bet · H801CU12 · 2021-04-23 00:00:00 — Mot denna bakgrund finns inte behov av något tillkännagivande till regeringen med anledning av motionsyrkandet. Motionsyrkandet bör därför avslås. Begränsning av reklam för ohälsosamma livsmedel Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om begränsning av reklam för ohälsosamma livsmedel. Utskottet hänvisar bl.a. till pågående arbete. Jämför reservation 6 (SD). I kommittémotion 2020/21:730 yrkande 10 föreslår m.fl. (SD) ett tillkännagivande om att begränsa möjligheten att rikta reklam för ohälsosam mat till barn. I motion 2020/21:859 föreslår (S) ett tillkännagivande om att undersöka möjligheten att införa regleringar av marknadsföringen av ohälsosamma livsmedel. I motion 2020/21:3549 föreslår (SD) ett tillkännagivande om att förbjuda erbjudanden och kampanjer som lockar till mer köp av konfektyr och läsk. Marknadsföringslagen och radio- och tv-lagen Enligt 5 § marknadsföringslagen ((2008:486)) ska marknadsföring stämma överens med god marknadsföringssed. Av 6 § marknadsföringslagen följer att marknadsföring som strider mot god marknadsföringssed är att anse som otillbörlig om den i märkbar mån påverkar eller sannolikt påverkar mottagarens förmåga att fatta ett välgrundat affärsbeslut. I ingressen till direktivet om otillbörliga affärsmetoder sägs bl.a. att om en affärsmetod är särskilt riktad till en viss konsumentgrupp, t.ex. barn, är det önskvärt att affärsmetodens inverkan bedöms ur ett perspektiv som är representativt för den genomsnittliga medlemmen i denna grupp (punkt 18). Enligt 7 § marknadsföringslagen får en näringsidkare inte använda sig av aggressiv marknadsföring. Marknadsföringen är att anse som aggressiv om den innefattar trakasserier, tvång, fysiskt våld, hot eller annat aggressivt påtryckningsmedel. Aggressiv marknadsföring är att anse som otillbörlig om den i märkbar mån påverkar eller sannolikt påverkar mottagarens förmåga att fatta ett välgrundat affärsbeslut. I 7 a § marknadsföringslagen förtydligas vilka omständigheter som ska beaktas vid bedömningen av om marknadsföringen är aggressiv. Av 7 § sista stycket marknadsföringslagen framgår att sådan aggressiv marknadsföring som anges i punkterna 24–31 i bilaga I till direktivet om otillbörliga affärsmetoder alltid är att anse som otillbörlig. Bilagan ska enligt 4 § marknadsföringslagen gälla som lag i . Enligt punkt 28 i bilagan är det under alla omständigheter en otillbörlig affärsmetod att i en annons direkt uppmana barn att köpa eller att övertala sina föräldrar eller andra vuxna att köpa de utannonserade produkterna åt dem. I propositionen med förslag till en ny marknadsföringslag anförde regeringen att direktivet allmänt sett ger barn och andra utsatta grupper ett visst starkare skydd mot otillbörliga marknadsföringsåtgärder. Ett förbud finns t.ex. mot direkta köpuppmaningar riktade till barn (punkt 28 i bilaga I). Om marknadsföring riktas till barn ska dessutom bedömningen av om åtgärden är otillbörlig ske utifrån en person som är representativ ur den krets som åtgärden riktas till (prop. 2007/08:115). Enligt 8 kap. 3 § radio- och tv-lagen (2010:696) får program i tv-sändningar och beställ-tv som huvudsakligen riktar sig till barn inte avbrytas av annonsering. I 7 § samma kapitel anges att reklam i tv-sändningar, sökbar text-tv och beställ-tv inte får syfta till att fånga uppmärksamheten hos barn . I tv-sändningar och beställ-tv får reklam inte heller förekomma före eller efter ett program eller en del av ett program som huvudsakligen vänder sig till barn . Reglerna gäller även leverantörer av videodelningsplattformar. ICC:s riktlinjer när det gäller ansvarsfull marknads-kommunikation för mat och dryck () har tagit fram riktlinjer när det gäller ansvarsfull marknadskommunikation för mat och dryck, som bl.a. omfattar marknadsföring som riktar sig till barn. Marknadsföring av livsmedel som riktar sig till barn får inte undergräva vikten av en hälsosam livsstil. Påståenden om näringsinnehåll och hälsoeffekter