bet · H801CU7 · 2021-02-05 00:00:00 — – Nyttan av en fördjupad hyresstatistik måste vägas mot kostnaderna för att bygga en databas och för att kontinuerligt uppdatera statistiken. – () redovisar tre alternativ för hur statistiken över hyror kan förbättras genom ett utökat urval som gör det möjligt att redovisa statistiken på en lägre nivå. Kostnaderna för redovisning på kommunnivå uppskattas till och på församlingsnivå till , och för en totalundersökning blir kostnaden . Om hyresstatistiken även skulle innehålla bruksvärdesfaktorer skulle kostnaderna öka. har haft ytterligare ett uppdrag att utreda hur det kan skapas bättre förutsättningar för en tillförlitlig, aktuell och transparent hyresstatistik avseende förstahandshyror. Uppdraget redovisas i rapporten för en förbättrad hyresstatistik (rapport 2018:30). har identifierat fem huvudalternativ att välja mellan i det fortsatta arbetet med att förbättra hyresstatistiken, och förordar två av dessa alternativa angreppssätt. föreslår för det första att det utvecklingsarbete som SCB redan har inlett när det gäller de enkätbaserade årliga hyresundersökningarna förbättras ytterligare genom att antalet insamlade variabler utökas något. För det andra föreslår att om och när digitaliserar fastighetstaxeringen ska den insamling av hyresinformation som sker inom ramen för fastighetstaxeringen utökas, och de uppgifter som då kommer in ska göras tillgängliga för statistikproduktion hos SCB. Att skapa en permanent totalundersökning inom ramen för fastighetstaxeringen skulle enligt ge det mest omfattande och tillförlitliga underlaget för produktion av statistik med många variabler och hög geografisk detaljeringsgrad. Övriga tre alternativ som presenterar i rapporten är en utökning av lägenhetsregistret, ett nytt hyres- och bostadsrättsregister och en ny metod för statistikproduktion. Statsrådet har som svar på en skriftlig fråga uppgett att ett antal frågor kvarstod efter varför förslagen inte fördes vidare (fr. 2020/21:389). I uppdraget för Utredningen om fri hyressättning vid nyproduktion ingår att föreslå en lösning där fastighetsägarna åläggs att offentligt redovisa de uppgifter som behövs om hyresläget. Utredaren ska särskilt överväga hur uppgifterna som lämnas ska kunna läggas till grund för en heltäckande offentlig statistik över hyresnivåerna i olika delar av beståndet i varje kommun och, för större kommuner, kommundel (dir. 2020:42). Uppdraget ska redovisas . Utskottet har behandlat och avstyrkt motionsyrkanden om att utveckla den offentliga hyresstatistiken och om att skapa ett nationellt register för hyresrätter. hänvisade utskottet till det pågående arbetet med beredningen av (bet. 2018/19:CU8). Som anförts ovan har Utredningen om fri hyressättning vid nyproduktion fått i uppdrag att föreslå en lösning där fastighetsägarna åläggs att offentligt redovisa de uppgifter som behövs om hyresläget. Utskottet anser att resultatet av utredningen bör avvaktas och är inte berett att föreslå något tillkännagivande i de frågor som aktualiseras genom motionsförslagen. Motionsyrkandena bör därför avslås. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om modellen för tillval och frånval. Utskottet anser inte att det finns skäl att vidta några åtgärder med anledning av förslagen. Jämför reservation 10 (V). I kommittémotion 2020/21:404 av Momodou m.fl. (V) yrkande 4 begärs ett tillkännagivande om att reglerna om tillval och frånval bör avskaffas. i (M) föreslår i motion 2020/21:1553 en reform av hyresförhandlingslagen (1973:188) så att allmännyttiga bostadsstiftelser får en friare roll vid fastställande av hyra för standardhöjande tillval. Genom lagändringar som trädde i kraft infördes en ny modell för avtal mellan hyresgäster och hyresvärdar om lägenhetens standard (prop. 2018/19:108, bet. 2018/19:CU18, rskr. 2018/19:266). fanns inte några särskilda regler om tillval eller frånval. En hyresvärd och en hyresgäst kunde dock komma överens om att hyresvärden mot ett hyrestillägg skulle höja