bet · H801CU17 · 2021-05-21 00:00:00 — Dessutom anser jag att en förälder som uppsåtligen har dödat den andra föräldern automatiskt ska förlora vårdnaden om sina barn. Själva våldsanvändningen i sig, oavsett om det har förelegat en ansvarsfrihetsgrund, bör alltså resultera i att föräldern förlorar vårdnaden. I de fall föräldern ändå fortfarande kan anses vara lämplig som vårdnadshavare kan han eller hon åter tillerkännas vårdnaden om barnet i samband med att den tillfälliga vårdnadshavaren entledigas eller efter ansökan och prövning av ett framställt vårdnadsyrkande. Det får bli en uppgift för regeringen att utarbeta de lagförslag som krävs för att tillgodose detta. Detta bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Vissa frågor om vårdnad och umgänge vid våld i familjen, punkt 8 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3275 av m.fl. (L) yrkande 25 och 2020/21:3938 av m.fl. (L) yrkande 7, 2020/21:1538 av (M), 2020/21:2620 av (M), 2020/21:2951 av m.fl. (C) yrkande 22 och 2020/21:3379 av m.fl. (SD) samt 2020/21:1400 av och Kopparklint (båda M) yrkande 2, 2020/21:2085 av och (båda S) och 2020/21:2951 av m.fl. (C) yrkandena 21 och 29. Det är inte ovanligt att en domstol dömer till umgänge under pågående förundersökning om brott mot barnet eller mot den andra föräldern. Samma sak gäller när barnet bor på ett skyddat boende eller lever med en sekretessmarkering i folkbokföringen. Detta är motsägelsefullt. När det i ett mål om vårdnad, boende eller umgänge kommer fram uppgifter som tyder på att det har förekommit våld, t.ex. genom en polisanmälan, sekretessmarkering eller placering på skyddat boende, bör därför domstolen vara skyldig att i större utsträckning neka umgänge i avvaktan på att dessa frågor har utretts grundligare. Vidare anser jag att en förälder som döms för mord på barnets andra förälder undantagslöst ska mista vårdnaden. Det handlar alltså om situationer där det inte är fråga om nödvärn eller någon annan ansvarsfrihetsgrund och där det heller inte finns sådana förmildrande omständigheter som gör att gärningen i stället ska bedömas som dråp. Det får bli en uppgift för regeringen att utarbeta de lagförslag som krävs för att tillgodose detta. Detta bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Vårdnad och umgänge i förhållande till bl.a. sociala föräldrar, punkt 9 (M, C, L) av (M), (M), (M), (L), (M) och (C). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:2951 av m.fl. (C) yrkande 15, 2020/21:3103 av m.fl. (M) yrkande 7.2 i denna del, 2020/21:3275 av m.fl. (L) yrkande 19 och 2020/21:3938 av m.fl. (L) yrkande 6, 2020/21:2667 av (L) och 2020/21:1016 av (C), 2020/21:1713 av (M), 2020/21:2130 av m.fl. (S) och 2020/21:2774 av m.fl. (KD) yrkande 42. Genom vårdnadsreform lyftes barnets behov av umgänge med andra personer än föräldrarna fram i lagtexten. Enligt gällande reglering har barnets vårdnadshavare ett ansvar för att barnets behov av umgänge med någon annan än en förälder som står barnet särskilt nära tillgodoses så långt som möjligt. I den utsträckning ett bristande umgänge beror på att vårdnadshavaren inte tar sitt ansvar är det en viktig uppgift för att försöka få vårdnadshavaren att se till barnets behov. Om detta inte lyckas får domstolen enligt 6 kap. 15 a § på talan av socialnämnden besluta om umgänge mellan barnet och någon annan än en förälder. Vid bedömningen av om en sådan talan ska föras ska socialnämnden särskilt beakta barnets behov av umgänge med sina mor- och farföräldrar och andra som står barnet särskilt nära. Det är angeläget att socialnämnderna är medvetna om det ansvar de har för barnets rätt till umgänge med andra närstående än en förälder. Angeläget är också att socialnämnderna beaktar att många barn lever i andra familjekonstellationer än traditionella kärnfamiljer. Umgängesfrågorna måste hanteras ur barnets perspektiv, och lagstiftningen måste trygga barnets rätt till kontakt med personer som är viktiga för barnet. Den aktuella bestämmelsen i om talan om umgänge verkar tillämpas sparsamt av socialnämnderna, och frågan är därför om intentionerna bakom lagstiftningen verkligen har uppnåtts. Det är därför positivt att regeringen gav Utredningen om en föräldraskapsrättslig lagstiftning för alla i uppdrag att bl.a. ta ställning till om förutsättningarna för barn att upprätthålla en relation med sina sociala föräldrar efter separation eller en förälders dödsfall behöver förbättras. Uppdraget ska redovisas . Regeringen bör sedan ta de fortsatta initiativ som är nödvändiga för att säkerställa barns rätt till umgänge med andra närstående