bet · H801SfU20 · 2021-04-09 00:00:00 — När det gäller frågan om återkallelse av resedokument och främlingspass konstaterar utskottet att regeringen i propositionen Vissa identitetsfrågor inom utlänningsrätten (prop. 2020/21:159) föreslår att resedokument och främlingspass ska kunna återkallas. Utskottet noterar även i detta sammanhang att regeringen beslutade att en särskild utredare ska göra en översyn av regelverket om utvisning på grund av brott (dir. 2020:44). I uppdraget ingår att ta ställning till om möjligheterna för att återkalla uppehållstillstånd med anledning av brott bör utökas. Utredaren ska lämna nödvändiga författningsförslag och uppdraget ska redovisas . Ett flertal motioner behandlar frågan om konsekvenser av att asylsökande gör sig skyldiga till brott. Rätten att söka och få skydd i är och ska enligt utskottet vara stark. Denna rätt har sin grund i ett internationellt regelverk, som är bundet av. kan inte införa regler som innebär t.ex. att en asylsökande som begår brott som huvudregel ska få sin asylansökan avslagen. Regelverket, som omfattar bl.a. och , innehåller dock regler för när en utlänning på grund av brott är utesluten från att anses som flykting eller som alternativt skyddsbehövande. Reglerna har införts i svensk rätt, och i utlänningslagen finns bestämmelser som innebär att en flykting får vägras uppehållstillstånd om han eller hon genom ett synnerligen grovt brott har visat att det skulle vara förenat med allvarlig fara för allmän ordning och säkerhet att låta honom eller henne stanna i eller om han eller hon har bedrivit verksamhet som har inneburit fara för rikets säkerhet och det finns anledning att anta att han eller hon skulle fortsätta verksamheten här. I utlänningslagen finns också regler som utesluter en utlänning från att anses som alternativt skyddsbehövande bl.a. om det finns synnerlig anledning att anta att han eller hon har gjort sig skyldig till ett grovt brott eller utgör en fara för rikets säkerhet. Utskottet kan konstatera att det i direktiv 2020:44 anges att utredaren ska ta ställning till om regelverket för att neka uppehållstillstånd med anledning av brott är ändamålsenligt utformat, och lämna nödvändiga författningsförslag. I artikel 28 i det omarbetade asylprocedurdirektivet (2013/32/EU) anges att om det finns skälig grund för att anta att en sökande implicit har återkallat eller avstått från sin ansökan, ska medlemsstaten se till att den beslutande myndigheten fattar beslut om att avbryta prövningen eller avslå ansökan. Medlemsstaten får förutsätta att sökanden implicit har återkallat eller avstått från sin ansökan bl.a. om sökanden har avvikit eller avstått från att besvara en begäran om att lämna information. Kommissionen lämnade förslag på revideringar av de rättsakter som ingår i det gemensamma europeiska asylsystemet. presenterade kommissionen ett nytt förslag till en ny asylprocedurförordning, i vilken föreslås en skyldighet för sökanden att samarbeta med myndigheterna genom hela asylprocessen, och om detta inte görs ska i slutänden en ansökan kunna avslås. Med hänsyn till det arbete som pågår på såväl nationell nivå som EU-nivå och vad som i övrigt sagts ovan ser utskottet inte något skäl för att göra ett tillkännagivande om återkallelse av eller nekat uppehållstillstånd. Utskottet avstyrker därför motionerna 2020/21:3524 (M) yrkandena 11 och 19, 2020/21:3642 (M) yrkande 23, 2020/21:1171 (M), 2020/21:1277 (M), 2020/21:2331 (M), 2020/21:3568 (M) yrkandena 1 och 2, 2020/21:1620 (SD) yrkandena 11 och 12, 2020/21:1619 (SD) yrkandena 7 och 29, 2020/21:2552 (SD) yrkandena 17, 18 och 19 samt 2020/21:3311 (KD) yrkande 16. Motion 2020/21:2552 (SD) yrkande 21 om att införa en möjlighet att återkalla främlingspass och resedokument får anses i huvudsak tillgodosedd och avstyrks av den anledningen. Utskottet ser inte heller skäl för att rikta ett tillkännagivande till regeringen om vandelsprövning, hälsokontroll, villkorskännedom