bet · H801JuU23 · 2021-06-07 00:00:00 — Yrkanden om att stärka polisens närvaro i utsatta områden finns även i kommittémotionerna 2020/21:3272 av m.fl. (L) yrkande 3 och 2020/21:3307 av m.fl. (KD) yrkande 48. I den sistnämnda kommittémotionen begär motionärerna även att regeringen ska göra en uppföljning av hur efterlevnaden av målet att hälften av poliserna ska arbeta i lokalpolisområdena fullföljs i de utsatta områdena (yrkande 49). I kommittémotion 2020/21:449 av m.fl. (V) yrkande 7 föreslås att regeringen bör ge i uppdrag att ta fram en plan för att införa mobila polisstationer i alla socialt utsatta områden. I samma motion yrkande 12 föreslår motionärerna att riktade insatser ska göras mot områden med hög narkotikakonsumtion i syfte att strypa efterfrågan. I kommittémotion 2020/21:2720 av m.fl. (MP) yrkande 9 och 10 samt kommittémotion 2020/21:2727 av m.fl. (MP) yrkande 2 framhåller motionärerna vikten av att stärka den offentliga närvaron i utsatta områden, t.ex. genom fältarbetare från och tillgång till statlig service. (KD) begär i motion 2020/21:258 ett tillkännagivande om att öka tryggheten i utsatta och segregerade kommuner. I motion 2020/21:939 av m.fl. (M) efterfrågas ytterligare rättspolitiska åtgärder mot grov och organiserad brottslighet. I motion 2020/21:2064 av och (båda S) yrkande 1 anförs att arbetet mot organiserad brottslighet måste stärkas, bl.a. genom att polisen får tillgång till nya arbetsredskap och utökade befogenheter. I samma motion yrkande 5 framhålls vikten av att det brottspreventiva arbetet samordnas. I kommittémotion 2020/21:449 av m.fl. (V) yrkande 4 anförs att regeringen bör ge och Kriminalvården i uppdrag att ta fram en plan för att sprida projektet skjut till hela landet. Ett liknande yrkande finns även i motion 2020/21:2726 av och (båda MP) yrkande 1. I kommittémotion 2020/21:3271 av m.fl. (L) yrkande 41 efterfrågas en modernisering av bestämmelsen om ohörsamhet mot ordningsmakten, så att den t.ex. går att tillämpa på gäng som vägrar följa polisens uppmaning att skingra sig. Polisens arbete i utsatta områden I årsredovisning anges bl.a. följande om arbetet i utsatta områden (s. 50 f.). Utsatta områden är en samlingsterm för tre olika områdestyper: utsatta områden, riskområden och särskilt utsatta områden. Dessa områden präglas av låg socioekonomisk status, kriminell påverkan på lokalsamhället, allmän obenägenhet att delta i rättsprocesser, parallella samhällsstrukturer och våldsbejakande extremism. Områdena finns i alla polisregioner utom i polisregion , men med en högre koncentration i de tre storstadsregionerna (Syd, Väst och ). I den senaste lägesbilden som presenterades 2019 bedömdes 60 områden vara utsatta områden, riskområden eller särskilt utsatta områden. En ny bedömning planeras att göras . tog fram en strategi för arbetet i de utsatta områdena (PM 2018:26). Strategin anger hur polisen ska arbeta i dessa områden för att stävja en fortsatt negativ utveckling och för att säkerställa och förbättra det långsiktiga arbetet. förtydligades en strävan ytterligare genom att delmålet ”inga nya utsatta områden och reducering av befintliga” togs i den strategiska verksamhetsplanen –2024. I årsredovisningen beskrivs vissa åtgärder som har vidtagits och arbetsmetoder som har tillämpats i utsatta områden (s. 50 f.). När det gäller den s.k. fasmodellen anges att den visat på positiva effekter där den har använts. Grunden för fasmodellen är att ett område kan befinna sig i tre olika faser och att varje fas har olika förutsättningar för såväl brottsbekämpande som förebyggande arbete. I första fasen prioriteras arbetsmetoder som innebär en stark polisiär närvaro och reaktiva åtgärder för att successivt under kommande faser kunna etablera långsiktigt förebyggande aktiviteter och slutligen skapa ett ökat förtroende och legitimitet bland medborgarna i området. Vidare anges att samverkan med lokala aktörer har fortsatt att prägla det polisiära arbetet. Förutom samverkan med kommunen har