bet · H801UU10 · 2021-07-02 00:00:00 — Den delegerade akten avser målen om begränsning av och anpassning till klimatförändringar. Av regeringens webbplats framgår att regeringen har arbetat aktivt för att påverka kommissionens utkast till delegerad akt. Det har gjorts både genom att, efter en överläggning med finansutskottet, besvara det offentliga samrådet och genom direkta kontakter med kommissionen och andra medlemsstater. I samrådssvaret påtalade regeringen väsentliga brister i utkastet och regeringen har betonat att taxonomin inte får bli kontraproduktiv och motverka strävan efter att uppnå klimatneutralitet och fasa ut fossila bränslen. Kommissionen har på ett övergripande sätt bemött synpunkterna i de över 46 000 svar som den mottog under samrådet i sitt meddelande om att styra kapital mot den europeiska gröna given, COM(2021) 188. Utskottet konstaterar att taxonomiförordningen rör viktiga svenska intressen och att regeringen genom att rösta nej till förordningen i rådet gjort en stark markering om detta. Vidare noterar utskottet att finansutskottet har följt förhandlingarna om taxonomiförordningen nära och att regeringen haft anledning att samråda med i frågan ett flertal gånger. följer även den fortsatta processen för antagandet av kompletterande delegerade akter och har förutsatt att regeringen återkommer till utskottet i detta arbete. Dessutom kan ett rådsbeslut om att antingen invända mot en delegerad akt eller om att innan tidsfristen för invändningar löpt ut meddela kommissionen att rådet inte har för avsikt att invända mot den, förutses komma att bli föremål för samråd med . avstyrker mot bakgrund av detta motion 2020/21:3909 (SD) yrkande 40. När det gäller motionsyrkandet om investerarskyddet i energistadgefördraget noterar utskottet att EU ingick detta fördrag 1997 och att det trädde i kraft året därpå (beslut 98/181). Fördraget syftar allmänt till att främja energitrygghet genom mer öppna och konkurrenskraftiga energimarknader. Fördraget har 53 parter. Vidare noterar utskottet rådets slutsatser om klimat- och energidiplomati av (rådets dokument 5263/21). I slutsatserna anges att målet för EU:s energidiplomati ska vara att motverka alla ytterligare investeringar i fossilbränslebaserade energiinfrastrukturprojekt i tredjeländer, såvida de inte är fullt förenliga med en ambitiös och klart och tydligt definierad väg till klimatneutralitet i linje med långsiktiga mål och de bästa tillgängliga vetenskapliga rönen. I slutsatserna framhålls också att EU:s energidiplomati ska stödja reform- och moderniseringsprocesser i internationella energiorganisationer, och särskilt betonas det akuta behovet av framsteg i förhandlingarna om en modernisering av energistadgefördraget. Rådet antog ett mandat för kommissionen att inleda förhandlingar om en modernisering av energistadgefördraget (rådets dokument 10745/19). I mandatet anges bl.a. att ett moderniserat fördrag bör klargöra att EU kan kräva att marknadsaktörer från andra länder på den inre marknaden ska följa EU:s och medlemsstaternas regler, även på miljöområdet. I fråga om investerarskyddet anges särskilt att fördragets parter ska ha rätt att vidta åtgärder för att uppnå legitima mål i fråga om bl.a. miljöskydd, en s.k. rätt att reglera. Förhandlingar om att modernisera fördraget inleddes . Inför detta lade kommissionen fram förslag till förändringar av bl.a. bestämmelserna om investeringar och tvistlösning. Inför den fjärde förhandlingsrundan presenterade kommissionen ytterligare förslag om att fasa ut investerarskyddet för energiproduktion från fossila bränslen. Utskottet noterar att statsrådet i ett interpellationssvar försäkrade att regeringen står bakom EU:s samtliga textförslag och fortsätter att verka för att energistadgefördraget revideras på ett sådant sätt att det inte finns något tolkningsutrymme i fråga om staters rätt att reglera för att uppnå och andra miljömål (prot. 2020/21:102, ip. 2020/21:578). Mot bakgrund av de pågående förhandlingarna om en modernisering av energistadgefördraget och EU:s inriktning i dessa förhandlingar avstyrker utskottet motion 2020/21:3910 (V) yrkande 7. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om inriktningen i asyl- och migrationspolitiken och om den europeiska gräns- och verksamhet. Jämför reservation 31 (SD) och 32 (V). I skrivelsens del 5 avsnitt 30 beskriver regeringen det fortsatta arbetet med att reformera det gemensamma europeiska asylsystemet. presenterade kommissionen en ny som bygger vidare på de reformförslag som lades fram och som utgår från en helhetssyn på migration, asyl, integration, gränshantering, återvändande, lagliga vägar och samarbete med tredjeländer. En del av pakten utgörs av en strategi för sök- och räddningsinsatser inom vilken Europeiska gräns- och kustbevakningsbyrån (Frontex) förutses få stärkt tillgång till sjö- och flygkapacitet för att kunna ge ett utökat operationellt stöd till medlemsstaterna genom bl.a. fartyg för sjöräddningsinsatser. I kommittémotion 2020/21:3909 av m.fl. (SD) yrkande 22 framförs att reformeringen av det gemensamma europeiska asylsystemet bör inriktas på en frivillig samordning mellan suveräna stater som säkerställer att inget land tvingas ta emot fler migranter än vad det vill eller förmår att integrera. Motionärerna anser därför att regeringen bör arbeta för att medlemsstaterna ska få ökade möjligheter att själva bestämma sin migrationspolitik och att skärpa sina krav och kontroller. I kommittémotion 2020/21:3910 yrkande 30 uppmärksammar m.fl. (V) att EU:s gräns- och kustbevakningsbyrå Frontex har anklagats för att i strid med internationell rätt ha hindrat flyktingar från att nå EU över och för att ha undanhållit uppgifter om eventuell våldsanvändning i sin årsrapport. Eftersom Frontex internutredningar inte har visat att några överträdelser skett anser motionärerna att bör verka för att EU ska tillsätta en oberoende utredning av om Frontex har brutit mot internationell rätt. anger i sitt yttrande att den vid ett flertal tillfällen behandlade kommissionens förslag till en . Det fanns stöd för regeringens linje, men flera partier lämnade avvikande ståndpunkter om olika delar i kommissionens förslag. Efter de stora flykting- och migrationsströmmarna har det varit en prioriterad fråga för kommissionen att reformera det gemensamma europeiska asylsystemet. presenterade kommissionen ett paket med förslag till ändringar av sju rättsakter för att uppnå ett rättvisare system som ger säkra och ordnade vägar till EU för tredjelandsmedborgare i behov av internationellt skydd. Som framgår av regeringens skrivelse har positionerna i förhandlingarna emellertid varit låsta i fråga om hur de som söker asyl i EU ska fördelas rättvist mellan medlemsstaterna. För att öppna upp förhandlingarna presenterade kommissionen ett meddelande om en ny i syfte att säkerställa att ingen medlemsstat ska ta ett oproportionerligt stort ansvar och att alla medlemsstater fortlöpande ska bidra till solidariteten dem emellan. presenterade kommissionen förslag till nya och ändrade rättsakter för att bl.a. förbättra och skynda på förfarandena i hela asyl- och migrationssystemet, uppnå balans mellan en rättvis ansvarsfördelning och solidaritet samt hantera krissituationer och force majeure på asyl- och migrationsområdet. Kommissionen uppmanade också och rådet att fortsätta förhandlingarna om tidigare presenterade förslag. Av regeringens skrivelse framgår vidare att regeringen har välkomnat kommissionens förslag till en ny och att regeringen ser positivt på att pakten har en heltäckande ansats som inkluderar alla aspekter av migration och asyl samt att den betonar att asylsystemet ska bygga på solidaritet mellan medlemsstaterna. noterar att regeringen vid överläggningar med socialförsäkringsutskottet och fick stöd för sin ståndpunkt i paktens olika delar men att , avgav avvikande ståndpunkter. noterar vidare att har avslagit motioner om EU:s asyl- och migrationspolitik (bet. 2020/21:SfU20). I sin avslagsmotivering