än en förälder. Detta bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Vårdnad och umgänge i förhållande till bl.a. sociala föräldrar, punkt 9 (SD, KD) av (KD), (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:2774 av m.fl. (KD) yrkande 42 och 2020/21:1016 av (C), 2020/21:1713 av (M), 2020/21:2130 av m.fl. (S), 2020/21:2667 av (L), 2020/21:2951 av m.fl. (C) yrkande 15, 2020/21:3103 av m.fl. (M) yrkande 7.2 i denna del, 2020/21:3275 av m.fl. (L) yrkande 19 och 2020/21:3938 av m.fl. (L) yrkande 6. Det förekommer att frågan om att möjliggöra fler än två vårdnadshavare för ett barn diskuteras. Vi tycker att det är viktigt och bra för ett barn att ha nära relationer med andra vuxna än sina föräldrar. Det är dock inte samma sak som att ha fler än två vårdnadshavare. Vårdnadshavarna måste fatta viktiga beslut gemensamt. Att ha fler än två vårdnadshavare skulle därför riskera att öka antalet konflikter om olika beslut som måste fattas och att medföra att barnet inte får sina behov tillgodosedda. Det riskerar också att leda till ännu fler svåra vårdnadstvister, vilket är ett stort problem och påverkar barns hälsa och utveckling negativt. Regeringen bör därför verka för att barn även i fortsättningen ska kunna ha högst två vårdnadshavare. Detta bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Kompetensfrågor, punkt 10 (S, V, MP) av (S), (S), (S), (S), (MP), (S) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 10 borde ha följande lydelse: 2020/21:2774 av m.fl. (KD) yrkande 40 i denna del, 2020/21:2951 av m.fl. (C) yrkande 17, 2020/21:3922 av m.fl. (SD) yrkande 2 och 2020/21:3938 av m.fl. (L) yrkande 4. Det är viktigt att de yrkesverksamma som hanterar familjerättsliga frågor har rätt kompetens för det. Vi konstaterar att det genom detta lagstiftningsärende införs nya kompetenskrav för medlare i syfte att skapa förutsättningar för fler lyckade medlingsuppdrag och därmed fler samförståndslösningar. När det gäller domare framgår det av propositionen att det finns en medvetenhet inom domstolarna om behovet av särskild kunskap och utbildning, och många domstolar ordnar interna utbildningar inom olika rättsområden. Domare erbjuds också ett brett utbud av utbildningar och kompetensutveckling i frågor om vårdnad, boende och umgänge genom kurser i familjerätt. När det sedan gäller familjerättssekreterare finns det både föreskrifter och allmänna råd som reglerar frågan om kompetens. Vi konstaterar vidare att regeringen noga följer utvecklingen inom bl.a. det familjerättsliga området och att det pågår ett omfattande arbete genom bl.a. olika utredningar och myndighetsuppdrag. Enligt vår mening är det därför inte nödvändigt för att ta något initiativ med anledning av motionsyrkandena, och de bör följaktligen avslås. Möjligheter att hämta in uppgifter utan vårdnadshavares samtycke, punkt 11 (S, V, MP) av (S), (S), (S), (S), (MP), (S) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 11 borde ha följande lydelse: 2020/21:2951 av m.fl. (C) yrkande 20 i denna del och 2020/21:3938 av m.fl. (L) yrkande 5. Genom detta lagstiftningsärende blir det möjligt för socialnämnden att i ett förfarande om vårdnad, boende eller umgänge höra barnet utan vårdnadshavarens samtycke och utan att vårdnadshavaren är närvarande. Vidare ska uppgifter kunna lämnas mellan olika socialnämnder i samband med att en socialnämnd ska lämna upplysningar eller snabbupplysningar till en domstol i ett mål om vårdnad, boende eller umgänge. Vi konstaterar också att sekretess inte utgör något hinder mot att den som genomför en vårdnadsutredning kontaktar de referenspersoner som behövs i utredningen. Som framhålls både i propositionen och av vårdnadsutredning framstår det som befogat att det finns större möjligheter att hämta in uppgifter i en barnavårdsutredning än inom ramen för en utredning om vårdnad, boende eller umgänge. En barnavårdsutredning påbörjas på samhällets initiativ, ofta efter en orosanmälan, och syftar till att klarlägga om ett barn far illa. En tvist i domstol initieras däremot av någon av barnets föräldrar, och utredningen syftar där till att ge underlag för domstolens prövning av barnets bästa i den fråga som domstolen har framför sig. Som också redovisas i propositionen lämnar de flesta föräldrar sitt godkännande till de utredningsåtgärder som socialnämnden bedömer vara nödvändiga för att kunna verkställa en vårdnadsutredning. Det händer dock undantagsvis att samtycke inte lämnas, och det gäller framför allt uppgifter från hälso- och sjukvården. Om det i ett enskilt fall finns indikationer på att det finns