standarden på lägenheten i ett visst avseende, s.k. tillval, eller att lägenheten i något avseende skulle ha en enklare standard i utbyte mot ett avdrag på hyran, s.k. frånval. Sådana till- och frånval ansågs normalt vara en del av hyresavtalet för lägenheten. Den ersättning som hyresvärden och hyresgästen kom överens om för ett tillval ingick därför i prövningen av hyran för hela lägenheten. Utgångspunkten för den nya modellen är att parterna ska ha stor frihet att komma överens om en ersättning för att höja eller sänka lägenhetens standard i något avseende. Parternas överenskomna hyrestillägg eller hyresavdrag ska som utgångspunkt vara bindande för bägge parter . Om det finns synnerliga skäl ska överenskommelsen kunna frångås . Det ställs upp vissa formkrav på överenskommelsen för att ett hyrestillägg eller hyresavdrag ska undantas från den vanliga hyresprövningen. Bland annat ska överenskommelsen vara skriftlig, och hyrestillägget på grund av tillval får utgöra högst en tredjedel av hyran (55 d § hyreslagen). ska den överenskomna ersättningen behandlas på samma sätt som hyran för lägenheten i övrigt och då ingå t.ex. i hyresnämndens prövning av vad som är skälig hyra för lägenheten. Utskottet har behandlat motionsförslag om att införa ett system för till- och frånval för hyresrätter. hänvisade utskottet till en aviserad proposition, som senare ledde till lagändringarna som redogjorts för ovan (bet. 2018/19:CU8). Som utskottet tidigare framhållit fyller hyresrätten en viktig funktion på bostadsmarknaden, och det är angeläget att den upplevs som en attraktiv boendeform. Som ett led i detta är det viktigt att hyresgästerna har möjlighet att påverka utformningen av den egna bostaden. Det är därför positivt att hyresgästen och hyresvärden genom den nya modellen fått större frihet att komma överens om till- eller frånval. Mot denna bakgrund anser utskottet att det inte finns anledning att vidta några åtgärder med anledning av de förslag som lämnas i motionerna. Motionsyrkandena bör därför avslås. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om att rivningskontrakt ska användas till det de är avsedda för. Utskottet anser inte att det finns skäl att vidta några åtgärder med anledning av motionsförslaget. Jämför reservation 11 (V). I kommittémotion 2020/21:307 av Momodou m.fl. (V) yrkande 6 begärs ett tillkännagivande om ett regeringen bör återkomma med förslag som säkerställer att rivningskontrakt används till det de är avsedda för. En bostadshyresgäst har vanligen besittningsskydd till den lägenhet han eller hon hyr. Om hyresvärden och hyresgästen i en särskilt upprättad handling har kommit överens om att hyresrätten inte ska vara förenad med rätt till förlängning av hyresförhållandet gäller överenskommelsen om den har godkänts av hyresnämnden. I vissa fall gäller överenskommelsen även utan sådant godkännande (45 a § hyreslagen). Det gäller bl.a. i fråga om vissa upplåtelser av en- och tvåfamiljshus och andrahandsupplåtelser. Bestämmelserna om möjligheterna att avstå besittningsskyddet tillkom för att stimulera till uthyrning av en lägenhet som annars skulle komma att stå outhyrd därför att hyresvärden behöver ta den i anspråk och inte skulle hyra ut den på grund av besittningsskyddsreglerna. För att förhindra missbruk av reglerna om avstående av besittningsskydd måste överenskommelsen enligt huvudregeln godkännas av hyresnämnden. Av lagen framgår inte i vilka fall hyresnämnden ska godkänna en överenskommelse. I förarbetena angavs att ett avståendeavtal alltid bör godkännas om förhållandena är sådana vid en avvägning mellan parternas intressen i en besittningsskyddstvist att hyresgästen normalt inte skulle anses ha rätt till förlängning av hyresförhållandet (prop. 1968:91 bihang A s. 90). En förestående rivning eller större ombyggnad är vanliga skäl för att träffa avtal om att avstå från besittningsskydd. Ett avstående som gäller rivning omfattar inte situationen att huset ska byggas om (se Bostadsdomstolens avgörande i