bet · H901JuU8 · 2021-11-11 00:00:00 — Regeringen bedömer inte att den risk för bristande enhetlighet som och har fört fram under remissförfarandet med anledning av förslaget ökar med anledning av detta. Den eventuella risken utgör inte heller i sig ett skäl för att avstå från att göra den föreslagna lagändringen. Däremot kan det enligt regeringen finnas anledning för att följa upp tillämpningen av kontaktförbudslagstiftningen och vid behov arbeta med ytterligare riktlinjer för tillämpningen av den. Straffet för överträdelse av kontaktförbud skärps Regeringen föreslår att straffskalan för överträdelse av kontaktförbud utan elektronisk övervakning skärps från böter eller fängelse i högst till fängelse i högst och att ansvarsfrihetsregeln för ringa fall tas bort och ersätts med att straffet i ringa fall ska vara böter. Regeringen anför att straffskalan för ett brott ska stå i proportion till brottets svårhet och återspegla hur allvarligt samhället ser på brottet. En överträdelse av ett kontaktförbud är typiskt sett mycket integritetskränkande för brottsoffret och straffvärdet för sådana överträdelser ligger på fängelsenivå. Det krävs starka skäl för att ett kontaktförbud över huvud taget ska meddelas och som utgångspunkt är den person som förbudet ska skydda i ett starkt behov av skydd. Böter bör därför tas bort ur straffskalan, vilket skulle innebära att brottet får en straffskala från fängelseminimum till fängelse i högst . Vidare ska ringa fall inte längre vara fria från ansvar utan straffas med böter. Det s.k. väsentlighetskravet tas bort för kontaktförbud avseende gemensam bostad och särskilt utvidgat kontaktförbud Skälen för att meddela kontaktförbud avseende en gemensam bostad respektive ett särskilt utvidgat kontaktförbud föreslås inte längre behöva väga väsentligt tyngre än det intrång eller men i övrigt som ett sådant förbud innebär för den mot vilken det avses gälla. När det gäller kontaktförbud för gemensam bostad är det nuvarande kravet att skälen för ett kontaktförbud ska väga väsentligt tyngre än skälen mot. Regeringen konstaterar att det nuvarande kravet innebär att det inte räcker med att skälen för beslutet väger tyngre än de typiskt sett mycket starka skälen mot utan att det krävs någonting ytterligare. Det framstår som ett alltför högt ställt krav mot bakgrund av behovet av att stärka skyddet för kvinnor och barn som riskerar att utsättas för brott. I fråga om särskilt utvidgat kontaktförbud gör regeringen samma bedömning. Interimistiskt förbud införs inte I propositionen redogör regeringen för att några remissinstanser har tagit upp frågan om möjligheten att besluta om ett interimistiskt kontaktförbud, dvs. ett tillfälligt kontaktförbud som gäller till dess ett ordinarie kontaktförbud meddelats. Regeringen konstaterar att frågor om kontaktförbud ska handläggas skyndsamt och att beslut om kontaktförbud avseende en gemensam bostad dessutom ska meddelas särskilt skyndsamt. Enligt de uppgifter utredningen fått kan ett kontaktförbud i många fall beslutas inom någon eller . Regeringen menar därför att det får antas vara svårt att åstadkomma en snabbare handläggning av ärenden om kontaktförbud än så även om en möjlighet till att besluta interimistiskt införs, eftersom det även vid interimistiska beslut finns vissa grundläggande förfaranderegler som måste upprätthållas. Regeringen finner därför att det inte finns skäl att införa en sådan möjlighet. Ett ytterligare utvidgat geografiskt område vid särskilt utvidgat kontaktförbud föreslås inte Den utredning som ligger till grund för propositionen har haft i uppdrag att analysera om det geografiska området vid särskilt utvidgat kontaktförbud bör utvidgas men har gjort bedömningen att övervägande skäl talar mot detta. När det gäller omfattningen av det område som kan komma i fråga anges i bestämmelsen att det inte får avse ett större område än vad som är nödvändigt. Av förarbetena till bestämmelsen framgår att detta innebär betydande begränsningar i den omfattning