och avsiktsförklaringar i syfte att brottslingar inte ska komma till och att ingen ska föra med sig allvarliga sjukdomar. Motion 2020/21:1620 (SD) yrkande 10 avstyrks därför. Utskottet konstaterar att både människosmuggling och att dölja en utlänning eller genom någon annan sådan åtgärd uppsåtligen hjälpa utlänningen att olovligen uppehålla sig i är gärningar som är kriminaliserade i utlänningslagen. Såväl människosmuggling som organiserande av sådan kan ge fängelse i högst och om brottet är grovt fängelse i lägst och högst . Den som uppsåtligen hjälper en utlänning att olovligen uppehålla sig i och gör detta i vinstsyfte kan dömas till fängelse i högst . Det är även straffbelagt att ha en utlänning utan tillstånd anställd. Utskottet konstaterar att det i utredningsbetänkandet Ett förbättrat system för arbetskraftsinvandring (SOU 2021:5) föreslås att brottet organiserande av människosmuggling utvidgas. Enligt utredningen ska uppsåtliga förfaranden som möjliggör att inresa i kan ske med stöd av uppehållstillstånd som utfärdats på oriktiga uppgifter straffbeläggas. Enligt utskottet saknas det skäl att föreslå ett tillkännagivande om att utvidga det straffbara området eller att skärpa straffbestämmelserna. Utskottet ser inte heller skäl för att föreslå ett tillkännagivande om utlänningar som vistas illegalt i . Utskottet avstyrker med det sagda motionerna 2020/21:3524 (M) yrkande 30, 2020/21:1620 (SD) yrkande 14, 2020/21:657 (SD) yrkande 9, 2020/21:2552 (SD) yrkandena 3, 4 och 15 samt 2020/21:3311 (KD) yrkande 20. Viseringsfrågor regleras på EU-nivå och är harmoniserade fullt ut. I viseringsförordningen regleras vilka tredjeländers medborgare som behöver visering respektive vilka som är undantagna från viseringskrav vid resa till ett EU-land. Utskottet kan således konstatera att inte ensidigt kan undanta ett land från detta krav. Utskottet anser att det saknas skäl för att göra ett tillkännagivande med anledning av motionerna 2020/21:58 (KD) yrkande 1 och 2020/21:873 (S) om viseringsfrihet för kosovarer varför dessa avstyrks. I tidigare ställningstaganden, bl.a. i 2019/20:SfU20, har utskottet uttalat att det inte är berett att föreslå speciella visumregler för e-sportare. Utskottet vidhåller denna uppfattning. Därmed avstyrks motionerna 2020/21:2120 (SD) yrkande 3, 2020/21:2930 (C) yrkande 5 och 2020/21:2077 (S). EU:s asyl- och migrationspolitik Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bl.a. migrationspolitiken inom EU, Dublinförordningen, Eurodacförordningen och ett EU-gemensamt system för vidarebosättning. Jämför reservation 11 (M), 12 (SD), 13 (KD) och 14 (L). EU har arbetat för att skapa ett gemensamt europeiskt asylsystem (CEAS) och förbättra det befintliga regelverket. antogs ett antal rättsakter inom EU på asylområdet (asylprocedurdirektivet, skyddsgrundsdirektivet, mottagandedirektivet, Dublinförordningen och Eurodacförordningen). föreslog kommissionen ändringar i dessa rättsakter, som en del i det gemensamma europeiska asylsystemet, som antogs av EU-länderna 2013. Efter flykting- och migrationskrisen blev det tydligt att EU:s nuvarande regelverk på asylområdet måste reformeras för att kunna säkerställa en human och effektiv asylpolitik som klarar situationer med hög inströmning av asylsökande. Krisen tydliggjorde också andra EU-medlemsstaters bristande tillämpning av det gemensamma asylsystemet. Som följd presenterade kommissionen ett paket med förslag till ändringar av sju rättsakter för att uppnå ett rättvisare system som ger säkra och ordnade vägar till EU för tredjelandsmedborgare i behov av internationellt skydd. Förhandlingar inleddes i rådet och om de sju rättsakterna. Förhandlingarna om förslagen fortskred i olika takt och när det gällde den centrala frågan om ett rättvisare system och ansvarsfördelning blev det tydligt att det rådde djup oenighet bland medlemsstaterna, med den följd att förhandlingarna präglades