rättsfallet RBD 51:77). I det fall som omfattas av överenskommelsen kan frågan om förlängning av hyresavtalet inte prövas av hyresnämnden. Hyresgästen är alltså skyldig att flytta om hyresvärden säger upp honom eller henne. Normalt godkänns endast överenskommelser för sådana hyresförhållanden som ska upphöra från tillträdesdagen (se och , Hyreslagen – En kommentar, kommentaren till 45 a §, , version 12A). I en promemoria från Bostadsdomstolens, Arrendenämndernas och Hyresnämndernas Samarbetsorgan (BAHS), som lämnades in till 2002, lämnades förslag om att upplåtelser av lägenheter inför rivning och ombyggnad inte skulle omfattas av kravet på hyresnämndens godkännande. Men detta förslag godtog inte regeringen eftersom det enligt regeringens mening fanns risk för missbruk från mindre seriösa hyresvärdars sida (prop. 2005/06:13). Ett alternativ till att hyresgästen avstår från sitt besittningsskydd är att man tar in en rivningsklausul i hyresavtalet. Hyresgästen har då möjlighet att få sitt besittningsskydd prövat om han eller hon sägs upp. Besittningsskyddet i ett sådant fall regleras i en särskild bestämmelse (46 § första stycket 3 hyreslagen). Med ett vanligt kontrakt (utan rivningsklausul) bryts besittningsskyddet vid rivning endast under förutsättning att hyresgästen erbjuds en ersättningslägenhet, om förhållandena är sådana att han eller hon inte rimligen själv kan ordna en ny bostad. En rivningsklausul för normalt med sig att hyresgästen inte kan ställa krav på en ersättningslägenhet, men det gäller inte om rivningsklausulen är för gammal. I förarbetena till bestämmelsen uttalades bl.a. att det efter rivningsklausulens tillkomst krävs mycket starka skäl för att värden ska kunna åberopa den. Om hyresförhållandet varat under en inte alltför och hyresgästen kommit att uppfatta det som permanent, borde enligt uttalandena klausulen frånkännas betydelse. Det ställs också krav på att rivningen ska vara någorlunda aktuell vid klausulens tillkomst (prop. 1974:150 s. 499 f.). Om en särskild klausul om en förestående ombyggnad tas in i ett hyresavtal kan en nära förestående ombyggnad vara en grund för att besittningsskyddet bryts på motsvarande sätt som när det gäller en rivningsklausul (46 § första stycket 4 hyreslagen). Utskottet har , i betänkande 2018/19:CU8, behandlat likalydande motionsyrkanden om att rivningskontrakt ska användas till det de är avsedda för. Utskottet ansåg vid den senaste behandlingen att det då inte fanns skäl att vidta några åtgärder med anledning av motionsförslaget. Utskottet anser fortfarande att det inte finns anledning att vidta några åtgärder med anledning av det förslag som lämnas i motionen. Motionsyrkandet bör därför avslås. Bristande fastighetsförvaltning och underhåll Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om åtgärder mot bristande fastighetsförvaltning och underhåll. Utskottet hänvisar till pågående arbete. Jämför reservation 12 (V) och 13 (L). I kommittémotion 2020/21:307 av Momodou m.fl. (V) föreslår motionärerna att det införs en förvärvslag för att förhindra att oseriösa hyresvärdar förvärvar ytterligare fastigheter (yrkande 1). I samma motion begärs tillkännagivanden om att det bör bli lättare att få nedsatt hyra vid bristande underhåll genom att frågan ska prövas av hyresnämnden i stället för allmän domstol (yrkande 4), att kommunerna i ärenden om tvångsförvaltning ska vara skyldiga att bistå med förvaltare (yrkande 5) och att det bör tas fram en statlig strategi mot slumförvaltning för att åstadkomma en bättre myndighetssamverkan (yrkande 7). I kommittémotion 2020/21:3585 av m.fl. (L) yrkande 14 begärs ett tillkännagivande om att möjligheten att använda tvångsförvaltning mot hyresvärdar som inte sköter sin roll ska stärkas. Den upphävda förvärvslagen m.m. Lagen (1975:1132) om förvärv av hyresfastighet m.m. upphävdes med hänvisning bl.a. till att lagen inte tillräckligt effektivt hade förhindrat att personer som är mindre lämpliga som hyresvärdar förvärvar och förvaltar