som förbudsområdet får ha och att det normalt torde vara tillräckligt att beslutet gäller för ett visst kvarter eller stadsdel, men att det i vissa fall, för att förbudet ska få avsedd effekt, kan vara nödvändigt att utsträcka det till ett större område än så (prop. 2002/03:70 s. 72). Regeringen konstaterar att lagtexten därmed inte kan anses hindra att också ett större område än t.ex. en stadsdel omfattas av ett särskilt utvidgat kontaktförbud i det fall det bedöms nödvändigt. Regeringen gör därför bedömningen att bestämmelsen om särskilt utvidgat kontaktförbud inte bör ändras i fråga om geografiskt område eller omfattning. Mot bakgrund av att utredningen inte har lämnat något förslag om en sådan ändring finns det inte heller beredningsunderlag för att ändra i bestämmelsen. Att det geografiska området för ett särskilt utvidgat kontaktförbud kan vara tillräckligt stort för att utgöra ett reellt skydd för den utsatta personen oavsett var i landet personen bor är emellertid viktigt för att förebygga och förhindra fortsatt brottslighet. Det måste därför finnas tillräckligt utrymme att beakta och tillgodose skyddsbehovet utifrån förutsättningarna i det enskilda fallet. Enligt regeringen finns det därför anledning att säkerställa att lagen medger ett reellt skydd inom de ramar som fri- och rättighetsskyddet medger. För att åstadkomma det bör tillämpningen av bestämmelsen om särskilt utvidgat kontaktförbud följas upp kontinuerligt, särskilt när det gäller hur det geografiska området och omfattningen bestäms i besluten. Regeringen avser att i regleringsbrevet ge ett återrapporteringskrav som tar sikte på tillämpningen av särskilt utvidgade kontaktförbud. Om utfallet av myndighetens redovisning ger anledning till det kan regeringen komma att initiera ytterligare förändringar i lagstiftningen. Lagändringarna föreslås träda i kraft . I propositionen redovisar regeringen behandlingen av fyra tillkännagivanden. I fråga om fridskränkning och grov kvinnofridskränkning har tillkännagett för regeringen att minimistraffet bör höjas till fängelse (bet. 2020/21:JuU24 punkt 2, rskr. 2020/21:344). I samband med riksdagsbehandlingen av propositionen Elektronisk övervakning av kontaktförbud (se prop. 2017/18:81) tillkännagav för regeringen det som utskottet anför om att ett utvidgat kontaktförbud med elektronisk övervakning ska kunna beslutas som en förstahandsåtgärd, dvs. inte endast om den som avses med beslutet har överträtt ett kontaktförbud (bet. 2017/18:JuU25 punkt 4, rskr. 2017/18:225). har även tillkännagett för regeringen det som utskottet anför om att straffen för överträdelser av kontaktförbud ska skärpas (se bet. 2018/19:JuU14 punkt 39, rskr. 2018/19:182). Av betänkandet framgår att utskottet föreslår att regeringen ska ta initiativ till att straffen för överträdelser av kontaktförbud utan elektronisk övervakning skärps (bet. 2018/19:JuU14 s. 60). har slutligen tillkännagett för regeringen det som utskottet anför om ökad användning av elektronisk övervakning av kontaktförbud (bet. 2020/21:JuU27 punkt 29, rskr. 2020/21:345). Av betänkandet framgår att utskottet anser att det är ytterst angeläget att regeringen skyndsamt och utan dröjsmål återkommer till med ett förslag om att ett utvidgat kontaktförbud ska kunna förenas med villkor om elektronisk övervakning – oavsett om den mot vilken förbudet avses gälla har överträtt ett tidigare meddelat kontaktförbud eller inte (bet. 2020/21:JuU27 s. 56). Genom de förslag som lämnas i propositionen anser regeringen att dessa tillkännagivanden är tillgodosedda. Tillkännagivandena är därmed slutbehandlade. Förtal som del av fridskränkningsbrott I kommittémotion 2021/22:410 av m.fl. (V) yrkande 1 begärs avslag på propositionen i den del som föreslår att förtal och grovt förtal ska ingå som ett led i grov fridskränkning och grov kvinnofridskränkning. Enligt motionärerna har det blivit allt vanligare att män som utövat våld mot kvinnor och barn använder sig av möjligheten att anmäla den kvinna som