bet · H801MJU19 · 2021-05-20 00:00:00 — När det gäller marint skräp föreslår beredningen – att regeringen ger HaV i uppdrag att utreda, och vid behov föreslå, ett etappmål till miljömålssystemet om marint skräp – att HaV:s instruktion kompletteras med ett ansvar för frågor som rör marint skräp – att ska rapportera till HaV när de i sin tillsyns- och övervakningsverksamhet upptäcker avfall, marint skräp eller annan negativ påverkan i havsmiljön som inte är försumbar. Miljömålsberedningen föreslår även att ändringen förs in i instruktion. Kartläggning av behovet av sanering beslutade att anvisa till anslaget 1:4 Sanering och återställning av förorenade områden som ett led i en tvåårig satsning för stärkt saneringsarbete (prop. 2020/21:1 utg.omr. 20, bet. 2020/21:MJU1, rskr. 2020/21:143). Anslaget får bl.a. användas till utgifter för att inventera, undersöka och åtgärda föroreningsområden som behöver saneras samt för att ta fram prioriteringsunderlag. av anslaget disponeras av . Enligt myndighetens regleringsbrev får anslagsposten användas bl.a. för att finansiera inventeringar, undersökningar och juridiska bedömningar eller andra utredningar som krävs som underlag för att genomföra åtgärder, för kunskapsuppbyggnad och kunskapsöverföring samt för framtagande av underlag för prioriteringar av framtida sanerings- och återställningsinsatser i landet. Enligt bidrar myndighetens del av anslaget 1:4 Sanering och återställning av förorenade områden till att kommuner och länsstyrelser kan åtgärda områden där det inte längre finns någon ansvarig för att sanera marken. För att anslaget ska göra största möjliga nytta prioriterar de områden som utgör störst risk så att dessa blir åtgärdade först. Länsstyrelserna har med hjälp av genomfört en stor inventering för att identifiera markområden som eventuellt kan vara förorenade. Tack vare inventeringen finns det god kunskap om vilka de farligaste områdena är. Inventeringen omfattar ca 84 000 misstänkt förorenade områden, men alla dessa områden kommer inte att bli aktuella att åtgärda. En grundligare undersökning av ett område kan enligt visa att verksamheten som funnits där inte har lämnat föroreningar eller att det finns en ansvarig part som är skyldig att betala för saneringen. 26 000 av områdena är riskklassade, varav ca 1 100 i riskklass 1 (störst risk) och drygt 7 900 i riskklass 2 (näst störst risk). I praktiken är det än så länge endast områden i riskklass 1 och 2 som är aktuella för saneringsanslag, eftersom de värst förorenade områdena ska åtgärdas först. Genom anslaget har 128 av de värst förorenade områdena blivit åtgärdade så att de inte längre utgör någon risk för hälsa eller miljö. Övergivna fiskeredskap och annat marint skräp, marint skräp längs samt städning av stränder och havsmiljöer Marint skräp i form av t.ex. övergivna fiskeredskap och plast utgör ett hot mot de ekosystemen. Som framgår av redovisningen ovan har det redan genomförts eller påbörjats ett stort antal åtgärder och projekt för att förebygga och hantera problemen med övergivna fiskeredskap och annat marint skräp. Utskottet välkomnar dessa arbeten och kan med glädje konstatera att det är möjligt att finansiera fortsatta insatser såväl med nationella medel som genom EHFF. Utskottet konstaterar vidare att Miljömålsberedningen har presenterat flera förslag om marint skräp i sitt senaste delbetänkande. Betänkandet är nu under beredning i . Utskottet följer noga det fortsatta arbetet med dessa viktiga frågor. Därmed anser utskottet att motionerna 2020/21:1688 (M) yrkande 3, 2020/21:2986 (M) och 2020/21:3257 (L) yrkandena 21–23 kan lämnas utan bifall. När det gäller frågan om statligt bidrag till ideella organisationer som utför strandstädning avser utskottet inte