bet · H801MJU24 · 2021-06-08 00:00:00 — För att få en tydlighet och säkra att markägare kan känna till om de omfattas av propositionens kriterier bör begreppet odikad torvmark tydligt definieras. Även kommittémotion 2020/21:4062 av m.fl. (M) yrkande 2 handlar om att det behövs en tydligare definition av vad som utgör odikad torvmark. Vad som utgör odikad torvmark är enligt motionärerna alltför svagt definierat och det uppstår därför svårigheter att avgränsa den odikade torvmarken. Det är därför viktigt att det tydligt definieras när en torvmark betraktas som odikad för att inte minst markägare ska veta om de omfattas av propositionens kriterier som rör odikad torvmark. behandling och kompletterande uppgifter De s.k. markkriterierna i artikel 29.2–29.5 i det omarbetade förnybartdirektivet syftar enligt propositionen till att skydda mark med hög biologisk mångfald, förhindra ändrad markanvändning på mark med stora kollager och förhindra dränering av torvmark. De har tidigare gällt för både agrobiomassa och skogsbiomassa. Den viktigaste förändringen i det omarbetade förnybartdirektivet är enligt regeringen att dessa markkriterier endast gäller agrobiomassa, dvs. biomassa som produceras inom jordbruk. Nämnda bestämmelser i direktivet utökas även från att endast ha gällt för biodrivmedel och flytande biobränslen till att omfatta fasta och gasformiga biobränslen som framställs av biomassa. När det gäller skydd av odikade torvmarker anför regeringen i propositionen att för att biodrivmedel och biobränslen ska anses som hållbara får inte dessa bränslen produceras av biomassa från mark som var torvmark, om det inte visas att odling och skörd eller avverkning av råvaran inte medför dränering av tidigare odikad mark. Syftet är enligt regeringen att förhindra att odikade torvmarker dräneras eftersom detta leder till att kol som är bundet i marken frigörs i form av utsläpp av koldioxid. Bestämmelsen om skydd av odikade torvmarker finns i 2 kap. 5 § hållbarhetslagen och enligt regeringen måste den anpassas så att den endast gäller agrobiomassa. Den behöver också ändras så att den omfattar fasta och gasformiga biobränslen. I övrigt föreslår regeringen vissa språkliga ändringar. Den föreslagna lydelsen av 2 kap. 5 § hållbarhetslagen genomför artikel 29.5 i det omarbetade förnybartdirektivet (jfr artikel 17.5 i det hittillsvarande förnybartdirektivet). Av artikeln följer att biodrivmedel, flytande biobränslen och biomassabränslen som produceras från agrobiomassa som beaktas för de syften som anges i punkt 1 första stycket a, b och c inte ska framställas från råvaror som erhålls från mark som var torvmark , såvida inte bevis kan tillhandahållas för att odling och skörd av dessa råvaror inte medför dränering av tidigare odikad mark. Formuleringen ”dränering av tidigare odikad mark” har inte förändrats sedan det ursprungliga förnybartdirektivet (dvs. och rådets direktiv /28/EG) och hållbarhetslagen trädde i kraft. Av regeringens proposition 2015/16:178 En samlad torvprövning framgår att torvtäkt i regel endast sker i myrar som redan är påverkade av dikning eller i ofullständigt utvunna täkter. Innan torven kan utvinnas måste myren beredas. Beredningen innebär att all vegetation på myrens yta tas bort och att myren markavvattnas. Markavvattning sker som verksamheten bedrivs. När täktverksamheten avslutats måste myren efterbehandlas. Det är inte möjligt att återskapa den odikade myren och dess ekosystem i den utformning och funktion som den hade före täkten eftersom ekosystemet är beroende av de torvlager som tagits bort genom torvtäkten. Efterbehandling kan bl.a. innebära återbeskogning eller att sjöar eller våtmarker skapas, och i det senare fallet kan under vissa förutsättningar en ny myr utvecklas. Utskottet konstaterar att begreppet odikad torvmark är etablerat inom torvnäringen och torvforskningen. Utskottet ser för tillfället inte något behov av att ytterligare definiera detta begrepp rättsligt. Därför föreslår utskottet att motionerna 2020/21:4060 (KD) och 2020/21:4062 (M) yrkande 2 lämnas utan åtgärd. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande som handlar om långsiktighet i hållbarhetskriterierna. Jämför reservation 2 (M, KD). Enligt kommittémotion 2020/21:4062 av m.fl. (M) yrkande 1 måste regeringen agera för en långsiktighet i hållbarhetskriterierna i förnybartdirektivet. Motionärerna framhåller vikten av att hållbarhetskriterierna inte ändras på ett sätt som omöjliggör för omställningen av bränslemarknaden som är i behov av långsiktiga spelregler, särskilt i av stigande efterfrågan. behandling och kompletterande uppgifter I 2 kap. hållbarhetslagen anges de kriterier som biodrivmedel och biobränslen måste uppfylla för att anses hållbara enligt de krav som ställs i förnybartdirektivet. I kapitlet finns också ett antal befintliga bemyndiganden för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela ytterligare föreskrifter dels om hur minskningen av utsläppen av växthusgaser från de biodrivmedel och flytande biobränslen som avses med bestämmelsen ska beräknas (2 kap. 1 §), dels om kriterier och geografisk räckvidd för de områden som anges i bestämmelserna (2 kap. 2–4 §§). Regeringen föreslår i propositionen att dessa bemyndiganden behålls oförändrade eller preciseras för att överensstämma med det omarbetade förnybartdirektivet. I propositionen föreslår regeringen dessutom att det införs nya bemyndiganden i hållbarhetslagen för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att dels meddela ytterligare föreskrifter om hur minskningen av utsläppen av växthusgaser för fasta och gasformiga biobränslen ska beräknas (2 kap. 1 a §), dels meddela ytterligare föreskrifter om hur det ska visas att vissa villkor som anges i paragraferna är uppfyllda (2 kap. 6–8 §§). Som skäl för de föreslagna bemyndigandena i 2 kap. 6–8 §§ hållbarhetslagen anför regeringen att kommissionen i enlighet med artikel 29.8 i förnybartdirektivet ska anta genomförandeakter som ska ge vägledning i fråga om vilket underlag som krävs för att visa att markkriterierna för skogsbiomassa följs. För att säkerställa att skogsbiomassa som används vid framställning av biodrivmedel och biobränslen ska anses som hållbar och att kollager och kolsänkor i skogen bibehålls eller förbättras på lång sikt bör regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer få meddela ytterligare föreskrifter om hur det ska visas att villkoren för de nya systemen för övervakning, kontroll och förvaltning är uppfyllda. Föreskrifterna bör även kunna avse bevis för att rapporterade utsläpp från sektorn för markanvändning, förändrad markanvändning och skogsbruk inte överstiger upptaget från kollager och kolsänkor. I propositionen lämnas ett antal bemyndiganden för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att lämna ytterligare föreskrifter i frågor som aktualiseras i propositionen. Utskottet förutsätter att bemyndigandena tillämpas på ett sätt som främjar en hållbar användning av biodrivmedel och biobränslen och som skapar långsiktighet för bränslemarknaden. Utskottet utgår även från att regeringen driver en sådan balanserad linje vid arbetet inom EU i dessa frågor. Därmed föreslår utskottet att motion 2020/21:4062 (M) yrkande 1 lämnas utan åtgärd. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om förslag på stärkt reglering inom skogsbruket för att höja miljöhänsynen. Jämför reservation 3 (V). Enligt kommittémotion 2020/21:4065 av m.fl. (V) bör regeringen ges i uppdrag att skyndsamt återkomma med förslag på stärkt reglering inom skogsbruket för att höja miljöhänsynen. Motionärerna anför att ett hållbart nyttjande av biobränslen och biodrivmedel som baseras på skogsbiomassa förutsätter en reglering av skogsbruket som värnar skogen som ekosystem. Motionärerna delar inte regeringens uppfattning att det svenska skogsbruket bedrivs hållbart och att skogspolitiken återspeglar att produktions- och miljöhänsyn är jämställda. behandling och kompletterande uppgifter I propositionen anför regeringen att omarbetningen av förnybartdirektivet innebär att markkriterier har tagits fram för att minimera risken för användning av skogsbiomassa som kommer från ohållbar produktion vid framställning av biobränslen och biodrivmedel. Med skogsbiomassa avses biomassa som producerats i skogsbruk, vilket motsvarar råvaror som producerats på skogsmark. En definition av vad som avses med skogsmark finns i 2 § första stycket 1 skogsvårdslagen (1979:429). Av propositionen framgår vidare att markkriterierna för skogsbiomassa, som finns i artikel 29.6–29.9, har sin grund i ett s.k. riskbaserat förfarande. Med det menas att i de fall biomassan kommer från länder med låg risk för att biomassan ska vara ohållbar kan hållbarhetskriterierna uppfyllas på ett betydligt enklare sätt än om biomassan inte kommer från ett sådant land. Artiklarna är därför uppdelade i A- och B-alternativ beroende på förutsättningarna i det land där råvaran är odlad. Om skogsbiomassan har avverkats i ett land med en nationell eller regional lagstiftning som är tillämplig inom avverkningsområdet och det finns övervaknings- och kontrollsystem som säkerställer vissa i artikeln angivna förutsättningar, räcker det att visa på att skogsbiomassan kommer från ett sådant land (”A-alternativet”) för att skogsbiomassan ska anses som hållbar. Lagstiftningen och kontrollsystemen ska visa att avverkningsverksamheten bedrivs på ett lagenligt sätt, att skogsföryngring sker på avverkade arealer, att formellt skyddade områden (inklusive sådana arealer på våtmarker och torvmarker) skyddas, att det vid avverkningen tas hänsyn till att bevara jordbeskaffenhet och biologisk mångfald och att avverkningen upprätthåller eller förbättrar skogens produktionskapacitet på lång sikt. Om det inte kan visas att skogsbiomassan kommer från ett land som uppfyller dessa förutsättningar, ska det finnas förvaltningssystem för området som skogsråvaran kommer från som säkerställer att motsvarande krav är uppfyllda (”B-alternativet”). Enligt regeringen används svensk skogsbiomassa i mycket hög utsträckning för produktion av el, värme, kyla eller bränslen i . Användningen av skogsbiomassa för produktion av biodrivmedel är låg. Det som används är tallolja, som är en restprodukt från massatillverkning. Även lignin och sågspån, som är råvaror som kan komma att användas för produktion av biodrivmedel , är restprodukter från industriella processer. Regeringen anför i propositionen att markkriterierna inte behöver vara uppfyllda för att restprodukter ska anses som hållbara. Ett undantag då markkriterierna gäller är om restprodukten har uppkommit direkt i skogsbruket. Vidare anför regeringen att i rapporten för genomförande av direktivet om främjande av användningen av energi från förnybara energikällor (rapport /15) redovisar lagstiftning, övervakning, kontroll och andra åtgärder som är relevanta när det gäller hållbarhetskriterierna för skogsbiomassa i det omarbetade förnybartdirektivet. Mot bakgrund av redovisningen i den rapporten bedöms svensk skogsbiomassa uppfylla direktivets krav och blir därmed ett s.k. A-land. I propositionen redogör regeringen för de regelverk – bl.a. , skogsvårdslagen (1979:429), skogsvårdsförordningen (1993:1096), artskyddsförordningen (2007:845), miljötillsynsförordningen (2011:13) och förordningen (1998:1252) om områdesskydd enligt m.m. – och åtgärder som ligger till grund för bedömningen att svensk skogsbiomassa är att anse som hållbar enligt de krav som ställs enligt direktivet. Sammanfattningsvis är regeringens bedömning att har nationell lagstiftning samt övervaknings- och kontrollsystem som säkerställer att kriterierna uppfylls så att risken för användning av skogsbiomassa som kommer från ohållbar produktion minimeras. Därmed