hyresfastigheter. Enligt förvärvslagen fick en fastighet som var taxerad som hyreshusenhet endast förvärvas efter tillstånd av hyresnämnden. Tillståndsplikten gällde flertalet slag av förvärv, bl.a. köp, byte och gåva, men inträdde först om den kommun där fastigheten låg hade begärt hyresnämndens prövning. En organisation av hyresgäster skulle ges möjlighet att yttra sig till kommunen. Tillståndsplikten omfattade inte vissa särskilda fall där det typiskt sett kunde antas att det inte fanns någon risk för oönskade förvärv. Det är vanligt att hyresfastigheter ägs av juridiska personer. Fysiska personers förvärv av aktier eller andelar i sådana juridiska personer kan beskrivas som indirekta förvärv av fastigheterna och var i vissa fall tillståndspliktiga. Förvärvslagen innehöll fyra förutsättningar som var av betydelse för om tillstånd skulle ges till ett förvärv. Förvärvaren skulle visa sig vara i stånd att förvalta fastigheten. Förvärvaren skulle också göra sannolikt att syftet med förvärvet var att förvalta fastigheten och hålla den i godtagbart skick. Vidare skulle det kunna antas att förvärvaren även i övrigt skulle iaktta god sed i hyresförhållanden. Slutligen fick det inte från allmän synpunkt vara olämpligt att förvärvaren skulle äga fastigheten. som förvärvslagen upphävdes skärptes bostadsförvaltningslagen (1977:792) med syftet att ta till vara hyresgästernas intressen av en godtagbar fastighetsförvaltning (prop. 2009/10:21, bet. 2009/10:CU3, rskr. 2009/10: 176). Enligt bostadsförvaltningslagen kan hyresnämnden under vissa förutsättningar ingripa mot en hyresvärd som inte sköter fastighetsförvaltningen på ett sätt som är godtagbart för de boende (1 och 2 §§). Lagen är tillämplig på en fastighet där det finns en bostadslägenhet som är uthyrd eller kan hyras ut av fastighetsägaren för annat ändamål än fritidsändamål och som inte är en del av ägarens egen bostad. Även uthyrda enfamiljshus och ägarlägenheter faller under lagens tillämpningsområde. Lagen är i första hand inriktad på brister i fastighetens skick. Fastighetsägarens skyldigheter i dessa avseenden framgår bl.a. av hyreslagen. Särskilt kan nämnas bestämmelserna om lägenhetens och de gemensamma utrymmenas skick och om hyresvärdens plikt att med vissa tidsmellanrum ombesörja löpande underhåll av lägenheterna (9 och 15 §§ hyreslagen). får ingripa mot fastighetsägare genom beslut om särskild förvaltning. Sådana beslut kan vara av två slag: förvaltningsåläggande eller tvångsförvaltning. Förvaltningsåläggande är den mindre ingripande formen och innebär att fastighetsägaren blir skyldig att överlämna förvaltningen av fastigheten till en godtagbar förvaltare som fastighetsägaren själv utser (3–7 §§ bostadsförvaltningslagen). är en mer kvalificerad form av ingripande (8–27 §§ bostadsförvaltningslagen). Den innebär att hyresnämnden utser en förvaltare som i flera väsentliga avseenden får ställning som legal företrädare för fastighetsägaren. utövar sedan tillsyn över förvaltningen. En ansökan om särskild förvaltning får göras av kommunen eller en organisation av hyresgäster. En enskild hyresgäst är däremot inte behörig att göra en sådan ansökan (29 § bostadsförvaltningslagen). Om fastigheten står under tvångsförvaltning men en tillfredsställande förvaltning trots detta inte kan uppnås finns möjlighet för kommunen att väcka talan om att lösa in fastigheten (28 § bostadsförvaltningslagen). ska hyresvärden, enligt huvudregeln, tillhandahålla lägenheten i sådant skick att den enligt den allmänna uppfattningen i orten är fullt brukbar för det avsedda ändamålet. Bättre skick kan avtalas. Om lägenheten helt eller delvis är uthyrd till bostad ska hyresvärden i bostadsdelen med skäliga mellanrum ombesörja tapetsering, målning och andra sedvanliga reparationer med anledning av lägenhetens försämring genom ålder och bruk. Underhållsskyldigheten gäller dock inte om något annat har avtalats och hyresavtalet avser ett enfamiljshus eller en lägenhet inom en ägarlägenhetsfastighet eller de avvikande