av låsta positioner och svårigheter att nå överenskommelse. tillträdde en ny . Den nya kommissionsordföranden von der Leyen aviserade då en kommande . Den motiverades med att förhandlingarna behövde en nystart. presenterade ett meddelande om en ny (COM(2020) 609), fem lagstiftningsförslag (beskrivna nedan) samt ett antal riktlinjer och rekommendationer. Pakten utgår från en helhetssyn på områdena migration, asyl, integration, gränshantering, återvändande, lagliga vägar och samarbete med tredjeland. I paketet ingår följande förslag till lagstiftningsakter: – förordning om asyl- och migrationshantering (COM(2020) 610) – ändrat förslag till asylprocedurförordning (COM(2020) 611) – förordning om införande av screening för tredjelandsmedborgare vid yttre gräns (COM(2020) 612) – förordning om hantering av krissituationer och force majeure på migrations- och asylområdet (COM(2020) 613) – ändrat förslag till Eurodacförordning, (COM(2020) 614). Förslaget till förordning om asyl- och migrationshantering ska ersätta den nuvarande Dublinförordningen och innehåller bestämmelser om vilken medlemsstat som ska ansvara för prövningen av en asylansökan. Förslaget innehåller också en solidaritetsmekanism som syftar till att uppnå en rättvis ansvarsfördelning och en effektiv migrationshantering vid EU:s yttre gräns. Förslaget innehåller också en ändring av direktiv /109/EG (direktivet om varaktigt bosatta). Personer som beviljats internationellt skydd bör enligt förslaget kunna erhålla ställning som varaktigt bosatta i den medlemsstat som beviljat dem internationellt skydd laglig och oavbruten bosättning i den medlemsstaten. Det ändrade förslaget till asylprocedurförordning syftar till att göra riktade ändringar av förslag till förordning om asylförfaranden för att tillsammans med förslaget till förordning om införande av screening för tredjelandsmedborgare vid yttre gräns och förslaget om ändring av återvändandedirektivet (COM(2018) 634) införa en koppling mellan alla skeden av migrationsprocessen, från ankomst till behandling av asylansökningar och beviljande av internationellt skydd eller, i tillämpliga fall, återvändande av de personer som inte är i behov av internationellt skydd. Förslaget till förordning om införande av screening för tredjelandsmedborgare vid yttre gräns inrättar en ny fas före inresa som består av en screening. Syftet är att bidra till den nya övergripande strategin för migration och blandade flöden genom att säkerställa att personernas identitet, men även eventuella hälso- och säkerhetsrisker, snabbt fastställs och att alla tredjelandsmedborgare som befinner sig vid de yttre gränserna utan att uppfylla inresevillkoren eller efter landsättning efter en sök- och räddningsinsats snabbt hänvisas till det tillämpliga förfarandet. Förslaget till förordning om hantering av krissituationer och force majeure på migrations- och asylområdet innehåller bestämmelser som ska tillämpas vid exceptionella situationer av massinflöde av tredjelandsmedborgare eller statslösa personer som anländer irreguljärt till en medlemsstat i sådan omfattning att medlemsstatens asyl- och mottagnings- eller återvändandesystem riskerar att inte längre fungera och att detta riskerar att få allvarliga konsekvenser för det gemensamma asyl- och migrationshanteringssystemet i EU. Förslaget innefattar även force majeure-situationer. Det ändrade förslaget till Eurodacförordning är en ändring av det tidigare förslag som presenterades , förslag till reviderad Eurodacförordning COM(2016) 272. Förslaget till förordning innehöll ändringar som innebar att Eurodacs användningsområde breddades till att omfatta bl.a. fler personuppgifter (ansiktsbilder, sänkt åldersgräns för fingeravtryck och lagring av information om nationalitet, id-handlingar födelsedatum m.m.) och möjlighet att utbyta information med tredjeland i syfte att underlätta återvändande och återtagande. Kommissionen anger att det nu