uppfyller skogsbiomassa som avverkas i kriterierna för A-alternativet i det omarbetade förnybartdirektivet. Regeringen anför vidare att det vid omarbetningen av förnybartdirektivet även har tillkommit bestämmelser som syftar till att säkerställa att kollager och kolsänkor i skogen upprätthålls eller förbättras på lång sikt. Detta anses enligt direktivet vara säkerställt om det land eller den regionala organisation för ekonomisk integration där skogsbiomassan har sitt ursprung är part i , har lagt fram ett nationellt fastställt bidrag för ramkonvention om klimatförändringar (UNFCCC) samt har nationell eller regional lagstiftning i enlighet med artikel 5 i som är tillämplig när det gäller utvinning för att bevara och stärka kollager och kolsänkor, och det finns belägg för att rapporterade utsläpp från sektorn för markanvändning, förändrad markanvändning och skogsbruk inte överstiger upptaget. Om det inte kan visas att dessa förutsättningar är uppfyllda, ska det finnas förvaltningssystem för området som skogsråvaran kommer från för att säkerställa att kollager och kolsänkor i skogen bibehålls eller förbättras på lång sikt. Med utgångspunkt i vad redovisar i sin rapport (se ovan) är regeringens bedömning att uppfyller kraven. För del gäller och rådets förordning (EU) 2018/841 av om inbegripande av utsläpp och upptag av växthusgaser från markanvändning, förändrad markanvändning och skogsbruk i ramen för klimat- och energipolitiken och om ändring av förordning (EU) nr 525/2013 och beslut nr 529/2013/EU, den s.k. LULUCF-förordningen. Förordningen fastställer medlemsstaternas åtaganden för sektorn för markanvändning, förändrad markanvändning och skogsbruk som bidrar till att unionen kan uppnå målen i och målet för minskning av växthusgasutsläppen –2030. Förordningen fastställer även regler för bokföring av utsläpp och upptag inom LULUCF och för kontroll av medlemsstaternas fullgörande av dessa åtaganden. Vidare framgår av propositionen att det omarbetade förnybartdirektivet innehåller särskilda bestämmelser som avser kontroll av att skogsbiomassa är hållbar. För skogsbiomassa är det tillräckligt att använda första- eller andrapartsgranskning upp till skogsbiomassans första samlingspunkt när skogsbiomassan kommer från s.k. A-länder. Det är då tillräckligt att säljare eller köpare upp till denna samlingspunkt försäkrar att det finns den typ av lagstiftning samt kontroll- eller övervakningssystem som framgår av kriterierna. Om det finns en generell analys och bedömning av en myndighet som innebär att kriterierna för A-länder bedömts vara uppfyllda i en viss region, så bör det endast behövas en försäkran om att råvaran producerats i den region som bedömningen gäller för. Enligt propositionen anser att en sådan analys och bedömning bör göras för svensk skogsbiomassa och ges tillräcklig status för att kunna användas av aktörer och tillsynsmyndighet. Detta gäller också för de särskilda krav som ställs på restprodukter och avfall från jordbruksmark. Regeringens utgångspunkt är att i sitt regleringsbrev ska ges ett återrapporteringskrav om att följa upp huruvida lagstiftningen har utvecklats på ett sätt som påverkar bedömningen att är ett A-land. Ett sådant uppdrag bör enligt regeringen utformas först efter det att kommissionen presenterat vägledande riktlinjer. Som framgår av redovisningen ovan anser regeringen att skogsbiomassa som produceras i är att anse som hållbar i förnybartdirektivets mening. Utskottet gör ingen annan bedömning än regeringen och föreslår därför att motion 2020/21:4065 (V) lämnas utan åtgärd. Definition av odikad mark, punkt 2 (M, SD, KD) av (M), (M), (SD), (M), (SD), (SD) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:4060 av m.fl. (KD) och 2020/21:4062 av m.fl. (M) yrkande 2. Enligt geologiska undersökning (SGU) är en betydande producent av odlingstorv i . Utvinningen av energitorv är ungefär lika stor som utvinningen av