bet · H801KU20 · 2021-01-26 00:00:00 — Enligt 12 kap. 2 § regeringsformen får ingen myndighet, inte heller eller en kommuns beslutande organ, bestämma hur en förvaltnings- myndighet i ett särskilt fall ska besluta i ett ärende som rör myndighets- utövning mot en enskild eller mot en kommun eller som rör tillämpningen av lag. I myndighetsförordningen (2007:515) anges att myndighetens ledning ansvarar inför regeringen för verksamheten och ska se till att den bedrivs effektivt och enligt gällande rätt och de förpliktelser som följer av medlemskap i unionen, att den redovisas på ett tillförlitligt och rättvisande sätt samt att myndigheten hushållar väl med statens medel. Enligt 9 kap. 8 § regeringsformen förvaltar och förfogar regeringen över statens tillgångar, om de inte avser myndigheter eller i lag har avsatts till särskild förvaltning. 2Numera 12 kap. 2 § regeringsformen. VISSA FRÅGOR OM REGERINGENS ANSVAR FÖR FÖRVALTNINGEN I 9 kap. 9 § regeringsformen anges att beslutar om grunder för förvaltningen av och förfogandet över statens tillgångar. kan också besluta att en åtgärd av ett visst slag inte får vidtas utan att har medgett det. I en kommentar till regeringsformen anförs att regeringens uppgift att disponera över statens tillgångar innefattar rättsliga och faktiska förvaltnings- åtgärder samt förfoganden som överlåtelse och pantsättning (m.fl., Regeringsformen med kommentarer, 2 uppl., 2018, s. 471). Vidare anförs att regeringen i stor utsträckning har överlåtit åt underlydande myndigheter att disponera över statliga tillgångar. Detta sker genom bemyndiganden i myndigheternas instruktioner eller regleringsbrev. I budgetlagen (2011:203) anges grunderna för förfogandet över statens egendom. Bestämmelserna gäller tillgångar som regeringen förvaltar och förfogar över (8 kap. 1 § budgetlagen). Budgetlagen utgör ett komplement till bestämmelserna om och regeringens skyldigheter och befogenheter på finansmaktens område i 9 kap. regeringsformen. Lagen reglerar i första hand förhållandet mellan och regeringen. I budgetlagen regleras närmare regeringens befogenheter att överlåta statlig egendom. Regeringen får besluta att överlåta annan lös egendom än aktier, andelar och tomträtt, om egendomen inte längre behövs för statens verksamhet eller blivit obrukbar eller om den inte anskaffats med statens medel (8 kap. 6 § budgetlagen). Försäljning ska genomföras affärsmässigt, om inte särskilda skäl talar mot det (8 kap. 7 § budgetlagen) I förarbetena anges att till skillnad från begreppet fast egendom – som till sin innebörd är definierat i lag – finns ingen reglering som talar om vad som är lös egendom (prop. 1995/96:220 s. 65). Begreppet lös egendom kan inte anges på annat sätt än genom en negativ bestämning. Det omfattar all egendom, dvs. alla rättigheter av förmögenhetsnatur, som inte utgör fast egendom. Regeringen anförde i propositionen (s. 67) att frågan om vem som har laglig rätt att besluta om förfogandet över statens lösa egendom inte längre borde bero av vad som kan anses följa av ett anslagsbeslut, vilket var praxis tidigare. I stället borde finansieringen vara avgörande. Har egendomen anskaffats med statens medel, bör också besluta om förfogandeåtgärderna. I övriga fall bör regeringen ha beslutanderätten. På så sätt kan även i fortsättningen behålla ett fast grepp över den statliga förmögenhets- dispositionen. Enligt praxis får regeringen sälja obrukbar eller obehövlig materiel. Enligt propositionen bör denna rätt vidgas till att även avse annan lös egendom än materiel (s. 107). Regeringen bör även få rätt att överlåta sådan egendom på VISSA FRÅGOR OM REGERINGENS ANSVAR FÖR FÖRVALTNINGEN annat sätt än genom försäljning, t.ex. genom gåva. Det bör därför tas in en bestämmelse i lagen om att regeringen får överlåta lös egendom som inte längre behövs i statens verksamhet eller som blivit