berättar om våldet för just förtal. Förslaget riskerar därför att bli kontraproduktivt och i förlängningen leda till ett minskat skydd för utsatta kvinnor och barn. I kommittémotion 2021/22:1038 av m.fl. (SD) yrkande 1 begärs en översyn av straffskalorna för allvarliga brott mot person. Motionärerna efterfrågar en utredning av straffskalorna för våldsbrott med utgångspunkten att grov kvinnofridskränkning och de underliggande brottens straffskalor bör höjas, tillsammans med en översyn av straffskalorna för andra allvarliga brott mot person. I partimotion 2021/22:4032 av m.fl. (M) yrkande 33 begärs ett tillkännagivande om skärpta straff för grov kvinnofridskränkning. I partimotion 2021/22:3666 av m.fl. (C) yrkande 46 begärs att minimistraffet för fridskränkningsbrotten höjs från nio till tolv månaders fängelse och att maxstraffet höjs från till fängelse. Ett likalydande yrkande framställs i kommittémotion 2021/22:3514 av m.fl. (C) yrkande 4. Även i kommittémotion 2021/22:1156 av m.fl. (C) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om att maximistraffet för fridskränkningsbrotten ska höjas från till fängelse. I kommittémotionerna 2021/22:4210 av m.fl. (KD) yrkande 36 och 2021/22:3973 av m.fl. (L) yrkande 7 vill motionärerna att minimistraffet för fridskränkningsbrotten höjs från fängelse till fängelse. I kommittémotion 2021/22:3785 av m.fl. (M) yrkande 11 och motion 2021/22:923 av m.fl. (M) yrkande 4 begärs att minimistraffet för olaga förföljelse ska vara minst sex månaders fängelse. I kommittémotion 2021/22:2561 av m.fl. (SD) yrkande 7 begärs att minimistraffet för överträdelse av kontaktförbud ska vara fängelse, inte böter. I yrkande 8 begärs att ringa brott mot kontaktförbud som huvudregel ska bestraffas med böter. I kommittémotionerna 2021/22:1150 av m.fl. (KD) yrkande 3 och 2021/22:4210 av m.fl. (KD) yrkande 37 begärs skärpta straff för överträdelse av kontaktförbud så att fysiska överträdelser alltid ska innebära fängelse och att annan överträdelse ska leda till fängelse i större utsträckning än . I kommittémotionerna 2021/22:1007 av m.fl. (L) yrkande 2 och 2021/22:3973 av m.fl. (L) yrkande 6 begärs att maximistraffet för överträdelse av alla typer av kontaktförbud ska vara fängelse. Brott som kan ingå som led i fridskränkningsbrotten I kommittémotionerna 2021/22:1007 av m.fl. (L) yrkande 3 och 2021/22:3973 av m.fl. (L) yrkande 8 vill motionärerna att alla brottsliga gärningar ska kunna läggas till grund för fridskränkningsbrott. Brott som kan ingå som led i olaga förföljelse m.m. I kommittémotionerna 2021/22:1007 av m.fl. (L) yrkandena 4 och 5 och 2021/22:3973 av m.fl. (L) yrkandena 9 och 10 vill motionärerna att bedrägeribrott ska ingå i brottskatalogen för olaga förföljelse och att olaga förföljelse av flera familjemedlemmar ska kunna bedömas som ett sammantaget brott. Elektronisk övervakning av kontaktförbud I partimotion 2021/22:4032 av m.fl. (M) yrkande 34 begärs att kontaktförbud ska kunna förenas med fotboja redan vid ett första beslut om kontaktförbud, efter en individuell riskbedömning. I partimotion 2021/22:3666 av m.fl. (C) yrkande 64 samt kommittémotionerna 2021/22:1156 av m.fl. (C) yrkande 2 och 2021/22:3514 av m.fl. (C) yrkande 23 begärs att elektronisk övervakning, s.k. fotboja, ska användas oftare vid beslut om kontaktförbud och vara obligatoriskt vid allvarligare brott i nära relationer. Liknande yrkanden framställs i kommittémotionerna 2021/22:1150 av m.fl. (KD) yrkande 4 och 2021/22:4210 av m.fl. (KD) yrkande 38. Utökat geografiskt område för kontaktförbud I partimotion 2021/22:2599 av Nooshi Dadgostar m.fl. (V) yrkande 5 och kommittémotion 2021/22:410 av m.fl. (V) yrkande 3 vill motionärerna se en översyn av bestämmelserna om särskilt utvidgat kontaktförbud med inriktningen att det ska vara möjligt att redan vid första beslutet om ett utvidgat kontaktförbud förbjuda en person att vistas inom ett större område, t.ex. en kommun, en del av en kommun eller en stadsdel i en större stad. I kommittémotion 