uppgifter från hälso- och sjukvården som kan vara av betydelse för bedömningen av t.ex. hos vilken förälder ett barn bör vara bosatt och föräldern vägrar lämna sitt samtycke till att uppgifterna hämtas in, får avsaknaden av uppgifter och det faktum att förälderns lämplighet inte i alla avseenden kunnat bedömas i stället beaktas inom ramen för den riskbedömning som kan behöva göras. Dessutom är det så att om det kommer fram uppgifter som medför oro för att ett barn far illa kan det också vara skäl för att inleda en barnavårdsutredning. Det kan i sådana fall finnas anledning att avvakta med att avsluta vårdnadsutredningen till dess att barnavårdsutredningen är färdigställd. Vi ser sammanfattningsvis inte skäl för något tillkännagivande med anledning av motionsyrkandena, och de bör följaktligen avslås. Andra frågor om kvalitetssäkring och domstolens beslutsunderlag, punkt 12 (S, MP) av (S), (S), (S), (S), (MP) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 12 borde ha följande lydelse: 2020/21:3922 av m.fl. (SD) yrkande 7, 2020/21:3928 av m.fl. (V) yrkande 1 och 2020/21:3960 av m.fl. (C) yrkandena 3, 6 och 7. Vi delar inledningsvis majoritetens bedömning att motion 2020/21:3928 (V) yrkande 1 om obligatoriska barnprotokoll bör avslås. När det gäller övriga motionsyrkanden konstaterar vi att socialnämndens utredningar i frågor om vårdnad, boende eller umgänge är ett mycket viktigt underlag för domstolens avgörande. En sådan utredning måste därför alltid hålla en hög kvalitet och ha ett tydligt barnperspektiv. I propositionen redovisas att en kartläggning ger vid handen att vårdnadsutredningar generellt är av god kvalitet men att kvaliteten kan skifta och att det finns vissa utvecklingsområden. I den delen konstaterar vi att den statliga kunskapsstyrningen syftar till att bidra till att socialtjänst bedrivs i enlighet med vetenskap och beprövad erfarenhet. Vidare pågår det ett omfattande utvecklingsarbete i syfte att kvalitetssäkra verksamhet, i enlighet med vad som redovisats ovan. Dessutom förutsätter vi att regeringen på eget initiativ kommer att följa upp att den nya tidsgränsen för vårdnadsutredningar inte påverkar kvaliteten på utredningarna negativt. Enligt vår mening är det därför inte nödvändigt för att ta något initiativ heller med anledning av övriga motionsyrkanden, och även dessa bör följaktligen avslås. Andra frågor om kvalitetssäkring och domstolens beslutsunderlag, punkt 12 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 12 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3928 av m.fl. (V) yrkande 1 och 2020/21:3922 av m.fl. (SD) yrkande 7 och 2020/21:3960 av m.fl. (C) yrkandena 3, 6 och 7. Den nya regleringen om barnets bästa innebär att det tydliggörs i att barnets bästa ska vara avgörande för alla frågor om vårdnad, boende och umgänge, inte bara vid beslut i sådana frågor. För att säkerställa att principen om barnets bästa verkligen står i fokus vid den rättsliga prövningen i mål eller ärenden om vårdnad, boende eller umgänge bör domstolarna vara skyldiga att upprätta särskilda barnprotokoll som en bilaga till domen där avgörandet motiveras utifrån vad som är bäst för barnet. Barnprotokollet skulle fungera som en checklista där domaren på punkt efter punkt går igenom att det är barnets bästa som legat till grund för domstolens ställningstagande i en viss fråga och inget annat, såsom rättvisa mellan föräldrarna. Av checklistan kan det t.ex. framgå om samtal med barnet har ägt rum, om en barnpsykiatrisk utredning har genomförts, om personer i barnets närhet har hörts, om en läkarundersökning har gjorts och om en riskbedömning har gjorts. Domstolen bör ge motiveringar till varför vissa krav i checklistan inte har uppfyllts samt redovisa varje ställningstagande och beslut. Regeringen bör därför återkomma med ett lagförslag som innebär att det blir obligatoriskt för domstolar att upprätta särskilda barnprotokoll som en bilaga till domen i mål om vårdnad, boende och umgänge. Detta bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Därmed bör motion 2020/21:3928 (V) yrkande 1 bifallas. När det gäller övriga motionsyrkanden konstaterar jag att socialnämndens utredningar i frågor om vårdnad, boende eller umgänge är ett mycket viktigt underlag för domstolens avgörande. En sådan utredning måste därför alltid hålla en hög kvalitet och ha ett tydligt barnperspektiv. I propositionen redovisas att en kartläggning ger vid handen att vårdnadsutredningar generellt är av god kvalitet men att kvaliteten kan skifta och att det finns vissa utvecklingsområden. I den delen konstaterar jag