obrukbar. Vidare anförs i propositionen (s. 110) att om egendomen har anskaffats på annat sätt än med statens medel får regeringen överlåta egendomen även om den inte kan sägas vara obrukbar eller obehövlig. Egendom som kan komma i fråga är t.ex. sådan som staten mottagit i gåva eller som utgör krigsbyte. Om egendomen delvis finansierats med statens medel och delvis på annat sätt, t.ex. genom gåva, får överlåtelse av egendomen inte beslutas av regeringen Att ett förvärv ska genomföras affärsmässigt har motsvarande innebörd som i fråga om försäljning (prop. 2010/11:40 s. 153). Priset ska vara så fördelaktigt som möjligt för staten, förvärv ska inte ske till överpris och ovidkommande hänsyn ska inte tas vid förvärvet. I propositionen anges också att vid köp, byte och försäljning ska beaktas. I förarbetena anförs vidare att med begreppet affärsmässigt avses att man vid försäljning ska se till att priset blir så fördelaktigt som möjligt för staten, att en försäljning till underpris inte kommer till stånd och att ovidkommande hänsyn inte tas (prop. 1995/96:220 s. 110). Vid prövningen av om det finns särskilda skäl att frångå affärsmässighet är en restriktiv bedömning påkallad (prop. 1995/96:220 s. 110). Egendomens värde ska tillmätas betydelse. Avsteg från principen om affärsmässighet bör inte göras utan godkännande vid försäljning av egendom som har ett betydande värde. I 11 kap. 1 § anges att regeringen meddelar föreskrifter om genomförandet av statens budget. Förordning om avyttring av lös egendom Förordningen (1996:1191) om överlåtelse av statens lösa egendom gäller för myndigheter under regeringen (1 §). Förordningen gäller försäljning av statens lösa egendom (3 §). Försäljning av annan lös egendom än aktier och andelar får ske om egendomen inte längre behövs för statens verksamhet eller blivit obrukbar (6 §). Försäljningen ska genomföras affärsmässigt. (7 §). Revision av statliga myndigheter I 3 § lagen (2002:1022) om revision av statlig verksamhet m.m. anges att ska granska årsredovisningen för bl.a. de förvaltnings- myndigheter som lyder under regeringen. Av 5 § framgår att granskningen ska göras i enlighet med god revisionssed och ha till syfte att bedöma om redovisningen och underliggande redovisning är tillförlitlig och räkenskaperna rättvisande samt om ledningens förvaltning följer tillämpliga föreskrifter och särskilda beslut (årlig revision). Av 10 § framgår att revisionsberättelser och revisorsintyg över den årliga revisionen ska lämnas till regeringen. VISSA FRÅGOR OM REGERINGENS ANSVAR FÖR FÖRVALTNINGEN Enligt förordningen (2009:974) med instruktion för är () förvaltningsmyndighet för meteorologiska, klimatologiska, hydrologiska och oceanografiska frågor (1 §). ska inom sitt verksamhetsområde bl.a. särskilt öka samhällsnyttan med sin verksamhet genom att bedriva uppdragsverksamhet gentemot andra myndigheter och genom att bedriva affärsverksamhet (5 §). leds av en myndighetschef (8 §). I myndighetens årsredovisning anförs att har genom fortsatt fokus på kvalitet och värdeskapande tjänster inom väderrelaterade produkter till handelssjöfarten behållit sin position som en av de fem ledande globala aktörerna (s. 28). Dygnet runt vägleder fartyg runt om i världen för att bidra till säkra och energieffektiva transporter. har vidareutvecklat sina produkter med bl.a. ett nytt och effektivare ruttplanerings- verktyg för att kunna erbjuda större träffsäkerhet i vägledning till fartyg och därmed ytterligare öka säkerhet och bränslebesparingar. Genom årets satsning på mer effektiva produkter kan bidra till ytterligare minskning av koldioxid- och svavelutsläpp, vilket är ett stort fokusområde för sjöfarten. har även gjort beräkningar på hur tjänster bidrar till minskat koldioxidutsläpp för sjöfart. Resultaten visar att har bidragit till minskade koldioxidutsläpp med . I budgetpropositionen