bet · H901MJU8 · 2021-12-07 00:00:00 — I utmanas skogen och skogsbruket av en storstadsmentalitet utan förståelse för helheten. Även missar målet och bortser från att under har brukat skogen och säkerställt en skogstillväxt. Det som ofta glöms bort är att län som nästan helt saknade skog för att vi då överutnyttjade den skogliga resursen. Skogen i dessa områden användes som betesmark, höggs ned och eldades upp. var inte det som det är . Då var ett skogsfattigt land. Det finns naturligtvis saker att göra även . Men vi menar att vi är ett väldigt rikt skogsland. Skogsstrategin lyfter fram en återplanteringsstrategi. Det har vi haft, fru talman, i . Och vi välkomnar att fler länder faktiskt ser till detta behov. Miljö- och jordbruksutskottet har granskat EU:s nya skogsstrategi. Jag tycker att vi har landat i väldigt många klokskaper i vår granskning. EU säger att skogen är en nationell kompetens. Det har varit så under hela vår tid i EU. Men ändå ser vi nu gång på gång olika strategier med mera - till exempel som vi nu debatterar, , förslaget om markanvändning, LULUCF, taxonomiförordningen och ett antal andra förslag - där man på ett eller annat sätt vill in och peta i självbestämmandet över skogen. Därför har vi markerat hårt i detta betänkande på många kloka sätt. Precis som lyftes fram här tidigare kan man befara en centralisering av detta. Man ser att EU vill in och styra vilka produktionsmetoder vi använder och huruvida man ska använda kontinuitetsskogsbruk eller trakthyggesbruk. Jag tänker precis som när det gäller jordbruket. Där pratar vi om konventionellt och ekologiskt jordbruk. Det måste vara upp till brukaren att bestämma vilken metod som passar bäst. Det finns för- och nackdelar med alla produktionssystem, så också i skogen. En annan farhåga i denna strategi handlar om att det lyfts fram när man eventuellt skulle få avverka och om det ska vara förbud att avverka under häckningstid. Det är på många platser i . Vad skulle det få inverkan på våra entreprenörer? Ska de stå still då? Entreprenörer i skogen har det väldigt pressat ekonomiskt. En helhet lyser med sin frånvaro i denna strategi. Man tar inte vara på hållbarhetsaspekterna som är ekonomiska, sociala och ekologiska på alla sätt. Man tittar för mycket på naturvårdssidan i denna skogsstrategi, och det är olyckligt. Vi i har, precis som har lyfts fram här tidigare, visat att vi är hållbara i vårt brukande, att vi har en klokskap och att vi garanterar ny tillväxt i skogen tack vare att vi återplanterar i vår skog. Vi har jobbat under epitetet frihet under ansvar, som har haft en otroligt positiv inverkan på den biologiska mångfalden i skogen. Precis som Socialdemokraterna lyfte fram här tidigare är det såklart viktigt att vi kan se på skogen på ett sådant sätt att vi har ett helhetsgrepp över hela . Men vi måste skilja på de nationella förutsättningarna när det kommer till skogsbruk. Det lyftes också fram här tidigare att skogen ska göra så mycket . Skogen ska bidra med nya produkter, substitutionseffekter och en stärkt bioekonomi. Men skogen ska också bidra till klimatarbetet. På vilket sätt bidrar skogen bäst till klimatarbetet? Jo, det är genom att den växer och binder in kol. Det finns forskning från SLU som visar på vilket sätt det är bäst för klimatet att bruka skogen. Man gjorde tre olika scenarier : att skogen brukas som , att den inte brukas alls eller att den brukas mer. Svaret var entydigt att när vi brukar skogen mer än vad vi gör får det bäst effekter för klimatet. Jag tycker att det är otroligt viktigt. Därför är det olyckligt när man tittar på denna skogsstrategi där det talas väldigt mycket om nytt skydd och skydd av skog, precis den debatt som vi har här i gång på gång. Vi vet nämligen å andra sidan att vi inte rapporterar skydd av skog och skydd av natur på samma sätt som övriga länder i EU gör. Det betyder att vi binder ris åt egen rygg om vi inte tänker vänta in de andra länderna tills de kommer upp på samma nivåer som . Det är otroligt