bet · H801KU23 · 2021-04-16 00:00:00 — Fri- och rättigheter m.m. Utskottet föreslår att avslår samtliga yrkanden om fri- och rättigheter och om förebyggande av våldsbejakande extremism i motioner från allmänna motionstiden /20 och 2020/21 samt i en följdmotion. Motionsyrkandena rör bl.a. förbud mot slöja, förstärkningar av rättighetsskyddet i regeringsformen, negativ föreningsfrihet, utökade möjligheter att begränsa föreningsfriheten, äganderätt och miljöundantag, hot och våld på grund av trosuppfattning, mänskliga rättigheter i , återkallelse av medborgarskap, juridiskt kön, diskriminering, rättighetsskydd mellan enskilda, äganderätts- och näringsfrihetskommission, uniformsförbud, förbud mot böneutrop, värdekommission, frihet från religion, klagofrist och trossamfundens trygghetsarbete, förebyggande åtgärder mot radikalisering, nationell handlingsplan mot radikalisering, stöd i arbetet mot våldsbejakande extremism och radikalisering, s.k. IS-återvändare samt utländska bidrag till trossamfund. I betänkandet finns elva reservationer (M, SD, C, V, KD, L). Cirka 140 yrkanden i motioner från allmänna motionstiden /20 och 2020/21. Två yrkanden i en följdmotion väckt med anledning av proposition 2019/20:36 Ett särskilt straffansvar för samröre med en terroristorganisation. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Förbud mot slöja m.m. Förstärkningar av rättighetsskyddet i regeringsformen Utökad möjlighet att begränsa föreningsfriheten Hot och våld på grund av trosuppfattning Förbud mot vissa muslimska kulturyttringar i offentligt finansierad verksamhet Förebyggande av våldsbejakande extremism Förebyggande åtgärder mot radikalisering Motioner som bereds förenklat 1.Förbud mot slöja, punkt 1 (M) 2.Förbud mot slöja, punkt 1 (SD) 3.Förstärkningar av rättighetsskyddet i regeringsformen, punkt 3 (M) 4.Negativ föreningsfrihet, punkt 4 (M) 5.Utökad möjlighet att begränsa föreningsfriheten, punkt 5 (M) 6.Förbud mot vissa muslimska kulturyttringar i offentligt finansierad verksamhet, punkt 9 (SD) 7.Mänskliga rättigheter i , punkt 10 (C) 8.Mänskliga rättigheter i , punkt 10 (V) 9.Mänskliga rättigheter i , punkt 10 (L) 10.Förebyggande åtgärder mot radikalisering, punkt 11 (C) 11.Förebyggande åtgärder mot radikalisering, punkt 11 (KD) Bilaga Förteckning över behandlade förslag Motioner väckta med anledning av proposition 2019/20:36 Motioner från allmänna motionstiden /20 Motioner från allmänna motionstiden /21 Utskottets förslag till riksdagsbeslut 2019/20:522 av (SD), 2019/20:526 av (SD), 2019/20:555 av m.fl. (SD) yrkandena 3 och 4, 2019/20:594 av m.fl. (SD) yrkande 5, 2019/20:617 av m.fl. (SD) yrkande 4, 2019/20:1893 av m.fl. (M), 2019/20:2401 av (M), 2019/20:2833 av m.fl. (M) yrkande 29, 2019/20:3118 av m.fl. (SD) yrkandena 6 och 7, 2019/20:3374 av m.fl. (M), 2020/21:21 av (SD), 2020/21:23 av (SD), 2020/21:642 av m.fl. (SD) yrkandena 3 och 4, 2020/21:656 av m.fl. (SD) yrkandena 6 och 7, 2020/21:1864 av m.fl. (M), 2020/21:1934 av m.fl. (SD) yrkande 6, 2020/21:1936 av m.fl. (SD) yrkande 5 och 2020/21:3514 av m.fl. (M). Reservation 1 (M) Reservation 2 (SD) Skydda individer mot slöjförbud 2020/21:3650 av och (båda MP) yrkandena 1 och 2. Förstärkningar av rättighetsskyddet i regeringsformen 2019/20:2722 av m.fl. (M) yrkandena 5 och 6 samt 2020/21:3474 av m.fl. (M) yrkandena 6 och 7. Reservation 3 (M) 2019/20:2722 av m.fl. (M) yrkande 8 och 2020/21:3474 av m.fl. (M) yrkande 9. Reservation 4 (M) Utökad möjlighet att begränsa föreningsfriheten 2019/20:3212 av m.fl. (SD) yrkande 3, 2020/21:2876 av m.fl. (SD) yrkande 3 och 2020/21:3474 av m.fl. (M) yrkandena 10 och 11 i denna del. Reservation 5 (M) 2019/20:2556 av (M) och 2020/21:1290 av (M). 