bet · H901AU6 · 2021-12-09 00:00:00 — Även personer med funktionsnedsättning som inte behöver innebära nedsatt arbetsförmåga har svårare att få jobb än personer utan funktionsnedsättning. Tyvärr råder det fortfarande brist på evidensbaserad kunskap och forskning om effekter av insatser inom området. Jag menar att det är centralt att samhället löpande ser över och förbättrar insatserna för att fler människor med funktionsnedsättning ska få möjlighet att arbeta och studera. Ny teknologi, digitalisering och utveckling av distanslösningar skapar nya möjligheter, vilket har förstärkts i svallvågorna av covid-19. Många arbetsgivare önskar inkludera fler personer med funktionsnedsättning. Forskning visar att små privata arbetsgivare är bäst när det gäller att skapa jobb åt människor med olika typer av funktionsnedsättning. Det behövs minskad byråkrati, flexiblare lösningar och enklare kontaktvägar mellan företag och myndigheter för att underlätta för fler arbetsgivare att anställa personer med funktionsnedsättning. Det är olyckligt att utskottet inte ser de behov som finns på området. Jag anser därför att regeringen bör tillsätta en utredning om välfungerande och evidensbaserade inkluderingsinsatser hos arbetsgivare i , och om vilka hinder och möjligheter som finns för att fler arbetsgivare ska anställa personer med funktionsnedsättning. Särskilt om insatser för personer med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga, punkt 6 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:4165 av m.fl. (KD) yrkande 40 och 2021/22:437 av Per Lodenius (C), 2021/22:2566 av m.fl. (SD) yrkandena 1, 2, 4–6, 8, 9, 11 och 12, 2021/22:2828 av och Kopparklint (båda M) yrkande 2, 2021/22:3183 av (M), 2021/22:3512 av m.fl. (C) yrkande 47, 2021/22:3726 av (S), 2021/22:3806 av m.fl. (SD) yrkandena 24, 26 och 27, 2021/22:3964 av m.fl. (L) yrkandena 2 och 3 samt 2021/22:3978 av m.fl. (L) yrkandena 18 och 19. Både personer med funktionsnedsättning och mindre företag inom det privata näringslivet beskriver att de höga kostnaderna kopplade till arbetsgivarens ansvar för arbetstekniska hjälpmedel och anpassning av arbetsmiljön kan utgöra ett hinder för anställning. Det kan exempelvis handla om kostnader för att tillhandahålla extra rullstol, skrivbord som kan sänkas extra lågt, tolktjänst eller kommunikationsverktyg. Det finns exempel på företagare som beskriver att den extra kostnaden jämfört med att anställa en person med likvärdig kompetens men utan funktionsnedsättning gör att de avstår från att erbjuda en anställning till en person med funktionsnedsättning. Jag konstaterar att detta medför en inlåsningseffekt då det i stort sett endast är kommuner och stora företag som har möjligheten att erbjuda anställning under sådana förhållanden. Jag beklagar att utskottet inte verkar se behov av att komma till rätta med problemen på området. Jag anser därför att regeringen bör tillsätta en utredning med inriktning på hur man kan ta bort hinder och underlätta för små och medelstora företag att anställa personer med funktionsnedsättning. Utredningen ska ta hänsyn till de samhällsekonomiska kostnader som följer av att personer med funktionsnedsättning ställs utanför arbetsmarknaden. Särskilt om insatser för personer med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga, punkt 6 (L) av (L) och (L). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:3964 av m.fl. (L) yrkandena 2 och 3 samt 2021/22:3978 av m.fl. (L) yrkandena 18 och 19 samt 2021/22:437 av Per Lodenius (C), 2021/22:2566 av m.fl. (SD) yrkandena 1, 2, 4–6, 8, 9, 11 och 12, 2021/22:2828 av och Kopparklint (båda M) yrkande 2, 2021/22:3183 av (M), 2021/22:3512 av m.fl. (C) yrkande 47, 2021/22:3726 av (S), 2021/22:3806 av m.fl. (SD) yrkandena 24, 26 och 27 samt 2021/22:4165 av m.fl. (KD) yrkande 40. I vårt samhälle är arbetet en viktig del av livet och vuxenidentiteten. Att ha ett arbete är ett medel för att kunna leva ett fullvärdigt liv. Det handlar om förankring, livskvalitet och tillhörighet, om rätten att vara inkluderad i samhället och om att ha egen försörjning. En funktionsnedsättning innebär inte nödvändigtvis nedsatt arbetsförmåga. Ofta handlar det helt enkelt om att hitta ett arbete som är lämpligt utifrån individens egna förutsättningar. I andra fall kan funktionsnedsättningen fullt ut kompenseras med hjälpmedel eller andra anpassningar. De allra viktigaste åtgärderna för att minska klyftorna i sysselsättning mellan personer med olika funktionalitet handlar därför om matchning, om tillgänglighet och om att motverka fördomar och diskriminering. Till skillnad från utskottet ser vi att det finns stort utrymme för förbättringar i arbetet med att skapa rätt förutsättningar för personer med funktionsnedsättning att etablera sig på arbetsmarknaden. Som exempel är dagens stöd för personer med funktionsnedsättning krångliga och svåröverskådliga. Det är sällan som både den arbetssökande och arbetsgivaren har vetskap om vilka olika stödinsatser den arbetssökande har rätt till. Vi anser därför att regeringen bör ta initiativ till följande åtgärder: • En utredning tillsätts för att utreda möjligheten att införa ett jobbchecksystem för funktionsvarierade, dvs. ett nytt system med på förhand fastställda jobbcheckar. • Ett ökat stöd och en förbättrad yrkesvägledning ges till funktionsvarierade tidigt i livet. • En minskning av antalet arbetsmarknadspolitiska stöd för personer med funktionsnedsättning görs som de kvarvarande stöden görs mer flexibla. • Ansvaret för att slussa ut unga med funktionsnedsättning på arbetsmarknaden samlas hos Arbetsförmedlingen, inklusive ansvaret för aktivitetsersättningen. Äldre i arbetslivet, punkt 8 (M) av (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:3841 av m.fl. (M) yrkandena 12 och 15 samt 2021/22:430 av (M), 2021/22:2563 av m.fl. (SD) yrkande 13, 2021/22:2566 av m.fl. (SD) yrkande 7, 2021/22:3980 av m.fl. (L) yrkandena 2 och 3 samt 2021/22:4065 av m.fl. (MP) yrkande 23. Vi lever allt längre och är allt friskare som äldre. Därmed är det naturligt att jobba högre upp i åldrarna, såväl för lönen det ger som för att man trivs på en arbetsplats och fortfarande kan göra en värdefull insats. För framtid och utveckling är det avgörande att vi tar till vara all den erfarenhet som äldre medarbetare har att erbjuda. De kan utgöra en fantastisk resurs i sammanhang där det ofta saknas utbildade och erfarna medarbetare. För samhället och för enskilda är det viktigt att visa att seniorer kan vara en resurs långt upp och en kraft att räkna med. Det är därför angeläget att lyfta möjligheterna och underlätta ett aktivt yrkesliv som senior, så länge man själv vill och orkar. När människor nu lever allt längre måste vi betrakta ålderdom med nya ögon. Vi menar därför att det finns behov av åtgärder för att lyfta fram situationen för äldre i arbetslivet. Dessvärre verkar utskottet inte dela vår syn på behovet av att lyfta situationen för denna viktiga grupp. Vi anser därför att regeringen dels bör utreda hur man kan stimulera arbetslivet och göra så att äldre som kan och vill kan arbeta längre upp i åldrarna, dels bör ta steg för att inrätta ett organ med ansvar för att främja ett längre arbetsliv, liknande Expertgruppen för offentlig ekonomi (). Äldre i arbetslivet, punkt 8 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:2563 av m.fl. (SD) yrkande 13 och 2021/22:2566 av m.fl. (SD) yrkande 7 och 2021/22:430 av (M), 2021/22:3841 av m.fl. (M) yrkandena 12 och 15, 2021/22:3980 av m.fl. (L) yrkandena 2 och 3 samt 2021/22:4065 av m.fl. (MP) yrkande 23. som vi förväntas arbeta längre upp i åldrarna blir