bet · H801MJU11 · 2021-02-24 00:00:00 — Även () tillförs mer resurser i syfte att bättre kunna utnyttja den infrastrukturen på forskningsfartyget R/V , inhämta mer data och förmedla ny kunskap om havet. har anvisat medlen enligt regeringens förslag (prop. 2010/21:1 utg.omr. 20, bet. 2020/21:MJU1, rskr. 2020/21:143). presenterade regeringen den forsknings- och innovationspolitiska propositionen Forskning, frihet, framtid – kunskap och innovation för (prop. 2020/21:60). I propositionen presenteras fem övergripande globala samhällsutmaningar som ligger i linje med Agenda 2030. Regeringen anför att dessa utmaningar behöver mötas med mer kunskap, utbildning, forskning och innovation. En av samhällsutmaningarna är klimat och miljö. Enligt regeringen ska gå före på klimat- och miljöområdet och det arbetet ska baseras på forskning och vetenskap. Regeringen redovisar att forskningsfinansieringen inom vattenområdet är uppdelad på olika finansiärer och att utmaningarna inte täcks fullt ut av de befintliga nationella forskningsprogrammen. Regeringen avser därför att ge Formas i uppdrag att genomföra ett tioårigt nationellt forskningsprogram om hav och vatten. Programmet ska skapa förutsättningar för ett strategiskt och långsiktigt arbetssätt, med ett helhetsperspektiv på vatten, och underlätta ett nära samarbete mellan forskare och intressenter. Regeringen anser att det behövs forskning som inriktas mot såväl förståelsen av naturliga processer och deras interaktioner som påverkanstryck och miljö- och klimateffekter. Forskning om havsmiljön i , som ett av världens mest förorenade hav, och , som en av världens mest trafikerade farleder, behöver finnas med. Vidare behövs forskning om styrmedel och andra genomförandeaspekter samt stöd för innovation för livskraftig vattenmiljö och effektivare användning av vattenresurser. Regeringen bedömer att programmet kompletterar de nationella forskningsprogrammen om klimat, livsmedel och hållbart samhällsbyggande samt möjliggör synergier med EU:s ramprogram för forskning och innovation samt genomförande av FN:s årtionde för havsforskning (se nedan). Inom ramen för Formas anslagsökning för forskning och utveckling avsätts därför 2021, 2022, 2023 och 2024 för att inrätta ett nationellt forskningsprogram om hav och vatten. Som nämnts i tidigare avsnitt fick Miljömålsberedningen i uppdrag att ta fram en strategi för förstärkt åtgärdsarbete för bevarande och hållbart nyttjande av hav och resurser (dir. 2018:44). I betänkandet Havet och människan (SOU 2020:83) som redovisades lämnar Miljömålsberedningen flera förslag för att få fram nödvändiga data och underlag om havsmiljön. Det handlar om att organisera miljöövervakning och datavärdskap samt genomföra marin kartering. Miljömålsberedningen bedömer att det saknas forskning och kunskap inom flera olika områden som är väsentliga för att vidta rätt åtgärder för att kunna nå miljökvalitetsmålet Hav i balans samt levande kust och skärgård. Miljömålsberedningen föreslår därför att uppdrag förlängs till 2030 samt att Havs- och vattenmyndigheten får disponera ett nytt forskningsanslag för havs- och vattenmiljöforskning. Anslaget ska få användas bl.a. till utgifter för havs- och vattenmiljöforskning, främst till stöd för arbete med miljökvalitetsmålet Hav i balans samt levande kust och skärgård, däribland forskning om sjöfartens, undervattensbullers och farliga ämnens påverkan på havs- och vattenmiljön och dess ekosystem. Det får även användas till forskning om fiskens roll i ekosystemet och ekologiska samband i havsmiljön. Betänkandet bereds nu inom . FN har beslutat att –2030 fokusera på havsforskning och hållbarhet. Syftet är att arbetet ska höja hälsotillståndet i världshaven och stärka förutsättningarna för en hållbar utveckling av hav och kuster. Årtiondet kommer att genomföras inom ramen för och är en möjlighet att på ett hållbart sätt bidra till att målen i Agenda som rör havet kan uppnås. Formas, Havs- och vattenmyndigheten, och Sida fick i sina regleringsbrev