bet · H801FöU6 · 2021-06-01 00:00:00 — Utskottet såg positivt på att t.ex. flera länsstyrelser genomfört totalförsvarsseminarier där kommuner, regioner, näringsliv och frivilligorganisationer inom länet deltagit. I betänkande 2020/21:FöU7 och 2020/21:FöU4 uttryckte utskottet att näringslivet är av central betydelse för försörjningsberedskapen och att involveringen av det privata näringslivet i planeringsarbetet bör öka. Vidare betonade utskottet att en långsiktig samverkan mellan offentliga och privata aktörer på den centrala, regionala och lokala nivån bör etableras. Som utskottet har redogjort för ovan, beslutade regeringen om att inrätta ett nationellt cybersäkerhetscenter. Centret kommer att ge ett utvecklat och samordnat stöd om hur olika verksamheter i privat och offentlig sektor kan skydda sig mot cyberattacker. Samverkan med privata och offentliga aktörer ska utgöra en central del av uppdraget. Centret ska även verka för kunskaps-, kompetens- och informationsutbyte och samverkan med offentliga och privata aktörer, exempelvis när det gäller detektion, sårbarheter, hot, risker, analys, verktyg och metoder samt internationellt samarbete. I den nationella strategin för samhällets informations- och cybersäkerhet (Skr. 2016/:213) framgår att regeringen ska verka för att lärosäten, industriforskningsinstitut, näringsliv och offentlig sektor samverkar för att öka nyttiggörande och innovation inom informations- och cybersäkerhetsområdet, och för att informations- och cybersäkerhet ska beaktas i samtliga strategiska samverkansprogram. presenterade regeringen fem strategiska samverkansprogram som ska bidra till att möta flera av de samhällsutmaningar står inför. Det femte samverkansprogrammet, Uppkopplad industri och nya material, är inriktat på att stimulera en bred digitalisering av svensk industri genom en kraftsamling i form av samarbete mellan olika aktörer. Syftet är att samverkan ska stärkas mellan etablerad industri, it- och telekomföretag, tjänsteföretag, innovativa unga företag i digitaliseringens framkant samt olika forskningsmiljöer. Samverkan mellan stat och näringsliv inom cybersäkerhetsområdet är av stor vikt. Mycket av den samhällsviktiga verksamheten ägs och drivs av näringslivet. Det gäller på alla samhällsområden, såsom elförsörjning och telekommunikation, genomförande av transporter och hälso- och sjukvård. Utskottet instämmer därför med motionärerna i att det är väsentligt att näringslivet involveras i arbetet med att stärka informations- och cybersäkerheten i och i det svenska samhället. Utskottet noterar att det pågår arbeten på flera håll, genom inrättande av det nya nationella cybersäkerhetscentret och genom att olika samverkansprogram arbetar med frågan kring samverkan mellan stat och näringsliv och ser inte skäl till att vidta några åtgärder för tillfället. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om en . Jämför reservation 4 (C). I kommittémotion 2020/21:2921 av m.fl. (C) föreslår motionärerna att en ”” skapas. Denna ska enligt motionärerna ansvara för att analysera incidenter, skapa rekommendationer och sprida råd, riktlinjer och information om nödvändiga förbättringar i system såväl över hela den offentliga sektorn som inom kritiska privata sektorer (yrkande 22). Inom ramen för det nya cybersäkerhetscentret ska de ansvariga myndigheterna bl.a. koordinera arbetet för att förebygga, upptäcka och hantera cyberangrepp och andra it-incidenter, förmedla råd och stöd avseende hot, sårbarheter och risker samt tillhandahålla lägesbilder och analyser avseende hot, sårbarheter och risker. I regeringsbeslutet Fö2019/01330 framgår att det nationella cybersäkerhetscentret ska göra säkrare genom att höja den samlade förmågan att möta cyberhoten och öka förmågan att effektivt stödja offentliga och privata aktörer. Detta avser även bidra till en stärkt säkerhet i samhället i breda termer, vilket inkluderar exempelvis svensk konkurrenskraft och vårt