lokala samverkanspartner i form av t.ex. fastighetsägare och näringsliv fått en ökad betydelse. Inom ramen för den myndighetsgemensamma satsningen mot organiserad brottslighet bedrivs också arbete som har bäring på de utsatta områdena, bl.a. ett pilotprojekt som innebär systematiska kontroller riktade mot näringsverksamhet och ett pilotprojekt som syftar till att komma åt felaktig folkbokföring. har granskat om arbete i utsatta områden är ändamålsenligt. Granskningen redovisades i rapporten insats på rätt plats – polisens arbete i utsatta områden (RiR 2020:20) , som innehåller följande sammanfattande slutsatser (s. 66 f.): samlade bedömning är att polisens arbete med utsatta områden inte är fullt ut ändamålsenligt. metod för att identifiera utsatta områden är ett stöd för lokalpolisområdena i arbetet med att skapa lokala lägesbilder. Granskningen visar dock att metoden har brister. har fördelat en tredjedel av de senaste årens resurstillskott till lokalpolisområden med utsatta områden, men eftersom myndigheten inte följer upp resursfördelningen till utsatta områden är det inte möjligt att veta hur stor del av resurstillskotten som de facto har kommit utsatta områden till del. Av samma anledning går det heller inte att avgöra om rikspolischefens beslut om att det ska finnas minst en områdespolis per 5 000 invånare i utsatta områden är genomfört. enkät till de berörda lokalpolisområdena visar att rikspolischefens beslut om minst en områdespolis som arbetar långsiktigt och fredat med kontaktskapande, brottsförebyggande och trygghetsskapande arbete per 5 000 invånare inte är genomfört i en tredjedel av de lokalpolisområden som har utsatta områden. Ändå har regeringen kraftigt förstärkt anslaget till , och dessutom ställt krav på att bemanna lokalpolisområdena med områdespoliser som arbetar på detta sätt. bedömning är att de poliser som tjänstgör i utsatta områden har anpassat sitt arbetssätt och arbetar enligt beprövade metoder i den omfattning som är möjlig sett till resurssituationen. har dock identifierat några förändringar som skulle underlätta för polisen att bli mer effektiv. Flera inom och polisen vittnar om att sekretessen leder till osäkerhet om vilken information som kan delas och inte. Denna osäkerhet begränsar effektiviteten i samverkan. Granskningen visar även att det råder brist på teknisk utrustning i form av bevakningskameror och kroppsburna kameror i utsatta områden. bör säkerställa att polisen har tillgång till den tekniska utrustning som behövs för att kunna arbeta effektivt i utsatta områden. I rapporten lämnar rekommendationer till om att öka tillförlitligheten i processen som används för att identifiera utsatta områden, om uppföljning av antalet områdespoliser som fördelas till utsatta områden (både för att säkerställa att beslutet om minst en områdespolis per 5 000 invånare i utsatta områden uppfylls och för att analysera behovet) och om att säkerställa att polisen har tillgång till den tekniska utrustning som behövs i utsatta områden, t.ex. kameror. I regeringens skrivelse om arbete i utsatta områden (skr. 2020/21:108), som överlämnades till , anges att har påbörjat ett arbete för att omhänderta rekommendationerna. I regleringsbrevet anges att ska uppdatera lägesbilden över utsatta områden och redovisa den till regeringen . I regleringsbrevet ges också ett uppdrag om att redovisa myndighetens arbete med kamerabevakning, bl.a. särskilt hur arbetet med kamerabevakning utvecklas i utsatta områden. Även detta uppdrag ska redovisas . Regeringen beslutade att tillsätta en parlamentariskt sammansatt kommitté i form av en trygghetsberedning som, biträdd av sakkunniga och experter, ska bistå regeringen med underlag till utformningen av en kunskapsbaserad och brett förankrad kriminalpolitik som ska bidra till att uppfylla de kriminalpolitiska målen att minska brottsligheten och öka människors trygghet (dir. 2020:32). Kommittén ska bl.a.: • identifiera de viktigaste kriminalpolitiska utmaningarna som samhället