anförs att affärsverksamhet bygger på produkter och tjänster som utvecklas utifrån myndighetens infrastruktur och erbjuds till kunder som efterfrågar en hög grad av värdeförädling (prop. 2020/21:1 utg.omr. 20 s. 100). Produkter och tjänster inom affärs- verksamheten ska, liksom inom övriga verksamheter, bidra till ökad samhällsnytta, säkerhet och ett uthålligt samhälle. Verksamheten har visat ett svagt ekonomiskt resultat och åtgärder vidtas löpande. har Affärsområde , som var en del av tjänsteexporten, avyttrats vilket påverkar resultatet negativt. Dåvarande miljö- och klimatminister svarade på två skriftliga frågor om försäljningen av enhet Sjöfart (fr. 2019/20:1950 och 2019/20:1953). I svaret anförde följande. Boriana har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att stävja korruption och liknande olämpligt beteende vid de myndigheter som lyder under . Boriana har också frågat justitie- och migrationsministern om han avser att ta initiativ till översyn av lagstiftningen i syfte att hindra affärer mellan myndigheter, anställda och före detta anställda som leder till misstankar om korruption och slöseri med skattepengar. Boriana har också frågat finansministern om hon avser att, inom sitt ansvarsområde i regeringen, vidta några åtgärder för att skattepengar inte ska användas till VISSA FRÅGOR OM REGERINGENS ANSVAR FÖR FÖRVALTNINGEN att täcka förluster som genererats till följd av myndigheters försäljningar av verksamheter. Dessa två frågor har överlämnats till mig. ska, enligt sin instruktion, öka samhällsnyttan genom att bedriva uppdragsverksamhet gentemot andra myndigheter och genom att bedriva affärsverksamhet inom sitt verksamhetsområde. Affärssegmentet Sjöfart är en tjänst som i huvudsak handlar om att underlätta för oceangående fartyg att med hänsyn till väderförhållandena välja de mest ekonomiska rutterna över haven. Kunderna är till mycket stor del utländska och det finns många konkurrenter. andel av marknaden är liten. Lönsamheten är starkt beroende av valutakurser. För att affärssegmentet Sjöfart fortsatt skulle vara attraktiv på marknaden krävdes omfattande investeringar i modernare it-plattformar och utvecklad programvara. Mot denna bakgrund bestämde sig för att avveckla verksamheten. gjorde bedömningen att om avvecklingen skulle bli offentlig före en försäljning skulle någon konkurrent snabbt värva kunderna och därigenom urholka kundstocken och förutsättningarna för någon att vilja göra de nödvändiga investeringarna. bedömning är därför att det valda tillvägagångssättet för försäljning var det affärsmässigt bästa sättet och att alla alternativa lösningar eller tillvägagångssätt för försäljning hade riskerat medföra en betydligt dyrare avveckling. mottog ett klagomål mot försäljning av sjöfartsverksamheten. beslutade att inte utreda ärendet vidare. Det är myndighetens ansvar att bedöma affärsmässigheten. följer ärendet och har löpande kontakt med om hur underskottet kan hanteras. Regeringen avser inte att vidta några lagstiftningsåtgärder med anledning av denna försäljning. svarade på en interpellation om misstänkta oegentligheter vid (ip 2020/21:39). anförde bl.a. följande. ska, enligt sin instruktion, öka samhällsnyttan genom att bedriva uppdragsverksamhet gentemot andra myndigheter och genom att bedriva affärsverksamhet inom sitt verksamhetsområde. Den affär som syftar på är försäljning av den it-mjukvara som har använt i ett segment inom affärsverksamhet, affärssegmentet Sjöfart. Det var en affärsverksamhet där andel av marknaden var liten och lönsamheten starkt beroende av valutakurser. För att verksamheten skulle fortsätta att vara attraktiv på marknaden krävdes omfattande investeringar. Mot denna bakgrund bestämde sig för att lägga ned verksamheten, vilket medför kostnader, inte minst för avveckling av personal. I avvecklingsprocessen anmälde berörd