bet · H801MJU10 · 2021-03-04 00:00:00 — Närmare bestämmelser om kontrollprogram finns i föreskrifter (SJVFS 2015:17) om frivillig organiserad hälsokontroll av husdjur. svarade landsbygdsminister på en interpellation (ip. 2019/20:139) från (V) om utfasningen av burar inom äggindustrin. Landsbygdsministern anförde då bl.a. följande: De flesta värphöns hålls i frigående system, och denna andel har ökat . Jag har mot bakgrund av detta inte för avsikt att vidta några särskilda åtgärder i frågan. Tittar man på utvecklingen i ser man att vi då hade av hönsbeståndet i inredd bur. , alltså , var siffran nere på . ser siffran ut att bli . Det innebär att vi har en utveckling i ganska snabb takt, utan förbud på plats, i riktning mot det som jag upplever att strävar mot. Det tycker jag är bra. Det finns säkert flera skäl till att denna utveckling sker. Ett sådant är konsumentmakten, som själv tog upp i sin interpellation. Det syns tydligt framför allt på att de konsumtionsägg du köper nästan uteslutande är från frigående höns, eftersom det är det som kunderna efterfrågar. Kunskapsspridning, märkning som innebär att konsumenter kan göra medvetna val och konsumenternas betalningsvilja för att köpa någonting som är producerat på ett sjyst sätt är verkningsfullt i . Det påverkar väldigt uppenbart marknaden och hur vi producerar. Den sista fasta siffra jag har i min tabell är 2018-siffran. Jämför man den mot EU kan man konstatera att av hönsen i EU finns och vistas i inredd bur, att jämföra i . Det är alltså kanske inte så jättekonstigt att det finns vissa länder som behöver ta till lagstiftning för att flytta sina processer och där det är lite mer angeläget. Vilken typ av verktyg man använder för att uppnå en utveckling och en inriktning som man önskar är ju ett vägval som politiken gör. Interpellanten nämnde som ett exempel, och finns med i mina papper. Där har man jobbat med lagstiftningskrav med en övergångsperiod . Det innebär att vi , med samma utveckling som vi haft i så här långt, har fasat ut detta snabbare utan lagstiftning än vad man bedömer att man kan göra i . I har man också jobbat med lagstiftning och hade en utfasningsperiod . Det finns alltså ingenting som egentligen verifierar att det med hjälp av lagstiftning skulle vara snabbare, enklare eller effektivare att se till att vi inte har några i bur i jämfört med de incitament som vi redan har på plats. Därför är svaret att så länge vi har den utvecklingen ser jag inget behov av att lagstifta på detta område. Ett motionsyrkande om behovet av att se över möjligheten att sätta ett slutdatum för användningen av burar i äggindustrin behandlades av miljö- och jordbruksutskottet under det förra . Utskottet avstyrkte motionen och anförde följande (bet. 2019/20:MJU9): Som framgår av redovisningen ovan finns det ett flertal bestämmelser som reglerar hur höns för äggproduktion ska inhysas för att en god djurskyddsnivå ska uppnås. När det gäller frågan om ett slutdatum för användning av burar i äggindustrin framgår det av redovisningen att användningen av burar har minskat , bl.a. med anledning av att konsumenterna i ökad utsträckning efterfrågar ägg från frigående höns. Utskottet ser därför inte något behov av att reglera en utfasning på det sätt som motionären efterfrågar. svarade landsbygdsminister på en interpellation om förhållandena i kycklingindustrin (ip. 2018/19:168) och anförde bl.a. följande: har frågat mig om jag avser att vidta åtgärder för att säkerställa att djurskyddslagen efterlevs samt om jag avser att ta initiativ för att skärpa lagstiftningen så att kycklingarna i industrin skyddas från lidande och i så fall på vilket sätt. Jag vill börja med att framhålla att det aldrig är acceptabelt att djur skadas eller orsakas onödigt lidande. Vi har ett system där officiella veterinärer på slakterierna kontrollerar djurskyddet för djur som ska slaktas. Det är av största vikt att detta fungerar så att eventuella djurskyddsproblem uppmärksammas och kan åtgärdas. Det huvudsakliga