2019/20:3306 av m.fl. (MP). Hot och våld på grund av trosuppfattning 2020/21:491 av (KD), 2020/21:2513 av (S) yrkande 1 och 2020/21:3665 av m.fl. (SD) yrkande 2. Förbud mot vissa muslimska kulturyttringar i offentligt finansierad verksamhet 2019/20:555 av m.fl. (SD) yrkande 2 och 2020/21:642 av m.fl. (SD) yrkande 2. Reservation 6 (SD) 2019/20:2055 av m.fl. (L) yrkandena 15 och 16, 2019/20:2758 av m.fl. (L) yrkande 15, 2019/20:3261 av m.fl. (C) yrkandena 6 och 9, 2019/20:3302 av m.fl. (S) yrkande 8, 2019/20:3356 av m.fl. (V) yrkandena 6–8 och 12, 2020/21:2134 av (S), 2020/21:3261 av m.fl. (L) yrkande 19 och 2020/21:3282 av m.fl. (L) yrkande 17. Reservation 7 (C) Reservation 8 (V) Reservation 9 (L) Förebyggande åtgärder mot radikalisering 2019/20:2478 av (M) yrkande 2, 2019/20:2732 av m.fl. (KD) yrkande 1, 2019/20:3248 av m.fl. (C) yrkande 58, 2020/21:1526 av (L), 2020/21:2957 av m.fl. (C) yrkande 53, 2020/21:3030 av (M) yrkande 4 och 2020/21:3498 av m.fl. (KD) yrkande 1. Reservation 10 (C) Reservation 11 (KD) Motioner som bereds förenklat 2019/20:211 av (KD), 2019/20:521 av m.fl. (SD), 2019/20:525 av (SD) yrkandena 1 och 2, 2019/20:555 av m.fl. (SD) yrkandena 5, 7–10 och 19, 2019/20:583 av m.fl. (SD) yrkandena 3 och 11, 2019/20:734 av i (SD), 2019/20:751 av m.fl. (SD) yrkande 1, 2019/20:844 av (S), 2019/20:946 av (S), 2019/20:1141 av (M), 2019/20:1971 av (L), 2019/20:2014 av m.fl. (M) yrkandena 5 och 6, 2019/20:2722 av m.fl. (M) yrkandena 7, 9 och 10, 2019/20:2723 av m.fl. (M) yrkandena 1–3, 2019/20:2732 av m.fl. (KD) yrkande 3, 2019/20:2758 av m.fl. (L) yrkande 9, 2019/20:2816 av (KD), 2019/20:3052 av m.fl. (SD) yrkande 6, 2019/20:3056 av (SD) yrkandena 2 och 3, 2019/20:3067 av m.fl. (M) yrkandena 17 och 18, 2019/20:3195 av och (båda SD) yrkande 2, 2019/20:3212 av m.fl. (SD) yrkandena 1 och 2, 2019/20:3248 av m.fl. (C) yrkande 57, 2019/20:3249 av m.fl. (C) yrkande 13, 2019/20:3303 av m.fl. (MP) yrkande 3, 2019/20:3316 av m.fl. (S) yrkande 1, 2019/20:3432 av m.fl. (SD) yrkandena 5 och 6, 2020/21:22 av (SD) yrkandena 1 och 2, 2020/21:183 av m.fl. (SD), 2020/21:371 av (KD), 2020/21:490 av (KD), 2020/21:497 av i (SD), 2020/21:642 av m.fl. (SD) yrkandena 5, 7–9 och 17, 2020/21:675 av m.fl. (SD) yrkande 1, 2020/21:685 av m.fl. (SD) yrkande 3, 2020/21:797 av m.fl. (SD) yrkandena 3 och 4, 2020/21:1621 av i m.fl. (SD) yrkande 8, 2020/21:1998 av (S), 2020/21:2529 av Alireza Akhondi m.fl. (C) yrkandena 17 och 18, 2020/21:2819 av (M), 2020/21:2876 av m.fl. (SD) yrkandena 1 och 2, 2020/21:2882 av m.fl. (SD), 2020/21:2951 av m.fl. (C) yrkande 40, 2020/21:3188 av (SD) yrkandena 2 och 3, 2020/21:3261 av m.fl. (L) yrkandena 11 och 13, 2020/21:3304 av m.fl. (M) yrkandena 15 och 16, 2020/21:3474 av m.fl. (M) yrkandena 8, 11 i denna del, 12 och 13, 2020/21:3498 av m.fl. (KD) yrkande 3, 2020/21:3526 av m.fl. (M) yrkandena 7 och 8 samt 2020/21:3663 av m.fl. (KD) yrkandena 48–50. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (M), (S), (S), (SD), (S), (C), (M), (SD), (S), Skånberg (KD), (S), (L), (SD), (MP), (M), (V) och (M). I betänkandet behandlar utskottet ca 140 yrkanden från allmänna motionstiden /20 och 2020/21 samt två yrkanden i en följdmotion. Av dessa behandlas drygt 80 i förenklad ordning eftersom de rör samma eller i huvudsak samma frågor som har behandlat tidigare . Yrkandena gäller förbud mot slöja, förstärkningar av rättighetsskyddet i regeringsformen, negativ föreningsfrihet, utökade möjligheter till att begränsa föreningsfriheten, äganderätt och miljöundantag, naturens rättigheter, hot och våld på grund av trosuppfattning, förbud mot vissa muslimska kulturyttringar i offentligt finansierad verksamhet samt mänskliga rättigheter i . Dessa yrkanden behandlas i den första delen av betänkandet. I den andra delen av betänkandet om förebyggande av våldsbejakande extremism behandlas yrkanden som gäller förebyggande åtgärder mot radikalisering. Slutligen behandlas vissa yrkanden inom båda ansvarsområdena förenklat i den tredje delen av betänkandet. Motionsyrkanden som bereds i förenklad ordning rör återkallelse av medborgarskap, juridiskt kön, diskriminering, rättighetsskydd mellan enskilda, äganderätts- och näringsfrihetskommission, uniformsförbud, förbud mot böneutrop, värdekommission, frihet från religion, klagofrist, stöd till hågkomsten av Förintelsen och trossamfundens trygghetsarbete. Vidare rör de nationell handlingsplan om radikalisering, stöd i arbetet mot våldsbejakande extremism och radikalisering, s.k. IS-återvändare samt utländska bidrag till trossamfund En förteckning över samtliga behandlade förslag finns i bilagan till betänkandet. Enligt 1 kap. 2 § regeringsformen ska den offentliga makten utövas med respekt för alla människors lika värde och för den enskilda människans frihet och värdighet. Den enskildes personliga, ekonomiska och kulturella välfärd ska vara grundläggande mål för den offentliga verksamheten. Det allmänna ska särskilt trygga rätten till arbete, bostad och utbildning samt verka för social omsorg och trygghet och goda förutsättningar för hälsa. Det allmänna ska främja en hållbar utveckling som leder till en god miljö för nuvarande och kommande generationer, verka för att demokratins idéer blir vägledande inom samhällets alla områden och värna den enskildes privatliv och familjeliv. Det allmänna ska vidare verka för att alla människor ska kunna uppnå delaktighet och jämlikhet i samhället och för att barns rätt tas till vara. Det allmänna ska motverka diskriminering av människor på grund av kön, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung, språklig eller religiös tillhörighet, funktionshinder, sexuell läggning, ålder eller andra omständigheter som gäller den enskilde som person. Det samiska folkets och etniska, språkliga och religiösa minoriteters möjligheter att behålla och utveckla ett eget kultur- och samfundsliv bör främjas. Bestämmelserna i 1 kap. 2 § regeringsformen ger, till skillnad från reglerna i 2 kap. om de grundläggande fri- och rättigheterna, inte upphov till några rättigheter för den enskilde. Dessa bestämmelser är inte rättsligt bindande utan anger målsättningen för samhällsverksamhetens inriktning. Stadgandets främsta funktion är att ålägga det allmänna att positivt verka för att målsättningarna i största möjliga utsträckning förverkligas. Den enskilde kan alltså inte med stöd av 1 kap. 2 § regeringsformen begära en domstols ingripande mot det allmänna; hur det allmänna lever upp till målsättningarna kan enbart bli föremål