personal sitt intresse för att förvärva it-mjukvaran. Den intresseanmälan medförde att kunde minska avvecklingskostnaden. bedömning är att inget har sålts till underpris, att det valda tillvägagångssättet för avveckling var det affärsmässigt bästa och att alla alternativa lösningar hade riskerat att medföra en betydligt dyrare avveckling och därmed en högre kostnad för skattebetalarna. Myndigheterna ska alltid iaktta saklighet och opartiskhet i sin verksamhet. Av myndighetsförordningen framgår att det är myndighetens ledning som ansvarar för verksamheten och som ska se till att den bedrivs effektivt och enligt gällande rätt. I budgetlagen anges att försäljning ska genomföras affärsmässigt, om inte särskilda skäl talar mot det. VISSA FRÅGOR OM REGERINGENS ANSVAR FÖR FÖRVALTNINGEN förordningen om överlåtelse av statens lösa egendom är tydlig med att försäljning ska genomföras affärsmässigt. Det är alltså myndighets- ledningen på som har i uppgift och ansvar att bedöma och säkerställa affärsmässigheten i den aktuella försäljningen. vill jag betona vikten av att myndigheter alltid är uppmärksamma på omständigheter som kan leda till att deras opartiskhet kan ifrågasättas. redogör för medierapporteringen kring försäljning och för att försäljningen anmälts till ett flertal olika instanser. Såvitt jag känner till har anmälningarna till polisen, och inte föranlett någon åtgärd från deras sida. Jag känner till att det gjorts en anmälan till beträffande statsstöd. Kommissionen har inte kontaktat i ärendet, vilket sker om den inleder en undersökning. Jag vet också att Riks- revisionen granskar ärendet. Det har inte kommit fram något om försäljningen som ger anledning att vidta några åtgärder av det slag som frågar om. har granskat årsredovisning . I en revisions- rapport (Revisionsrapport – meteorologiska och hydrologiska instituts årsredovisning 2020) anför att den bedömer att försäljning av tillgångar i samband med att den internationella delen av affärsområdet avvecklades inte uppfyller kraven på affärsmässighet, och att därmed inte har följt 7 § förordningen om överlåtelse av statens lösa egendom. anför att det bl.a. framgår av förarbetena till budgetlagen vad affärsmässighet innebär vid försäljning av statens egendom. Myndigheten ska se till att –priset blir så fördelaktigt som möjligt för staten –försäljning till underpris inte kommer till stånd –ovidkommande hänsyn inte tas. Av rapporten framgår att gör bedömningen att försäljningen inte uppfyller kraven på affärsmässighet eftersom följande brister förelegat: –har inte gjort någon extern värdering av tillgångarna inom affärsområdet. –har inte bjudit ut tillgångarna till allmän försäljning. –har låtit den före detta chefen kontakta kunderna innan försäljning var klar. –har sålt tillgångarna till den före detta chefen för affärsområdet. När det gäller att inte har bjudit ut tillgångarna till allmän försäljning, t.ex. via ett auktionsförfarande, har motiverat det med att deras kunder skulle försvinna till konkurrenter om det blev känt att myndigheten skulle avveckla affärsområdet. I rapporten anförs att trots det via ett brev daterat har informerat de globala sjöfartskunderna om att förhandlingar pågår om att föra över tjänsterna till en ny leverantör. VISSA FRÅGOR OM REGERINGENS ANSVAR FÖR FÖRVALTNINGEN har namngett den potentiella köparen med företagets namn och skrivit att den före detta chefen för affärsområdet äger företaget. I rapporten anförs också följande. I brevet daterat informerade kunderna om att de skulle kontaktas av en representant för företaget. Den före detta chefen har därför fått en möjlighet att kontakta kunder och informera sig om deras intresse att bli kunder hos företaget redan innan avtalet var underskrivet och priset överenskommet. och företaget hade , , undertecknat en avsiktsförklaring om överlåtelse av tillgångar inom