ansvaret för djurskyddet vilar dock på den som håller djuren. Det är den dagliga omsorgen om djuren och hanteringen av dem som säkerställer att djuren har det bra. trädde den nya djurskyddslagen i kraft. Den nya lagen innebär en uppdatering och modernisering av den tidigare lagen, som funnits . Både den tidigare lagen och den nya lagen innehåller de mest grundläggande bestämmelserna till skydd för djuren. I det ingår att djuren ska behandlas väl och skyddas mot onödigt lidande och sjukdom. I den inledande bestämmelsen till den nya lagen görs det tydligt att lagen syftar till att säkerställa ett gott djurskydd och att främja god djurvälfärd och respekt för djuren. Att värna djurskyddet är en prioriterad fråga för regeringen. Jag har förtroende för att den kontroll som våra kontrollmyndigheter utför fungerar så att djurskyddsproblem upptäcks. Det är bra att branschen har egna djuromsorgsprogram för att fånga upp och åtgärda brister eller problem. När det gäller det aktuella fall som det refereras till i interpellationen nämner i sitt inlägg att det är kontrollen gjordes och frågar varför detta fått fortgå. Mitt svar är att det inte har fått fortgå. Man har vidtagit ett antal olika åtgärder och konstaterat att man tror att det är en rad olika saker som har samspelat så att andelen skadade vingar uppmätts till . Man har dragit igång ett projekt som syftar till att utvärdera allt från lastningsmaskiner till lastningspersonal, transportbehållare, miljö i stallarna, ljusnivå vid lastning, foderpåverkan, hälsostatus på kycklingarna, slaktvikt, rutiner i hela värdekedjan, skillnader mellan anläggningar och mellan bönder, transporter av kycklingar samt hantering och rutiner i slakterier. Det är ett ganska heltäckande arbete man har satt igång. Uppföljningen av detta gjordes för . I gjorde man en ny större kontroll som man nu håller på att sammanställa. Resultatet av den kontrollen är ännu inte känt, men min förhoppning är givetvis att den ska visa på ett betydligt bättre utfall. är det viktigt att komma ihåg att det är som har sanktionsmöjligheterna i detta sammanhang. När en sanktion eller ett föreläggande har utfärdats sätts en tidsgräns, och en handlingsplan tas fram. Man levererar ett antal saker, och om man inte levererar det som sagts finns möjlighet till vidare sanktioner. Det kan handla om vite eller, i värsta fall, om att man inte får hålla djur. Det finns ett antal olika sanktioner som kan tas till. Jag tycker dock att det i sammanhanget är viktigt att poängtera att det inte är min sak att avgöra om detta har hanterats på ett adekvat sätt eller inte. Det är ansvariga myndigheter och veterinärer som har kontrollbefogenheterna och befogenheterna att utdöma sanktioner. Vårt ansvar är att säkerställa att vi har en lagstiftning som är rimlig. Där känner jag att vi har tagit ett tydligt grepp, både med den lag som har funnits och med den lag som har kommit på plats. Vi tar också ett ansvar genom att följa dessa frågor väldigt noga och ha en dialog med ansvariga kontrollmyndigheter för att säkerställa att de i sin tur har de verktyg de behöver. När det gäller frågan om ett slutdatum för användning av burar i äggindustrin vidhåller utskottet sin bedömning från förra . Utskottet avstyrker därför motionerna 2020/21:1315 (V) yrkande 1 och 2020/21:2764 (MP) yrkande 15. När det gäller övriga motioner om fjäderfähållning kan utskottet konstatera att det finns ett omfattande regelverk som syftar till att säkerställa ett gott djurskydd och att främja god djurvälfärd för fjäderfän. Det finns också ett system för att kontrollera att djurskyddet upprätthålls och för att upptäcka och åtgärda brister, såväl i samband med avel som under uppfödning och slakt. Utskottet kan också konstatera att överträdelser av regelverket kan leda till straff och andra sanktioner. Utskottet ser inget behov av att förändra detta regelverk. Därmed föreslår utskottet att motionerna 2020/21:1734 (SD) yrkande 1 och 2020/21:2764 (MP) yrkandena 17–21 avslås. Utevistelse