för politisk kontroll. Stadgandet kan dock få rättslig betydelse som tolkningsdata vid tillämpningen av olika rättsregler. I 2 kap. regeringsformen finns bestämmelser om de grundläggande fri- och rättigheterna. Kapitlet inleds med en beskrivning i 1 § av de s.k. positiva opinionsfriheterna: yttrandefriheten, informationsfriheten, mötesfriheten, demonstrationsfriheten, föreningsfriheten och religionsfriheten. De s.k. negativa opinionsfriheterna behandlas i 2 § och innebär ett skydd mot tvång från det allmänna att ge till känna sin åskådning i politiska, religiösa, kulturella eller andra sådana hänseenden. I bestämmelsen anges också att det allmänna inte får tvinga någon att tillhöra sammanslutningar för sådana åskådningar eller att delta i demonstrationer och dylikt. Kapitlet innehåller också bestämmelser om skydd mot registreringar enbart på grund av politisk åskådning (3 §), förbud mot dödsstraff (4 §), förbud mot kroppsstraff och tortyr (5 §), skydd mot kroppsvisitation och andra påtvingade ingrepp samt skydd mot betydande intrång i den personliga integriteten (6 §), förbud mot landsförvisning och skydd för medborgarskap (7 §), rörelsefrihet (8 §), rätt till domstolsprövning vid frihetsberövande (9 §), förbud mot retroaktiva straff- och skattelagar (10 §), rätt till offentlig rättegång och förbud mot att inrätta domstol för en redan begången gärning (11 §). Vidare finns bestämmelser om skydd mot diskriminering (12 och 13 §§), som innebär att lagar och andra föreskrifter inte får innebära att någon missgynnas därför att han eller hon tillhör en minoritet med hänsyn till etniskt ursprung, hudfärg eller liknande eller med hänsyn till sexuell läggning eller kön. Vad gäller diskriminering på grund av kön finns ett undantag för de fall då en lag eller annan föreskrift utgör ett led i strävanden att åstadkomma jämställdhet mellan män och kvinnor eller avser värnplikt eller motsvarande tjänsteplikt. Föreskrifter om möjligheterna att göra begränsningar i fri- och rättigheterna finns i 20–25 §§. Begränsningar får endast göras för att tillgodose ändamål som är godtagbara i ett demokratiskt samhälle. En begränsning får aldrig gå utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till det ändamål som har föranlett den och inte heller sträcka sig så långt att den utgör ett hot mot den fria åsiktsbildningen som en av folkstyrelsens grundvalar. En begränsning får inte göras enbart på grund av politisk, religiös eller kulturell eller annan sådan åskådning. Vidare innehåller 2 kap. regeringsformen bestämmelser om rätten till fackliga stridsåtgärder (14 §), egendomsskydd och allemansrätt (15 §), upphovsrätt (16 §), närings- och yrkesfrihet (17 §) och rätten till utbildning (18 §). Fri- och rättighetsregleringen i 2 kap. gäller till stor del även till förmån för utlänningar som vistas i (25 §). I kapitlet anges också att lagar eller andra föreskrifter inte får meddelas i strid med åtaganden enligt (19 §). Det skydd för fri- och rättigheter som ges i 2 kap. regeringsformen gäller gentemot det allmänna och inte mellan enskilda. Bestämmelserna om fackliga stridsåtgärder och om upphovsrätt kan dock ses som undantag från detta. Den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna () och vissa ändrings- och tilläggsprotokoll till konventionen införlivades 1994 med svensk rätt genom lagen (1994:1219) om den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna. är