lagda ändrade förslaget bygger på och rådets preliminära överenskommelse till följd av förhandlingarna som förts . Vidare finns riktade ändringar som syftar till att förslaget ska vara fullt förenligt med de andra delarna i migrations- och asylpakten, främst vad gäller förslaget till förordning om asyl- och migrationshantering (COM(2020) 610) och förslaget om screening (COM(2020) 612). Utöver nämnda förslag fortsätter förhandlingarna om ett antal av de förslag som presenterades . Dessa beskrivs nedan. Skyddsgrundsförordningen, som ska ersätta nuvarande direktiv, syftar till ökad harmonisering när det gäller bedömningar av asylansökningar och innehållet i ett beviljat skydd. Ändringsförslaget påverkar inte medlemsstaters möjlighet att bevilja skydd till andra grupper än flyktingar och subsidiärt skyddsbehövande (COM(2016) 466). Mottagandedirektivet syftar till ökad harmonisering av mottagandeförhållandena inom EU för att uppnå en jämnare fördelning av asylsökande och minska incitamenten för sekundära förflyttningar (COM(2016) 465) Förslaget om inrättandet av ett EU-gemensamt ramverk för vidarebosättning ska medföra en mer sammanhållen handläggningsprocess för vidarebosättning och syftar till att fler medlemsstater ska delta i arbetet och bidra till att öka antalet vidarebosättningsplatser i EU (COM(2016) 468). ska med en ny förordning få förstärkt mandat och mer resurser för att stödja medlemsstater i genomförandet av det gemensamma asylregelverket. Myndigheten ska också få möjlighet att övervaka medlemsstaternas genomförande på asylområdet (COM(2016) 271). gjorde EU och ett gemensamt uttalande i syfte att hantera migrationssituationen och förstöra människosmugglarnas affärsmodell. Uttalandet innebär bl.a. att alla nya irreguljära migranter från till de grekiska öarna ska återsändas till . Detta ska ske i full överensstämmelse med och internationell rätt och med respekt för principen om non-refoulement. För varje syrier som återsänds till från de grekiska öarna ska en annan syrier från vidarebosättas i EU. I EU pågår även, inom ramen för migrationsagendan, diskussioner om olika tillfälliga regionala lösningar i samarbete med länder utanför EU, () och (). m.fl. (M) begär i kommittémotion 2020/21:3524 yrkande 33 ett tillkännagivande om att ska vara drivande för att dagens EU-gemensamma system ska ersättas med ett nytt asylsystem. Motionärerna anför bl.a. att dagens system inte tar hänsyn till ett lands förmåga till mottagande och integration samt att det uppmuntrar till människosmuggling. bör därför långsiktigt på EU-nivå vara pådrivande för ett nytt kvotbaserat flyktingmottagande, som ersätter dagens asylsystem. Vidare anförs att EU:s asylprövning bör göras utanför eller vid EU:s gräns och att det yttre gränsskyddet i EU bör stärkas. Målet ska, enligt motionärerna, vara att förhindra att människor dör på , stoppa människosmuggling och få kontroll över vilka som befinner sig i . Vidare behöver samarbetet vad gäller återvändande med länder utanför stärkas och sättas i relation till hur väl återvändandet fungerar. I kommittémotion 2020/21:1619 av i m.fl. (SD) begärs i yrkande 2 ett tillkännagivande om första säkraland-principen inom EU. Motionärerna anför att regeringen bör arbeta för att reformera EU:s lagstiftning så att EU:s medlemsstater kan stoppa asylsökande vid sin gräns om de befinner sig i eller kommer från en annan medlemsstat. I samma motion begärs i yrkande 9 ett tillkännagivande om bättre implementering av Eurodac. Det s.k. Eurodacsystemet som används för att registrera asylsökandes fingeravtryck bör enligt motionärerna utvidgas och vidareutvecklas. DNA-uppgifter kan t.ex. inkluderas för styrka påstådda släktskap. Vidare anförs att uppgifterna i systemet bör kunna lagras . m.fl. (KD) begär i kommittémotion 2020/21:3663 yrkande 51 ett tillkännagivande om att EU ska verka för ett effektivt återvändande av de som saknar skyddsskäl. Motionärerna anför