står inför nu och • analysera och bedöma vilken förmåga som finns hos rättsväsendet och andra berörda aktörer för att möta dessa utmaningar på såväl det brottsförebyggande som det brottsbekämpande området • bedöma i vilken grad det finns förmåga hos berörda aktörer i samhället att ge relevant stöd och skydd för brottsutsatta • överväga på vilket sätt forskning och innovation i högre grad kan knytas till det praktiska arbetet med att förebygga och utreda brott • genomföra en genomlysning av hur ett modernt straffsystem bör vara utformat för att kunna bidra till de kriminalpolitiska målen. Kommittén ska slutredovisa sitt arbete . Enligt ett tilläggsdirektiv ska arbetet delredovisas –2023 (dir. 2021:8). Justitie- och migrationsminister , inrikesminister och riksdagsledamot presenterade regeringens 34 förslag på åtgärder mot gängkriminaliteten. Det s.k. 34-punktsprogrammet omfattar en rad nya verktyg för de brottsbekämpande myndigheterna, hårdare straff och ett stärkt brottsförebyggande arbete. Projektet skjut är ett samarbete som polisen i polisregion har bedrivit i samverkan med , Kriminalvården, och engagerade medborgare för att minska skjutningar och det grova våldet. Pilotverksamheten avslutades , men de lokala samverkansparterna i beslutade att fortsätta arbetet. Genom Sluta skjut bedriver i samverkan med andra aktörer uppsökande verksamhet mot personer i kriminella grupperingar. Gemensamt informerar myndigheterna om de sanktioner som väntar de här individerna om de fortsätter med våldet, men också om det stöd som finns för de som önskar lämna det kriminella livet. På så sätt kan man fånga upp de som är motiverade att hoppa av. Inom Sluta skjut i har 168 individer inom de mest våldsdrivande grupperingarna kontaktats. Av dessa har 94 personer fått någon form av stöd från . Av de som valt att ta hjälp har 21 blivit flyttade till en annan ort. Den kraftiga minskningen av skjutningar och sprängningar i sedan Sluta skjut infördes kan med stor sannolikhet kopplas till satsningen (årsredovisning , s. 29 f.). har på uppdrag av Brå gjort en processutvärdering och en effektutvärdering av pilotprojektet (FoU rapport 2020:3 och 2021:1). I processutvärderingen görs bedömningen att projektet kan vara användbart i flera svenska städer. I effektutvärderingen konstateras att antalet skjutningar minskade som pilotprojektet skjut pågick men att det är svårt att säkerställa statistiskt vilka faktorer som ligger bakom minskningen. beslutade regeringen att ge Kriminalvården, , och i uppdrag att ta fram ett gemensamt nationellt avhopparprogram som ska bidra till att förstärka samhällets stöd till individer som vill lämna kriminella och våldsbejakande extremistiska miljöer och grupperingar (Ju2019/02027). I 16 kap. 3 § anges att underlåter deltagare i folksamling som stör allmän ordning att efterkomma för ordningens upprätthållande meddelad befallning eller intränger han på område som blivit för sådant ändamål fridlyst eller avspärrat, dömes, om ej upplopp föreligger, för ohörsamhet mot ordningsmakten till böter eller fängelse . I praxis har bestämmelsen bl.a. ansetts tillämplig på en folksamling som hade tagit sig in på en arbetsplats för ett vägbygge och som underlät att följa polisens uppmaning att lämna arbetsplatsen (NJA 1989 s. 308) samt en grupp ungdomar som uppehöll sig vid ingången till en porrbutik och vägrade följa polisens uppmaning att lämna platsen (RH 2005:3). Ett motionsyrkande om att ge polisen möjlighet och skyldighet att kraftfullt upprätthålla lag och ordning i problemområden behandlades av utskottet i betänkande 2014/15:JuU16. Utskottet anförde (s. 18 f.) att det måste vara själv som ska avgöra när, var och hur dess resurser ska användas för att uppfylla målen för verksamheten, och motionen avstyrktes. följde utskottets förslag (rskr. 2014/15:152). Likalydande yrkanden behandlades genom s.k. förenklad beredning i påföljande års betänkanden om polisfrågor (bet. 2015/16:JuU20 och bet. 2016/17:JuU18). Utskottet