i uppdrag att bistå i planeringen av det svenska deltagandet i FN:s årtionde för havsforskning till stöd för hållbar utveckling –2030. Uppdraget slutredovisades i rapporten svenskt bidrag till FN:s årtionde för havsforskning för hållbar utveckling –2030 (R3:2020). I rapporten föreslår myndigheterna fyra fokusområden för det svenska arbetet : • innovation och digitalisering • data och modellering Inom dessa områden finns en stor potential för att bidra aktivt inom det internationella arbetet och göra framsteg på nationell nivå. Rapporten bereds nu inom . När det gäller arbetet med att åtgärda döda havsbottnar har tillförseln av kväve och fosfor från enligt minskat betydligt till de flesta havsbassänger räknat från referensperioden –2003 och . Det framgår av regeringens resultatredovisning i budgetpropositionen (prop. 2020/21:1 utg.omr. –2017 har dock tillförseln av både fosfor och kväve ökat till havsbassängerna Egentliga och och kvävetillförseln har dessutom ökat till . Enligt indikatorn miljöstatus för övergödning i havet har alla omgivande havsbassänger, förutom , problem med övergödning. Området med syrefria bottnar i var 2018 det största som uppmätts sedan tidsseriens start . Liknande utbredning förekommer enligt preliminära data från . Syrefria bottnar förekommer regelbundet på djupt vatten i nya områden i , och Bornholmsbassängen. Åtgärdsarbetet mot övergödning har stärkts genom de ändringar som genomfördes i förordningen (2009:381) om statliga stöd till lokala vattenvårdsprojekt (LOVA). ökade dessa medel inom anslaget 1:11 Åtgärder för havs- och vattenmiljö med till totalt . Enligt regleringsbrevet ska Havs- och vattenmyndigheten för att minska övergödningen av i samarbete med och andra berörda myndigheter utreda förutsättningarna för ett ökat samarbete mellan och möjligheterna till ett internationellt handelssystem med utsläppsrätter. Uppdraget ska redovisas till . I budgetpropositionen (utg.omr. 20) bedömer regeringen att statens insatser på övergödningsområdet har en viktig men begränsad effekt i relation till de omfattande behoven. Övergödningen är ett omfattande problem, och takten i genomförandet av åtgärderna behöver öka. Det internationella samarbetet mot övergödning behöver stärkas bl.a. mellan . Regeringen bedömer att det behövs kraftfulla åtgärder för att de havs- och vattenrelaterade miljökvalitetsmålen ska nås och avser att bl.a. stärka arbetet med att minska påverkan från övergödningen. beslutade länderna inom Helcom (Convention on the Protection of the of the Baltic Sea Area) om en aktionsplan för , Helcom Baltic Sea Action Plan (BSAP), för att återställa god ekologisk status i till 2021. Vid ett ministermöte konstaterades att det inte är troligt att god status nås till 2021, trots omfattande insatser och trots att bl.a. tillförseln av vissa farliga ämnen minskat. Mötet beslutade därför att planen ska uppdateras till 2021. Havs- och vattenmyndigheten deltar i arbetet med uppdateringen. När det gäller syresättning av genomfördes –2011 två forskningsprojekt i syfte att undersöka om syresättning genom pumpning är en effektiv metod för att minska läckage av fosfor från sediment på syrefattiga bottnar. I sitt utlåtande anför forskar-gruppen att ytterligare kunskap om syrepumpningens effekter på ekosystemet behövs. Bland annat är det oklart hur de salthalts- och temperaturförändringar som pumpningen åstadkommer kan påverka de biologiska och kemiska förhållandena i bottenvattnet. Referensgruppen anser därför att kunskaps-underlaget inte är tillräckligt för att gå vidare med fullskaliga experiment i Egentliga utsjöområden. Enligt uppgift från Havs- och vattenmyndigheten pågår det inga försök med artificiell syresättning av syrefattiga eller syrefria bottnar i marin miljö. Anledning är bl.a. att kunskapen om effekt och kostnadseffektivitet är bristfällig. I stället arbetar myndigheten tillsammans med geologiska undersökning (SGU) för att identifiera områden med höga fosforhalter i bottensediment som kan leda