ska ha en vetenskaplig grund, och påståendena ska bedömas utifrån hur de uppfattas av ett barn. Fantasiinslag och animeringar i sådan marknadsföring ska användas med försiktighet då det kan utnyttja barns fantasi och vilseleda det om exempelvis produktens näringsinnehåll. Marknadsföringen får inte ge intryck av att produkten leder till status eller popularitet bland andra barn eller framgång i exempelvis idrott. Reklam för mat får inte undergräva den roll som föräldrar och andra vuxna som är ansvariga för ett barns välfärd har när det gäller kostvägledning och val av livsstil. Statskontorets rapport analys av några offentliga styrmedel för bättre matvanor Statskontoret har haft ett regeringsuppdrag att utreda hur den offentliga styrningen för att främja hälsosamma matvanor kan stärkas. Uppdraget redovisades i rapporten analys av några offentliga styrmedel för bättre matvanor (2019:10). Uppdraget var avgränsat till att sammanställa den samlade kunskapen om användningen av ekonomiska styrmedel inom livsmedelsområdet och av begränsningar i marknadsföring av ohälsosam mat till barn. I rapporten anför Statskontoret bl.a. följande: Den internationella forskningen visar att åtgärder som begränsar marknadsföringen av ohälsosamma livsmedel kan minska konsumtionen av sådana livsmedel hos barn. Effektiviteten i åtgärden bedöms öka om den riktas brett mot de olika mediekanalerna och kombineras med andra åtgärder som främjar hälsosamma matvanor. Forskningen visar också att lagstiftning generellt sett är mer effektivt än branschgemensamma överenskommelser om självreglering. Vår juridiska analys visar att det skulle kunna vara möjligt att införa ett nationellt förbud mot att marknadsföra ohälsosamma livsmedel till barn om det särskilt kan motiveras av hälsoskäl. visar analysen att ett alltför långtgående förbud riskerar att bedömas oproportionerligt i förhållande till grundprincip om fri rörlighet. Vår kartläggning visar också att det är få länder som har infört särskilda förbud mot att marknadsföra ohälsosamma livsmedel till barn. Det innebär att kunskapen om konsekvenserna för individer och för samhället är begränsade. Ett systematiskt arbete med en självreglering av marknadsföring av ohälsosamma livsmedel till barn bör kunna ge förutsättningar för att begränsa barns exponering för sådana produkter. En sådan självreglering skulle behöva omfatta tydliga riktlinjer för vilken marknadsföring och vilka livsmedel som inte får marknadsföras till barn samt en organisation som prövar marknadsföringen. Statskontoret bedömer bland annat att samverkan mellan staten och branschen, kännedomen hos allmänheten och legitimiteten för självregleringen har betydelse för vilka resultat som självregleringen kan uppnå. Eftersom självreglering ofta prövas som ett alternativ till lagreglering finns det också skäl för staten och näringslivet att gemensamt utveckla former för en oberoende utvärdering av åtgärden. Statskontoret har identifierat ytterligare några områden som staten, kommunerna, näringslivet, vetenskapen och andra aktörer kan uppmärksamma och bevaka i det fortsatta folkhälsoarbetet med marknads-föring av livsmedel till barn. Enligt Statskontoret kan det bl.a. vara befogat att analysera möjligheten av att på olika sätt verka för en exponering vid försäljningsställen, till exempel i butiker och vid ungdomstävlingar, som kan främja hälsosamma matvanor. Uppdrag till att genomföra åtgärder för ett minskat saltintag och ett minskat intag av energitäta näringsfattiga livsmedel Med anledning av Statskontorets rapport gav regeringen i uppdrag att –2023 undersöka och skapa förutsättningar för en överenskommelse i livsmedelsbranschen om att sänka salt- och sockerhalten i livsmedel, samt att ta fram kunskapsunderlag om hur intaget av energitäta och näringsfattiga livsmedel kan minska. I uppdraget ingår att främja en sådan överenskommelse och följa upp effekterna. Målet är att tillsammans med livsmedelsbranschen minska intaget av salt, socker och andra