välkomnar socialförsäkringsutskottet att kommissionen har presenterat migrations- och asylpakten med ambitionen att lösa de blockeringar som tidigare funnits i förhandlingarna om vissa förslag om ett gemensamt europeiskt asylsystem. anser det vara av stor vikt att inom EU fortsätter att verka för att EU får en gemensam asyllagstiftning och att det gemensamma asylsystemet måste leda till en jämnare fördelning av asylsökande inom EU. Med hänsyn till det omfattande arbete som pågår inom EU med att reformera det gemensamma europeiska asylsystemet och regeringens pågående arbete anser socialförsäkringsutskottet att det saknas skäl för att göra tillkännagivanden om inriktningen i arbetet. delar socialförsäkringsutskottets bedömning och anser att den kan ligga till grund även för behandlingen av det motionsyrkande om det gemensamma europeiska asylsystemet som väckts med anledning av regeringens skrivelse om verksamheten i EU. avstyrker följaktligen motion 2020/21:3909 (SD) yrkande 22. När det gäller motionsyrkandet om en oberoende utredning av anklagelserna mot Europeiska gräns- och (Frontex) verksamhet på påminner utskottet om att utskottet i behandlingen av förra årets skrivelse om verksamheten i EU noterade att Frontex mandat har stärkts i flera omgångar sedan migrationskrisen och att en ny förordning om Frontex trädde i kraft (förordning (EU) 2019/1896). Den nya förordningen ger Frontex ett ytterligare utökat mandat och en stärkt kapacitet genom etableringen av en stående gränskontrollstyrka om 10 000 personer. Utskottet konstaterar att Frontex enligt den nya förordningen ska garantera skyddet av de grundläggande rättigheterna. Frontex ska utföra sina uppgifter i enlighet med relevant unionsrätt, särskilt EU:s stadga om de grundläggande rättigheterna, och relevant internationell rätt, däribland , samt skyldigheter om rätten till internationellt skydd, särskilt principen om non-refoulement. Respekt för principen om non-refoulement framhålls också särskilt i den förordning som reglerar övervakningen av de yttre sjögränserna (förordning (EU) 656/2014). Där framhålls att ingen person i strid med denna princip får landsättas i, tvingas in i, föras till eller på annat sätt överlämnas till myndigheterna i ett land där han eller hon t.ex. löper stor risk att utsättas för dödsstraff, tortyr, förföljelse eller andra former av omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning. I förordningen anges vidare för sök- och räddningssituationer att medlemsstaterna ska iaktta sin skyldighet att bistå varje fartyg eller person i sjönöd och göra detta i enlighet med internationell rätt och med respekt för grundläggande rättigheter, oavsett en persons nationalitet eller status eller de omständigheter under vilka personen påträffas. Utskottet konstaterar att sköt upp sitt beslut om att bevilja Frontex verkställande direktör ansvarsfrihet för genomförandet av Frontex budget 2019 (P9_TA(2021)0191). I en åtföljande resolution anger parlamentet att en förutsättning för att bevilja ansvarsfrihet är att Frontex genomför de rekommendationer som lämnats av Frontexstyrelsens arbetsgrupp för grundläggande rättigheter och rättsliga operativa aspekter i . Arbetsgruppen inrättades för att utreda anklagelser om byråns delaktighet i avvisningar av migranter (s.k. pushbacks). framhåller också att dess egen arbetsgrupp för granskning av Frontex måste involveras i arbetet för att fullständigt klargöra de incidenter som identifierats. Vidare efterfrågar en tidsplan från Frontex med konkreta åtgärder för att ta itu med identifierade problem liksom information om resultaten och åtgärder till följd av de undersökningar som inletts av Europeiska ombudsmannen om Frontex hantering av påstådda kränkningar av de grundläggande rättigheterna, i synnerhet funktionen i byråns klagomålsmekanism, och av EU:s bedrägeribekämpningsbyrå om anklagelser om trakasserier, misskötsamhet och avvisningar av flyktingar. uppmanar också Frontex att ge parlamentet regelbunden