affärsområdet. Köparen är inte bunden av avsiktsförklaringen och kan välja att inte ingå avtal eller att ingå ett annat avtal med ett annat innehåll än i avsiktsförklaringen. Avtalet mellan och företaget skrevs under . har avvecklat affärsområdet och i samband med det sålt tillgångarna till den före detta chefen för affärsområdet. Den före detta chefens bud var det enda bud som tog ställning till eftersom ingen allmän försäljning gjordes. bedömer att den före detta chefen hade god kännedom om affärsområdet och tillgångarnas värde och fått möjlighet att köpa dessa till ett pris utan konkurrens från andra köpare. I Årsredovisning för staten 2020 nämns att har fått en revisions- berättelse med reservation avseende sin årsredovisning (skr. 2020/21:101 s. 137). Genom skrivelser som sänts till har utskottet begärt svar på vissa frågor. Som svar har utskottet fått promemorior från . (bilaga A3.2.2–3). I svaren anförs att affärssegmentet Sjöfart tillhandhöll en tjänst som underlättade för oceangående fartyg att välja de mest ekonomiskt gynnsamma rutterna. Enligt information från hade de två största aktörerna på området marknadsandelar på . Ett ytterligare företag och kom därefter med marknadsandelar på respektive . Cirka hälften av de oceangående fartygen använder sig inte av väderrelaterade tjänster för sin ruttplanering. var därmed en av de fem ledande aktörerna även om marknadsandelen var liten. I svaren anförs att affärssegmentet Sjöfart inte har avyttrats. Verksamheten har avvecklats och endast lös egendom i form av it-programvara, som skapats inom det segmentet, har avyttrats. Vidare anförs att texten i budget- propositionen tydligare borde ha gett uttryck för att affärssegmentet VISSA FRÅGOR OM REGERINGENS ANSVAR FÖR FÖRVALTNINGEN Sjöfart avvecklades och att endast lös egendom (it-programvara) avyttrades. Detta förtydligade i interpellationssvaret (se ovan). I svaren anförs att det hölls ett möte där informerade om att myndigheten övervägde att avveckla Affärssegment Sjöfart och att det fanns vissa handlingsalternativ. Avyttring fanns med i två av handlingsalternativen. uttryckte även en önskan om att diskutera lämpligheten av de olika handlingsalternativen. Av svaren framgår också att ett ytterligare möte hölls mellan företrädare för , och . Under mötet tog upp fyra handlingsalternativ som diskuterades på ett övergripande plan: –fortsatt drift av verksamheten med de kostnader det innebar –avyttring av hela verksamheten –en s.k. kontrollerad avveckling med krav på tjänsteåterköp, dvs. att skulle överlåta verksamhetens alla tillgångar och kundåtaganden till en köpare med motkravet att köparen åtog sig att köpa de nödvändiga meterologitjänsterna från –avveckling av verksamheten med de kostnader det innebar. Vidare anförs i svaren att under mötet konstaterade att handlingsalternativ 2 inte kunde bli aktuellt eftersom affärssegmentet Sjöfart inte utgjorde en sådan självständig verksamhet som kunde överlåtas. Handlingsalternativ 3 problematiserades med utgångspunkt i att upplägget var komplext och även att kravet på tjänsteåterköp innebar risker för . Det fanns därför skäl att hålla isär eventuella avtal om avyttring respektive leverans av tjänster. I svaren anförs att det vidare konstaterades att en eventuell försäljning av lösa egendom skulle omfattas av affärsmässighetskravet i 7 § förordningen (1996:1191) om överlåtelse av statens lösa egendom. Vidare anförs att vid den årliga myndighetsdialogen informerade om att olika handlingsalternativ utreddes. Försäljningssummor, potentiella köpare eller specifika uppläggs affärsmässighet har inte berörts under någon av dessa kontakter. Frågan om hur affärsmässighetskravet skulle tillgodoses har inte berörts eller diskuterats under kontakterna. Däremot konstaterades det vid mötet att en eventuell överlåtelse av lös egendom måste ske affärsmässigt