för vissa djur Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om utevistelse för vissa djur. Jämför reservation 12 (SD) och 13 (V). I partimotion 2020/21:1315 av m.fl. (V) yrkande 6 anför motionärerna att regeringen bör återkomma till med förslag på hur fler lantbruksdjur inom animalieproduktionen kan ges möjlighet till utevistelse och naturligt beteende . Motionärerna anför att regelverket ger kor, får och getter rätt till utevistelse men att det även finns andra djur inom livsmedelsproduktionen som har liknande behov. Ett liknande förslag finns i motion 2020/21:2764 av m.fl. (MP) yrkande 13 där motionärerna anför att alla djur ska ha rätt till utevistelse och bete i så stor utsträckning som väder och årstid medger. I kommittémotion 2020/21:2123 av m.fl. (SD) yrkande 5 anför motionärerna att daglig utevistelse med rörelsefrihet för hästar bör bli ett krav. Enligt samma motion yrkande 6 bör det införas ett minimikrav på antalet timmar som hästar har tillgång till daglig utevistelse med rörelsefrihet. Även kommittémotion 2020/21:723 av m.fl. (SD) yrkande 26 handlar om utomhusvistelse för hästar. Motionärerna anför att föreskrifter om hästhållning behöver kompletteras med ett minimikrav för hur mycket hästar behöver röra sig fritt utomhus. behandling och kompletterande uppgifter har med stöd av djurskyddsförordningen meddelat föreskrifter om hur olika slags djur ska ges möjlighet till utevistelse, se t.ex. föreskrifter och allmänna råd om nötkreaturshållning inom lantbruket m.m. (6 kap. SJVFS 2019:18), om gethållning inom lantbruket m.m. (6 kap. SJVFS 2019:22), om fårhållning inom lantbruket m.m. (6 kap. SJVFS 2019:21) och om hästhållning (5 kap. SJVFS 2019:7). Ett motionsyrkande om att regeringen bör återkomma till med förslag på hur fler lantbruksdjur inom animalieproduktionen kan få möjlighet till utevistelse och naturligt beteende behandlades senast av miljö- och jordbruksutskottet i betänkande 2017/18:MJU24 Ny djurskyddslag. I ställningstagandet i den delen anförde utskottet följande: När det gäller naturligt beteende och utevistelse konstaterar utskottet att ett av syftena med djurskyddslagen är att främja en god djurvälfärd och att djur bl.a. ska få utföra sådana beteenden som de är starkt motiverade till och som är viktiga för deras välbefinnande. Det nuvarande bemyndigandet att meddela föreskrifter om närmare villkor för en djurhållning som tillgodoser dessa krav föreslås införas i den nya lagen. I detta sammanhang är det positivt att ett vetenskapligt råd har inrättats som kan bistå med faktaunderlag i föreskriftsarbetet. Utskottet noterar att det finns bestämmelser för vissa av lantbrukets djur när det gäller utevistelse men att det också pågår forskning för att främja hållbara lösningar för andra produktionsdjur. Utskottet noterar också att ekologiskt uppfödda djur ska ha tillgång till utevistelse. Utskottet föreslår med hänvisning till det som redovisats att motionerna 2017/18:2253 (M) och 2017/18:4019 (V) yrkande 6 lämnas utan vidare åtgärd. Enligt SLU förknippas utevistelse för lantbruksdjur och sällskapsdjur med djurvälfärd och många konsumenter är beredda att betala extra för produkter från utegångsproduktion. På SLU pågår forskning för att främja hållbara lösningar för djur som vistats ute, både sällskapsdjur och produktionsdjur. Med hållbara lösningar menar SLU lösningar som inkluderar både djurvälfärd, arbetsmiljö, miljö och ekonomi. Enligt SLU kräver all djurhållning ute försiktighetsåtgärder för att inte riskera att bli ett miljöproblem. Både söndertrampning av marken och djurens gödsel kan leda till näringsläckage från marken som i sin tur kan ge upphov till övergödningsproblem i sjöar och hav. Att inte ha för många djur på samma plats och att undvika utevistelse under den kalla och blöta årstiden är viktigt. För stora tunga djur, t.ex. nötboskap och hästar, är det ändå svårt att helt undvika söndertrampad mark och näringsbelastning på vissa platser i hagen. I sin forskning arbetar SLU med att