2021/22:1156 av m.fl. (C) yrkande 4 efterfrågas en utredning som ser över begränsningen till geografiskt område eller omfattning när det gäller särskilt utvidgat kontaktförbud. I kommittémotion 2021/22:1150 av m.fl. (KD) yrkande 2 begärs att utvidgat kontaktförbud ska användas oftare och att kontaktförbudszonen ska kunna utökas till ett större område – en kommun eller flera kommuner i särskilda fall. En begäran om utökat geografiskt område för kontaktförbud framställs även i kommittémotionerna 2021/22:1007 av m.fl. (L) yrkande 1 och 2021/22:3973 av m.fl. (L) yrkande 5. Översyn av lagen om kontaktförbud och dess tillämpning I kommittémotion 2021/22:3785 av m.fl. (M) yrkandena 9 och 10 begärs en fullständig översyn av lagen om kontaktförbud för att fler kontaktförbud ska kunna beviljas. För att åstadkomma detta bör det övervägas om en presumtion för att bevilja kontaktförbud under vissa omständigheter ska införas. Även i kommittémotion 2021/22:1038 av m.fl. (SD) yrkande 2 begärs att kraven för beviljande av kontaktförbud ska ses över med utgångspunkten att dessa krav ska sänkas. I yrkande 3 begärs att regeringen ska tillse att lagstiftningen om kontaktförbud tillämpas lika i hela landet. De två sistnämnda yrkandena framställs även i kommittémotion 2021/22:2561 av m.fl. (SD) yrkande 6. I partimotion 2021/22:3666 av m.fl. (C) yrkande 67 samt kommittémotionerna 2021/22:1156 av m.fl. (C) yrkande 3 och 2021/22:3514 av m.fl. (C) yrkande 26 vill motionärerna att en utredning ska överväga om kontaktförbud alltid ska följa på en fällande dom för brott i nära relation. I partimotion 2021/22:2599 av Nooshi Dadgostar m.fl. (V) yrkande 4 och kommittémotion 2021/22:410 av m.fl. (V) yrkande 2 vill motionärerna att regeringen ska genomföra en översyn av tillämpningen av lagen om kontaktförbud i ärenden om utsatta kvinnor och barn och vid behov återkomma med förslag till åtgärder. Översynen bör bl.a. avse en genomgång av hur bestämmelserna om kontaktförbud tillämpas i praktiken och hur barn kan skyddas bättre. Även frågan om ett interimistiskt kontaktförbud bör ses över. Utöver vad som redogjorts för ovan under rubriken av tillkännagivanden har behandlat motioner som liknar de som behandlas i detta ärende enligt vad som framgår nedan. Utskottet har tidigare behandlat motionsyrkanden om skärpta straff för våldsbrott, bl.a. i motionsbetänkandet Straffrättsliga frågor (bet. 2019/20:JuU26 s. 16 f.). Utskottet avstyrkte yrkandet med hänvisning till genomförda och aviserade straffskärpningar. följde utskottets förslag (rskr. 2019/20:258). I fråga om skärpt straff för överträdelse av kontaktförbud hanterade utskottet motioner med denna typ av yrkanden vid behandlingen av propositionen Elektronisk övervakning av kontaktförbud (prop. 2017/18:81, bet. 2017/18:JuU25). Utskottet ansåg att lagförslaget om skärpt straff för överträdelser av kontaktförbud med elektronisk övervakning var väl avvägt och avstyrkte motionsyrkanden om ytterligare skärpta straff. I samma betänkande behandlades motionsyrkanden om att öka användningen av kontaktförbud. Utskottet avstyrkte motionerna, vilket ställde sig bakom (rskr. 2017/18:255). Utskottet har därefter avstyrkt liknande motioner, i betänkande 2020/21:JuU27 s. 50 f., vilket ställde sig bakom (rskr. 2020/21:345). Brott som kan ingå som led i fridskränkningsbrotten hanterade utskottet en motion om att alla typer av brott ska kunna läggas till grund för att döma för grov fridskränkning eller grov kvinnofridskränkning. Utskottet fann inte skäl att se över bestämmelsen på det sätt som efterfrågades och motionen avstyrktes. följde utskottets förslag (bet. 2020/21:JuU24 s. 22 f., rskr. 2020/21:344). Brott som kan ingå som led i olaga förföljelse m.m. Utskottet har tidigare behandlat yrkanden om att bestämmelsen om olaga förföljelse ska utökas med fler brott som begås på internet, t.ex. förtal och förolämpning, samt bedrägeribrott. Detsamma gäller yrkanden om att olaga förföljelse av flera familjemedlemmar ska ses