att den statliga kunskapsstyrningen syftar till att bidra till att socialtjänst bedrivs i enlighet med vetenskap och beprövad erfarenhet. Vidare pågår det ett omfattande utvecklingsarbete för att kvalitetssäkra verksamhet, i enlighet med vad som redovisats ovan. Dessutom förutsätter jag att regeringen på eget initiativ kommer att följa upp att den nya tidsgränsen för vårdnadsutredningar inte påverkar kvaliteten på utredningarna negativt. Enligt min mening är det därför inte nödvändigt för att ta något initiativ i dessa frågor, och motionsyrkandena bör följaktligen avslås. Övriga frågor om lagstiftningens framtida utformning, punkt 13 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 13 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3960 av m.fl. (C) yrkandena 1 och 2 samt 2020/21:508 av (-), 2020/21:3603 av (SD) yrkandena 1, 6 och 8 samt 2020/21:3938 av m.fl. (L) yrkande 1. Jag tycker att den nya regleringen i detta lagstiftningsärende samt den bakomliggande propositionen saknar det helhetsperspektiv som behövs för att på ett bra sätt väva samman familjerätten med annan lagstiftning där barnets rättigheter kommer till uttryck. Även om propositionen innehåller hänvisningar till bl.a. artiklar i och till betänkande SOU 2020:63 anser jag att det saknas en djupare analys i dessa delar. finns det också stora skillnader mellan å ena sidan regleringen i om bl.a. vårdnad och å andra sidan lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga, förkortad LVU. Missförhållanden och risker som kan ligga till grund för ett omhändertagande av ett barn eller ett beslut om umgängesbegränsning enligt LVU värderas exempelvis inte på samma sätt i ett vårdnadsmål. Detta är en stor brist ur rättssäkerhetssynpunkt. Bristerna i enhetlighet och stringens mellan lagstiftningarna på de olika områdena är allvarliga ur rättssäkerhetssynpunkt och leder också till att begreppet barnets bästa riskerar att urholkas om det ges olika innebörd. Det får bli en uppgift för regeringen att ta nödvändiga initiativ. Detta bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Övriga frågor om lagstiftningens framtida utformning, punkt 13 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 13 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3938 av m.fl. (L) yrkande 1 och 2020/21:508 av (-), 2020/21:3603 av (SD) yrkandena 1, 6 och 8 samt 2020/21:3960 av m.fl. (C) yrkandena 1 och 2. Den nya regleringen om vårdnadstvister syftar till att integrera ett stärkt barnrättsperspektiv i handläggningen av vårdnadstvister. Detta är positivt. tar den nya regleringen, enligt min uppfattning, inte tillräcklig hänsyn till att de konflikter som föregår vårdnadstvister sällan är symmetriska. Den tar alltså inte tillräcklig hänsyn till att det i ungefär hälften av de svåraste vårdnadskonflikterna förekommer våld eller hot om våld. I sådana situationer krävs i samtliga led av beslutskedjan ett annat agerande än i vårdnadstvister där det i botten inte finns något annat än en svårlöst oenighet mellan två föräldrar. Det behövs alltså flera olika slags agerande från det offentliga, där barnets bästa tas till vara på olika sätt beroende på de unika förutsättningar som varje vårdnadstvist innebär. Regeringen bör därför återkomma med ett mer genomarbetat lagförslag som erkänner vårdnadstvisters olikheter och behovet av anpassning efter dessa olikheter. Detta bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Förteckning över behandlade förslag Proposition 2020/21:150 Ett stärkt barnrättsperspektiv i vårdnadstvister : 1.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i . 2.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i . 3.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i socialtjänstlagen (2001:453). 4.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om informationssamtal. 5.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i . 6.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). 2020/21:3922 av m.fl. (SD): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att införa familjemedling i stället för informationssamtal och tillkännager detta för regeringen. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om utbildning av familjemedlare och ett kvalitetslyft och tillkännager detta för regeringen. 3.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att en särskild kontaktperson bör utses åt barnet senast i samband med familjemedling och tillkännager detta för regeringen. 4.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om gemensam vårdnad som norm och tillkännager detta för regeringen. 5.