uppdelad i tre avdelningar där fri- och rättigheter behandlas i avdelning I (artiklarna 2–18). Konventionen innehåller bestämmelser om rätten till liv (artikel 2), förbud mot tortyr samt omänsklig och förnedrande behandling och bestraffning (artikel 3), förbud mot slaveri, träldom och tvångsarbete (artikel 4), rätten till frihet och personlig säkerhet (artikel 5), rätten till domstolsprövning och en rättssäker process (artikel 6), förbud mot att döma till straff utan stöd i lag och mot retroaktiva straffdomar (artikel 7), rätten till skydd för privat- och familjeliv, hem och korrespondens (artikel 8), rätten till tanke-, samvets- och religionsfrihet (artikel 9), rätten till yttrandefrihet (artikel 10), rätten till församlings- och föreningsfrihet (artikel 11), rätten att ingå äktenskap (artikel 12), rätten till ett effektivt rättsmedel (artikel 13) och förbud mot diskriminering (artikel 14). I artiklarna 15–18 regleras möjligheterna för staterna att i vissa situationer göra inskränkningar i rättigheterna. Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna, ofta kallad , består av en domare från varje medlemsstat i . Domstolens uppgift är att granska påstådda brott mot . övervakar sedan att besluten följs i medlemsstaterna. Om en enskild anser att svenska staten har kränkt hans eller hennes rättigheter enligt är det i första hand svenska domstolar eller myndigheter som ska pröva om en kränkning har ägt rum. Klaganden måste i de flesta fall ha fört sin sak ända till den högsta instansen, normalt eller , innan ärendet kan tas till . är inte överinstans till nationella domstolar och myndigheter och kan därför inte upphäva deras domar eller beslut. domar är emellertid bindande för medlemsstaterna. kan också döma ut ett skadestånd till en enskild. Det framgår av artikel 6.2 i fördraget om Europeiska unionen () att EU ska ansluta sig till . Avsikten är att det ska bli möjligt för enskilda och stater att inför påtala att en rättsakt i EU eller EU:s egen rättstillämpning strider mot . Ett utkast till anslutningsfördrag mellan EU och medlemsstater har förhandlats fram och remitterades till för yttrande. Enligt yttrandet var utkastet till anslutningsavtal på flera punkter inte förenligt med . Domstolen påminde i sitt yttrande bl.a. om unika karaktär – särskild och självständig i förhållande till både nationella rättsordningar och folkrätten. Efter att underkände utkastet till anslutningsavtal har arbetet inriktats på att internt inom EU försöka hitta lösningar på domstolens invändningar. Enligt information till utskottet presenterade kommissionen ett förslag till helhetslösning på invändningarna som diskuterades på arbetsgruppsnivå inom rådet. Detta resulterade i att rådet antog kompletterande förhandlingsdirektiv och uttryckte sitt stöd för att förhandlingarna om anslutningsavtalet mellan EU och snabbt skulle återupptas. Parallellt med förhandlingarna om ett anslutningsavtal diskuteras även de EU-interna regler som med bindande verkan mot EU och EU:s medlemsstater ska reglera bl.a. förutsättningarna för när EU respektive medlemsstaterna ska begära att få bli medsvarande i ett mål och när en begäran om avgörande om en unionsrättsakts förenlighet med unionsrättens grundläggande rättigheter ska inhämtas från . Förhandlingarna mellan EU och återupptogs i . EU:s stadga om de grundläggande rättigheterna Stadgans räckvidd fastställs