behandlade motioner om utsatta områden i betänkande 2017/18:JuU1 (s. 57 f.). Utskottet föreslog i det betänkandet ett tillkännagivande om en mer permanent polisnärvaro i utsatta områden för att säkerställa att arbetet med att skapa trygghet och säkerhet bedrivs långsiktigt. följde utskottets förslag (rskr. 2017/18:92). I skrivelsen skrivelser till regeringen – åtgärder (skr. 2020/21:75) anger regeringen att den vidtagit följande åtgärder med anledning av tillkännagivandet (s. 53 f.): I regleringsbrevet begärde regeringen att skulle analysera och bedöma hur långt myndigheten har kommit i målsättningen gällande en mer närvarande och tillgänglig polis i lokalsamhället. Särskild vikt skulle läggas vid att bedöma hur väl svarar upp emot behoven av polisnärvaro i särskilt utsatta områden. Uppdragen redovisades i årsredovisningen . I regleringsbrevet gav regeringen i uppdrag att redovisa vilka långsiktiga mål myndigheten har för arbetet i utsatta områden och hur dessa mål ska operationaliseras. skulle också göra en bedömning av vilka polisiära åtgärder som krävs framöver i de utsatta områdena. I årsredovisningen beskriver att en långsiktig strategi har tagits fram för det polisiära arbetet i de utsatta områdena. I strategin beskrivs både långsiktiga och kortsiktiga mål för polisens arbete. har påbörjat arbetet med regionala handlingsplaner för att omhänderta strategin och utvecklingen i områdena är planerad att följas upp årsvis genom analys av förändringar i de lokala lägesbilderna och arbetet ska följas upp och mätas mot definierade effektmål. En av förutsättningarna för att kunna vara mer närvarande är enligt regeringens satsning på fler polisanställda. Genom den verksamhetsuppföljning som månatligen redovisar till kan utvecklingen avseende bl.a. kompetensförsörjningen följas upp. Regeringen har på flera vis adresserat problematiken i utsatta områden och vikten av att hela samhället gemensamt involveras i lösningen. beslutade regeringen att ge samtliga tolv myndigheter som omfattas av den myndighetsgemensamma satsningen mot organiserad brottslighet i uppdrag att utveckla sin organisation och ha ett ökat fokus på utsatta områden. slutredovisades uppdraget och ökade de tolv myndigheterna dessutom den samlade förmågan ytterligare genom att knyta till sig nio nya myndigheter till samverkan. fattade regeringen ytterligare ett beslut om att de tolv myndigheterna får uppgiften om att samverka mot grov och organiserad brottslighet inskrivet i sina respektive instruktioner. Ändringen trädde i kraft . Genom instruktionsändringen fick samtliga tolv myndigheter ett brottsbekämpande uppdrag och myndigheternas uppdrag i utsatta områden blev ännu tydligare. beslutade regeringen om två uppdrag åt tolv myndigheter att inrätta pilotprojekt som rör näringsverksamhet och felaktig folkbokföring med koppling till organiserad brottslighet. Uppdragen ska bidra till att lyfta de utsatta områdena och öka kvaliteten i folkbokföringen. Uppdragen ska redovisas till regeringen . I regleringsbrev ger regeringen myndigheten i uppdrag att redovisa vilka åtgärder som vidtas för att säkerställa en långsiktig och tydlig polisiär närvaro i hela landet. Särskild vikt ska läggas vid att redovisa hur resurser fördelas så att det finns en stark lokal närvaro i utsatta områden. Vidare ger regeringen i uppdrag att redovisa i vilken omfattning det finns områdespoliser på lokalpolisområdesnivå och vad som görs för att dessa ska få större möjligheter att arbeta långsiktigt med kontaktskapande, brottsförebyggande och trygghetsskapande arbete utan att tas i anspråk för annan verksamhet. Fördelningen av områdespoliser i utsatta områden ska särskilt redovisas. Ett annat sätt för poliser att vara mer närvarande i brottsutsatta områden är via kamerabevakning. Kamerabevakning fyller en viktig funktion för att öka tryggheten på utsatta platser och bekämpa brott. Kamerabevakning kan användas i utredningar av brott men också för att förhindra pågående brottslighet och möjliggöra