energitäta näringsfattiga livsmedel hos befolkningen. Arbetet ska ske i nära samarbete med företrädare för livsmedelsföretag, handel samt privata och offentliga restauranger. Åtgärderna ska bygga på frivilliga insatser från branschen. När det gäller överenskommelsens innehåll avseende sockersötade livsmedel ska arbetet i huvudsak fokusera på barn och unga. Kunskapsunderlaget om hur intaget av energitäta näringsfattiga livsmedel kan minska ska beskriva vilka metoder som har effekt för att förändra livsmedelskonsumtionen i olika socioekonomiska grupper. En delredovisning av uppdraget lämnades . Delredovisningar ska även lämnas och 2023. Uppdraget ska slutredovisas . Motionsyrkanden om att begränsa reklam för ohälsosam mat som riktas till barn behandlades senast av utskottet i betänkande 2018/19:CU10 och i förenklad ordning i betänkande 2019/20:CU14. Utskottet föreslog att motionsyrkandena skulle avslås bl.a. med hänvisning till pågående arbete, och följde utskottets förslag. I betänkande 2018/19:CU10 anförde utskottet bl.a. följande: När det gäller motionsyrkandet om att förbjuda reklam för ohälsosam mat som riktas till barn vill utskottet därutöver peka på att regeringen har gett Statskontoret i uppdrag att utreda hur den offentliga styrningen för att främja hälsosamma matvanor kan stärkas. Uppdraget är avgränsat till de offentliga styrmedel som och har identifierat som särskilt angelägna att utreda, bl.a. begränsningar i marknadsföringen av ohälsosam mat till barn. Vidare har ICC tagit fram riktlinjer när det gäller ansvarsfull marknadskommunikation för mat och dryck. Som redovisats ovan har Statskontoret haft ett regeringsuppdrag att utreda hur den offentliga styrningen för att främja hälsosamma matvanor kan stärkas. I uppdraget ingick bl.a. att sammanställa och analysera kunskapen om begränsningar i marknadsföringen av ohälsosam mat till barn. Uppdraget redovisades i rapporten analys av några offentliga styrmedel för bättre matvanor (2019:10). Med anledning av Statskontorets rapport har regeringen gett i uppdrag att undersöka och skapa förutsättningar för en överenskommelse i livsmedelsbranschen om att sänka salt- och sockerhalten i livsmedel, samt att ta fram kunskapsunderlag om hur intaget av energitäta och näringsfattiga livsmedel kan minska. Uppdraget ska slutredovisas . Vidare har ICC tagit fram riktlinjer när det gäller ansvarsfull marknads-kommunikation för mat och dryck. Utskottet är inte berett att föreslå något initiativ från sida med anledning av motionsyrkandena. De bör därför avslås. Lagstiftning mot könsdiskriminerande reklam Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om åtgärder mot könsdiskriminerande reklam. Utskottet hänvisar bl.a. till pågående arbete. Jämför reservation 7 (V). I kommittémotion 2020/21:397 yrkande 9 föreslår m.fl. (V) ett tillkännagivande om att regeringen ska återkomma till med förslag till lagstiftning om förbud mot könsdiskriminerande reklam. Även i kommittémotion 2020/21:2696 yrkande 13 av m.fl. (MP) föreslås ett tillkännagivande om behovet av lagstiftning mot sexistisk reklam. Som tidigare redovisats i avsnittet Reklam riktad till barn inrättades Stiftelsen () av näringslivet 2009. Privatpersoner, företag och andra organisationer kan anmäla reklam till RO som prövar om reklamen strider mot (ICC:s) regler för reklam och marknadskommunikation. RO granskar även reklam på eget initiativ och ger information, utbildning och vägledning i marknadsetiska frågor. RO meddelar beslut i ärenden om praxis finns. När praxis saknas hänskjuter RO ärendet till () för prövning. RO:s beslut kan överklagas till , men RON:s beslut kan inte överklagas. I artikel 1 i för reklam och marknadskommunikation föreskrivs bl.a. att marknadskommunikation ska utformas med vederbörlig känsla för socialt och yrkesmässigt ansvar. Enligt artikel 2 i grundreglerna ska marknadskommunikation respektera mänsklig värdighet. Marknads-kommunikation får inte ge upphov till eller överse med någon form av