bestämmelserna har förhandlats fram enligt hyresförhandlingslagen (1978:304). Hyresgästen har rätt till nedsättning av hyran om hyresvärden brister i sin underhållsskyldighet eller om hinder eller men på annat sätt uppstår i nyttjanderätten utan hyresgästens vållande (9 § första stycket samt 15 och 16 §§). Om hyresavtalet avser en bostadslägenhet och hyresvärden inte fullgör sin underhållsskyldighet får hyresnämnden efter ansökan av hyresgästen ålägga hyresvärden att avhjälpa bristen (åtgärdsföreläggande). I föreläggandet, som får förenas med vite, ska det bestämmas inom vilken den eller de åtgärder som avses med föreläggandet ska ha vidtagits (16 § andra stycket hyreslagen). En tvist om nedsättning av hyran prövas av tingsrätt. I uppdrag ingick bl.a. att analysera konsekvenserna av upphävandet av förvärvslagen och skärpningarna i bostadsförvaltningslagen samt lämna förslag på åtgärder som behövs för att komma till rätta med de brister som konstaterades. I betänkandet Stärkt ställning för hyresgäster (2017:33) redovisar utredningen följande identifierade problem. Det finns fortfarande hyresgäster som upplever brister i sitt boende. Tillämpningen av lagstiftningen när det gäller åtgärdsföreläggande ställer till problem. Försöken att skapa en fungerande trappa i lagstiftningen så att mindre förseelser får lägre sanktioner har inte resulterat i att den mindre ingripande åtgärden förvaltningsföreläggande har använts i någon större utsträckning. Det har även visat sig vara svårt att hitta tillgängliga tvångsförvaltare. Utredningens bedömningar och förslag är följande: – Det finns inte skäl att införa en ny förvärvslag. – Det bör klargöras att det inte krävs hinder eller men i nyttjanderätten som grund för ett åtgärdsföreläggande när hyresvärden brister i sin underhållsskyldighet. – Bestämmelserna om förvaltningsåläggande bör ersättas av möjligheter för hyresnämnden att, med utgångspunkt i omständigheterna i det enskilda fallet, förelägga hyresvärden att vidta åtgärder för att komma till rätta med uppkomna förvaltningsbrister. Föreläggandet bör kunna förenas med vite. – Kommunen bör vara skyldig att ta fram och tillhandahålla en förteckning över förvaltare som har förklarat sig villiga att åta sig uppdrag som tvångsförvaltare. – Om fastigheten övergår till en ny ägare under pågående förvaltning bör den ursprungliga ägaren slutligt svara för förvaltarens arvode för tiden för äganderättens övergång. – Förvaltaren bör medges att ur fastighetens avkastning få ersättning för utgifter som har varit skäligen påkallade för att fullgöra uppdraget. Betänkandet bereds inom . Utskottet har behandlat liknande motionsyrkanden om åtgärder mot bristande fastighetsförvaltning och underhåll. avstyrktes yrkandena med hänvisning till att det pågående arbetet med beredningen av förslag inte borde föregripas (bet. 2018/19:CU8). Beredningen av förslag pågår fortfarande inom , och utskottet har inte ändrat sitt tidigare ställningstagande om att detta arbete inte bör föregripas genom någon åtgärd från sida. Motionsyrkandena bör därför avslås. Olovlig handel med hyreskontrakt Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om åtgärder för att motverka olovlig handel med svarta hyreskontrakt. Utskottet hänvisar till de lagändringar på området som gjordes 2019. Jämför reservation 14 (L). I partimotion 2020/21:3234 av m.fl. (L) yrkande 31 begärs ett tillkännagivande om ökat samarbete mellan fastighetsägare och det offentliga samt andra åtgärder för att motverka svarthandel med hyreskontrakt och andrahandsuthyrning. m.fl. (S) begär i motion 2020/21:1681 ett tillkännagivande om fler åtgärder för att motverka utbredningen av en parallell svart bostadsmarknad med inslag av grov ekonomisk brottslighet. I motion 2020/21:3452 av och (båda SD) yrkande 10 begärs ett tillkännagivande om att hyreslagen bör ändras så att straffen för försäljning och förmedling av hyreskontrakt mot otillåten ersättning sänks och köp av hyreskontrakt avkriminaliseras. Genom ändringar