som ett brott. Utskottet anförde bl.a. följande (bet. 2018/19:JuU11 s. 29 f). Brottet olaga förföljelse omfattar numera gärningar som utgör olovlig identitetsanvändning. Med olovlig identitetsanvändning menas att någon använder en annan persons identitetsuppgifter, på internet eller annars, utan att personen lämnat sitt samtycke. Motionsyrkandet om att straffbestämmelsen ska utökas med fler brott som begåtts på internet får därmed anses vara åtminstone delvis tillgodosett. Det har enligt utskottet inte framkommit något som ger anledning för att ta något initiativ till att utöka straffbestämmelsen om olaga förföljelse med fler brott som utförs på internet. När det gäller frågan om huruvida en persons förföljelse av olika medlemmar i en familj ska kunna bedömas samlat är utskottet inte berett att ställa sig bakom ett sådant förslag. Utskottet avstyrkte motionen, vilket ställde sig bakom (rskr. 2018/19:181). Elektronisk övervakning av kontaktförbud Vid behandlingen av motioner om kontaktförbud från den allmänna motionstiden /19 behandlades motioner om ökad användning av elektronisk övervakning vid kontaktförbud. Utskottet framhöll att det är svårt att göra elektronisk övervakning möjlig vid ordinära kontaktförbud eftersom det vid denna form av kontaktförbud inte bestäms något geografiskt område, och avstyrkte motionerna. följde utskottets förslag (bet. 2018/19:JuU14 s. 56 f., rskr. 2018/19:182). Utökat geografiskt område för kontaktförbud Utskottet har tidigare behandlat motioner om utvidgning av området för ett kontaktförbud, (bet. 2018/19:JuU14 s. 56 f.). Utskottet vidhöll sin tidigare inställning att bestämmelserna om vilket område ett kontaktförbud får omfatta är väl avvägda och avstyrkte motionen. följde utskottet (rskr. 2018/19:182). I motionsbetänkandet Våldsbrott och brottsoffer behandlades motioner om att förenkla utfärdandet av kontaktförbud och automatiskt kontaktförbud vid brott i nära relationer. Utskottet var inte berett att ställa sig bakom motionerna, som därmed avstyrktes. följde utskottets förslag (bet. 2020/21:JuU27 s. 50 f., rskr. 2020/21:345). I motsvarande betänkande behandlades motioner om att tillsätta en utredning av vad som ligger bakom de stora skillnaderna i hanteringen av kontaktförbud i landet och att regeringen bör återkomma med förslag om hur dessa skillnader kan jämnas ut. Utskott, som noterat att det förekom skillnader när det gäller hur stor andel kontaktförbud som beviljas vid olika åklagarkammare ansåg att var bäst skickad att bevaka detta och vid behov vidta åtgärder. Utskottet konstaterade också att myndigheten hade tagit fram en promemoria om enhetliga handläggningsrutiner för kontaktförbud. Motionen avstyrktes och följde utskottets förslag (2018/19:JuU14 s. 56 f., rskr. 2018/19:182). Utskottet delar regeringens bedömning att det finns ett behov av att ytterligare förstärka skyddet mot våld och andra kränkningar i nära relationer. Utskottet välkomnar därför såväl de föreslagna straffskärpningarna som syftar till att bättre återspegla brottslighetens allvar som de ytterligare åtgärder som föreslås för att förebygga och bekämpa våld och andra kränkningar i nära relationer samt skydda dem som utsätts. När det gäller straffen för fridskränkningsbrott har utskottet, som framgår ovan, också uttryckligen efterfrågat en sådan skärpning av minimistraffet som föreslås. Vidare delar utskottet regeringens bedömning om att förtalsbrott ska omfattas av fridskränkningsbrotten och olaga förföljelse. Det rör sig om gärningar som typiskt sett kan ingå i en kränkning och utgöra ett direkt angrepp på den personliga integriteten. Den ökade användningen av internet och sociala medier har också ökat risken för att sådana gärningar används för att systematiskt trakassera eller kränka en närstående eller tidigare närstående person. Utskottet delar inte den uppfattning som motionärerna för fram om att ett införande av förtal i fridskränkningsbrotten skulle påverka möjligheten för kvinnor att berätta om