identifiera var och hur riskerna uppstår och hur lösningar kan se ut för att åtgärda dem och att kommunicera kunskapen till användarna. Det handlar t.ex. om system med effektiv cirkulering av djur mellan fållor, förstärkande markmaterial i hagar, åtgärdsplaner för stallområden, fosfordammar nedströms från hästhagar och marktäckande material för fosforupptagning. SLU:s vetenskapliga råd för djurskydd utgör en riskvärderande instans vad gäller djurskydd och ska identifiera, sammanställa och utvärdera vetenskaplig forskning om djurskydd och därtill angränsande frågor. I en rapport (2020:5) sammanställer rådet befintlig forskning om faktorer som är viktiga för djurskyddet och djurvälfärden vid hållande av nötkreatur och får utomhus, med eller utan ligghall, i nordiskt klimat då betestillväxt inte sker, s.k. utegångsdjur. Utskottet konstaterar att djurskyddslagen bl.a. syftar till att främja en god djurvälfärd och att djur ska få utföra sådana beteenden som de är starkt motiverade till. har och regeringens bemyndigande att meddela föreskrifter om utevistelse för olika slags djur. Utskottet ser inget behov av att vidta några åtgärder för att förändra denna ordning. När det gäller förutsättningarna för hur sådan utevistelse bör anordnas måste det bl.a. göras en avvägning mellan djurens välmående och vissa miljöhänsyn. I detta sammanhang vill utskottet framhålla betydelsen av dels den forskning på området som bedrivs vid SLU, dels det arbete som bedrivs av SLU:s vetenskapliga råd för djurskydd. Utskottet följer noga frågan. Därmed föreslår utskottet att motionerna 2020/21:723 (SD) yrkande 26, 2020/21:1315 (V) yrkande 6, 2020/21:2123 (SD) yrkandena 5 och 6 och 2020/21:2764 (MP) yrkande 13 avslås. Produktion och försäljning av päls Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om produktion av päls och om förbud mot försäljning av nyproducerad päls. Jämför reservation 14 (V) och motivreservation 15 (L). Enligt motion 2020/21:922 av (SD) behöver ge regeringen i uppdrag att ta fram en tidsplan med målet att avveckla svensk minknäring i likhet med vad man har fattat beslut om i . På liknande sätt framhåller motionärerna i partimotion 2020/21:1315 av m.fl. (V) yrkande 2 att bör införa ett stoppdatum för pälsdjursfarmning till 2023 och att regeringen bör presentera en plan för utfasningens genomförande. Vidare anför motionärerna i samma motion yrkande 3 att regeringen bör återkomma med förslag på regelverk som förbjuder försäljning av nyproducerad päls från djur i bur. Enligt motion 2020/21:2764 av m.fl. (MP) yrkande 10 bör all pälsdjursfarmning inom EU avvecklas, och enligt yrkande 22 i samma motion bör minkfarmningen i avvecklas. I motion 2020/21:2495 av och (båda S) anför motionärerna att minkar som föds upp för pälsproduktion ska hållas på ett sådant sätt att de bör kunna utöva sitt naturliga beteende. behandling och kompletterande uppgifter Såväl EU som medlemsstaterna är parter till europeiska konventionen om skydd av animalieproduktionens djur. Rådets direktiv /58/EG av om skydd av animalieproduktionens djur, som har utformats med stöd av konventionen, innehåller miniminormer för skydd av djur som hålls för produktion av livsmedel, ull, skinn eller pälsar eller för annan animalieproduktion. Enligt artikel 3 i direktivet ska medlemsstaterna fastställa bestämmelser så att ägarna eller uppfödarna vidtar alla rimliga mått och steg för att garantera välbefinnandet hos de djur de har hand om för att se till att dessa djur inte utsätts för onödig smärta, onödigt lidande eller onödig skada. I har direktivet genomförts i djurskyddslagen, djurskyddsförordningen och föreskrifter från . I 2 kap. 2 § första stycket djurskyddslagen anges att djur ska hållas och skötas i en god djurmiljö och på ett sådant sätt att deras välfärd främjas, att de kan utföra sådana beteenden som de är starkt motiverade för och som är viktiga för deras välbefinnande (naturligt beteende) och att beteendestörningar förebyggs. Enligt andra stycket i bestämmelsen får