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att större vikt bör läggas vid respektive förälders förståelse för barnets behov av den andra föräldern och tillkännager detta för regeringen. 6.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om barns rätt till båda sina föräldrar och tillkännager detta för regeringen. 7.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att vårdnadsutredningarna bör kvalitetssäkras och evidensbaseras och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3928 av m.fl. (V): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med förslag till ändring i lagstiftning som innebär att det blir obligatoriskt för domstolar att upprätta särskilda barnprotokoll i mål om vårdnad, boende och umgänge och tillkännager detta för regeringen. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma till med lagförslag som innebär att varje barn får rätt till ett eget juridiskt biträde i alla mål om vårdnad, boende och umgänge och tillkännager detta för regeringen. 3.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att obligatoriska informationssamtal ska införas på prov för att sedan noga utvärderas och tillkännager detta för regeringen. 4.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att domstol inte ska kunna besluta om gemensam vårdnad mot en förälders vilja i de fall där en förälder har utsatt den andra föräldern eller barnet för våld eller övergrepp, och detta tillkännager för regeringen. 5.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att domstol inte ska kunna besluta om gemensam vårdnad mot båda föräldrarnas vilja och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3938 av m.fl. (L): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om ett förändrat perspektiv på vårdnadstvister och tillkännager detta för regeringen. 2.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i med den ändringen att det bör klargöras att möjligheten att döma till gemensam vårdnad mot föräldrarnas vilja ska vara utesluten i situationer där det föreligger våld eller hedersrelaterat förtryck eller risk för detsamma. 3.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om barns rätt till eget ombud och tillkännager detta för regeringen. 4.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om särskild kompetens hos den som arbetar med eller hör barn, och detta tillkännager för regeringen. 5.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om ökade möjligheter för att hämta in uppgifter utan vårdnadshavares samtycke och tillkännager detta för regeringen. 6.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om barns umgängesrätt för andra än vårdnadshavare och tillkännager detta för regeringen. 7.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att den vårdnadshavare som fälls för mord på den andre undantagslöst ska mista vårdnaden och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3953 av m.fl. (M): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att medling i större utsträckning bör tillämpas före stämning i domstol och tillkännager detta för regeringen. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att informationssamtal ska ha ägt rum före det att ett tvistigt yrkande framställs och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3960 av m.fl. (C): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att säkerställa helhet och stringens i den lagstiftning där barnets rättigheter i huvudsak kommer till uttryck och tillkännager detta för regeringen. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över hur lagstiftningen kommer att förändras utifrån utredningen om i svensk lagstiftning och tillkännager detta för regeringen. 3.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om enhetliga utredningsmetoder och evidensbaserade arbetsmetoder i vårdnads-, boende- och umgängesutredningar och i det förebyggande arbetet för att motverka vårdnadstvister och tillkännager detta för regeringen. 4.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om medlingsintyg som inte är äldre än för att få stämma i domstol och tillkännager detta för regeringen. 5.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att beslut om gemensam vårdnad som huvudregel ska fattas i samband med fastställande av föräldraskapet oavsett föräldrarnas juridiska relation till varandra och tillkännager detta för regeringen. 6.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om en uppföljning av vad tidsgränsen för vårdnads-, boende- och umgängesutredningar får för konsekvens för barnets eller den unges möjlighet att komma till tals och tillkännager detta för regeringen.