålderspensionsavgift enligt lagen (1998:676) om statlig ålderspensionsavgift. Utgiftsutvecklingen påverkas i hög grad av att sjukersättning upphör att utges när den försäkrade har fyllt , i kombination med att nybeviljad ersättning är lågt i förhållande till utflödet. Det totala antalet försäkrade med aktivitets- eller sjukersättning förväntas minska . antas medelantalet vara 259 000 för att därefter minska till 238 2024. Till följd av nedan redovisade förslag och aviserade förslag beräknas anslagets utgifter sammantaget öka med ca . Förslag om höjt bostadstillägg och höjd garantiersättning i aktivitets- och sjukersättningen Taket för bostadstillägg för försäkrade med aktivitets- och sjukersättning är . Många försäkrade med aktivitets- och sjukersättning har fått höjda boendekostnader som inte bostadstillägget har anpassats till. För att bostadstillägget bättre ska täcka bostadskostnaderna för de som har aktivitets- och sjukersättning föreslår regeringen att bostadskostnadstaket vid beräkningen av bostadstillägg till den som inte har fyllt ska höjas till för den som är ogift och till för den som är gift. Därmed stärks den ekonomiska tryggheten för försäkrade som drabbas av långvarigt nedsatt arbetsförmåga och den ekonomiska utsattheten minskar. Förslaget innebär att taket för bostadstillägg höjs till samma nivå som för pensionärer. Förslaget om höjt bostadstillägg till försäkrade med aktivitets- och sjukersättning lämnas i propositionen inom utgiftsområde 11 Ekonomisk trygghet vid ålderdom. Förslaget innebär att anslaget 1:2 ökar med . Vidare anser regeringen att den ekonomiska tryggheten för försäkrade med aktivitets- och sjukersättning bör stärkas ytterligare. Regeringen föreslår att garantiersättningen för hel aktivitets- och sjukersättning ska höjas med 0,25 prisbasbelopp. Höjningen innebär att försäkrade med aktivitets- och sjukersättning i form av garantiersättning får mer i garantiersättning . Ändringarna föreslås träda i kraft . Förslaget innebär att anslaget 1:2 ökar med . Vidare bereder regeringen ett förslag om nya regler i sjukersättningen för försäkrade . Förslaget beräknas träda i kraft och ökar anslagets utgifter med . Anslaget 1:3 Merkostnadsersättning och handikappersättning Regeringen föreslår att anslaget 1:3 Merkostnadsersättning och handikappersättning bestäms till 1 . Anslaget får användas för utgifter för merkostnadsersättning och handikappersättningar enligt socialförsäkringsbalken och införandelagen. infördes den nya förmånen merkostnadsersättning. Anslaget omfattar därför utgifter för merkostnadsersättning och handikappersättning. Ett beslut om handikappersättning som har fattats enligt de äldre bestämmelserna ska enligt övergångsbestämmelserna fortsätta att gälla enligt vad som föreskrivs i beslutet, dock längst till dess att beslutet skulle ha upphört att gälla eller skulle ha omprövats om de äldre bestämmelserna fortfarande hade varit tillämpliga. Det innebär att det kommer att göras en successiv överföring av utgifter mellan den delen som avser handikappersättning och den del som avser merkostnadsersättning . Ersättning för merkostnader inom vårdbidraget (utg.omr. 12 anslaget 1:6 Omvårdnadsbidrag och vårdbidrag) avskaffades och därför belastar merkostnader för barn med funktionsnedsättning anslaget 1:3 inom utgiftsområde 10. Anslaget 1:4 Arbetsskadeersättningar m.m. Regeringen föreslår att anslaget 1:4 Arbetsskadeersättningar m.m. bestäms till 2 . Anslaget får användas för utgifter för arbetsskadeersättning enligt socialförsäkringsbalken samt äldre lagstiftning. Arbetsskadeersättning kan lämnas i form av bl.a. livränta till den skadade, ersättning för tandvård samt begravningshjälp och livränta till efterlevande. Anslaget får dessutom användas för utgifter för statlig ålderspensionsavgift. Prognosen är att trenden med fallande utgifter fortsätter fram . Därefter antas åldersgränserna för arbetsskadelivränta anpassas till de nya gränserna i ålderspensionssystemet. Detta har en höjande effekt på utgifterna , varför den totala utgiftsminskningen förutsägs avstanna. Avisering om stärkt arbetsskadeskydd Det har visat sig att det finns begränsningar av vilka smittrisker i arbetet som omfattas av arbetsskadeförsäkringen. Enligt regeringen är det angeläget att alla som utsätts för en samhällsfarlig smitta som covid-19 i arbetsmiljön omfattas av arbetsskadeförsäkringen, oavsett yrke eller arbetsuppgift. Regeringen bereder därför ett förslag som avser att stärka arbetsskadeskyddet vid smitta av covid-19 och andra samhällsfarliga sjukdomar. Anslagets utgifter beräknas öka med till följd av förslaget. Anslaget 1:5 Ersättning inom det statliga personskadeskyddet