viktigt att vi inte förstör för oss själva, eftersom vi vet att skogen ser så olika ut runt om i . Vi vet också historiskt att skogen har brukats väldigt olika runt om i . Medan vi har tagit ansvar här, sett till att vi har haft skog, ökat skogen och haft en tillväxt har det inte varit lika självklart i många länder i . Det är också en anledning till att vi trycker på vikten av att själva få bestämma över vår egen skog. Då behöver man också koppla in aspekterna med subsidiaritet och proportionalitet kopplat till för . Socialdemokraterna lyfte det tidigare, och jag tror att alla talare här kommer att tala om hur viktig skogen är för och alla de saker jag lyfte upp innan, som hur viktigt det är att vi har en produktion och vad skogen ska bidra med. Därför ska jag säga att följande känns anmärkningsvärt, fru talman. Tidigt skrev tillsammans med några andra skogsländer en notering till kommissionen om att man var orolig för arbetet med EU:s nya skogsstrategi. I här i hade vi faktiskt en majoritet som höll med om den kritik som riktades mot detta. skrevs ytterligare ett brev av och likasinnade länder till om att man var väldigt orolig över utseendet på den nya skogsstrategin. valde även då att inte stötta detta. Trots att visste att det fanns en majoritet i riksdag för att stötta detta initiativ valde man att inte göra det. Sedan hade vi en regeringskris. Landsbygdsministern försvann ur den , och vi fick en näringsminister som skulle hantera dessa frågor i stället. har det i EU hållits fyra möten kopplade till , och inte en enda gång har vår minister varit på plats för att hantera de för så otroligt viktiga frågor som skogen är. Detta är anmärkningsvärt, fru talman. Vi bemödar oss inte ens om att åka till mötena där man ska hantera EU:s nya skogsstrategi, som kan få otroligt stora konsekvenser för svensk skog . Jag vet att jag själv på ett EU-nämndssammanträde lyfte frågan med närvarande statsråd: statsrådet att vara på plats den här gången? Man svarade inte ens, för man visste såklart att man inte tänkte åka dit och vara på plats. Jag tycker att det är beklämmande. Det är prov på att man inte bryr sig tillräckligt mycket om så viktiga frågor som de skogen ändå innebär för . Vi behöver markera mot det, för det får inte accepteras. Det får inte fortgå på det sättet. Jag vill tacka mina kompanjoner, eller vänner, i utskottet för att vi har landat i ett bra granskningsutlåtande. Jag tycker att vi alla kan stå bakom det. Mot slutet blev anförande en skarp kritik mot kanske särskilt Socialdemokraterna, och jag tänker att jag bör bemöta den något. Man ska aldrig ta miste på att Socialdemokraterna ser skogens och industrins betydelse för grunden i välfärden och klimatomställningen, och vår ingång i detta är såklart att lyfta det på högsta möjliga nivå. Det har alltså varit på statsministernivå. Vår tidigare statsminister har tagit upp ställningstagande på högsta möjliga nivå, med kommissionen och ansvariga. Det ska inte råda någon tvekan om det. Det är klart att det inte är fel att kastade hundben och utsatte för en regeringskris, men det påverkade självklart arbetet i regeringen. Det kan vi inte bortse ifrån. har dock näringsminister och ansvarig varit direkt involverade till exempel i ett större möte i som handlar om detta. Jag tror att ställningstagande är mycket väl känt. Att man känner till inställning till det här behöver det inte råda någon som helst tvekan om - speciellt inte utifrån det utlåtande vi debatterar här . Jag tackar för inspelet. Ja, näringsministern var sent på plats för ett möte och diskuterade med likasinnade länder. Men då ska man komma ihåg att det skedde efter tjat ända sedan tidig vår, när vi började prata om vikten av att engagera sig i de här frågorna. Det går ju inte att bara säga att man tar det till högsta nivån, med statsministern, för det är inte en ursäkt för att inte vara på plats och sköta de här diskussionerna. Det är nämligen många detaljer som tas fram när det kommer till arbetet med de här