till internbelastning, dvs. läckage av fosfor från sedimenten till vattenmassan. Detta görs för att öka kunskapen och kunna föreslå lämpliga åtgärder. Det finns många olika tillvägagångssätt för att sanera tidigare utsläpp av näringsämnen i sjöar och kustvatten. En del tekniker är på försöksstadiet, medan andra är mer beprövade. Av Havs- och vattenmyndighetens årsredovisning framgår att myndigheten driver frågan om hållbara åtgärder mot s.k. internbelastning, och arrangerade tillsammans med en expertworkshop i . Slutsatsen från workshopen är att det finns flera kunskapsluckor som måste fyllas innan man kan utföra storskaliga åtgärder såsom pumpning av syre till syrefattiga bottnar. En hållbar förvaltning av haven Utskottet vill framhålla vikten av att aktivt deltar i det internationella samarbetet för att motverka övergödning, giftiga utsläpp och marin nedskräpning. För att förbättra miljötillståndet och den biologiska mångfalden i och krävs nationella ansträngningar och internationellt samarbete. Utskottet noterar att regeringen har vidtagit och fortsätter att vidta åtgärder för att säkerställa en långsiktig och ansvarsfull förvaltning av haven. Det handlar bl.a. om skydd av områden, bevarande av biologisk mångfald, att säkerställa livskraftiga fiskbestånd och minskad påverkan från övergödning och farliga ämnen. Utskottet välkomnar regeringens arbete och de insatser som görs både på nationell och internationell nivå, och ser framför allt fram emot ett juridiskt bindande avtal till om skydd av marin biologisk mångfald bortom nationell jurisdiktion, dvs. för det hav som tillhör alla och ingen. Mot bakgrund av det arbete som pågår för att säkerställa en hållbar förvaltning av haven anser utskottet att motionerna 2020/21:3357 (M) yrkande 3 i denna del och 2020/21:3368 (M) yrkande 73 kan lämnas utan åtgärd. När det gäller ekosystembaserad förvaltning av haven och fiskförvaltningen anser utskottet att det är viktigt med effektiva och långsiktiga verktyg för att kunna nå bevarande och hållbart nyttjande av hav och resurser. Utskottet noterar att Miljömålsberedningen anser att det finns vissa kvarstående utmaningar för att fullt ut genomföra ekosystembaserad förvaltning. Vidare noterar utskottet bedömningen att ekosystembaserad förvaltning ska genomsyra allt havsmiljöarbete och hela havspolitiken samt förslaget att det ska definieras i en ny havsmiljölag och tydliggöras i annan relevant lagstiftning. När det gäller ekosystembaserad fiskförvaltning konstaterar utskottet att Havs- och vattenmyndigheten arbetar med att utveckla en sådan förvaltning. Utskottet vill inte föregå vad Miljömålsberedningens olika förslag kan leda till och vill även avvakta resultatet av Havs- och vattenmyndighetens pågående arbete och anser därför att motionerna 2020/21:2711 (MP) yrkande 1 och 2020/21:2709 (MP) yrkande 21 kan lämnas utan åtgärd. Utskottet delar regeringens bedömning att det behövs en särskild forskningssatsning om hav och vatten. Som nämns ovan har forskningen om haven, miljöer och biologisk mångfald inte kommit lika långt som forskningen om landmiljöer. Det är därför positivt att regeringen i den forskningspolitiska propositionen aviserar ett uppdrag till Formas att genomföra ett tioårigt nationellt forskningsprogram om hav och vatten där bl.a. forskning om påverkanstryck, miljö- och klimateffekter, styrmedel och havsmiljön i är viktiga delar. Det är enligt utskottets mening grundläggande att det finns korrekt och tillförlitliga data och kunskap för att kunna vidta relevanta och effektiva åtgärder. Utskottet vill även lyfta fram FN:s årtionde för havsforskning till stöd för hållbar utveckling, och vikten av att höja hälsotillståndet i världshaven. Havet känner inga gränser och därför är ett hållbart nyttjande av havsresurser och internationellt samarbete ytterst viktigt. Utskottet noterar vidare att Miljömålsberedningen föreslår att ska få förlängt uppdrag till 2030 och att ett nytt anslag för havs- och vattenmiljöforskning inrättas. Utskottet