nationella välstånd. Genom samverkan i cybersäkerhetscentret skapas också förutsättningar för att myndigheterna i utökad utsträckning ska kunna bistå i strategiska frågor rörande cybersäkerhet. Utskottet konstaterar att regeringen genom en rad initiativ markerat en tydlig förändring av inriktningen på politiken för den digitala förvaltningen. Cybersäkerhetscentrets uppgift att koordinera arbetet med att förebygga, upptäcka och hantera cyberangrepp och andra it-incidenter, förmedla råd och stöd avseende hot, sårbarheter och risker samt tillhandahålla lägesbilder och analyser avseende hot, sårbarheter och risker svarar enligt utskottet mot de krav som framställs i motionen. Utskottet ser därför inte skäl att vidta några åtgärder för tillfället. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om yttrandefrihet. Jämför reservation 5 (SD). m.fl. (SD) föreslår i kommittémotion 2020/21:877 att det är av yttersta vikt att verksamhet inom cybersäkerhet bedrivs på ett sådant sätt att den yttrandefrihet som råder i beaktas (yrkande 41). I försvarsutskottets utlåtande /17:FöU2 om Europeiska kommissionens meddelande om en gemensam ram för att motverka hybridhoten, instämde utskottet i konstitutions- och justitieutskottets syn på vikten av att värna den personliga integriteten och den grundlagsreglerade informations- och yttrandefriheten. Utskottet har i betänkande 2018/19:FöU7 behandlat frågan om den nya myndigheten för psykologiskt försvar. Utskottet uttryckte då att det psykologiska försvaret måste ta sin utgångspunkt i att bevara det öppna samhällets fria kunskaps- och informationsutbyte. Utskottet var positivt till att regeringen tillsatt en utredning inför inrättandet av en ny myndighet för psykologiskt försvar. Utskottet välkomnade även i betänkande 2018/19:FöU1 att myndigheten kunde komma på plats under innevarande mandatperiod. tillsatte regeringen en utredning om en ny myndighet för psykologiskt försvar (dir. 2018:80). Utredningen antog namnet och redovisades 2020. beslutade regeringen att fr.o.m. inrätta en myndighet för psykologiskt försvar. Utredningen bedömde att det psykologiska försvaret bör ses som en självklar del av arbetet med att värna det öppna samhället, den fria åsiktsbildningen samt frihet och oberoende. En viktig del i detta, enligt utredningen, bör vara att stärka den samlade förmågan att identifiera och möta otillbörlig informationspåverkan och annan spridning av vilseledande information riktad mot . Detta måste enligt utredningen ske med respekt för den grundlagsskyddade tryck- och yttrandefriheten. Utskottet instämmer i vikten av att det psykologiska försvaret tar sin utgångspunkt i att bevara det öppna samhällets fria kunskaps- och informationsutbyte. Den nya myndigheten för psykologiskt försvar kommer i det sammanhanget att få en viktig uppgift i att värna dessa värden. Som utredningen anger vill även utskottet betona att arbetet med såväl det psykologiska försvaret som cybersäkerhetsarbetet ska ske med respekt för den grundlagsskyddade tryck- och yttrandefriheten. Utskottet anser inte att det finns skäl till att vidta några åtgärder och avstyrker därför motionsyrkandet. Utredning om samhällsviktig it-infrastruktur Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om en utredning avseende samhällsviktig it-infrastruktur. Jämför reservation 6 (SD). m.fl. (SD) uttrycker i kommittémotion 2020/21:2214 att möjligheten till fri konkurrens behöver kunna begränsas när det gäller nationella säkerhetsintressen och att infrastruktur som har nationellt säkerhetsintresse inte bör kunna säljas ut. Motionärerna föreslår att en utredning ska tillsättas som har som mål att säkerställa samhällsviktig it-infrastruktur (yrkande 3). I betänkande 2017/18:FöU4 behandlade utskottet regeringens skrivelse om en nationell strategi för samhällets informations- och cybersäkerhet (skr. 2016/17:213). Utskottet såg positivt på skrivelsen och föreslog att skulle lägga skrivelsen till