strategierna. Jag förstår en sak, och det ska jag ändå ge Socialdemokraterna, fru talman: den regering som var på plats när vi började det här arbetet fanns det motstridiga uppgifter om vad regeringen tyckte om svenskt skogsbruk. Vi hade en socialdemokratisk landsbygdsminister som åkte ned till Europamöten och sa att svenskt skogsbruk är hållbart. Någon tid efter det åkte en svensk miljö- och klimatminister från ned och sa att svenskt skogsbruk inte är hållbart. Då är det klart att man på EU-nivå undrar vad ingång i detta är. Det kanske till och med framstår som att vi inte är riktigt seriösa om man inte ens från regeringens sida kan ha en enad front utåt. Jag tycker att detta är otroligt problematiskt, för återigen: Det här är en av de viktigaste frågorna för svensk ekonomi och svenskt välstånd. Därför får den inte hanteras så här dåligt. Det är bekymmersamt. Jag förstår att det fanns motsättningar i den regering som satt, men det är bekymmersamt, fru talman. Jag välkomnar att vi i har en bred enighet, men det handlar ju inte bara om strategin. Strategin kanske är en mindre del; vi har ju även det våldsamt intressanta begreppet LULUCF, som jag tror i förlängningen riskerar att bli en större hämsko för svenskt skogsbruk. Vi har också den taxonomi som blivit omdebatterad och diskuterad och som från början exkluderade både vattenkraften och skogsbruket som hållbara investeringar. Jag uppfattar nu att kommissionen har ändrat inriktning, och det är klart att det framför allt är helt nödvändigt för att säkerställa att skogen kan nyttjas för att substituera fossila produkter - något som vi i den här kammaren är helt eniga om behövs. Jag håller med. Det är precis på det viset, och det är därför man blir extra orolig när det inte visas tillräckligt engagemang i alla dessa skogsfrågor. Det är på så många olika håll som man nu vill in och på ett eller annat sätt peta lite i det svenska skogsbruket. Man vill peta i någonting som och Socialdemokraterna är överens om fungerar väldigt väl, även om det inte har framkommit tillräckligt tydligt av regeringens arbete . Jag är också orolig över till exempel LULUCF, för ska vi hårdra de siffror som finns med i det förslaget skulle det ju innebära en minskad avverkning i . Det skulle innebära en minskad produktion, och det skulle kanske till och med innebära att vi får kvotera vilka som ska avverka sin skog. Då har det gått långt. Därför tycker jag att vi ska bli tydliga med att - särskilt från regeringens sida - säga: Vi kommer att bruka vår skog mindre på grund av detta. Vi lär få återkomma till den debatten. Tack för repliken, ! Jag konstaterar att det finns en stor enighet i den här frågan. Jag skulle ha kunnat säga ungefär samma sak som från Socialdemokraterna och från redan har sagt, och det är faktiskt också vad jag har skrivit att jag ska säga. Det ser jag när jag jämför vad som har sagts med vad jag har skrivit. Även vi står bakom jordbruksutskottets utlåtande i den här frågan, och vi tycker att det är väl avvägt. Man kunde ju tro att årtusenden av handel, krig och rörelser av människor skulle ha jämnat ut till en superstat med ett enda språk och ett enda sätt att lösa saker och ting, men det har inte hänt. I stället har staterna bestått. Varje land har kunnat utveckla sina modeller utifrån sina förutsättningar och för sina behov, och länderna har kunnat lära av varandras framgångar och misstag. Det tror jag är ett starkt framgångsrecept för som vi måste försöka bevara, det vill säga att optimera delarna och på det sättet få en framgångsrik helhet. Det har vi också haft vad gäller skogen. ökade EU:s skogsareal , så vi har en starkt ökad skogsareal i . I hög grad har det här byggt på privata markägares initiativ, inte på staternas eller EU:s. Därför har skogsländerna upprepat om och om igen att skogsfrågorna måste lösas av varje EU-land för sig. EU-nivån behövs också, men den får inte får bli detaljstyrande utan ska vara samordnande. Ändå verkar det finnas en inbyggd dynamik som driver