information om pågående insatser, inbegripet allvarliga incidenter och andra rapporter om våld och bristande respekt för de grundläggande rättigheterna vid de yttre gränserna. Utskottet uppskattar att tar sin uppgift att bevilja ansvarsfrihet för genomförandet av budgeten för unionens organ på stort allvar. Utskottet konstaterar att har inrättat en särskild arbetsgrupp för granskning av Frontex samt att såväl Europeiska ombudsmannen som inlett undersökningar mot bakgrund av de anklagelser som riktats mot Frontex. Med hänvisning till det anser utskottet att det saknas anledning att rikta ett tillkännagivande om en oberoende undersökning till regeringen. Utskottet avstyrker därför motion 2020/21:3910 (V) yrkande 30. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om att värna den svenska arbetsmarknadsmodellen och om passagerarrättigheter. Jämför reservation 33 (SD) och 34 (C). I skrivelsens del 2 avsnitt 9 beskriver regeringen det inledande arbetet inom EU med att ta fram en handlingsplan för att genomföra den europeiska pelaren för sociala rättigheter. I skrivelsens del 6 avsnitt 32 behandlas frågor om arbetsliv och arbetsmarknad, bl.a. det förslag till direktiv om tillräckliga minimilöner som kommissionen lade fram . I skrivelsens del 8 avsnitt 40 redogör regeringen för transportfrågornas behandling, bl.a. att och rådet nådde en överenskommelse i förhandlingarna om ändringar i EU:s tågpassagerarförordning om rättigheter och skyldigheter för tågresenärer (avsnitt 40.2.2). I kommittémotion 2020/21:3925 av m.fl. (C) yrkande 6 beklagas att arbetet med den europeiska pelaren för sociala rättigheter har fortsatt och att vissa förslag inom detta arbete hotar systemet med partsförhandlingar på den svenska arbetsmarknaden. I motionen nämns direktivförslagen om tillräckliga minimilöner och om insyn i lönesättningen för att främja principen om lika lön för kvinnor och män för lika eller likvärdigt arbete. Motionärerna framhåller att beslut som gäller arbetsmarknaden och sociala skyddsnät fattas bäst av varje medlemsstat och de anser därför att regeringen bör motverka all EU-lagstiftning som hotar den svenska arbetsmarknadsmodellen. I kommittémotion 2020/21:3909 av m.fl. (SD) yrkande 31 noteras att resultatet i förhandlingarna om den nya tågpassagerarförordningen innebär att villkoren blir olika för tåg- och flygpassagerare när det gäller återbetalning vid inställda resor. Motionärerna anser att alla resenärer oavsett kollektivt färdsätt bör ha samma rättigheter. Yttranden från andra utskott och yttrande genom ett protokollsutdrag (2020/21:25 § 7) är begränsat till en rekommendation om att avstyrka motion 2020/21:3909 (SD) yrkande 31 med hänvisning till vad civilutskottet uttalat om tågpassagerares rättigheter i behandlingen av ett snarlikt motionsyrkande i betänkande 2020/21:CU12 (förslagspunkt 19). Av betänkandet (s. 81 f.) framgår att kommissionens förslag i huvudsak syftar till att hantera vissa problem som uppmärksammats i tilllämpningen av tågpassagerarförordningen. Förslaget innebär bl.a. att järnvägsföretagen ska befrias från ersättningsansvar när en försening har orsakats av svåra väderförhållanden och naturolyckor som inte kunde ha förutsetts eller förhindrats även om alla rimliga åtgärder hade vidtagits. överlade med regeringen om förordningsförslaget . Regeringen har därefter informerat civilutskottet om förhandlingsläget ett flertal gånger . konstaterar att förslaget till omarbetning av tågpassagerarförordningen förhandlas inom EU och att rådet antog sin ståndpunkt vid första behandlingen . Enligt civilutskottet finns inte skäl till något tillkännagivande till regeringen med anledning av det motionsyrkande som behandlas i betänkandet, och det bör därför avslås. anger i sitt yttrande att den gett stöd för regeringens inriktning i de diskussioner om förslaget till direktiv om tillräckliga minimilöner i EU som påbörjades under slutet av året. Av yttrandet framgår att det har funnits en bred samsyn i nämnden i frågan om