det allt svårare att komma i arbete ju äldre vi är. Detta har visat sig särskilt tydligt under pandemin som fört med sig en betydligt högre arbetslöshet i grupper som inte tidigare varit särskilt hårt drabbade. En sådan grupp är åldersgruppen 55 plus. Vi ser ofta exempel på att människor blir negativt behandlade på grund av fördomar om ålder. Vi menar att samhället måste motverka all form av ålderism och säkerställa att all erfarenhet som finns hos den äldre befolkningen kommer samhället väl till nytta. Till skillnad från vad utskottet tycks inse menar vi att detta är ett allvarligt problem inom arbetsmarknadspolitiken. Vi anser därför att regeringen bör vidta åtgärder för att motverka all form av ålderism. Ett område där äldre i arbetslivet möter särskilda svårigheter är möjligheten att få arbetsmarknadspolitiska stöd efter . Arbetsförmedlingen har visserligen uppdaterat sin interna instruktion utifrån rätten att arbeta . Arbetsförmedlingen får fatta beslut om lönebidragsanställningar för personer som har en dokumenterad nedsatt arbetsförmåga som omfattar tid efter det att personen fyllt . För att beslut ska kunna fattas krävs dock att personen har en pågående lönebidragsanställning. Vi anser att det är fel att begränsa möjligheten till enbart befintliga anställningar. För att stärka arbetsmarknaden för äldre i arbetslivet finns det skäl att inkludera även nya anställningar. Annorlunda uttryckt bör alltså Arbetsförmedlingen kunna fatta beslut efter att personen fyllt , även om personen inte har haft stöd från Arbetsförmedlingen . Det är olyckligt att utskottet inte är villigt att ge äldre denna viktiga möjlighet. Vi anser därför att regeringen bör vidta åtgärder för att ge Arbetsförmedlingen möjlighet att ta beslut om lönebidragsanställning även efter i enlighet med vad som anförts ovan. Äldre i arbetslivet, punkt 8 (L) av (L) och (L). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:3980 av m.fl. (L) yrkandena 2 och 3 samt 2021/22:430 av (M), 2021/22:2563 av m.fl. (SD) yrkande 13, 2021/22:2566 av m.fl. (SD) yrkande 7, 2021/22:3841 av m.fl. (M) yrkandena 12 och 15 samt 2021/22:4065 av m.fl. (MP) yrkande 23. Ålderismen och åldersdiskrimineringen i arbetslivet har uppmärksammats , men ingenting har egentligen hänt. Slutbetänkandet från Delegationen för senior arbetskraft visar t.ex. att åldersdiskrimineringen i arbetslivet börjar redan . Utredningen slår också fast att det är en nödvändighet både för den enskilde och för samhällsekonomin att seniorer som kan och vill arbeta längre får göra det. Till skillnad från vad utskottet tycks göra menar vi att synen på senior arbetskraft är otidsenlig. Det finns också en rad hinder för ett längre arbetsliv där insatser krävs från politiskt håll för att komma vidare. Ett viktigt första steg på vägen är att ta till sig det arbete som delegationen har gjort och använda sig av det. Vi anser därför att regeringen bör återkomma med förslag i enlighet med Delegationen för senior arbetskrafts slutbetänkande. Ett område som belyses i det nämnda betänkandet är hur arbetar med frågan inte minst genom sitt statligt finansierade Senter for seniorpolitikk, som styrs av parterna på arbetsmarknaden. Det har tagit fram viktig kunskap om hur längre arbetsliv kan stimuleras inte minst genom forskningssatsningar där äldreforskning och arbetslivsforskning spelar en viktig roll. Vi menar att det är hög tid att skapa ett motsvarande institut i . Vi anser därför att regeringen bör inrätta ett om årsrika och deras möjlighet till arbete. Äldre i arbetslivet, punkt 8 (MP) av (MP). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:4065 av m.fl. (MP) yrkande 23 och 2021/22:430 av (M), 2021/22:2563 av m.fl. (SD) yrkande 13, 2021/22:2566 av m.fl. (SD) yrkande 7, 2021/22:3841 av m.fl. (M) yrkandena 12 och 15 samt 2021/22:3980 av m.fl. (L) yrkandena 2 och 3. Äldre anställda med ett långt arbetsliv har mycket erfarenhet med sig i bagaget och en stor kunskap inom många områden. Jag anser att denna erfarenhet bör kunna användas för mentorskap för nyanställda eller som en resurs i arbetsgrupper och utvecklingsprojekt. Äldre anställdas erfarenheter kan också användas för att överbrygga kunskapsglappet mellan generationer. Vidare kan äldre i arbetslivet också vara en tillgång inom yrkesområden där det finns personalbrist. Det är olyckligt att utskottet inte ser den stora resurs som äldre i arbetslivet är och att det finns behov av åtgärder för att bättre ta tillvara denna resurs. Arbetstagare skulle med fördel vid kunna erbjudas ett planeringssamtal inför pensionen, där just möjligheten att ta vara på erfarenhet på ett nytt sätt kan vara i fokus. Jag anser att det finns skäl att stimulera arbetet med att utveckla olika typer av mentorskap på arbetsplatser. Åtgärder på det aktuella området skulle också kunna möjliggöra nya karriärvägar för många, inte minst inom kvinnodominerade yrken. Jag anser därför att regeringen bör vidta åtgärder för att stimulera mentorskap och underlätta kunskapsöverföring mellan generationer. Arbetslöshetsförsäkringen och aktivitetsstödet, punkt 9 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:3226 av Alireza Akhondi m.fl. (C) yrkande 14 och 2021/22:566 av (M), 2021/22:1160 av (KD), 2021/22:1415 av m.fl. (S), 2021/22:1795 av (S), 2021/22:2294 av (L) yrkande 3, 2021/22:2565 av m.fl. (SD) yrkandena 1 och 2, 2021/22:3321 av m.fl. (M) yrkande 10, 2021/22:3325 av m.fl. (M) yrkandena 2 och 3, 2021/22:3573 av (M), 2021/22:3673 av (C) yrkande 7, 2021/22:3986 av m.fl. (L) yrkandena 1–5, 2021/22:4036 av m.fl. (M) yrkande 3, 2021/22:4090 av m.fl. (MP) yrkande 9 och 2021/22:4198 av m.fl. (KD) yrkande 21. Med utvecklingstakten i samhället finns det behov av att på flera sätt möjliggöra kompetensutveckling och studier längre fram i livet. Arbetssökande som tar steg i denna riktning ska inte behöva bromsas av regelverket. Jag menar att det är centralt att arbetslöshetsförsäkringen fokuserar på omställning, uppmuntrar till rörlighet och underlättar för människor att snabbt byta arbete. Jag noterar att också utskottet framhåller studier och omställning som något positivt. Utskottet verkar dock inte förstå hur regelverket bör utformas för att låta denna inriktning vara i fokus. Det visar sig inte minst genom att utskottet inte lyckas dra slutsatsen att vissa arbetssökande med fördel borde kunna kombinera studier med ersättning från arbetslöshetsförsäkringen. När det gäller deltidsstudier är det viktigt att slå fast att möjligheten att studera med arbetslöshetsersättning på deltid är och ska vara ett undantag. är det dock av stor vikt att arbetslöshetsförsäkringen inte hindrar arbetssökande som studerar på deltid från att ta arbete. Jag anser att det är rimligt att påbörjade studier ska kunna fullföljas och inte hindras i den mån arbetslinjen fortsatt kan upprätthållas. Jag anser därför att regeringen bör utreda möjligheterna för arbetssökande att fortsätta påbörjade deltidsstudier som inte begränsar deras möjlighet att ta nytt arbete med bibehållen ersättning från arbetslöshetsförsäkringen. Avslutningsvis vill jag hänvisa till budgetförslag inom utgiftsområde 14 som finns i kommittémotion 2021/22:4129 (C). Där framställs bl.a. förslag om arbetslöshetsförsäkringens framtida utveckling och roll som omställningsförsäkring. Förslaget behandlas av utskottet i betänkande 2021/22:AU2 Utgiftsområde 14 Arbetsmarknad och arbetsliv. Arbetslöshetsförsäkringen och aktivitetsstödet, punkt 9 (L) av (L) och (L). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:3986 av m.fl. (L) yrkandena 1–5, 2021/22:566 av (M), 2021/22:2565 av m.fl. (SD) yrkandena 1 och 2, 2021/22:3573 av (M) och 2021/22:4198 av m.fl. (KD) yrkande 21 och 2021/22:1160 av (KD), 2021/22:1415 av m.fl. (S), 2021/22:1795 av (S), 2021/22:2294 av (L) yrkande 3, 2021/22:3226 av Alireza Akhondi m.fl. (C) yrkande 14, 2021/22:3321 av m.fl. (M) yrkande 10, 2021/22:3325 av m.fl. (M) yrkandena 2 och 3, 2021/22:3673 av (C) yrkande 7, 2021/22:4036 av m.fl. (M) yrkande 3 och 2021/22:4090 av m.fl. (MP) yrkande 9. Vi anser att arbetslöshetsförsäkringen fyller en viktig roll – inte bara för enskildas trygghet och flexibilitet på arbetsmarknaden utan även ur ett bredare perspektiv. Vår syn på arbetslöshetsförsäkringen är att den ska vara en brygga för personer som befinner sig mellan två arbeten. Det är i grunden positivt att människor vill söka sig vidare och göra eller byta karriär under sitt arbetsliv. Vi anser att alla som har arbetat ska ha en omställningsförsäkring om de skulle bli arbetslösa, oavsett om de är medlemmar i facket eller om de är egenföretagare eller s.k. kombinatörer. Alla ska ha en försäkring att luta sig tillbaka på. Vidare anser vi att det är fel att en i huvudsak statligt finansierad försäkring är frivillig och omfattar alltför få, som alla skattebetalare står för notan. Dessutom anser vi att arbetslöshetsförsäkringen bör vara statlig i stället för att den till största delen ska skötas av privata organisationer, vilket bl.a. riskerar att innebära brist på enhetliga bedömningar. Pandemin har även visat att skillnaderna mellan de olika a-kassorna är stora, inte minst vad gäller kapaciteten att göra utbetalningar . Det är olyckligt att utskottet inte verkar se de behov av förändring som finns på området. Vi anser att regeringen bör ta initiativ för att åstadkomma följande förändringar av arbetslöshetsförsäkringen: • En allmän, obligatorisk och statlig arbetslöshetsförsäkring införs. • Arbetsvillkoret i arbetslöshetsförsäkringen ersätts med ett inkomstvillkor. • Företagares trygghet i arbetslöshetsförsäkringen stärks genom förändringar av regelverket. • Kopplingen mellan inbetalningar och försäkringsskydd i arbetslöshetsförsäkringen tydliggörs. Avslutningsvis vill vi hänvisa till Liberalernas budgetförslag inom utgiftsområde 14 som finns i kommittémotion 2021/22:3952 (L). Där framställs bl.a. vår syn på hur arbetslöshetsförsäkringen bör utvecklas framöver. Förslaget behandlas av utskottet i betänkande 2021/22:AU2 Utgiftsområde 14 Arbetsmarknad och arbetsliv. Arbetslöshetsförsäkringen och aktivitetsstödet, punkt 9 (MP) av (MP). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:4090 av m.fl. (MP) yrkande 9 och 2021/22:566 av (M), 2021/22:1160 av (KD), 2021/22:1415 av m.fl. (S), 2021/22:1795 av (S), 2021/22:2294 av (L) yrkande 3, 2021/22:2565 av m.fl. (SD) yrkandena 1 och 2, 2021/22:3226 av Alireza Akhondi m.fl. (C) yrkande 14, 2021/22:3321 av m.fl. (M) yrkande 10, 2021/22:3325 av m.fl. (M) yrkandena 2 och 3, 2021/22:3573 av (M), 2021/22:3673 av (C) yrkande 7, 2021/22:3986 av m.fl. (L) yrkandena 1–5, 2021/22:4036 av m.fl. (M) yrkande 3 och 2021/22:4198 av m.fl. (KD) yrkande 21. En påtaglig distraktion för allt för många studenter är den ekonomiska stressen som tar stort utrymme i studenters vardag. Att stärka studenternas ekonomi är därför en central del i att ge bättre förutsättningar för att lyckas med studierna, öka studietakten och höja kvaliteten i utbildningen. Som en del av att stärka den ekonomiska tryggheten för studenterna anser jag att arbetslöshetsförsäkringen bättre behöver anpassas till studenternas situation. Ett grundläggande steg är att låta studier med studiemedel vara grundande för arbetslöshetsförsäkringen. På så vis kan utexaminerade studenter få del av arbetslöshetsersättning vid arbetslöshet efter examen. Jag noterar att Studentråd har föreslagit införandet av ett examensvillkor