att ska vara en pådrivande part för gemensamma lösningar inom EU på migrationsområdet. Det handlar om att bl.a. inrätta fler och bättre återtagandeavtal med ursprungsländer, att skapa en struktur i EU som bidrar till att människor inte migrerar samt att krossa hänsynslösa människosmugglare. Det är också viktigt att EU:s återvändande av de som saknar skyddsskäl är effektivt för att kunna ge verkligt skydd åt de som flyr krig och förföljelse. m.fl. (L) begär i kommittémotion 2020/21:3282 yrkande 10 ett tillkännagivande om en ny gemensam migrationspolitik. presenterade förslag om en gemensam migrationspolitik som syftar till att alla länder i EU tar ett större ansvar för asylmottagandet måste snabbt komma på plats. Vidare anförs att den nya asylmyndigheten behöver få en starkare roll, att de som saknar skyddsskäl måste återvända till sina hemländer, att det behövs fler lagliga vägar genom ett EU-system för vidarebosättning samt att EU:s delegationer bör förstärkas. I motion 2020/21:826 av (S) och (S) begärs ett tillkännagivande om fler lagliga vägar för att söka asyl. och EU måste göra mer för att öppna lagliga och säkra vägar så att asylsökande inte behöver riskera livet för att ta sig över . m.fl. (S) begär i motion 2020/21:2137 ett tillkännagivande om att ska se till att hbtq-plus-flyktingar tillförsäkras en rättvis och rättssäker behandling inom ramen för EU:s gemensamma asylsystem. Utskottet välkomnar presenterade och ser positivt på kommissionens ambition att lösa de blockeringar som tidigare funnits i förhandlingarna av vissa förslag om ett gemensamt europeiskt asylsystem. Frågan om hur ansvar för mottagande av asylsökande ska fördelas mellan medlemsstaterna är fortfarande en av de största utmaningar som EU har att hantera. Det är av stor vikt att inom EU fortsätter att verka för att EU får en gemensam asyllagstiftning. Det gemensamma asylsystemet måste leda till en jämnare fördelning av asylsökande inom EU. Utskottet ser även positivt på att kommissionen presenterat ett meddelande om samarbete om återvändande och återtagande (COM(2021) 56). Meddelandet redogör inte för några nya förslag, men det pekar på att kommissionen aktivt arbetar med denna viktiga fråga. Vidare noterar utskottet att regeringen i sin faktapromemoria 2020/21:FPM82 över kommissionens meddelande om samarbete om återvändande och återtagande anger att det råder konsensus mellan medlemsstaterna vad gäller det övergripande behovet av en väl fungerande ordning för återvändande och återtagande. En väl fungerande och rättssäker ordning för återvändande är enligt utskottet avgörande för ett gemensamt och hållbart europeiskt migrationssystem. Utskottet anser att bör stödja de åtgärder som bidrar till ett mer effektivt och gemensamt EU-system för återvändande. När det gäller vidarebosättning har prioriterat det internationella arbetet för att öka den globala ansvarsfördelningen och andra länders mottagande av kvotflyktingar. Vidarebosättning är ett väl beprövat system och det säkraste sättet för personer i behov av skydd att komma till EU, men det måste vara i betydande omfattning för att vara meningsfullt. Vidarebosättning måste dock ses som ett komplement och ska inte ersätta den individuella asylrätten. Utskottet kan konstatera att regeringen inom ramen för bl.a. förslaget till ett EU-gemensamt system för vidarebosättning arbetar med denna fråga. Utskottet kan även konstatera att det i kommissionens rekommendation (EU) 2020/1364 om lagliga vägar till skydd i EU rekommenderas att medlemsstaterna bl.a. ökar deltagandet i vidarebosättning för att bidra till att erbjuda lagliga vägar för personer i behov av internationellt skydd i en anda av internationell solidaritet med de länder som är första asyl- eller transitland och stärka solidariteten mellan varandra. Med hänsyn till det omfattande arbete som pågår inom EU med att reformera det gemensamma europeiska asylsystemet och regeringens pågående