diskriminering, inbegripet sådan som hänför sig till etnisk eller nationell härkomst, religion, kön, ålder, funktionsnedsättning eller sexuell läggning. Utredningen om könsdiskriminerande reklam En särskild utredare fick ett regeringsuppdrag att kartlägga utvecklingen och omfattningen av könsdiskriminerande reklam i och lämna förslag till hur lagstiftning mot sådan reklam skulle kunna utformas, samt redovisa för- och nackdelar med dessa förslag. Uppdraget omfattade även att beakta andra möjligheter att komma till rätta med könsdiskriminerande reklam, t.ex. genom näringslivets egna självreglerande organ. Utredaren överlämnade betänkandet Könsdiskriminerande reklam – kränkande utformning av kommersiella meddelanden (SOU 2008:5) till statsrådet och chefen för och jämställdhetsdepartementet. I betänkandet föreslogs en ny och fristående lag mot könsdiskriminerande reklam. Utredaren ansåg inte att en sådan lagstiftning är grundlagsstridig. Utredaren ansåg vidare bl.a. att /ska ansvara för frågor om könsdiskriminerande reklam, vilket bl.a. innefattar kartläggning av dess utveckling och omfattning, utformning av råd och spridning av information. Regeringen beslutade att lägga betänkandet till handlingarna. Kartläggning av förekomsten av könsstereotyp och sexistisk reklam I regleringsbrevet för gav regeringen i uppdrag att genomföra en kartläggning av förekomsten av könsstereotyp och sexistisk reklam. I uppdraget ingick en bedömning av om det finns behov av ytterligare åtgärder, i form av utvecklad självreglering och utbildningsinsatser, inom detta område. Vid behov borde det även göras en bedömning av vilka åtgärder av sådant slag som i så fall kan genomföras. Eftersom regeringsuppdraget att kartlägga förekomsten av könsstereotyp och sexistisk reklam avser ett område som ligger utanför verksamhetsområde anlitade , i enlighet med vad som överenskommits mellan och företrädare för , för att genomföra uppdraget. En delredovisning av uppdraget överlämnades . Delredovisningen tar upp nya tendenser när det gäller förekomsten av könsstereotyp och sexistisk reklam på grund av teknologisk och ekonomisk utveckling –2018. Slutredovisningen av uppdraget, som handlar om att kartlägga hur () verksamhet fungerar, överlämnades . De slutsatser och rekommendationer som presenteras i slutredovisningen ansvarar och kartläggningens författare för. Mot bakgrund av att det område som regeringens uppdrag rör faller utanför verksamhetsområde tar myndigheten inte ställning till de resultat som redovisas och inte heller till om de åtgärder som uppdragstagaren bedömer kan genomföras är adekvata. Vid en sammantagen bedömning med slutredovisningens resultat som grund anser de som utfört utredningen (utredningen) att självregleringen gällande, och förekomsten av, könsdiskriminerande reklam ej är tillfredsställande. Utredningen redovisar sammanfattningsvis bl.a. följande slutsatser och förslag. I den första delen av uppdraget identifieras nya tendenser som kan iakttas sedan RO bildades fram till . Exempel på sådana tendenser är sociala medieplattformar, marknadsföring via influerare, flöden av marknadsförings-uttryck på digitala plattformar och riktad marknadsföring baserad på persondata. I den andra delen av uppdraget kartläggs hur RO:s verksamhet fungerar. När det gäller RO:s verksamhet har utredningen företagit en kvantitativ analys av RO:s ärenden –2017 i syfte att beskriva vilka typer av ärenden RO behandlat samt hur de hanterar den definition av köns-diskriminerande reklam som de använder för att fria eller fälla beslut. För att närmare undersöka hur självregleringen av könsdiskriminerande marknadsföring ser ut har den kvantitativa kartläggningen kompletterats med en särskild granskning av RO:s ärenden –2017. Utredningen anför följande i denna del: Resultaten av den kvantitativa kartläggningen visar bl.a. att för de ärenden som avser könsdiskriminerande marknadsföring är internet det vanligaste medieslaget, klädesbranschen den vanligaste branschkategorin, kvinnor