som ger rätt till arbetslöshetsersättning efter examen. Förslaget bör beaktas i det här sammanhanget. Det är olyckligt att utskottet missar de behov som studenter har när det gäller arbetslöshetsförsäkringen. Jag anser därför att regeringen bör återkomma med förslag om att studier med studiemedel ska vara grundande för arbetslöshetsförsäkringen. Arbetsmarknadspolitiska program och insatser m.m., punkt 5 (M, SD, KD) (M), (SD), (M), (SD), (KD), (M) och (SD) anför: Att sänka kostnaderna för att anställa långtidsarbetslösa har visat sig vara ett effektivt verktyg under tidigare lågkonjunkturer för att få människor tillbaka på arbetsmarknaden. För att färre personer ska fastna i långtidsarbetslöshet anser vi att nystartsjobben behöver bli fler och bättre. bör de ineffektiva och kostsamma extratjänsterna avskaffas. Vi vill i sammanhanget hänvisa till det gemensamma budgetförslag som , har enats om. I budgetförslaget tillförs resurser för fler och bättre nystartsjobb och extratjänsterna avvecklas. I budgetförslaget föreslås också en minskad uppräkning av resurserna till arbetsmarknadsutbildningen. Eftersom utskottet behandlar våra förslag om nystartsjobb, extratjänster och arbetsmarknadsutbildningen i samband med beredningen av budgetpropositionen utgiftsområde 14 Arbetsmarknad och arbetsliv (bet. 2021/22:AU2) har vi inte möjlighet att i detta ärende reservera oss till förmån för förslagen. Vi står dock naturligtvis bakom det gemensamma budgetförslaget och hänvisar till vårt ställningstagande i nämnda betänkande. Arbetsmarknadspolitiska program och insatser m.m., punkt 5 (L) (L) och (L) anför: Vi anser att nystartsjobben är en arbetsmarknadspolitisk insats som förtjänar att lyftas fram och prioriteras bättre inom arbetsmarknadspolitiken. I Liberalernas utgiftsområdesmotion /22:3952 om utgiftsområde 14 Arbetsmarknad och arbetsliv tillförs resurser för en utbyggnad av antalet nystartsjobb som regeringens ökade satsningar på extratjänster och arbetsmarknadsutbildningen avvisas. Eftersom utskottet behandlar våra förslag om nystartsjobb, extratjänster och arbetsmarknadsutbildningen i samband med beredningen av budgetpropositionen utgiftsområde 14 Arbetsmarknad och arbetsliv (bet. 2021/22:AU2) har vi inte möjlighet att i detta ärende reservera oss till förmån för förslagen. Vi står dock naturligtvis bakom Liberalernas budgetförslag och hänvisar till vårt särskilda yttrande i nämnda betänkande. Särskilt om insatser för personer med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga, punkt 6 (V) Ciczie Weidby (V) anför: Som utskottet framhåller är det visserligen välkommet med satsningar både på generella arbetsmarknadspolitiska program och insatser och på insatser som särskilt riktas till personer med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga. Särskilda insatser för personer som står långt ifrån arbetsmarknaden har en tydlig roll att fylla som en del av en aktiv arbetsmarknadspolitik. Jag menar dock att det är svårt att på ett meningsfullt sätt diskutera insatser för utsatta grupper som regeringen insisterar på att forcera fram en katastrofal omstöpning av Arbetsförmedlingen. Detta vägval riskerar att göra det allt svårare att bedriva en effektiv och sammanhängande statlig arbetsmarknadspolitik över huvud taget. Som jag framhållit i min reservation i avsnittet om Arbetsförmedlingen anser jag att Arbetsförmedlingen visserligen behöver reformeras men att riktningen måste vara en helt annan. , punkt 7 (M) (M), (M) och (M) anför: I motion 2021/22:3325 (M) yrkande 15 framhålls bl.a. bristerna i verksamhet och ställs krav på en utredning av uppdrag och finansiering. Vi står naturligtvis bakom vad som anförs i motionen om att ytterligare åtgärder behövs för att öka utflödet och ge fler möjlighet att få ta del av unika kompetens.