arbete anser utskottet att det saknas skäl för att göra tillkännagivanden med anledning av motionerna 2020/21:3524 (M) yrkande 33, 2020/21:1619 (SD) yrkandena 2 och 9, 2020/21:3663 (KD) yrkande 51, 2020/21:3282 (L) yrkande 10, 2020/21:826 (S) och 2020/21:2137 (S). Fri rörlighet för EU-medborgare Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bl.a. tillämpningen av den fria rörligheten, EU:s familjebegrepp, utvisning av EU-medborgare och om att återinföra registreringen av EU-medborgare. Jämför reservation 15 (M), 16 (SD), 17 (KD), 18 (L) och 19 (M, SD, KD). Det s.k. rörlighetsdirektivet (2004/38/EG) reglerar unionsmedborgares och deras familjemedlemmars rätt att fritt röra sig och uppehålla sig i en annan medlemsstat. Direktivet är införlivat i svensk rätt (prop. 2005/06:77, bet. 2005/06:SfU9, rskr. 2005/06:191). En EES-medborgare behöver vid inresan till visa pass eller en annan identitetshandling för att styrka sitt medborgarskap. En EES-medborgares rätt att uppehålla sig i regleras i utlänningslagen. Med uppehållsrätt avses enligt 3 a kap. 1 § UtlL en rätt för EES-medborgare och deras familjemedlemmar att vistas i mer än utan uppehållstillstånd. Enligt 3 a kap. 3 § UtlL har en EES-medborgare uppehållsrätt om han eller hon är arbetstagare eller egenföretagare i har kommit till för att söka arbete och har en verklig möjlighet att få en anställning är inskriven som studerande vid en erkänd utbildningsanstalt i och enligt en försäkran om detta har tillräckliga tillgångar för sin och sina familjemedlemmars försörjning samt har en heltäckande sjukförsäkring för sig och familjemedlemmarna som gäller i , eller har tillräckliga tillgångar för sin och sina familjemedlemmars försörjning och har en heltäckande sjukförsäkring för sig och familjemedlemmarna som gäller i . En EES-medborgare som har vistats lagligt i utan avbrott under har permanent uppehållsrätt (3 a kap. 6 § UtlL). En EES-medborgares familjemedlem som inte själv är EES-medborgare och som har uppehållsrätt ska ansöka om uppehållskort hos senast efter det att han eller hon kom till . Detta gäller dock inte för en utlänning som har ett giltigt uppehållstillstånd eller som från ankomsten till har ansökt om ett sådant tillstånd (3 a kap. 10 § UtlL). En EES-medborgare eller en familjemedlem till en EES-medborgare får avvisas eller utvisas av hänsyn till allmän ordning och säkerhet. Avvisning eller utvisning får dock ske endast om utlänningens eget beteende utgör ett verkligt, faktiskt och tillräckligt allvarligt hot mot ett grundläggande samhällsintresse. domar i brottmål får inte i sig utgöra skäl för ett sådant beslut. Det får inte vara ekonomiska syften som ligger till grund för beslutet (8 kap. 11 och 12 §§ UtlL). Enligt 8 kap. 13 § UtlL ska hänsyn tas till utlänningens ålder, hälsotillstånd, familjesituation, ekonomiska situation samt sociala och kulturella integrering i . Hänsyn ska också tas till hur länge utlänningen har vistats i och till banden till ursprungslandet. En EES-medborgare eller en familjemedlem till en EES-medborgare som har permanent uppehållsrätt får avvisas eller utvisas endast om det finns synnerliga skäl, och för den som har vistats i under de tio närmast föregående åren får utvisning endast ske om beslutet är oundgängligen nödvändigt av hänsyn till allmän säkerhet (8 kap. 14 § UtlL). När det gäller utvisning på grund av brott gäller enligt 8 a kap. 5 § UtlL att EES-medborgare och deras familjemedlemmar får utvisas ur om förutsättningarna i 8 a kap. 1 § UtlL är uppfyllda och det sker med hänsyn till allmän ordning och säkerhet. Enligt 8 a kap. 1 § UtlL får en utlänning som inte är EES-medborgare eller familjemedlem till en EES-medborgare utvisas ur om han eller hon döms för ett brott som kan leda till fängelse. En sådan utlänning får utvisas också om en domstol undanröjer en villkorlig dom eller skyddstillsyn som utlänningen har dömts till och dömer till en annan påföljd.