att ta initiativ till någon förändring av befintligt regelverk på detta område. Därmed föreslår utskottet att motion 2020/21:2588 (M) avslås. Kartläggning av behovet av sanering Utskottet har framhållit att arbetet med att sanera och återställa förorenade områden är angeläget. För att kunna genomföra sådana åtgärder är det en grundläggande förutsättning att dessa områden först kan identifieras. Utskottet välkomnar därför den omfattande inventering som länsstyrelserna har gjort med hjälp av . Inventeringen har gett ett förbättrat kunskapsunderlag för bedömningen av var de förorenade områdena finns och vilka av dessa som bör prioriteras för saneringsåtgärder. Utskottet kan också konstatera att har avsatt som ett led i en tvåårig satsning på förstärkt saneringsarbete. Budgetsatsningen, som i huvudsak disponeras av , får bl.a. användas till utgifter för att inventera, undersöka och åtgärda föroreningsområden samt för att ta fram prioriteringsunderlag. Mot denna bakgrund anser utskottet att det som efterfrågas i motionen är tillgodosett, och utskottet föreslår därför att motion 2020/21:2918 (C) yrkande 23 avslås. Övriga frågor om cirkulär ekonomi Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om effekter av skatter och styrmedel samt om ekonomisk säkerhet för deponier. Jämför reservation 34 (M). Effekter av skatter och styrmedel I kommittémotion 2020/21:3351 av m.fl. (M) yrkande 2 anför motionärerna att ska ges i uppdrag att klarlägga effekterna av införda miljöskatter, t.ex. plastpåseskatten, skatten på avfallsförbränning och skatten på kemikalier, och andra styrmedel. Ekonomisk säkerhet för deponier Enligt motion 2020/21:1029 av (C) bör det utredas om företag som bedriver deponiverksamhet bör ställa ekonomiska garantier till den kommun där deponin ligger. Motionärerna menar att det behöver säkerställas att det finns ekonomiska medel för att fortsätta driva verksamheten eller att bekosta en slutstädning av platsen om företaget upphör. Effekter av skatter och styrmedel I regleringsbrevet fick i uppdrag av regeringen att utvärdera effekterna av skatten på avfallsförbränning. Utvärderingen ska ta hänsyn till EU-lagstiftning på området och även beakta fjärrvärmens konkurrenskraft och en pålitlig el- och värmeförsörjning. Skattens effekter på materialåtervinningen bör analyseras och hur eventuella negativa effekter för materialåtervinningsindustrin kan undvikas. Utvärderingen bör även omfatta skattens effekter på utsläppen av växthusgaser, effekter för avfallsflöden, effekter för import och export av avfall samt effekter på omställningen till en cirkulär ekonomi och dess effekter för att nå klimatmålen. Vidare ska utvärderingen omfatta hur investeringar i produktionskapacitet i avfallsförbränningssektorn påverkas, fjärrvärmens och företagens konkurrensförutsättningar samt påverkan på el- och värmeförsörjningen, särskilt effektsituationen. En utvärdering behöver också analysera konsekvenser för fjärrvärmekunderna. Uppdraget ska redovisas till regeringen () . Enligt uppgift från () är vanligtvis inte den myndighet som analyserar skatter, utan det bör göra eftersom kompetensen att göra denna typ av analyser finns där. genomför en årlig uppföljning av förbrukningen av plastbärkassar eftersom dessa uppgifter ska rapporteras till EU, men den uppföljningen syftar inte i första hand till att utvärdera skattens effekter. Andra styrmedel än skatter kan analysera. Ekonomisk säkerhet för deponier Med deponi avses enligt 15 kap. 5 a § en upplagsplats för avfall som finns på eller i jorden. Som deponi räknas inte en plats där avfall lastas om för att förbereda det för vidare transport till en annan plats där det ska behandlas lagras innan det återvinns, om lagringen sker än eller lagras innan