vanligast bland vilka som är avbildade och objektifierande reklam den Undersökningen visar vidare att anmälningsfrekvensen av könsdiskriminerande marknadsföring varierat Det har funnits toppar som bland annat gått att förklara med att särskilda kampanjer uppmärksammat att det går att anmäla Utredningen har också gjort en särskild kartläggning av medieslaget internet –2017. Kartläggningen i denna del syftar till att bedöma om de aktörer som blivit föremål för prövning följer RO:s ställningstaganden i det enskilda fallet, om marknadsaktörer påverkas i sin fortsatta verksamhet eller om det är vanligt med upprepade överträdelser. Utredningen anför följande: Totalt har 36 stycken annonsörer undersökts. Av dessa har 20 tagit bort annonsen, 15 har kvar annonsen och 17 har, vad utredningen bedömt, publicerat liknande marknadsföring efter det att en av deras annonser har Vidare har undersökts om annonsörer blivit anmälda till RO återkommande –2018. Resultaten visar att 35 annonsörer har blivit anmälda mer än en gång. Detta innebär att självregleringen av könsdiskriminerande marknadsföring inte kan anses helt tillfredställande heller i relation till de ärenden som RO faktiskt prövar eftersom besluten åtminstone inte har en fullständig efterlevnad. Som ett vidare led i att undersöka hur RO:s verksamhet fungerar har utredningen även utrett hur RO prövar enskilda ärenden. Utredningen rekommenderar vidare bl.a. att RO bör se över om anmälningsförfarandet kan förenklas och att RO medvetandegör att det går att anmäla könsdiskriminerande reklam. Utredningen anför därutöver bl.a. följande. Antalet anmälningar har haft toppar och dalar RO varit kan en viss tendens till minskning av antal Det föreligger emellertid inget direkt orsakssamband mellan antalet minskade anmälningar och hur väl självregleringssystemet I vår kartläggning av antalet ärenden som inkommit till RO kan noteras att frekvensen för anmälningarna varierar på grund av faktorer som inte står i direkt samband med annonsörers efterlevnad av regleringen. Brister i regleringen av könsdiskriminerande marknadsföring framgår emellertid redan av den kvantitativa kartläggningen. Denna påvisar hur könsdiskriminerande marknadsföring fortsätter att anmälas och fällas. Så länge det fortlöper förekommer könsdiskriminerande marknadsföring, och självregleringen kan därmed inte anses fungera helt tillfredsställande. Redovisningen bereds inom . Statsrådet anförde bl.a. följande som svar på en skriftlig fråga (fr. 2019/20:572) om sexistisk reklam och respekten för RO:s beslut: Det är viktigt att motverka sexistisk och könsstereotyp reklam. Regeringen gav () i uppdrag att genomföra en kartläggning av förekomsten av könsstereotyp och sexistisk reklam. I uppdraget ingick att bedöma om det finns behov av ytterligare åtgärder, i form av utvecklad självreglering och utbildningsinsatser, inom detta område, samt en bedömning av vilka åtgärder som i så fall kan genomföras. I DO:s rapport riktades inga rekommendationer till regeringen utan till (), som är näringslivets självregleringsorgan. RO prövar om anmäld reklam strider mot regler för reklam och marknadskommunikation. En förutsättning för ett system med självreglering, som alternativ till lagstiftning, är att företagen följer självregleringsorganens beslut. Regeringen kommer fortsatt följa frågan. Motionsyrkanden om könsdiskriminerande reklam har behandlats av civilutskottet . anförde utskottet i betänkandet 2016/17:CU12 när det gällde de då aktuella motionerna om könsdiskriminerande reklam att utskottet förväntade sig att regeringen återkommer med förslag om lagstiftning. Motionerna fick därmed anses delvis tillgodosedda och borde avslås. Motioner om åtgärder mot könsdiskriminerande reklam behandlades senast av utskottet i betänkande 2018/19:CU10 och i förenklad ordning i betänkande 2019/20:CU14. Utskottet föreslog att de då aktuella motionerna skulle avslås bl.a. med hänvisning till pågående arbete och följde utskottets förslag. Utskottet vill inledningsvis