handlingarna. I betänkande 2018/19:FöU7 samt 2019/20:FöU7 uttryckte sig utskottet återigen positivt till den nationella strategi för samhällets informations- och cybersäkerhet. Utskottet ansåg i betänkande 2019/20:FöU7 att den nationella strategin låg till grund för en generell förstärkning av informations- och cybersäkerheten och specifika åtgärder vid företagsuppköp för att kunna säkerställa en systematisk och samlad ansats i arbetet med informations- och cybersäkerhet. I proposition 2020/21:30 Totalförsvaret 2021–2025, uttrycker regeringen att det är viktigt att säkerhetskänslig verksamhet skyddas när den exponeras för utomstående. Regeringen framhåller att Säkerhetspolisen och andra myndigheter har uppmärksammat att utländska aktörer gör strategiska uppköp av svenska skyddsvärda verksamheter. Utbrottet av covid-19 innebär härtill att många företag har det mycket svårt ekonomiskt, vilket kan göra företagen än mer sårbara för uppköp. Regeringen lyfter i propositionen att det behövs mekanismer som gör att uppköp som kan skada säkerhet kan stoppas. Vidare framgår i proposition 2020/21:30 att regeringen tillsatte en utredning , bl.a. mot bakgrund av de påpekanden som svenska myndigheter gjort när det gäller förekomsten av strategiska utländska uppköp, med uppdrag att lämna förslag på hur ett svenskt system för granskning av utländska direktinvesteringar inom skyddsvärda områden kan utformas (dir. 2019:50). Utredningen ska redovisa sitt slutbetänkande senast . Genom en ändring i den nuvarande säkerhetsskyddsförordningen, infördes krav på samråd med Säkerhetspolisen och Försvarsmakten inför viss utkontraktering av säkerhetskänslig verksamhet. Arbetet med en ny säkerhetsskyddslag och en ny säkerhetsskyddsförordning som stärker skyddet för säkerhet har slutförts. infördes ytterligare åtgärder för en bättre kontroll av överlåtelser av säkerhetskänslig verksamhet. Åtgärderna innebär ett antal nya krav som riktas mot den som vill sälja eller på annat sätt överlåta säkerhetskänslig verksamhet. De nya åtgärderna är kompletteringar av säkerhetsskyddslagen (2018:585). De nya reglerna innebär bl.a. att verksamhetsutövare som avser att överlåta säkerhetskänslig verksamhet eller viss egendom är skyldiga att genomföra en särskild säkerhetsskyddsbedömning och en lämplighetsprövning. I regeringens vårändringsbudget (prop. 2020/21:99) skriver regeringen att Telias återköpsprogram är avslutat liksom regeringens analys av möjligheterna att avyttra statens ägande i . Regeringen föreslår att återkallar bemyndigandet till regeringen att minska statens röst- och ägarandel i . När det gäller möjligheterna att avyttra statens innehav i redovisar regeringen att Försvarsmakten i ett yttrande till försvarsutskottet anfört att en eventuell avyttring, helt eller delvis, av statens ägarandel i kan få allvarliga konsekvenser för verksamheter som är betydande för säkerhet (yttr. 2018/19:FöU2y). Försvarsmakten har genomfört en fördjupad analys av riskerna med en försäljning av (Fö2019/01317). Försvarsmaktens slutsats är att statens ägarandel i inte bör minskas. Regeringen har inte funnit skäl att ifrågasätta Försvarsmaktens slutsats och bedömer att det inte bör vara aktuellt att minska statens ägande i från den nuvarande nivån. Utskottet uttryckte i yttrande 2018/19:FöU2y att det var viktigt att beakta eventuella strategiska motiv som kan finnas bakom utländska investeringar i exempelvis svensk infrastruktur. Utskottet betonade även att en eventuell avyttring av statens andel i behövde analyseras grundligt genom att beakta de risker som en avyttring kan innebära. Utskottet instämmer i regeringens bedömning i proposition 2020/21:30 att det behövs fler mekanismer som gör att uppköp som kan skada säkerhet kan förhindras. Utskottet noterar att det genom kompletteringar av säkerhetsskyddslagen (2018:585) införts ytterligare bestämmelser för en bättre kontroll av överlåtelser av säkerhetskänslig verksamhet. Med hänvisning till detta och till att regeringen dessutom har tillsatt en utredning , med uppdrag att lämna förslag på hur ett svenskt system för granskning av utländska direktinvesteringar inom skyddsvärda områden kan utformas, anser utskottet inte att det finns anledning för att vidta några åtgärder. Utskottet avstyrker därmed motionsyrkandet. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om säkerheten i it-infrastruktur. Jämför reservation 7 (SD). m.fl. (SD) uttrycker i kommittémotion 2020/21:2214 att all kommunikation ska klassas som osäker. Säkerhetsrutinerna för viss it-infrastruktur behöver ses över (yrkande 6). För att öka säkerheten i nätverk, produkter och system samt för att skapa en säker infrastruktur för elektronisk kommunikation, har utskottet i betänkande 2017/18:FöU4 uttryckt att är det nödvändigt att verka för att elektroniska kommunikationsnät byggs på ett sådant sätt att de kan fungera oberoende av funktioner i andra länder och att aktörer inom allmän ordning, säkerhet, hälsa och försvar har tillgång till moderna, säkra och robusta kommunikationslösningar. Utskottet gav i betänkandet även sitt stöd åt regeringens syn att säker elektronisk kommunikation och andra it-relaterade tjänster bör stärkas vid upphandling och att det är viktigt att de verksamheter som har behov av en hög nivå av driftssäkerhet inom kommunikationsnät och it-relaterade tjänster ställer krav på detta vid upphandling Utskottet har vidare gett sitt stöd till regeringens planer på att verka för en nationell strategi och åtgärdsplan för att säkra kryptosystem genomförs. I regeringens nationella strategi för samhällets informations- och cybersäkerhet (skr. 2016/17:213) framgår att några av strategins målsättningar är att elektroniska kommunikationer ska vara effektiva, säkra och robusta. Enligt strategin kommer regeringen att verka för att elektroniska kommunikationsnät byggs på ett sådant sätt att de kan fungera oberoende av funktioner i andra länder, att aktörer inom allmän ordning, säkerhet, hälsa och försvar har tillgång till moderna, säkra och robusta kommunikationslösningar, att myndigheternas kompetens när det gäller upphandling av nätverk, produkter och system stärks och att myndigheterna vid upphandlingar säkerställer att hänsyn tas till säkerhetsaspekter samt att PTS förutsättningar att verka för en hög nivå av nät- och informationssäkerhet inom sektorn för elektronisk kommunikation stärks. Tillgången till säkra kryptosystem för it- och kommunikationslösningar ska vidare motsvara behoven i samhället. Regeringen ska därför verka för att en nationell strategi och åtgärdsplan för säkra kryptosystem genomförs. En del av det nya nationella cybercentrets uppdrag är att höja den nationella förmågan att förebygga, upptäcka och hantera cyberangrepp och andra it-incidenter som riskerar att skada säkerhet. I MSB:s årsredovisning 2020 framgår att myndighetens arbete inom cybersäkerhet och säkra kommunikationer bedöms ha bidragit till att stärka informations- och cybersäkerheten i . Inom området säkra kommunikationer har myndigheten bl.a. lanserat en uppdaterad version av Swedish Government Secure Intranet (SGSI) videotjänst, som möjliggör för samhällsviktiga aktörer att ha videokonferenser upp till nivån skyddsvärd. Utskottet vill betona att det är mycket angeläget att skydda säkerheten i nätverk, produkter och system. Det arbete som görs för att skapa en säker it-infrastruktur i landet är därför välkommet. Inrättandet av det nya nationella cybercentret, för att höja den nationella förmågan att förebygga, upptäcka och hantera cyberangrepp och andra it-incidenter som riskerar att skada säkerhet, är en viktig del i denna utveckling och kommer att utgöra en viktig del i arbetet med att skydda samhällsviktig infrastruktur. Utskottet avstyrker motionsyrkandet. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om desinformation. Jämför reservation 8 (C). I kommittémotion 2020/21:2921 av m.fl. (C) föreslår motionärerna att kunskapen om och insatser mot s.k. deep fakes och andra teknologiska möjligheter med samhällsstörande konsekvenser bör stärkas inom säkerhetsapparaten (yrkande 25). I betänkande 2017/18:FöU4 behandlade utskottet regeringens skrivelse om den nationella strategi för samhällets informations- och cybersäkerhet (skr. 2016/17:213). I skrivelsen redogjorde regeringen för att det finns ett stort behov av att utveckla samhällets informations- och cybersäkerhet. Strategin ska ses som ett uttryck för regeringens övergripande prioriteringar och syftar till att utgöra en plattform för fortsatta utvecklingsarbete inom området. Utskottet såg i betänkandet positivt på regeringens nationella strategi som man ansåg kommer att bidra till att skapa långsiktiga förutsättningar för informations- och cybersäkerheten för hela det svenska samhället. I betänkande 2017/18:FöU14 om informationssäkerhet för samhällsviktiga och digitala tjänster ställde sig utskottet bakom regeringens förslag till lag om informationssäkerhet för samhällsviktiga och digitala tjänster i syfte att genomföra EU:s s.k. NIS-direktiv (dvs. direktivet om nät- och informationssäkerhet) i svensk rätt. Utskottet har uttryckt i betänkande 2018/19FöU7 att arbetet med cybersäkerhet är ett ansvar för hela samhället och alla aktörer. I enlighet med den vedertagna ansvarsprincipen bör berörda aktörer, enligt utskottet, ansvara för att identifiera och hantera informationspåverkan inom sina respektive ansvarsområden. Utskottet har i betänkande 2020/21:FöU4 uttryckt att desinformation och påverkansoperationer (valpåverkan inkluderat) är en självklar del av det psykologiska försvaret. Som utskottet redogjort för beslutade regeringen att fr.o.m. inrätta en myndighet för psykologiskt försvar. Den nya myndigheten ska bl.a. ha i uppgift att identifiera, analysera och kunna lämna stöd i bemötandet av otillbörlig informationspåverkan och annan vilseledande information som riktas mot eller svenska intressen. Myndigheten ska också bidra direkt till att stärka befolkningens motståndskraft när det gäller det psykologiska försvaret. I regleringsbrevet till MSB 2021 framgår det att myndigheten ska ha en god förmåga att identifiera och möta informationspåverkan och annan spridning av vilseledande information riktad mot . I MSB:s årsredovisning beskriver myndigheten att man bl.a. har följt och analyserat informationspåverkan kopplat till hanteringen av pandemin, rapporterat till samt erbjudit stöd (i form av exempelvis utbildningar) till nationella och regionala aktörer i frågan. De åtgärder som MSB har vidtagit bedöms ha bidragit till att öka medvetenhet, beredskap och förmåga i samhället att identifiera och möta informationspåverkan, framför allt vad gäller informationspåverkan rörande pandemin. Digitaliseringen har gjort det enklare att med tekniska verktyg manipulera bilden av verkligheten. Teknisk manipulation och andra tillvägagångssätt för att sprida desinformation utgör ett återkommande hot mot samhället. Arbetet med att inrätta myndigheten för psykologiskt försvar med uppgift att bl.a. lämna stöd i då det gäller att bemöta otillbörlig informationspåverkan och annan vilseledande information som riktas mot utgör därför en viktig del i skapandet av en robusthet mot den typen av verksamhet. Utskottet anser att resultatet det pågående arbetet bör avvaktas. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om bredbandsutbyggnad. Jämför reservation 9 (C). I kommittémotion 2020/21:3169 av m.fl. (C) yrkar motionärerna på att Försvarsmakten aktivt bör delta och medverka i planeringen av bredbandsutbyggnaden med berörda aktörer (yrkande 10). Motionärerna menar att säkerhetsskyddslagen stoppar byggnation av mobilmaster på många platser i och att aktörer som bygger infrastruktur för mobilt bredband upplever att byggtillstånd rutinmässigt nekas i områden där flyghinder gäller. Motionärerna uttrycker att det vid ett avslag på inrådan av Försvarsmakten måste gå att hitta acceptabla alternativa placeringar. I utskottets betänkanden /17:FöU6, 2017/18:FöU6, 2018/19:FöU9, 2019/20:FöU9 samt 2020/21:FöU4 underströk utskottet vikten av att Försvarsmakten får goda förutsättningar att öva inom ramen för sin verksamhet. Utskottet har betonat att det är angeläget att regeringen verkar för att säkra Försvarsmaktens tillgång till övningsområden. I Försvarsmaktens regleringsbrev framgår det att Försvarsmakten i sina yttranden i våg- och vindkraftsärenden ska utveckla förmågan till tidig dialog och samverkan med övriga samhället. I uppdraget ingick även att Försvarsmakten skulle analysera jämförbara länders och grannländers erfarenheter av fungerande samexistens mellan försvarsmakt och kraftigt utbyggd vindkraft inom samma geografiska område och att de skulle återkomma med förslag på hur det svenska systemet kan förbättras i det avseendet. I myndighetens årsredovisning 2020 framgår det att Försvarsmakten kontinuerligt arbetar med dessa frågor och att myndigheten genom samverkan med bl.a. mottagit rekommendationer som möjliggör prioriteringar och åtgärder i Försvarsmaktens arbete med våg- och vindkraft. Försvarsmaktens arbete med internationella jämförelse vad avser samexistens mellan försvars- och vindkraftsintresset fortsätter . För att Försvarsmakten ska kunna genomföra givna uppgifter krävs kontinuerlig övning och utbildning m.m. Försvarsmakten är i behov av lämpliga övningsområden och andra mark-, luft- och vattenområden för att skapa, utveckla och bibehålla denna förmåga. Detta har utskottet tidigare understrukit, bl.a. i sitt betänkande med anledning av regeringens proposition Totalförsvaret 2021–2025 (bet. 2020/21:FöU4, prop. 2020/21:30). Utskottet vidhåller denna uppfattning. vill utskottet betona vikten av en kontinuerlig och öppen dialog mellan Försvarsmakten och andra aktörer som vill bedriva verksamhet som kan komma att påverka Försvarsmaktens övningsområden. Utskottet ser därför positivt på det arbete som Försvarsmakten gör i det här avseendet. Mot bakgrund av ovanstående avstyrker utskottet motionsyrkandet. Tillsynsansvaret över regelverket för cybersäkerhetscertifiering, punkt 2 (M, C, KD, L) av (M), (M), (C), (M), (KD), (L) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:4069 av m.fl. (M, KD). Vi anser att det är naturligt att (FMV/CSEC) ska ha rollen som den ansvariga myndigheten för cybersäkerhetscertifiering. FMV har kompetens på högsta assuransnivån. Dessutom finns det en koppling till den höga kompetens som finns inom säkerhetsskyddsområdet på FMV. Vår bedömning skiljer sig dock i ett avseende från regeringens bedömning. Vi anser att tillsynsuppdraget bör ligga på MSB och inte på FMV. Det finns två skäl för detta. För det första pekar FMV själva i sitt remissvar på att det är motsägelsefullt att myndigheten ska ha både certifierings- och tillsynsuppdraget. Det skulle i praktiken nämligen innebära att de ska utöva tillsyn av sig själva. För det andra har inte FMV en uppbyggd organisation för att utöva tillsyn till skillnad från MSB som redan utför sådana uppdrag. MSB har således vana att arbeta med tillsyn mot en rad olika aktörer på ett väsentligt bredare sätt än FMV. Avslutningsvis bör det beaktas att kompetens på informationssäkerhetsområdet utgör en kraftigt begränsande faktor. Därför är det naturligt att bygga vidare på den kompetens som finns inom MSB på detta område, snarare än att FMV ska bygga upp ett helt nytt tillsynsområde för sin verksamhet. bör ställa sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännage detta för regeringen. Svenska myndigheters informationssäkerhet, punkt 4 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3479 av m.fl. (M) yrkandena 11 och 12 samt 2020/21:3086 av (M). Svenska myndigheters säkerhetsarbete har generellt inte hållit jämna steg med digitaliseringen och vi anser därför att det är av yttersta vikt att det finns en tydlig ledning i det arbetet.