för polisen att fördela resurser till rätt platser. Regeringen har gjort mycket för att förenkla och förbättra möjligheterna att använda kamerabevakning . infördes en ny kamerabevakningslag. Den innebar att de flesta privata aktörer – som butiker och köpcentrum – fick sätta upp kameror utan tillstånd. Kravet på tillstånd behölls för myndigheter och vissa andra. Men det blev lättare att få tillstånd i brottsbekämpande och trygghetsskapande syfte. togs tillståndskravet bort för , , och . I regleringsbrev ges myndigheten i uppdrag att beskriva hur arbetet med kamerabevakning bedrivs och utvecklas. Vidare ska redovisa vilken nytta kamerabevakningen har medfört för det brottsbekämpande arbetet, vilka eventuella utmaningar som finns samt hur myndigheten samverkar med andra aktörer som bedriver kamerabevakning. Av redovisningen ska särskilt framgå hur arbetet med kamerabevakning utvecklas i utsatta områden. ska också beskriva hur arbetet med kamerabevakning har påverkats av den nya kamerabevakningslag som trädde i kraft och av de förenklingar i regelverket som trädde i kraft . Uppdraget ska redovisas till regeringen () . Det är emellertid inte enbart en ökad polisiär närvaro som krävs för att vända utvecklingen i de utsatta områdena. Regeringen presenterade därför ett långsiktigt reformprogram för att minska segregationen i landet. Syftet är att lyfta socialt utsatta områden. Reformprogrammet innehåller en rad åtgärder som tar sikte på långsiktiga lösningar på segregationen och dess mekanismer, däribland brottsligheten. Regeringen vill också skapa bättre förutsättningar för ett strukturerat brottsförebyggande arbete över hela landet på så väl lokal som regional och nationell nivå. Därför har en satsning på det brottsförebyggande arbetet lanserats. Vidtagna åtgärder redovisades för i budgetpropositionen (prop. 2019/20:1 utg.omr. 4 avsnitt 2.6) samt i budgetpropositionen (prop. 2020/21:1 utg.omr. 4 avsnitt 2.7). Punkten är inte slutbehandlad. Utskottet behandlade senast motioner om situationen i utsatta områden och gängkriminalitet (bet. 2019/20:JuU25 s. 77 f.). Utskottet anförde då följande (s. 92): Utskottet konstaterar att situationen i de särskilt utsatta områdena även fortsättningsvis högt prioriterad fråga. Såväl regeringen som arbetar för att förstärka arbetet mot grov organiserad brottslighet. Utskottet understryker också vikten av det myndighets-gemensamma brottsbekämpande arbetet inte minst när det gäller att stärka förutsättningarna att komma åt den grova organiserade brottsligheten. satsning och beslut om särskild händelse för att reducera skjutningar och sprängningar i gängmiljön avsevärt, att reducera antalet personer i kriminella nätverk med hjälp av gripanden, anhållanden, häktningar och domar, att öka antalet beslag av vapen och sprängmedel och att öka allmänhetens trygghet ses som mycket angelägna. Även det brottsförebyggande och trygghetsskapande arbetet har hög prioritet. I det här sammanhanget noterar utskottet särskilt regeringens beslut att tillsätta en parlamentarisk kommitté för att bl.a. skapa förutsättningar för ett strukturerat och långsiktigt brottsförebyggande arbete i hela samhället vilket också inkluderar det trygghetsskapande arbetet. Mot denna bakgrund är utskottet inte berett att ställa sig bakom motionerna om olika åtgärder i s.k. särskilt utsatta områden och mot gängkriminalitet, och utskottet föreslår därför att samtliga motioner avslås. följde utskottets förslag (rskr. 2019/20:256). Utskottet konstaterar att situationen i de utsatta områdena även fortsättningsvis är en högt prioriterad fråga. Polisens arbete i de utsatta områdena har utvärderats av och utskottet vill understryka att arbetet med att åtgärda de brister som framkommit och följa de rekommendationer som lämnats i granskningsrapporten är angeläget. Utskottet konstaterar att såväl regeringen som arbetar för att förstärka arbetet mot grov organiserad brottslighet. Detta sker bl.a. inom ramen för det myndighetsgemensamma arbetet