mot toppstyrning och mot att alltmer av skogsskötseln ska dikteras från , som tidigare talare har sagt. Man visar allt mindre förtroende för enskilda skogsländer och enskilda skogsägare. EU har haft en skogsstrategi . Den har omarbetats, men den gällde bara till 2020. Det har därför funnits ett intresse av att tillskapa en ny version, inte minst för att samverka med andra EU-initiativ såsom Fit for 55 och . tog kommissionen fram ett första förslag till en sådan strategi, och uttalade jordbruks- och fiskerådet sina slutsatser. Man betonade, som tidigare talare har sagt, att det behövs mer subsidiaritet och att det finns en obalans mellan kommissionens behandling av skogens olika ekologiska, ekonomiska och sociala funktioner där den ekologiska överbetonas på bekostnad av de andra. betonade att strategin ska bilda en bro mellan nationella strategier och EU:s andra strategier och mål för jord- och skogsbruk. Det måste finnas respekt för nationellt självbestämmande och för privata och offentliga skogar. I har vi ju mycket av enskilda skogar, och detta gäller många EU-länder. Det är viktigt att deras initiativ får finnas kvar. Den modell vi har i betonar frihet under ansvar men också vardagshänsyn - vi ska bli duktigare på att lämna kvar enskilda träd eller grupper av träd. Förutom det här har vi också en statlig strategi, kan vi säga, som bygger på att skydda skog. Det har vi haft väldigt länge - ändå sedan de första nationalparkerna. Det är kombinationen av dessa två saker som har gjort så framgångsrikt. Men modellen förutsätter att markägarna ges stor frihet och att man undviker alltför tvära kast i lagar och regler. Skogsägare måste kunna lita på skogspolitiken för att kunna agera långsiktigt. Det gäller att vara med och inte mot skogsägarna, med allt bättre modeller för vardagshänsyn i skogsbruket. Det hela ska också kompletteras med olika typer av skyddade områden. Felet som gör om och om igen i olika modeller och i de processer som pågår - LULUCF, taxonomin och skogsstrategin - är att man, trots väldigt tydliga och ofta upprepade signaler, inte tillräckligt tar till sig att skogsbruk är en nationell kompetens i första hand, att skogarnas ekonomiska, sociala och ekologiska funktioner kompletterar varandra i minst lika hög grad som de står i motsats till varandra, att skogsländerna själva har mycket bättre förutsättningar att väga samman de olika intressena än vad kan ha och, framför allt, att EU:s skogar till stor del är enskilt ägda och att toppstyrning därför ofta blir direkt kontraproduktiv eftersom den minskar pluralismen, viljan till initiativ och investeringar samt långsiktigheten. EU:s förslag till skogsstrategi verkar för mycket utgå från att skogsbruk per se är till skada för biodiversiteten och klimatet och till nackdel för skogarnas sociala funktion samt för turismen. I en svensk kontext finns det väldigt mycket som klart tyder på motsatsen. Det är inte bara vi i som är irriterade. Som tidigare talare redan har sagt skrev elva skogsländer, med i spetsen, följande om skogsstrategin: Den saknar tydligt förståelse för skogarnas multifunktionella roll. Den ignorerar medlemsstaternas kompetens. Den ignorerar kommissionens eget huvudmål i riktning mot grön tillväxt, och den reducerar skogarna till miljöfrågor utan att ta hänsyn till socioekonomiska aspekter. Detta är oacceptabelt. skrev, som sagt, inte under. Bland de elva länder som däremot gjorde det fanns , och samt de två riktigt mäktiga länderna i EU: och . Jag frågade den dåvarande landsbygdsministern varför i en skriftlig fråga men fick ingen förklaring - ni kan själva läsa svaret om ni vill. Inte heller lyckades få majoritet för ett tillkännagivande i miljö- och jordbruksutskottet. Regeringen har dock i efterhand understrukit att den i huvudsak instämmer med kritik. Miljö- och jordbruksutskottet uttrycker också i detta betänkande att utskottet stöder de synpunkter som framförts av skogsländerna, framför allt av . Vi har redan hört att inte deltog vid något