understryka att reklam som förmedlar en könsstereotyp bild inte är önskvärd i ett samhälle som strävar efter ökad jämställdhet och alla människors lika värde. Utskottet anser att branschen har ett stort ansvar för att motverka könsdiskriminerande reklam. Utskottet ser därför positivt på den branschfinansierade verksamhet. Förutom att granska reklam har också en viktig uppgift i att informera och utbilda branschen i marknadsföringsetiska frågor. När utskottet behandlade motioner om könsdiskriminerande reklam var utskottet inte berett att föreslå något initiativ med anledning av motionerna. Utskottet förväntade sig att regeringen återkommer med förslag om lagstiftning. Som redovisats ovan har haft ett regeringsuppdrag att genomföra en kartläggning av förekomsten av könstereotyp och sexistisk reklam. I uppdraget ingick att göra en bedömning av om det finns behov av ytterligare åtgärder, i form av utvecklad självreglering och utbildningsinsatser, inom detta område. anlitade för att genomföra uppdraget. En slutredovisning av uppdraget, som handlar om att kartlägga hur verksamhet fungerar, överlämnades . De slutsatser och rekommendationer som presenteras i slutredovisningen ansvarar och kartläggningens författare för. Vid en sammantagen bedömning med slutredovisningens resultat som grund anser de som utfört utredningen att självregleringen gällande, och förekomsten av, könsdiskriminerande reklam inte är tillfredsställande. Utredningen lämnar bl.a. ett antal rekommendationer när det gäller förändringar av verksamhet. Slutredovisningen av regeringsuppdraget bereds inom . Utskottet anser att resultatet av detta arbete nu bör avvaktas. Utskottet är därför inte berett att föreslå någon åtgärd med anledning av motionsyrkandena. Utskottet kommer dock att noga följa frågorna. Motionsyrkandena bör avslås. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bluffakturor. Utskottet hänvisar bl.a. till pågående informationsinsatser och beredning av utredningsbetänkande. Jämför reservation 8 (SD). Bluffakturor kan ta sig olika uttryck. Det finns rena bluffakturor där ett oseriöst företag genom att skicka fakturor, inbetalningsavier eller liknande meddelanden till näringsidkare och konsumenter försöker få betalt för en vara eller en tjänst som inte har beställts. Det förekommer också erbjudanden som utformas som fakturor. föregås fakturan av en telefonkontakt och det påstås att ett avtal har ingåtts, trots att så inte är fallet eller i varje fall inte på de villkor som görs gällande. I kommittémotion 2020/21:699 föreslår m.fl. (SD) tillkännagivanden om att upprätta en myndighetsadministrerad varningslista gällande bluffakturor (yrkande 1) och att ge företag utökat stöd för att bestrida felaktiga fakturor och begära rättelse från (yrkande 2). Även i kommittémotion 2020/21:1617 yrkande 28 av m.fl. (SD) föreslås ett tillkännagivande om att upprätta en myndighets-administrerad varningslista gällande bluffakturor. Att i marknadsföringsmaterialet inkludera en faktura eller liknande betalnings-handling som ger konsumenten intryck av att han eller hon redan har beställt den marknadsförda produkten när så inte är fallet är under alla omständigheter en otillbörlig affärsmetod enligt punkt 21 i bilaga I till direktivet om otillbörliga affärsmetoder (2005/29/EG). Även näringsidkare omfattas av de regler som räknas upp i bilagan. I 8 § andra stycket marknadsföringslagen (2008:486) föreskrivs att sådan vilseledande marknadsföring som anges i punkterna 1–23 i bilaga I till direktivet om otillbörliga affärsmetoder alltid är att anse som otillbörlig. Bilagan gäller enligt 4 § marknadsföringslagen som lag i . En näringsidkare som bryter mot bestämmelsen i punkt 21 kan bl.a. åläggas att betala en marknadsstörningsavgift och skadestånd (29 och 37 §§ marknadsföringslagen). I avtalslagen finns bestämmelser om slutande av avtal. Det är den som påstår att ett avtal har ingåtts som har att bevisa det. I avtalslagen finns också bestämmelser om avtals ogiltighet.