det bortskaffas, om lagringen sker än . Enligt 15 kap. 34 § får tillstånd till en verksamhet som omfattar deponering av avfall endast meddelas om verksamhetsutövaren, för fullgörandet av de skyldigheter som gäller för deponeringsverksamheten, ställer säkerhet enligt 16 kap. 3 § samma balk eller vidtar någon annan lämplig åtgärd för sådant säkerställande. Enligt 15 kap. 35 § ska verksamhetsutövaren ta betalt för samtliga kostnader som rör avfallsdeponin. I kostnadsberäkningen ska alla kostnader för att inrätta och driva deponin samt, så långt det är möjligt, alla kostnader som är nödvändiga för att fullgöra de skyldigheter som gäller för deponeringsverksamheten ingå. Av 16 kap. 3 § framgår att tillstånd, godkännande eller dispens för sin giltighet får göras beroende av att den som avser att bedriva verksamheten ställer säkerhet för kostnaderna för det avhjälpande av en miljöskada och de andra återställningsåtgärder som verksamheten kan föranleda. Av bestämmelsen framgår att en säkerhet ska godtas om den visas vara betryggande för sitt ändamål. Säkerheten kan ställas efter hand enligt en plan som vid varje tid tillgodoser det aktuella behovet av säkerhet. Vidare framgår att säkerheten ska prövas av tillståndsmyndigheten. Effekter av skatter och styrmedel Utskottet konstaterar att har fått i uppdrag av regeringen att utvärdera effekterna av skatten på avfallsförbränning. Utskottet ser fram emot resultatet av detta arbete och finner inte skäl att ta initiativ till ytterligare myndighetsuppdrag om utvärdering av andra skatter eller styrmedel. Därmed föreslår utskottet att motion 2020/21:3351 (M) yrkande 2 avslås. Ekonomisk säkerhet för deponier Som framgår av redovisningen ovan är det ett krav för att få tillstånd att driva en deponiverksamhet att verksamhetsutövaren ställer betryggande ekonomisk säkerhet för avhjälpande av en miljöskada och andra återställningsåtgärder som verksamheten kan leda till. Det som efterfrågas är således redan tillgodosett i lagstiftningen och utskottet avstyrker därför motion 2020/21:1029 (C). Motioner som bereds förenklat Utskottets förslag i korthet avslår ett antal motionsyrkanden (från M, SD, C, KD och MP) om cirkulär ekonomi som rör frågor som har behandlats tidigare . Jämför särskilt yttrande 2 (M), 3 (SD), 4 (C) och 5 (KD). De motionsförslag som tas upp i bilaga 2 rör samma eller i huvudsak samma frågor som utskottet har behandlat i betänkandena /19:MJU2 Utgiftsområde 23 Areella näringar, landsbygd och livsmedel, 2018/19:MJU5 Cirkulär ekonomi, 2018/19:MJU18 Miljömålen – med sikte , 2019/20:MJU2 Utgiftsområde 23 Areella näringar, landsbygd och livsmedel, 2019/20:MJU12 Övergripande miljöfrågor, 2019/20:MJU13 Cirkulär ekonomi och 2019/20:MJU20 Genomförande av EU-direktiv på avfallsområdet. har beslutat i enlighet med utskottets förslag. Utskottet ser inte någon anledning att nu på nytt pröva de motionsyrkanden som tas upp i bilaga 2 och avstyrker därför motionsförslagen. Åtgärder i , inom EU och på ett globalt plan, punkt 1 (M, KD) av (M), (M), (M) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3351 av m.fl. (M) yrkandena 4 och 9 samt 2020/21:2709 av m.fl. (MP) yrkandena 3 och 16, 2020/21:2729 av m.fl. (MP) yrkande 29 och 2020/21:2918 av m.fl. (C) yrkandena 2 och 3. är på många sätt ett föredöme för övriga , där avfallshierarkin ofta åsidosätts och avfall i huvudsak läggs på deponi. Därför bör verka för att det fortsatta arbetet med åtgärdspaket för en cirkulär ekonomi bidrar till att minska avfallsmängderna och deponierna i hela EU. Nationella mål och riktlinjer får inte vara för stelbenta utan måste kunna anpassas till medlemsländernas olika förutsättningar. Resurssnålhet och energieffektivitet, men också avgiftning av kretslopp, bör stå i fokus. Det är enligt vår mening viktigt att de nationella handlingsplaner som regeringen har för avsikt att införa harmonierar med och kompletterar handlingsplan för cirkulär ekonomi på ett sådant sätt att arbetet blir systematiskt och fokuserat. Åtgärder i , inom EU och på ett globalt plan, punkt 1 (C) av (C) och (C). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:2918 av m.fl. (C) yrkandena 2 och 3 samt 2020/21:2709 av m.fl. (MP) yrkandena 3 och 16, 2020/21:2729 av m.fl. (MP) yrkande 29 och 2020/21:3351 av m.fl. (M) yrkandena 4 och 9. Det är viktigt att EU:s gröna giv och handlingsplan för cirkulär ekonomi genomförs väl och sätter ambitiösa mål. EU är en unik form av internationell samverkan och det är av stor vikt att unionen är en stark och drivande kraft som har mod och kapacitet att höja sina ambitioner och vässa sina mål i takt med att utvecklingen och de tekniska förutsättningarna går framåt. EU har inte råd att dra ned på takten i sitt arbete för en grön och hållbar omställning, och vi ser det som en självklarhet att tar en aktiv roll i detta arbete. Som ett av världens mest innovativa länder har goda möjligheter att ta en ledarroll i denna omställning. Vår miljöteknik utgör en stark exportvara, vår konkurrenskraft är god, medvetenheten om hållbarhetsutmaningarna är hög bland allmänheten och våra företag är motiverade att driva på utvecklingen. Med en stor bioekonomisk potential i den svenska skogen och en basindustri som redan har börjat ställa om talar mycket för att kan leda genom innovation och goda exempel. För oss är det naturligt att driva en miljöpolitik som värnar naturen och kretsloppen som vi kan öka tillväxten och välståndet. Samarbete och dialog mellan det offentliga och näringslivet, punkt 2 (M) av (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3351 av m.fl. (M) yrkande 5 och 2020/21:2729 av m.fl. (MP) yrkande 11. Näringslivet är generellt mycket positivt till frågor som rör cirkulär ekonomi och ser det som en affärsmöjlighet. Näringslivet hindras dock av märkliga regleringar och otydliga tolkningar, och vi anser därför att dialogen mellan det offentliga och näringslivet måste förbättras. Forskning, innovation och digitalisering, punkt 3 (M) av (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3351 av m.fl. (M) yrkandena 7 och 8 samt 2020/21:2729 av m.fl. (MP) yrkande 8 och 2020/21:2918 av m.fl. (C) yrkande 43. Vi vill se ökade satsningar på forskning och innovation om nya affärsmodeller, resurseffektivitet, test- och demonstrationsanläggningar, standardisering m.m. Vi bedömer också att digitalisering kommer att få stor betydelse för att utveckla den cirkulära ekonomin. Certifierade råvaror med spårbarhet, kommunikativa produkter och delningsekonomi är alla exempel på nya verktyg som kan bidra till detta. Forskning, innovation och digitalisering, punkt 3 (C) av (C) och (C). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:2918 av m.fl. (C) yrkande 43 och 2020/21:2729 av m.fl. (MP) yrkande 8 och 2020/21:3351 av m.fl. (M) yrkandena 7 och 8. I ett cirkulärt samhälle bör det finnas få mellansteg i en produkts livscykel där resursläckage kan förekomma. Vi vill därför se att återvinningsanläggningar utrustas med den senaste tekniken för att kunna utgöra en direktlänk mellan slutanvändare och nya producenter. Avancerad robotteknik och automatisering erbjuder nya och lovande lösningar på ett område där utvecklingen går fort framåt. Dessa lösningar kan också bli en modern del av miljöteknikexporten. Att investera i storskaliga återvinningsanläggningar kan vara kostsamt, men i har vi redan en god infrastruktur på plats vilket ger oss ett försprång internationellt sett. Definitionen av avfall och avfall som resurs, punkt 4 (M, KD) av (M), (M), (M) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3351 av m.fl. (M) yrkandena 14 i denna del, 23 och 24 samt 2020/21:697 av (KD), 2020/21:732 av m.fl. (SD) yrkande 8, 2020/21:2729 av m.fl. (MP) yrkande 20 och 2020/21:2918 av m.fl. (C) yrkandena 40, 41, 45.1 och 46. Vi välkomnar att skrivningar om när avfall upphör att vara avfall har förts in i i syfte att underlätta processer där återvunnet avfall ersätter jungfruliga material i olika produktionsprocesser och på så sätt förbättrar cirkulära flöden i samhället. Men för att ytterligare förenkla för företagen som vill återvinna avfall behöver den nya lagstiftningen kompletteras med en uppdaterad vägledning från för när avfall upphör att vara avfall. Den vägledning som finns bidrar inte med nödvändig tydlighet för företagen. är det företaget som är skyldigt att visa att avfallet har upphört att vara avfall, men ingen myndighet har ansvaret för att meddela om processen för att se till att avfall upphör att vara avfall är tillräcklig för att leva upp till kraven i lagen. Det ansvaret vilar i stället på tillståndsmyndigheter, vilka riskerar att göra olika bedömningar i olika delar av landet. Detta skapar en osäkerhet och försvårar för företagen som antingen vill återvinna avfall eller köpa material som tidigare klassats som avfall. Detta saktar i sin tur ned omställningen till en cirkulär ekonomi. Vi vill därför att ska ges i uppdrag att ta fram en mer detaljerad vägledning om när avfall upphör att vara avfall för att skapa en större tydlighet och förutsägbarhet för företag som vill bidra till omställningen till en cirkulär ekonomi. Vi anser också att ska ges ett nytt uppdrag att hjälpa företagen med att snabbt avgöra avfallets status samt vid behov utarbeta s.k. end of waste-kriterier för avfallet i fråga. Glädjande nog läggs numera inga däck på deponi, men andelen återvunna däck som exporteras för förbränning i cementindustrin i och har ökat. Detta är en illavarslande utveckling som måste följas noggrant då den bryter mot ambitionen om ökad materialåtervinning som en del av ett resurseffektivt samhälle. har i uppdrag att arbeta med end of waste-kriterier, men det gäller inte däck. Flera andra EU-länder har utarbetat sådana kriterier och bör få i uppdrag att utarbeta sådana kriterier för uttjänta däck. Definitionen av avfall och avfall som resurs, punkt 4 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:732 av m.fl. (SD) yrkande 8 och 2020/21:697 av (KD), 2020/21:2729 av m.fl. (MP) yrkande 20, 2020/21:2918 av m.fl. (C) yrkandena 40, 41, 45.1 och 46 samt 2020/21:3351 av m.fl. (M) yrkandena 14 i denna del, 23 och 24. utnyttjar inte den cirkulära ekonomins fulla potential. Befintliga regler och byråkrati innebär ibland att företag som vill skapa nya värden av uttjänta artiklar hindras i det arbetet. Ett exempel på detta återfinns inom däckbranschen och hur frågan om återvinning av uttjänta däck hanteras i . förbränns ett ökande antal däck i jämfört och ligger efter många andra länder när det kommer till arbetet med återanvändning av materialet i däck. Däck klassas som avfall, vilket gör materialåteranvändningen komplicerad. Det bör därför utredas närmare huruvida däck framöver i stället kan betraktas som råvara. Här bör särskilt de danska regelverken, som innebär att det är tillåtet att produktifiera granulat från uttjänta däck, studeras. På så vis skulle vi kunna få tillgång till nya resursslag i landet som kan bidra till att skapa nya produkter och fler arbetstillfällen. ligger efter många andra länder när det gäller arbetet med återanvändning av materialet i däck, och ökar också exporten från av förbrukade däck till andra länder. Definitionen av avfall och avfall som resurs, punkt 4 (C) av (C) och (C). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:2918 av m.fl. (C) yrkandena 40 och 45.1 samt 2020/21:697 av (KD), 2020/21:732 av m.fl. (SD) yrkande 8, 2020/21:2729 av m.fl. (MP) yrkande 20, 2020/21:2918 av m.fl. (C) yrkandena 41 och 46 samt 2020/21:3351 av m.fl. (M) yrkandena 14 i denna del, 23 och 24. Den genomförda revideringen av EU:s avfallsdirektiv är ett steg i rätt riktning mot att betrakta en större andel avfall som en resurs och att styra om till mer cirkulära materialflöden. Men vi kan inte nöja oss med denna revidering, utan måste avfallsdefinitionerna utvecklas ytterligare så att det endast är material som helt saknar fortsatt användningsområde som omfattas av avfallsbegreppet. Vi är inte där , och en alldeles för hög andel material klassas ännu som avfall, vilket i sin tur försvårar hanteringen och en gränsöverskridande handel på grund av komplicerade och oförutsägbara regelverk. Det leder till att en stor andel material inte återanvänds och att tillverkare i stället vänder sig till jungfruliga materialkällor. För att förlänga resursers livslängd och värde vill vi därför att EU tar fram en resurslagstiftning som komplement till dess avfallslagstiftning. På kortare sikt finns det behov av att ge i uppdrag åt bl.a. och Kemikalieinspektionen att förtydliga när avfall upphör att vara avfall, något som inte är tydligt eller förutsägbart för många branscher och tillverkare. Vi vill se att nationella end of waste-kriterier för olika slags material tas fram i samverkan med branscherna. Sådana kriterier bör helst vara EU-gemensamma, men i väntan på att sådana tas fram bör det utvecklas nationella definitioner som är mer cirkulära i sin utformning och som skapar större förutsägbarhet och rättssäkerhet för många branscher och verksamheter. Tillstånd, tillsyn, samarbete och uppföljning i avfallsfrågor, punkt 5 (M) av (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3351 av m.fl. (M) yrkandena 18, 25 och 27 samt 2020/21:1773 av (M), 2020/21:2709 av m.fl. (MP) yrkande 18 och 2020/21:2729 av m.fl. (MP) yrkande 21. Den internationella polisorganisationen har publicerat en skrämmande rapport om omfattande illegal handel med plastavfall. Rapporten sträcker sig till och visar att och fortsätter att exportera plastavfall till tillväxtländer i som dessvärre inte hanterar avfallet på ett tillfredsställande sätt. I stället dumpas och bränns plastavfall som vi nogsamt har källsorterat och vinsten hamnar i fickorna på de kriminella. Detta måste åtgärdas. Vi anser därför att regeringen ska driva frågan om vikten av globala avtal som kan stävja denna kriminalitet. En tämligen vanligt förekommande typ av miljöbrott rör transport och hantering av farligt avfall. Exempelvis förekommer illegala transporter av farligt avfall till länder där det inte kan omhändertas på ett säkert sätt. Den främsta drivkraften bakom sådana illegala avfallstransporter är stora ekonomiska förtjänster, vilket i kombination med låg risk för att bli upptäckt och blygsamma straff skapar en ohållbar situation. Illegal handel med avfall har ökat i omfattning och har även kopplingar till den organiserade brottsligheten. Nya regler har införts, men vi anser att det är mycket viktigt att också följa utvecklingen av dem så att de får avsedd effekt. Vidare noterar vi att avfallstransportörernas egenkontroller inte alltid är tillfyllest, och vi menar därför att myndigheterna måste göra fler stickprov och att straffen ska vara i paritet med miljöbrottet i fråga. Övergripande om åtgärder och mål för ökad återanvändning och återvinning, punkt 6 (M) av (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3351 av m.fl. (M) yrkandena 3 och 19 samt 2020/21:732 av m.fl. (SD) yrkande 1 och 2020/21:2918 av m.fl. (C) yrkande 8.