regeringen eller den myndighet som regeringen föreskriver meddela föreskrifter om villkor för eller förbud mot viss djurhållning för att tillgodose kravet enligt första stycket. har med stöd av djurskyddsförordningen meddelat föreskrifter och allmänna råd (SJVFS 2019:16, senast ändrad genom SJVFS 2020:23) om uppfödning och hållande av pälsdjur. Föreskrifterna gäller enligt 1 kap. 1 § hållande av chinchillor, minkar och rävar som föds upp eller hålls för produktion av päls eller skinn. Föreskrifterna innehåller allmänna bestämmelser om bl.a. avel, skötsel och tillsyn, foder och renhållning (1 kap.) samt särskilda bestämmelser för minkar (2 kap.) och chinchillor (3 kap.). svarade landsbygdsminister på en interpellation om förbud mot pälsdjursuppfödning (ip. 2019/20:208) och anförde bl.a. följande: har frågat mig om jag avser att vidta åtgärder för att avveckla den svenska pälsdjursuppfödningen eller låta utreda hur en avveckling av denna kan genomföras. Låt mig inleda med att konstatera att vi har en stark djurskyddslagstiftning i . har vi en ny djurskyddslag på plats. I den nya lagen förtydligas att djur ska hållas och skötas i en god djurmiljö och på ett sådant sätt att de kan utföra sådana beteenden som de är starkt motiverade för och som är viktiga för deras välbefinnande. Lagen förtydligar också att beteendestörningar ska förebyggas. För mig och regeringen är det viktigt att den djurhållning vi har i lever upp till lagens krav. Det gäller naturligtvis även pälsdjur. Det var också därför som regeringen vid sidan av arbetet med den nya djurskyddslagen gav i uppdrag att utvärdera välfärden hos minkar inom pälsdjursproduktionen. Uppdraget gavs mot bakgrund av tidigare problem inom området, men även utifrån de insatser som gjorts av näringen och de föreskriftsförändringar som gjorde 2012. I uppdrag ingick även att överväga behovet av eventuella föreskriftsändringar eller andra åtgärder för att tillgodose minkars naturliga beteende. redovisade sitt uppdrag för ganska precis . I sin rapport konstaterar att svenska minkar generellt har fått det bättre , dels tack vare nya djurskyddsföreskrifter, dels tack vare pälsdjursnäringens eget djuromsorgsprogram Minkhälsan. I arbetet med uppdrag bidrog det vetenskapliga rådet för djurskyddsfrågor vid med viktigt underlag om aktuell forskning om minkars naturliga beteende och djurvälfärd. Av rådets yttrande framgår att rådet anser att den vetenskapliga forskning som finns stöder de regler som infördes i föreskrifter 2012. ger i sin redovisning inte heller några förslag till regeländringar för mink. menar däremot att det behövs mer forskning om hållande av mink i de system som de hålls i. Om det är så att framtida forskning visar att det finns problem kommer de regler som finns att behöva ses över. Våra myndigheter arbetar också kontinuerligt med att se över sina föreskrifter. Bedömningar av vilka krav som ska gälla för olika djurslag görs för varje djurslag för sig och grundar sig på vetenskap och beprövad erfarenhet. Regeringen konstaterar i budgetpropositionen att redovisning inte föranleder några åtgärder från regeringens sida. Den hållningen har inte ändrats. Mitt svar till är således att jag inte avser att vidta några åtgärder för att avveckla eller låta utreda en avveckling av den svenska pälsdjursuppfödningen. På EU:s inre marknad råder fri rörlighet av varor, tjänster, personer och kapital. En vara som är lagligen tillverkad eller till salu i ett EU-land kan även säljas i andra länder som ingår i den inre marknaden (principen om ömsesidigt erkännande). Grundläggande bestämmelser om hur djur – inklusive djur som hålls för produktion av päls och skinn – ska hållas och skötas finns i djurskyddslagen och djurskyddsförordningen. Av djurskyddslagen framgår bl.a. att djur ska behandlas väl och skyddas mot onödigt lidande och sjukdom. Det framgår också att djur ska hållas och skötas i en god djurmiljö och på ett sådant sätt att deras välfärd främjas, att de kan utföra sitt naturliga beteende och