ser fram emot utfallet av beredningen av betänkandet. Mot bakgrund av att det pågår arbete på forskningsområdet anser utskottet att motionerna 2020/21:2711 (MP) yrkande 2 och 2020/21:3368 (M) yrkande 52 kan lämnas utan åtgärd. I och med att regeringen har aviserat att Formas ska få ett uppdrag om ett forskningsprogram om hav och vatten anser utskottet att motion 2020/21:3357 (M) yrkande 25 är tillgodosedd. Utskottet ser med oro på utbredningen av syrefria bottnar i och delar regeringens bedömning att det behövs kraftfulla åtgärder mot övergödningen, både nationellt och internationellt. Det är därför positivt att ytterligare medel har tillförts för att förbättra miljötillståndet i . Vidare noterar utskottet att det pågår arbete med hållbara åtgärder mot internbelastning i , både inom ramen för Helcom och på nationell nivå. Utskottet ser fram emot redovisningen av uppdraget om ett ökat samarbete mellan och möjligheterna till ett internationellt handelssystem med utsläppsrätter. I avvaktan på resultatet av det pågående arbetet avstyrker utskottet motion 2020/21:3257 (L) yrkande 2. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om olika åtgärder mot övergödning och ett nationellt mål för fosfor- och kväveåterföring. Jämför reservation 4 (C), 5 (L) och 6 (M). Enligt kommittémotion 2020/21:2920 av m.fl. (C) yrkande 19 bör lokala satsningar på våtmarker och vattendammar utökas i syfte att öka den s.k. näringsretentionen i landskapet. Motionärerna anser att det är positivt att andelen våtmarker har stabiliserats i i den mån att de inte längre försvinner helt, men deras ekosystemtjänster når ändå inte upp till sin tänkta potential och gör för lite för att förebygga övergödningen i sjöar och hav. För att dra mesta möjliga nytta av våtmarker och dammar krävs det att vi aktivt vårdar och restaurerar de redan befintliga och att vi också förstärker arbetet med att anlägga nya områden, anför motionärerna. Enigt yrkande 20 i samma motion behöver det kommunala åtgärdsarbetet mot övergödning förstärkas och utvecklas. Det är viktigt att LOVA-bidraget fortsätter utvecklas, men även att det görs utökade satsningar på att koppla utbetalningar till tydliga resultat genom mer uppföljning och utvärdering. Motionärerna menar också att det är viktigt att det kommunala åtgärdsarbetet förstärks då de bästa lösningarna och möjligheterna ofta återfinns på den mest lokala nivån, där både myndigheter och medborgare har god kännedom om de lokala förutsättningarna. Kommuner med högt näringsläckage i sina avrinningsområden bör ta fram lokala åtgärdsplaner där ett tydligt fokus ligger på att förbättra vattenkvaliteten och förebygga övergödning (yrkande 21). Av särskild vikt är enligt motionärerna att hitta samverkansformer mellan verksamheter inom kommunen samt mellan kommuner som delar avrinningsområden, och att myndigheter på central nivå bidrar med vägledning i åtgärdsarbetet och möjliggör ett kunskapsutbyte mellan kommuner som står inför liknande utmaningar. I kommittémotion 2020/21:3236 av m.fl. (L) yrkande 16 anförs att det behövs insatser för att öka kunskapen kring potentialen för vasskörd. När vass breder ut sig i hav, sjöar och vattendrag påverkas vattenmiljön ofta negativt med försämrad vattencirkulation, negativ påverkan på fiske etc. Genom att skörda vass kan betydande mängder fosfor och kväve avlägsnas från vattnet och vattenmiljön för fiskar förbättras. För att ta till vara denna miljöförbättrande åtgärd anser motionärerna att de hinder som finns för vasskörd bör ses över och berörda myndigheter ges i uppdrag att bidra till att vasskörden ökar. Nationellt mål för fosfor- och kväveåterföring Enligt kommittémotion 2020/21:3351 av m.fl. (M) yrkande 33 bör ett långsiktigt nationellt mål för fosfor- och kväveåterföring införas. Att öka utvinningen och återföringen av näringsämnen ur avloppsslam är en av många åtgärder som kan främja omställningen till en cirkulär ekonomi. En utgångspunkt för detta arbete skulle kunna vara att sätta ett