i artikel 51, där det anges bl.a. att bestämmelserna riktar sig till unionens institutioner och organ samt till medlemsstaterna endast när dessa tillämpar unionsrätten. Stadgan medför inte någon ny befogenhet eller ny uppgift för unionen. I artikel 52.3 förklaras att i den utsträckning stadgan omfattar rättigheter som motsvarar sådana som garanteras av ska de ha samma innebörd och räckvidd som i konventionen, men bestämmelsen hindrar inte unionsrätten från att tillförsäkra ett mer långtgående skydd. Stadgan innehåller medborgerliga och politiska rättigheter med bl.a. och gemensamma konstitutionella traditioner som förebild samt ekonomiska och sociala rättigheter. Rättigheterna sammanfattas i följande sex kapitel: Enligt artikel 6.1 i ska unionen erkänna de rättigheter, friheter och principer som fastställs i stadgan om de grundläggande rättigheterna, som ska ha samma rättsliga värde som fördragen. Förbud mot slöja m.m. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om ett förbud mot slöja inom skolan och heltäckande slöja eller klädsel på offentliga platser samt om en utredning av förbud mot slöja i skolan. avslår också motionsyrkanden om en skyddsmekanism för att värna grundlagsskyddet för individer i kommuner eller om en definition av frihetsbegreppet. Jämför reservation 1 (M) och 2 (SD). I partimotion 2019/20:2833 av m.fl. (M) yrkande 29 begärs ett tillkännagivande om att utreda ett införande av slöjförbud i förskolan och i . Liknande yrkanden framförs i motion 2019/20:2401 av (M), motionerna 2019/20:3374 och 2020/21:3514 av m.fl. (M) samt i motionerna 2019/20:1893 och 2020/21:1864 av m.fl. (M). I kommittémotionerna 2019/20:594 av m.fl. (SD) yrkande 5 och 2019/20:617 av m.fl. (SD) yrkande 4 begärs tillkännagivanden om att värderingsstyrd slöja ska förbjudas inom och inom svenska förskolor. Liknande yrkanden görs av m.fl. (SD) i kommittémotionerna 2020/21:1934 yrkande 6 och 2020/21:1936 yrkande 5. Även m.fl. (SD) begär i kommittémotionerna 2019/20:3118 yrkandena 6 och 7 och 2020/21:656 yrkandena 6 och 7 ett tillkännagivande om förbud mot bärandet av slöja i förskolan och i . m.fl. (SD) begär i kommittémotionerna 2019/20:555 av yrkande 4 och 2020/21:642 yrkande 4 ett förbud mot att bära slöja i förskolorna. (SD) begär i motionerna 2019/20:526 och 2020/21:21 att ett förbud införs mot muslimsk slöja i den svenska förskolan och . m.fl. (SD) begär i kommittémotionerna 2019/20:555 yrkande 3 och 2020/21:642 yrkande 3 ett tillkännagivande om förbud mot heltäckande klädsel på offentlig plats. Även (SD) begär i motionerna 2019/20:522 och 2020/21:23 ett förbud mot heltäckande slöja på offentliga platser. Skydda individer mot slöjförbud I motion 2020/21:3650 av och (båda MP) begärs ett tillkännagivande om en skyddsmekanism för att värna grundlagsskyddet för individer i kommuner utan att inskränka det kommunala självstyret (yrkande 1). Motionärerna anser att det är oroande att många kommuner vill införa slöjförbud och anser att det behövs en skyddsmekanism för att värna grundlagsskyddet för individer som bor i en kommun som vill införa slöjförbud. Motionärerna begär även ett tillkännagivande om en definition av frihetsbegreppet för individen (yrkande 2). Enligt motionärerna bör frihetsbegreppet vara kopplat till den enskildes vilja och önskan. Varje medborgare är enligt 2 kap. 1 § första stycket 6 regeringsformen gentemot det allmänna