odlingstorv, räknat i kubikmeter torv. Energitorv används främst som bränsle vid fjärrvärmeanläggningar och alltid tillsammans med olika typer av träbränslen. av de svenska torvmarkerna anses vara odikade. När det gäller de kriterier som rör odikad torvmark är vår tolkning av propositionen att förslagen i den skulle innebära att av all mark i , dvs. den yta som enligt SGU utgörs av odikad torvmark, inte räknas som hållbar enligt kriterierna och därmed undantas från möjligheten att utgöra underlag för energitorv. Detta blir i realiteten ett intrång i markägarens möjligheter att bruka och få avkastning från sin mark. Torvmark kan i realiteten utgöras av olika typer av mark med olika egenskaper, men enligt propositionen antas all odikad torvmark ha samma biologiska mångfald. Vad som utgör odikad torvmark är därtill alltför svagt definierat och det uppstår därför svårigheter att avgränsa den odikade torvmarken. Det är därför viktigt att det tydligt definieras när en torvmark betraktas som odikad för att inte minst markägare ska veta om de omfattas av propositionens kriterier som rör odikad torvmark. Långsiktighet i hållbarhetskriterierna, punkt 3 (M, KD) av (M), (M), (M) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:4062 av m.fl. (M) yrkande 1. Vi anser att regeringen måste agera för en långsiktighet i hållbarhetskriterierna i förnybartdirektivet så att kriterierna inte ändras på ett sätt som omöjliggör för omställningen av bränslemarknaden. Bränslemarknaden är i behov av långsiktiga spelregler, särskilt i av stigande efterfrågan. Skogsbruket och hållbarhetskriterierna, punkt 4 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:4065 av m.fl. (V). Jag och mitt parti välkomnar hållbarhetskriterier för att nyttja biomassa hållbart. Ett hållbart nyttjande av biobränslen och biodrivmedel baserat på skogsbiomassa förutsätter dock en reglering av skogsbruket i sin helhet som värnar skogen som ekosystem med dess biologiska mångfald och livsmiljöer. Först i en sådan kontext får hållbarhetskriterier relevans. Jag och mitt parti delar inte regeringens uppfattning att vårt nuvarande nationella skogsbruk bedrivs hållbart och att skogspolitiken återspeglar att produktion och miljöhänsyn är jämställda. uppfyller varken nationella eller internationella åtaganden om att bevara den biologiska mångfalden i skogen. nationella miljömål Levande skogar har en negativ miljöutveckling, bl.a. på grund av en minskning av livsmiljöer för hotade och känsliga arter. Antalet rödlistade arter där skogen utgör en livsviktig miljö uppgår till över 2 000 arter och har ökat . Avverkningen av skyddsvärda skogar fortsätter att ske och enligt svensk rapportering till EU har endast gynnsam bevarandestatus för 1 av 15 rapporterade skogstyper. Regeringen har trots detta inte vidtagit några åtgärder för att stärka kraven på miljöhänsyn inom skogsbruket. I stället har initiativ tagits för att ytterligare stärka frivilligheten inom skogsbruket, och den landsomfattande nyckelbiotopsinventeringen för att få kännedom om samt värna hotade arter har lagts ned. Regeringen bör därför ges i uppdrag att skyndsamt återkomma med förslag på stärkt reglering inom skogsbruket för att höja miljöhänsynen. Förteckning över behandlade förslag Proposition 2020/21:185 Hållbarhetskriterier – genomförande av det omarbetade förnybartdirektivet: 1.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2010:598) om hållbarhetskriterier för biodrivmedel och flytande biobränslen. 2.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1994:1776) om skatt på energi. 3.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2011:1200) om elcertifikat. 2020/21:4060 av m.fl. (KD): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att följa upp propositionen med en definition av odikad mark och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:4062 av m.fl. (M): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen ska agera för en långsiktighet i hållbarhetskriterierna i förnybartdirektivet och tillkännager detta för regeringen. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att det behövs en tydligare definition av vad som utgör odikad torvmark, och detta tillkännager för regeringen. 2020/21:4065 av m.fl. (V): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör ges i uppdrag att skyndsamt återkomma med förslag på stärkt reglering inom skogsbruket för att höja miljöhänsynen och tillkännager detta för regeringen. Ändring i regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2010:598) om hållbarhetskriterier för biodrivmedel och flytande biobränslen I denna lag betyder agrobiomassa: biomassa som produceras inom jordbruket, biobränslen: fasta, gasformiga eller flytande bränslen som framställs av biomassa och som används för andra energiändamål än motordrift, biomassa: den biologiskt nedbrytbara delen av produkter, avfall och restprodukter av biologiskt ursprung från jordbruk, skogsbruk och därmed förknippad industri inklusive fiske och vattenbruk, liksom den biologiskt nedbrytbara delen av industriavfall och kommunalt avfall, biomassa: den biologiskt nedbrytbara delen av produkter, avfall och restprodukter av biologiskt ursprung från jordbruk, inklusive material av vegetabiliskt och animaliskt ursprung, av skogsbruk och därmed förknippad industri inklusive fiske och vattenbruk, liksom den biologiskt nedbrytbara delen av avfall, inklusive industriavfall och kommunalt avfall av biologiskt ursprung, biodrivmedel: flytande eller gasformiga bränslen som framställs av biomassa och som används för motordrift, livsmedels- eller fodergrödor: stärkelserika grödor, sockergrödor eller oljegrödor som produceras på jordbruksmark som huvudgrödor, dock inte 1. restprodukter och avfall, 2. material som innehåller både cellulosa och lignin, eller 3. mellangrödor som inte kräver att ytterligare mark tas i anspråk, avfall: ämne eller föremål som innehavaren gör sig av med eller avser eller är skyldig att göra sig av med, dock inte ett ämne som avsiktligt har manipulerats eller kontaminerats för att anses som avfall, restprodukt: ett ämne som inte är den eller de slutprodukter som en produktionsprocess direkt ska producera eller är huvudsyftet med processen och där produktionsprocessen inte avsiktligt ändrats för att producera ämnet, produktionskedja: den produktionsprocess som pågår fram till och med användningen av biodrivmedlet eller biobränslet och börjar med – odling av biomassa, inbegripet framställning av gödsel för odlingen, eller – omhändertagandet av avfall eller restprodukter som biodrivmedlet eller biobränslet framställs av, om inte restprodukterna har uppkommit direkt i en jordbruks-, vattenbruks-, fiske- eller skogsbruksverksamhet, och skogsbiomassa: biomassa som produceras inom skogsbruket. beslutade EU om att införa hållbarhetskriterier för alla biodrivmedel. Syftet var att främja användningen av hållbara biobränslen. Denna debatt handlar om en utökning av det direktivet, som även ska omfatta kriterier för fasta biobränslen och biogas som används för produktion av el, värme och kyla. Det intressanta med förslaget är att det nu kommer att finnas hållbarhetskriterier för alla typer av bioenergi. Inget annat energislag kommer att ha motsvarande miljökrav, och det ska gälla lika i hela EU. Det blir spännande att se hur det kommer att tas emot. välkomnar EU:s förslag, och vi håller med regeringen om att den skogsbiomassa som produceras i ska anses som hållbar i förnybartdirektivets anda. Vi har dock några kommentarer som rör regeringens proposition. Det handlar dels om handläggningen av direktivet, dels om torvmark kopplad till äganderätt. När det gäller handläggningen tycker vi att det är anmärkningsvärt att regeringen har tagit på sig att lägga fram ett förslag om kriterierna och att vi som lagstiftare får ärendet på vårt bord extremt sent.