långsiktigt mål för fosfor- och kväveåterföring och cirkulation av andra näringsämnen från reningsverken. behandling och kompletterande uppgifter överlämnade Miljömålsberedningen delbetänkandet Med miljö-målen i fokus – hållbar användning av mark och vatten (SOU 2014:50). Mot bakgrund av förslagen i det betänkandet och andra underlag föreslog regeringen i proposition 2017/18:1 utgiftsområde 20 inom anslaget 1:13 en satsning för att i större utsträckning restaurera och anlägga våtmarker i syfte att stärka landskapets egen förmåga att hålla kvar och balansera vattenflöden, öka tillskottet till grundvattnet och bidra till biologisk mångfald samt minska övergödningen. Regeringen föreslog en ökning av anslaget med . biföll regeringens förslag (prop. 2017/18:1, bet. 2017/18:MJU1, rskr. 2017/18:115). Regeringen föreslog även i budgetpropositionen att anslaget 1:3 Åtgärder för värdefull natur skulle ökas med i syfte att bl.a. restaurera och anlägga våtmarker. beslutade i enlighet med regeringens förslag (prop. 2019/20:1, bet. 2019/20:MJU1, rskr. 2019/20:221). och geologiska undersökning (SGU) samarbetar vid genomförandet av regeringens våtmarkssatsning. SGU tar fram nödvändiga geologiska underlag, vägledningar samt ger stöd till länsstyrelserna vid administration av olika våtmarksprojekt. Våtmarkssatsningen är en treårig satsning –2020 som uppmuntrar länsstyrelser, kommuner och lokala aktörer i att anlägga nya våtmarker och restaurera de befintliga. Viktiga syften med satsningen är att öka tillskottet till grundvattnet och stärka landskapets egen förmåga att hålla kvar och balansera vattenflöden. Kommuner kan ansöka om bidrag inom lokala naturvårdssatsningen () för våtmarksprojekt. infördes våtmarker som ett eget bidragsområde inom . Det tillkom för att särskilt stimulera projekt som bidrar till att öka tillskottet till grundvattnet eller som stärker landskapets egen förmåga att hålla och balansera vattenflöden. Våtmarksprojekt kan beviljas bidrag av bidragsberättigande kostnader, medan bidrag inom ordinarie kan ges . Det finns även stöd att söka inom landsbygdsprogrammet för att anlägga eller restaurera våtmarker och dammar för biologisk mångfald eller förbättrad vattenkvalitet, en s.k. miljöinvestering. När det gäller stöd för att anlägga och restaurera våtmarker och dammar för biologisk mångfald är syftet att skapa förutsättningar för att bevara och förstärka biologisk mångfald. Det kan t.ex. vara för att gynna rödlistade fåglar eller groddjur som har våtmarker eller dammar som livsmiljö. När det gäller stöd för att anlägga och restaurera våtmarker och dammar för förbättrad vattenkvalitet är syftet att minska transporten av kväve och fosfor från odlingslandskapet till sjöar, vattendrag och hav. Detta innebär att övergödningen minskar. I budgetpropositionen (prop. 2020/21:1 utg.omr. 20) redovisar regeringen att den beslutat om ett antal insatser för att hushållningen med naturresurserna ska förbättras. Exempelvis har regeringen genomfört satsningar för att restaurera och anlägga våtmarker som bidrar till att behålla markens kollager, balansera vattenflöden och grundvatten, motverka vattenbrist, rena vatten från övergödande ämnen samt bidrar till klimatarbetet och skapar goda förutsättningar för biologisk mångfald. Regeringen konstaterar dock att insatserna är för begränsade och utvecklingen därför fortfarande negativ. Nyttjande av naturresurser är fortfarande i stor utsträckning ohållbar och ökar pressen på ekosystemen. Betydelsen av att ekosystemen är motståndskraftiga och har möjlighet till återhämtning efter en störning ökar i takt med klimatförändringarna. Regeringen bedömer att det är angeläget att bland olika kostnadseffektiva lösningar även nyttja naturbaserade lösningar i syfte att använda potentialen i biologisk mångfald. Det kan innebära t.ex. att anlägga eller restaurera våtmarker där så är lämpligt. Vidare anför regeringen att våtmarkernas ekosystemtjänster gynnas av den våtmarkssatsning regeringen inledde 2018, för att