i bl.a. hyreslagen som trädde i kraft infördes åtgärder mot handel med hyreskontrakt och annat missbruk av hyresrätten i syfte att få en bättre fungerande hyresmarknad (prop. 2018/19:107, bet. 2018/19:CU17, rskr. 2018/19:264). Genom lagändringarna blev det straffbart att betala särskild ersättning för att hyra en bostadslägenhet eller för att förvärva hyresrätten till en sådan lägenhet. Straffet för brott av normalgraden är böter eller fängelse i högst . Det döms inte till ansvar i ringa fall. Om brottet är grovt är straffet fängelse i lägst och högst . Vid bedömningen av om det är fråga om grovt brott ska särskild hänsyn tas till om gärningen avsett betydande värde eller om gärningsmannen använt en urkund eller något annat vars brukande är straffbart enligt eller lämnat osann uppgift inför myndighet (65 b § hyreslagen). En hyresrätt är förverkad om hyresgästen betalar eller tar emot en särskild ersättning när hyresrätten överlåts till hyresgästen. En hyresrätt är också förverkad om hyresgästen begär en särskild ersättning för hyresrätten (42 § första stycket 5 hyreslagen). För att hyresgästen ska kunna skiljas från lägenheten måste hyresvärden säga upp avtalet från det att han eller hon fick vetskap om att hyresgästen betalat, tagit emot eller begärt en särskild ersättning, dock senast efter att hyresgästen agerat på det sättet (43 § andra stycket hyreslagen). Straffen för att begära särskild ersättning för upplåtelse av en bostadslägenhet eller för överlåtelse av hyresrätten till en sådan lägenhet skärptes i samband med lagändringarna. Det straffbara området omfattar nu även att träffa avtal om eller ta emot särskild ersättning. fall är inte längre straffria. Även straffet för att begära, träffa avtal om eller ta emot otillåten ersättning vid förmedling av en bostadslägenhet skärptes. För brott av normalgraden är straffet fängelse i högst . För ringa brott är straffet böter eller fängelse . Om brottet är grovt är straffet fängelse i lägst och högst . Vid bedömningen av om det är fråga om grovt brott ska särskild hänsyn tas till om gärningen avsett betydande värde, gärningen utgjort ett led i en verksamhet som bedrivits yrkesmässigt eller i större omfattning, gärningsmannen använt en urkund eller något annat vars brukande är straffbart enligt eller lämnat osann uppgift inför myndighet eller gärningsmannen i avsevärd utsträckning missbrukat sin ställning som ägare eller förvaltare av en fastighet (65 och 65 a §§ hyreslagen). För att göra det svårare att överlåta hyreskontrakt mot särskild ersättning infördes även vissa inskränkningar i bytesrätten i 35 § hyreslagen. För att tillstånd till byte av hyreslägenheter ska lämnas ska hyresgästerna ha bott i sina respektive lägenheter , annars krävs synnerliga skäl för bytet. Tillstånd till ett byte ska inte lämnas om det finns anledning att anta att någon som är delaktig i att bytet kommer till stånd begärt, avtalat om eller tagit emot särskild ersättning. Genom lagändringarna togs möjligheten att byta en hyresrätt mot en bostadsrätt eller ett ägt boende bort. Utskottet har behandlat liknande motionsyrkanden om olika åtgärder mot handel med hyreskontrakt. avstyrktes yrkandena med hänvisning till en aviserad proposition, som senare ledde till lagändringarna som redogjorts för ovan (bet. 2018/19:CU8). Utskottet anser fortfarande att de lagändringar på området som trädde i kraft är väl avvägda och ändamålsenligt utformade. Lagändringarna syftade till att motverka den svarta hyresmarknaden och i stället öka rörligheten på den öppna marknaden. För att handeln med hyreskontrakt ska motverkas effektivt bör bl.a. köp av hyreskontrakt även fortsättningsvis vara straffbart enligt utskottets mening. Utskottet anser vidare att det finns anledning att avvakta utfallet av de nya reglerna innan eventuella ytterligare åtgärder på området övervägs. Motionsyrkandena bör därför avslås. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bostadshyresgästens besittningsskydd. Jämför reservation 15 (V).