att beteendestörningar förebyggs. Utöver dessa grundläggande bestämmelser har meddelat närmare föreskrifter om uppfödning och hållande av pälsdjur. Enligt utskottets bedömning har det inte framkommit skäl att förändra detta regelverk. Utskottet har således inte för avsikt att vidta några åtgärder för att avveckla pälsdjursuppfödningen. Därmed föreslår utskottet att motionerna 2020/21:922 (SD), 2020/21:1315 (V) yrkande 2, 2020/21:2495 (S) och 2020/21:2764 (MP) yrkandena 10 och 22 avslås. När det gäller frågan om förbud mot försäljning av nyproducerad päls från djur i bur uppfattar utskottet att det som efterfrågas är ett totalförbud för sådan försäljning i . Utskottet kan i detta sammanhang konstatera att ett totalförbud även skulle omfatta importerade produkter som har producerats i enlighet med gällande EU-regler. Ett sådant förbud skulle inte vara förenligt med fördraget om Europeiska unionens () allmänna principer om fri rörlighet av varor och inte heller med principen om ömsesidigt erkännande. Med det anförda avstyrker utskottet motion 2020/21:1315 (V) yrkande 3. Offentlig förevisning av djur Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om tätare kontroller av cirkusar och om förbud både mot att föda upp för många djur och mot att avliva dessa djur. Jämför reservation 16 (M). I kommittémotion 2020/21:3358 av m.fl. (M) yrkande 19 anför motionärerna att regeringen bör verka för att det införs tätare löpande kontroller på cirkusar under en turnéplan. Enligt motionärerna är det viktigt att kontrollera att de djur som medverkar i cirkusföreställningar inte på något sätt utsätts för lidande eller behandlas oetiskt. Enligt motion 2020/21:920 av (SD) yrkande 2 bör det skrivas in i den svenska djurskyddslagen att de svenska djurparkerna inte får föda fram fler djur än de kan hantera och det ska inte längre vara tillåtet att döda s.k. överskottsdjur. behandling och kompletterande uppgifter Grundläggande bestämmelser om hur djur – inklusive cirkusdjur och djur i djurparker – ska hållas och skötas finns i djurskyddslagen och djurskyddsförordningen. Av djurskyddslagen framgår bl.a. att djur ska behandlas väl och skyddas mot onödigt lidande och sjukdom. Det framgår också att djur ska hållas och skötas i en god djurmiljö och på ett sådant sätt att deras välfärd främjas, att de kan utföra sitt naturliga beteende och att beteendestörningar förebyggs. Djurskyddslagen, djurskyddsförordningen och föreskrifter innehåller också bestämmelser bl.a. om hur avel på djur får ske och hur djur får avlivas. Utöver dessa grundläggande bestämmelser finns särskilda regler för offentlig förevisning av djur. Enligt 3 kap. 1 § första stycket djurskyddslagen är det förbjudet att på ett sådant sätt att djuren utsätts för lidande träna djur för eller använda djur vid bl.a. föreställningar eller andra förevisningar som anordnas för allmänheten. Av andra stycket i bestämmelsen framgår att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer bl.a. får meddela ytterligare föreskrifter om träning och användning av djur vid sådana föreställningar eller förevisningar. Av 3 kap. 3 § djurskyddsförordningen framgår bl.a. att djur inte får flyttas runt och i samband med det förevisas offentligt i burar eller andra utrymmen eller inhägnader som begränsar deras rörelsefrihet på liknande sätt som en bur. I bestämmelsen finns också en uppräkning av de djur som det inte heller på annat sätt är tillåtet att flytta runt och i samband med det förevisa offentligt. Några av de djurslag som räknas upp är apor, rovdjur (med undantag för tamhundar och tamkatter), säldjur, noshörningar, flodhästar och elefanter. I den s.k. cirkusföreskriften, dvs. föreskrifter och allmänna råd (SJVFS 2019:4) om cirkusdjur, finns generella bestämmelser om skötsel och hållande av cirkusdjur, men även specifika bestämmelser för vissa djurslag. Särskilda regler om kontroll av cirkusar som offentligt förevisar djur finns i 8 kap. 12 § djurskyddsförordningen och 1 kap. 5–9 §§ cirkusföreskriften.