främst stimulera kommuner att restaurera och anlägga våtmarker. Satsningen har bidragit till att balansera vattenflöden, öka tillskottet till grundvatten, gynna biologisk mångfald, minska klimatpåverkan och övergödning. har utlyst forskningsmedel om våtmarkers ekosystemtjänster, i syfte att öka kunskapen om bl.a. vattenhållning, balans av vattenflöden och grundvattenbildning som en del av arbetet med att anpassa samhället till klimatförändringarna. Regeringen bedömer att trenden är negativ och att nuvarande beslutade eller planerade styrmedel inte är tillräckliga för att nå miljökvalitetsmålet Myllrande våtmarker. Våtmarkernas multifunktionalitet bidrar till att ett flertal miljömål kan nås. Regeringens våtmarkssatsning och skötselmedel för skyddade områden är insatser som har stor betydelse för miljökvalitetsmålet. Detsamma gäller finansiella stöd till det arktiska våtmarksarbetet och engagemanget i den internationella våtmarkskonventionen Ramsar. Fortsatt arbete med restaurering och anläggning av våtmarker är nödvändigt för att miljökvalitetsmålet ska nås. Insatser för återvätning av torvjordar till våtmarker har betydelse för klimatarbetet. Regeringen bedömer att det behövs en satsning på särskilda naturbaserade lösningar för att återväta torvmarker, restaurera och anlägga våtmarker i syfte att minska utsläppen av växthusgaser, balansera vattenflöden, öka tillskottet till grundvattnet och bidra till biologisk mångfald samt minska övergödningen. Regeringen föreslog därför att tillförs arbetet med våtmarker 2021. biföll regeringens förslag (prop. 2020/21:1, bet. 2020/21:MJU1, rskr. 2020/21:143). Regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag att föreslå hur övergödningen effektivt kan minskas genom stärkt lokalt åtgärdsarbete. överlämnade betänkandet Stärkt lokalt åtgärdsarbete – att nå målet Ingen övergödning (SOU 2020:10) till regeringen. Utredningen föreslår bl.a. att kommunerna tar fram lokala åtgärdsplaner för övergödningsrelaterade insatser inom sina avrinningsområden. Genom att upprätta lokala åtgärdsplaner menar utredningen att kommunernas fokus på vattenkvalitetsfrågor och övergödning kommer att stärkas. De lokala åtgärdsplanerna ska ses som planerings- och genomförandeverktyg. Utredningen föreslår också att de länsstyrelser och kommuner, där det finns ett behov, ska ha en åtgärdssamordningsfunktion. Flera av de kommuner som har lyckats med sitt arbete med vattenfrågor har någon form av samordnare anställd av kommunen. Funktionen kallas ibland vattensamordnare, ibland åtgärdssamordnare och det varierar vilken organisatorisk tillhörighet funktionen har. Utredningens genomgång av lokala åtgärdsprojekt visar att en lokal samordningsfunktion är en viktig drivkraft för att få till stånd fler vatten-vårdsprojekt och fler fysiska åtgärder. För att ge stöd åt den lokala samordningen föreslår utredningen att Havs- och vattenmyndigheten får i uppgift att tillhandahålla en central stödfunktion för lokalt åtgärdsarbete. Vidare föreslår utredningen att uppföljningen av de stöd som betalas ut enligt förordningen om statligt stöd till vattenvårdsprojekt, det s.k. LOVA-stödet, förstärks och utökas när en bättre uppföljning är på plats. Utredningen föreslår att fortsätter arbetet med att göra ersättningarna inom landsbygdsprogrammet mer resultatbaserade. De övergödningsrelaterade miljöersättningarna i landsbygdsprogrammet bör i ökad utsträckning relatera den enskildes ersättning till den uppnådda utsläppsminskningen. Utredningens bedömning är att modellbaserade resultatersättningar kan vara en framkomlig väg. Utredningen föreslår även att regeringen beslutar om ett etappmål i miljömålssystemet i syfte att öka arealen av våtmarker i landskapet. Etappmålet ska ses som steg på vägen att nå miljökvalitetsmålet Ingen övergödning och ska bl.a. innebära att insatser görs för att öka näringsretentionen i landskapet genom att fler våtmarker anläggs eller restaureras. Utredningens betänkande var på remiss till och bereds nu inom .