våldserfarenheter. I vilken utsträckning tillämpningen av förtalsbestämmelsen i sig riskerar att ha en sådan effekt, vilket synes vara vad motionärerna hävdar, är en fråga som enligt utskottet inte påverkas av om förtal omfattas av fridskränkningsbrotten eller inte. Som framgår av redovisningen ovan har riktat flera tillkännagivanden till regeringen om kontaktförbud, med den gemensamma innebörden att bestämmelserna om denna typ av förbud måste ses över för att ge ett bättre skydd åt dem som förbudet ska skydda. Utskottet ser därför positivt på att regeringen nu har överlämnat förslag i enlighet med tillkännagivandena. Enligt utskottet är regeringens lagförslag ändamålsenligt utformat och bör antas. Sammantaget tillstyrker således utskottet propositionen och avstyrker motion 2021/22:410 (V) yrkande 1. Regeringens redovisning av behandlingen av tillkännagivanden Utskottet har inget att erinra mot regeringens redovisning av tillkännagivandena. När det gäller en allmän översyn av straffskalorna för våldsbrott kvarstår utskottets inställning att det med hänsyn till genomförda straffskärpningar samt pågående och aviserade utredningar på området inte nu finns anledning för att ställa sig bakom ett sådant initiativ. Motion 2021/22:1038 (SD) yrkande 1 avstyrks. Vad gäller skärpta straff för fridskränkningsbrott välkomnar utskottet att minimistraffet för dessa brott höjs. För att ytterligare inskärpa allvaret i denna typ av brottslighet, som ofta begås av män mot kvinnor i deras hem, ibland med dödlig utgång, anser utskottet att även maximistraffet för brotten bör höjas. Det skulle innebära att även de allvarligaste gärningarna av grov kvinnofridsfridskränkning skulle kunna bedömas som denna typ av brott, i stället för exempelvis synnerligen grov misshandel. En sådan förändring skulle göra det tydligare att våld i nära relation har ett lika högt straffvärde som annan allvarlig våldsbrottslighet och även ge mer tillförlitlig brottsstatistik. Utskottet anser därför att regeringen bör återkomma med ett förslag om höjt straffmaximum för fridskränkningsbrotten med inriktningen att det ska vara detsamma som för synnerligen grov misshandel, dvs. Därmed tillstyrks motionerna 2021/22:1156 (C) yrkande 1, 2021/22:3514 (C) yrkande 4, 2021/22:3666 (C) yrkande 46 och 2021/22:4032 (M) yrkande 33. Vad gäller motionerna 2021/22:3973 (L) yrkande 7 och 2021/22:4210 (KD) yrkande 36 om att skärpa minimistraffet för fridskränkningsbrott i enlighet med lagförslaget får dessa nu anses tillgodosedda och de avstyrks därför. Utskottet anser att den nuvarande straffskalan för olaga förföljelse ger utrymme för en nyanserad straffvärdebedömning och finner inte skäl att ställa sig bakom motionsyrkanden om att höja minimistraffet för brottet. Motionerna 2021/22:923 (M) yrkande 4 och 2021/22:3785 (M) yrkande 11 avstyrks. I motion 2021/22:2561 (SD) yrkandena 7 och 8 begärs att minimistraffet för överträdelse av kontaktförbud ska vara fängelse och att ringa brott mot kontaktförbud som huvudregel ska bestraffas med böter. Detta är i enlighet med lagförslaget och motionsyrkandena får därmed anses tillgodosedda. Motionerna avstyrks därmed. Vad i övrigt gäller skärpta straff för överträdelser av kontaktförbud konstaterar utskottet att regeringens lagförslag torde innebära att fler kontaktförbud än kommer att förenas med elektronisk övervakning och därmed omfattas av den strängare straffskalan för överträdelse av kontaktförbud. Utskottet är bl.a. mot denna bakgrund inte berett att ställa sig bakom motionsyrkanden om ytterligare straffskärpningar. Motionerna 2021/22:1007 (L) yrkande 2 och 2021/22:3973 (L) yrkande 6 avstyrks därmed. Även motionerna 2021/22:1150 (KD) yrkande 3 och 2021/22:4210 (KD) yrkande 37 avstyrks. Brott som kan ingå som led i fridskränkningsbrotten Som framgår ovan har frågan om vilka brott som ska ingå som led i fridskränkningsbrotten utretts . Utskottet anser att de bedömningar som då har gjorts, senast i den nu behandlade propositionen, får anses väl avvägda.