tillförsäkrad religionsfrihet, dvs. frihet att ensam eller tillsammans med andra utöva sin religion. Religionsfriheten är den enda av de positiva opinionsfriheterna som inte får begränsas genom lag enligt 2 kap. 20 § regeringsformen. I en kommentar till regeringsformen anförs att detta hänger samman med det sätt på vilket friheten har definierats i grundlagstexten: definitionen syftar uteslutande på vad som är specifikt just för religionsfriheten – att ensam eller tillsammans med andra utöva sin religion. Vidare anförs att begränsningar kan göras av de moment i religionsfriheten som närmast är utflöden av andra friheter, såsom yttrandefriheten, informationsfriheten, mötesfriheten och föreningsfriheten (och , Grundlagarna [, version: 3A], kommentar till 2 kap. 1 § regeringsformen). Enligt 2 kap. 20 § regeringsformen kan bl.a. yttrandefriheten, informationsfriheten, mötesfriheten, demonstrationsfriheten och föreningsfriheten begränsas genom lag. Av 2 kap. 21 § regeringsformen följer att begränsningar endast får göras för att tillgodose ändamål som är godtagbara i ett demokratiskt samhälle. Begränsningen får aldrig gå utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till det ändamål som har föranlett den och inte heller sträcka sig så långt att den utgör ett hot mot den fria åsiktsbildningen såsom en av folkstyrelsens grundvalar. Begränsningen får inte göras enbart på grund av politisk, religiös, kulturell eller annan sådan åskådning. artikel 9 behandlar tankefrihet, samvetsfrihet och religionsfrihet. Var och en har, enligt punkt 1, rätt till tankefrihet, samvets-frihet och religionsfrihet; denna rätt innefattar frihet att byta religion eller tro och frihet att ensam eller i gemenskap med andra, offentligt eller enskilt, utöva sin religion eller tro genom gudstjänst, undervisning, sedvänjor eller ritualer. Enligt punkt 2 får friheten att utöva sin religion eller tro endast underkastas sådana inskränkningar som är föreskrivna i lag och som i ett demokratiskt samhälle är nödvändiga med hänsyn till den allmänna säkerheten eller till skydd för allmän ordning, hälsa eller moral eller till skydd för andra människors fri- och rättigheter. Den som tar en tjänst eller en anställning kan anses ha underkastat sig de krav som gäller för tjänsten eller anställningen och som ibland kan inkräkta på möjligheterna till religionsutövning (, Mänskliga rättigheter i europeisk praxis, 5 uppl., 2015, s. 449 f.). Den anställda kan i princip inte med hänvisning till sin religion vägra att utföra uppgifter som normalt ingår i arbetet, och om tjänsten eller anställningen är organiserad så att arbete ska utföras som för en arbetstagare har särskild religiös betydelse är arbetsgivaren inte nödvändigtvis förpliktad från att avstå från att utkräva arbete på . Ett motsvarande synsätt bör enligt tillämpas när det gäller krav på ett visst uppträdande eller en viss klädsel under arbetet. har i några fall prövat huruvida förbud mot att använda slöja, huvudduk och liknande i vissa situationer har varit förenligt med artikel 9. Ett sådant avgörande är det i ärendet Şahin mot (10.11.2005). Fallet gällde en medicinstudent vid i . Eftersom hon av religiösa skäl insisterade på att bära huvudduk avstängdes hon från föreläsningar och tentamina. Hon varnades för att hon hade brutit mot regler och suspenderades temporärt från för att hon hade deltagit i protester mot dessa regler.