av de fyra jordbruks- och fiskerådsmöten där dessa frågor behandlades, men det var ju bra att statsministern framförde motsvarande besked. Det är dock viktigt att visa att vi stöder andra EU-länder när de tar sådana här initiativ. Själva samarbetet mellan skogsländerna är oerhört viktigt, och detta måste leda till att vi ställer upp när andra länder skriver saker som vi i huvudsak håller med om. Jag har redan sagt att det ställningstagande som miljö- och jordbruksutskottet nu arbetat fram är välbalanserat. Det framhåller att det behövs en ny skogsstrategi men betonar också vikten av denna inte kringskär utan bibehåller nationell bestämmanderätt. Utskottet framhåller också att ska vara jämbördig med andra strategier och inte underordnad dem. Vi delar de synpunkter som och andra skogsländer har framfört. Vi anser att det fattas konsekvensanalyser av många av strategins förslag. Behövs dessa förslag? Gör de nytta? Gör de mer skada än nytta? Medför de dubbelarbete? Vad kostar de? Vilka uteblivna inkomster blir följden? Vad blir konsekvenserna för landsbygden? Detta hade behövt utredas mer balanserat och i vissa fall över huvud taget. Utskottet vill också att skogsstrategin ska betona inte bara långlivade träprodukters betydelse - vilket den gör - utan också betydelsen av kortlivade skogsprodukter, exempelvis skogsbränsle. I form av exempelvis bränsle, men också som andra produkter, kan skogsprodukterna spela en väldigt stor roll för att ersätta andra, mindre förnybara, material än dem som bygger på skog. Utveckling av skogssektorn och utveckling av en mer hållbar bioekonomi sker bäst genom att man ger så mycket inflytande som möjligt till skogsägarna och till medlemsländerna i . Lyckade svenska sådana lösningar kan sedan anpassas och tas upp av andra länder, både inom EU och i hela världen. I en proposition fastställde en ny skogspolitik med två jämställda mål för skogspolitiken, nämligen produktion och miljö. I en annan proposition, , som heter En skogspolitik i takt med tiden, tydliggjorde regeringen att de jämställda målen produktion och miljö skulle vara oförändrade. I lagens portalparagraf betonades även att skogen är en förnybar resurs. och svensk skogsnäring har under många decennier tagit ett stort ansvar och skapat ett uthålligt skogsbruk. Att mer än fördubblat sitt virkesförråd talar sitt tydliga språk. Sedan den skogspolitik som vi kallar frihet under ansvar fastställdes har arbetet med biologisk mångfald gått åt rätt håll. Många av de skogar som är skyddsvärda planterades av våra mor- och farföräldrar för ett par generationer sedan. Tack vare de 320 000 skogsägarna i har vi skapat den mångfald vi har . Jag tackar dem för deras insats. är täckt av skog. Hur ser det ut i resten av ? , , och har skog, varav nästan allt brukas på något sätt. Hur ser det ut i , som den drivande kommissionären i många skogsfrågor, , kommer från? De är sämst i EU och ligger på . Borde då inte EU kräva att återplanterar skog innan man lägger begränsningar på ? Det finns ingen rättslig grund för en gemensam skogspolitik i EU, utan detta är frågor som tillhör den nationella beslutanderätten. Det är något som vår regering och partier också säger i en samstämmig kör. Problemet är att kommissionen nu rundar detta genom att gå via politikområdena klimat, energi och naturvård. Kommissionens ingång är att det behövs en ny skogsstrategi för att utforma och genomföra en gemensam vision för en mångsidig och hållbar skogsförvaltning i EU. Varje gång kommissionen tittar på skogsfrågan flyttar man fram sina egna positioner och minskar det nationella självbestämmandet. Det är min bestämda uppfattning att man inte kan pådyvla skogsländerna i EU en skogspolitik som är formad utifrån ett perspektiv där skogfattiga EU-länder inte har tagit sitt ansvar genom historien. Man måste ställa sig frågan om hur kommissionen fått sin syn på skogsbruk i EU generellt och svenskt skogsbruk specifikt. Varifrån får EU sin statistik om ? Det är ingen hemlighet att