kompetensfördelning mellan EU och medlemsstaterna i lönefrågor och att den svenska arbetsmarknadsmodellen ska värnas. I propositionen om medlemskap i unionen anförde regeringen att frågan om att värna den svenska arbetsrättsliga modellen i samband med en EU-integration har tillmätts stor betydelse. I en skriftväxling mellan och kommissionen, som protokollfördes av regeringskonferensen om utvidgningen, tillförsäkrades att det sociala protokollet, som vid tiden reglerade EU:s verksamhet på området, inte på något sätt kräver ändrad praxis i när det gäller arbetsmarknadsfrågor. Med hänvisning till detta gjorde en förklaring och ett uttalande till anslutningsfördragets slutakt om att fått försäkringar om rådande svensk praxis när det gäller arbetsmarknadsfrågor och då särskilt systemet med att fastställa arbetsvillkor i kollektivavtal mellan arbetsmarknadens parter (prop. 1994/95:19, bet. 1994/95:UU5, rskr. 1994/95:63). Utskottet konstaterar att frågan om utrymmet för den svenska arbetsmarknadsmodellen aktualiserats även efter anslutning till EU och att den alltjämt intar en framträdande plats i den politiska debatten om EU-frågor. Denna debatt utgår nu till stor del från den europeiska pelaren för sociala rättigheter, som , rådet och kommissionen proklamerade gemensamt vid det sociala toppmötet i (EUT 2017/C 428/09), och inte minst ett par direktivförslag som kommissionen presenterat efter proklameringen av den sociala pelaren. I den motion som utskottet nu behandlar nämns två av dessa förslag. Det är dels förslaget till direktiv om tillräckliga minimilöner, som presenterades , dels förslaget till direktiv om stärkt tillämpning av principen om lika lön för kvinnor och män för lika eller likvärdigt arbete tack vare insyn i lönesättningen och efterlevnadsmekanismer, som presenterades . Utskottet noterar att när det gäller det första förslaget avgav ett motiverat yttrande till kommissionen om att förslaget strider mot subsidiaritetsprincipen (COM(2020) 682, utl. 2020/21:AU6, rskr. 2020/21:138). I det motiverade yttrandet framhålls att fördraget är tydligt med att det är medlemsstaterna själva som reglerar frågor inom området löneförhållanden och att EU saknar befogenhet att lagstifta på detta område, vilket omfattar frågor om minimilöner. Vidare uttrycker en oro för att en sådan extensiv tolkning av EU:s befogenheter som kommissionen gör i förslaget kan leda till att kommissionen även fortsättningsvis kommer att föreslå gemensamma åtgärder på det arbetsrättsliga området. understryker därför det centrala i att medlemsstaternas befogenheter på området värnas i EU-arbetet, vilket har varit en grundbult i det svenska förhållningssättet till EU ända sedan gick med i unionen. Utgångspunkten, framhåller i det motiverade yttrandet, måste således även i fortsättningen vara att frågor inom det arbetsrättsliga området som saknar en tydlig gränsöverskridande dimension i första hand bör hanteras på nationell nivå. När det gäller det andra förslaget om insyn i lönesättningen noterar utskottet att ansett att detta direktivförslag inte strider mot subsidiaritetsprincipen (COM(2021) 93, utl. 2020/21:AU15). I motiveringen till sitt förslag till beslut anför arbetsmarknadsutskottet att det finns indikationer på att det arbete som medlemsstaterna gör på nationell nivå inte är tillräckligt för att motverka skillnaderna mellan kvinnors och mäns löner och att kompletterande åtgärder på EU-nivå då kan behövas. Eftersom en tidigare rekommendation till medlemsstaterna att på frivillig väg förmå arbetsgivare att öka insynen i lönesättningen inte har fått tillräcklig effekt, anser arbetsmarknadsutskottet att det finns ett mervärde av ytterligare åtgärder på EU-nivå. understryker emellertid vikten av att direktivet får en utformning som inte inverkar på medlemsstaternas olika arbetsmarknads- och lönebildningsmodeller och att direktivet därför bör få en flexiblare utformning, vilket arbetsmarknadsutskottet gett uttryck för vid överläggningar med regeringen. noterar