som redovisade den högsta nivån av lagföring sedan satsningen startade samt stora beslag av narkotika, vapen och sprängmedel, vilket utskottet ser positivt på. Utskottet noterar även att två projekt med bäring på de utsatta områdena bedrivs inom ramen för satsningen. Vad gäller insatser mot gängkriminalitet och organiserad brottslighet noterar utskottet särskilt arbetet i form av en särskild händelse, operation Rimfrost, och samarbetet inom Europol med anledning av tillgång till krypterad information i mobiltjänsten Enchrochat. Vad gäller det brottsförebyggande och trygghetsskapande arbetet noterar utskottet det pågående arbetet i den parlamentariska trygghetsberedningen, som kommer att lämna sin första delredovisning . Vidare har regeringen i en skrivelse gjort en uppföljning av det nationella brottsförebyggande programmet Tillsammans mot brott. Mot denna bakgrund är utskottet inte berett att ställa sig bakom förslag om åtgärder i utsatta områden och mot gängkriminalitet. Utskottet avstyrker därmed motionerna 2020/21:258 (KD), 2020/21:449 (V) yrkandena 7 och 12, 2020/21:939 (M), 2020/21:2064 (S) yrkandena 1 och 5, 2020/21:2529 (C) yrkande 15, 2020/21:2720 (MP) yrkandena 9 och 10, 2020/21:2727 (MP) yrkande 2, 2020/21:3272 (L) yrkande 3 och 2020/21:3307 (KD) yrkandena 48 och 49. Utskottet konstaterar att frågan om att sprida projektet skjut och avhopparverksamhet till fler delar av landet är uppmärksammad. Utskottet anser därför att det saknas anledning att ta initiativ i frågan och avstyrker motionerna 2020/21:449 (V) yrkande 4 och 2020/21:2726 (MP) yrkande 1. Avslutningsvis finner utskottet inte heller skäl att ta något initiativ med anledning av förslaget i motion 2020/21:3271 (L) yrkande 41 om att modernisera bestämmelsen om ohörsamhet mot ordningsmakten. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om säkerheten på sjukhus, tillståndsplikt för skyddsvästar och förbud mot ljudlarm samt om utredningar om tiggeriförbud och avvägningar mellan allmän ordning och yttrandefrihet. Jämför reservation 46 (KD, L), 47 (L) och 48 (V). I motion 2020/21:2406 av m.fl. (S) anförs att det finns ett behov av att grundligt utreda under vilka förutsättningar tiggeriförbud kan utfärdas, eftersom frågan rör likabehandling och behandling av utsatta medborgare. Motionären menar att det måste klarläggas att en fredlig, icke-aggressiv vädjan om hjälp inte i sig kan utgöra grund för ett tiggeriförbud. Allmän ordning och yttrandefrihet I motion 2020/21:223 av (SD) efterfrågas att en utredning tillsätts med uppdrag att utreda hur avvägningar mellan yttrandefrihet och allmän ordning ska göras vid tillämpningen av bestämmelser om allmän ordning och säkerhet. I kommittémotion 2020/21:3311 av m.fl. (KD) yrkande 41 begärs ett tillkännagivande om att stärka säkerheten på sjukhus. Motionärerna föreslår att det ska bli enklare att avvisa obehöriga personer som stör ordningen eller utsätter vårdpersonal för våld eller hot samt förbjuda dessa personer från att fortsättningsvis komma in på sjukhuset i annat fall än om de själva behöver vård. I kommittémotion 2020/21:3271 av m.fl. (L) yrkande 37 begärs att det ska införas en straffsanktionerad tillståndsplikt för att bära skyddsväst. I kommittémotion 2020/21:449 av m.fl. (V) yrkande 11 begärs att regeringen ska återkomma till med ett förslag som förbjuder att ljudlarm (s.k. knarkskrämmor) sätts upp i tätbefolkade områden. Motionärerna framhåller att användningen av sådana ljudlarm leder till negativa konsekvenser för människors hälsa och i praktiken innebär en begränsning av rörelsefriheten. Tiggeri – att utan erbjudande om någon motprestation be om ekonomiskt understöd – är inte i sig straffbart eller annars otillåtet enligt svensk lag. I 3 kap. ordningslagen (1993:1617) finns bestämmelsen om användningen av offentliga platser och om ordning och säkerhet på sådana platser. En kommun kan med stöd av 8 § meddela lokala föreskrifter för att upprätthålla den allmänna ordningen på offentlig plats.