rapporterar skydd av skog utifrån en egen modell som skiljer sig från den internationellt accepterade metod som andra EU-länder använder sig av. Om skulle använda samma metod som skulle vi gå från att vara sämst i EU till att antagligen bli bäst. Även rapporteringen av biologisk mångfald har en egen beräkningsgrund jämfört med vad andra länder har. Vi kan inte det på detta sätt. Jag hoppas att regeringen är tydlig i sina regleringsbrev till våra skogsvårdande myndigheter om hur vi ska rapportera på samma sätt som andra EU-länder. Hur ska vi annars kunna jämföra oss mot internationella åtaganden? Vi ser en skur av EU-direktiv falla över . Det kommer att slå hårt mot svensk skogsnäring, jobben på landsbygden, klimatet och det svenska självbestämmandet. Det handlar om skogsstrategin, LULUCF, taxonomin, förnybarhetsdirektivet RED och ytterligare ett antal förslag. Den brukade skogen skapar, förutom att fungera som ryggraden i landsbygdsekonomi, en trippel klimatnytta. Den binder kol när den växer. Den binder kol i träbyggnader efter att den har avverkats. Den ersätter fossila råvaror och fossil energi. Utan den svenska skogen och det aktiva skogsbruket skulle klimatpåverkan vara mycket större. Detta hotas nu av förslag från . kan inte acceptera de mycket långtgående förslag EU presenterat som kommer att påverka den svenska skogspolitiken. Förslagen kommer att förändra den framgångsrika modell för svenskt skogsbruk som bedrivit . Förslagen och deras detaljstyrning kommer att få långtgående konsekvenser när det gäller jobb, service och möjligheten att bo på landsbygden och går emot visionen om starkare, sammanlänkade, resilienta och välmående landsbygdsområden . Förslagen kommer också att motverka höga klimatambitioner. Jag ska nu nämna några få ståndpunkter och beslut som EU är på väg att leverera. EU anser att trakthyggesbruk är dåligt. EU vill skydda av naturen varav strikt. Det ska vara bindande för medlemsstaterna. Jakt och fiske får inte förekomma i skyddade områden. All primary- och old growth-skog - urskog och naturskog - ska skyddas strikt, och mer ska skapas via proforestation. Det innebär att man inte brukar skogen alls utan att den får växa vilt. Det ska upprättas en databas över all tillgänglig och potentiell primary och old-growth i varje medlemsstat, och för dessa områden ska det införas avverkningsförbud. Det ska införas bindande restaureringskrav på av varje medlemsstats hav och land inom och utanför skyddade områden. Områdena ska restaureras till, i fall, förindustriell tid. Då ska man komma ihåg att många andra medlemsstater har tiden för sitt EU-inträde som referensnivå medan har förindustriell tid. Restaureringen ska innehålla alla delar av ett medlemsstats naturvärden, och naturvärden får inte efter färdig restaureringen försämras. Det blir ett nytt strikt skyddat område. Bindande mål ska införas om att restaurera skogarna i medlemsstaterna. Det ska finnas en gemensam EU-lagstiftning om skydd av jord. I EU:s nya skogsstrategi ska biodiversitetsstrategin vara klart prioriterad, och huvudmålet med skogsstrategin ska vara biologisk mångfald och klimat. Det ska i strategin finnas bindande restaurerings- och skyddsmål, som jag har sagt. Biomassa ska användas i enlighet med kaskadprincipen, det vill säga att politiker ska besluta vad och i vilken ordning biomassa ska användas. Hållbarhetskriterierna för biomassa och bioenergi i framför allt RED och taxonomin behöver uppdateras för att bli i linje med biodiversitetsstrategin och klimatlagen. Den naturliga CO2-sänkan i EU ska öka markant, och skyddet av sänkorna ska öka. Den naturliga CO2-sänkan i EU ska vara ambitiös samt lagsatt. Det ska införas en bindande EU-lagstiftning om biologisk mångfald som ska gälla inom och utanför skyddade områden. Ni kan tänka er vad hela denna kaskad av förslag innebär sammanlagt för svenskt skogsbruk. Regeringen har haft en mjuk förhandlingstaktik när det gäller alla dessa förslag som kommer från EU. Jag tror det har varit fel taktik.