som komplement till detta att avslog motioner med ett liknande innehåll som den utskottet nu behandlar (bet. 2020/21:AU8). I sin avslagsmotivering bekräftar arbetsmarknadsutskottet att det står fast vid uppfattningen att medlemsstaternas kompetens på det social- och arbetsmarknadspolitiska området ska respekteras. Vidare anser arbetsmarknadsutskottet att det varit tydligt att regeringen bedrivit ett mycket aktivt påverkansarbete när det gäller t.ex. direktivförslaget om minimilöner just för att värna det nationella självbestämmandet på området. Även när det gäller pelaren för sociala rättigheter anser arbetsmarknadsutskottet att regeringen noga har bevakat kompetensfördelningen mellan EU och medlemsstaterna. Som exempel på detta hänvisar arbetsmarknadsutskottet till den ståndpunkt som regeringen förankrade i en överläggning med utskottet (avvikande ståndpunkter M, SD, KD) om en handlingsplan som kommissionen aviserat för genomförandet av pelaren för sociala rättigheter. I ståndpunkten anges att respekt för bl.a. fördelningen av befogenheter mellan EU och medlemsstaterna och för nationella arbetsmarknadssystem liksom för principerna om subsidiaritet och proportionalitet är en central utgångspunkt för regeringen. utgår avslutningsvis från att regeringen kommer att fortsätta att värna medlemsstaternas kompetens på det social- och arbetsmarknadspolitiska området inom ramen för EU-samarbetet. anser att det redovisade resonemanget även kan motivera avslag på den nu aktuella motionen. Därtill noterar utskottet att regeringen tillsammans med tio andra medlemsstater gett uttryck för en liknande inriktning som den ovan redovisade i ett informellt underlag inför det sociala toppmötet i den 7–, och att Europeiska rådets medlemmar i , som antogs vid toppmötet, anger att de är fast beslutna att fortsätta att fördjupa genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter på EU-nivå och på nationell nivå, med vederbörlig hänsyn till respektive befogenheter och till subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna. Med det anförda avstyrker utskottet motion 2020/21:3925 (C) yrkande 6. Den motion som behandlas under denna rubrik handlar om att resenärer bör ha samma rättigheter oavsett kollektivt färdsätt. Bakgrunden är att förhandlingarna om ändringar av EU:s tågpassagerarförordning resulterat i skilda rättigheter jämfört med de som gäller för flygpassagerare. EU har separata regler om passagerares rättigheter vid flygresor (förordning (EG) nr 261/2004), tågresor (förordning (EG) 1371/2007), bussresor (förordning (EU) 181/2011) och båtresor (förordning (EU) 1177/2010). Till reglerna för flygresor och båtresor finns särskilda kompletterande bestämmelser om transportföretagens skadeståndsansvar vid olyckor. Av regeringens skrivelse framgår att förhandlingarna om en omarbetad tågpassagerarförordning avslutades . Det framgår också att förhandlingarna om kommissionens förslag om ändringar i flygpassagerarförordningen återupptogs , även om de kort därefter pausades på nytt på grund av covid-19-pandemin. I sitt yttrande genom ett protokollsutdrag hänvisar civilutskottet till sin behandling i betänkande 2020/21:CU12 av ett snarlikt yrkande som det som utrikesutskottet behandlar i detta betänkande. konstaterar att kammaren på civilutskottets förslag avslog motionsyrkandet och att slutligt antog den omarbetade tågpassagerarförordningen (förordning (EU) 2021/782). avstyrker med hänvisning till detta motion 2020/21:3909 (SD) yrkande 31. Motioner som bereds förenklat Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden i bilaga 2 som har beretts i förenklad ordning. Utöver de yrkanden som behandlas tidigare i detta betänkande finns förslag i ett antal motioner som är föremål för förenklad motionsberedning enligt de riktlinjer som har fastslagit med anledning av betänkande 2005/06:RS3 (bet. 2005/06:KU21, rskr. 2005/06:333–335) och i enlighet med promemorian Förenklad motionsberedning –2022 som utrikesutskottet fastställde .