i enlighet med 7 § förordningen om överlåtelse av lös egendom. Av svaren framgår vidare att i en skrivelse till informerade att myndigheten beslutat att avveckla affärssegmentet Sjöfart och att möjligheterna till avyttring alltjämt undersöktes. Därutöver redogjorde myndigheten för de ekonomiska konsekvenserna av beslutet. VISSA FRÅGOR OM REGERINGENS ANSVAR FÖR FÖRVALTNINGEN informerade i en skrivelse till att förhandlingar pågick med en extern part om att avyttra tillgångar som skapas i verksamheten och att den tilltänkta försäljningssumman uppgick till 5–. Av svaren framgår att i e-post till informerade om att ett avtal tecknats med en extern intressent och att försäljningssumman uppgick till . Efter försäljningen har på eget initiativ inhämtat information från . Denna information har redovisats i svar på skriftliga frågor och en interpellation. Informationen har inte föranlett Miljö- departementet att vidta några ytterligare åtgärder. Informationen inhämtades muntligen från eftersom skulle svara på skriftliga frågor och en interpellation om misstänkta oegentligheter vid (ip 2020/21:39). De uppgifter som inhämtades återges i protokoll. Utöver vad som anges ovan om information till anges bl.a. följande i protokoll. I det aktuella fallet var det en medarbetare på som anmälde sitt intresse. Förhandlingar inleddes och resulterade i en försäljning av viss egendom till ett pris som bedömde motsvara det affärsmässiga resultat som var möjligt att uppnå. Hela verksamheten är starkt beroende av dollarkursen. Man gjorde bedömningen att i och med den sjunkande kursen för den svenska kronan och beroendet av dollarkursen var framtiden och en affär väldigt osäker. Detta är en del som vägts in i det hela. Affärssegmentet Sjöfart har varit olönsamt under stora delar av den tid som verksamheten har bedrivits. Bara när dollarkursen var som högst – 2017 gick affärssegmentet med vinst. Köpesumman för den aktuella egendomen var , men har bedömt att det värde som den genomförda försäljningen representerar för dem uppgår till ca . I detta ligger förutom försäljningen av it-programvara bl.a. att flera anställda har gått över till köparen och att den nya ägaren har köpt meterologitjänster. På det sättet bidrar tillvägagångssättet till att minska avvecklingskostnader. Delegering och andra åtgärder I svaren anförs att regeringen inte har fattat något beslut om avyttring av affärssegmentet Sjöfart eller egendom som har ingått i den verksamheten. Bestämmelsen i 8 kap. budgetlagen (2011:203) innebär bl.a. att regeringen får besluta om försäljning av lös egendom med undantag för aktier och andelar i vissa bolag samt tomträtter och vissa byggnader. Regeringen kan överlåta till en myndighet under regeringen att fatta sådana beslut. VISSA FRÅGOR OM REGERINGENS ANSVAR FÖR FÖRVALTNINGEN Vidare anförs att i förordningen om överlåtelse av statens lösa egendom regleras vad som gäller när en myndighet fattar sådana beslut. Av 5 och 6 §§ följer att försäljning av annan lös egendom än aktier och andelar får ske om egendomen inte längre behövs för statens verksamhet eller har blivit obrukbar. Enligt 7 § ska en försäljning genomföras affärsmässigt. Regeringen har alltså delegerat ansvaret för den typ av försäljning som det nu är fråga om till . I svaren anförs också att den information som lämnades föranledde inte att vidta någon åtgärd innan försäljningen genomfördes. I svaren anförs att utöver myndighetsdialogen och de kontakter som specifikt rörde avvecklingen av affärssegmentet Sjöfart hade och löpande kontakter under och som rörde myndighetens allmänna ekonomiska situation. I kontakterna berördes den planerade avvecklingen av affärssegmentet Sjöfart. uppgav vid dessa kontakter att myndigheten alltjämt undersökte möjligheterna till avyttring och att det inbegrep en dialog med en extern part. I svaren anförs också att i en skrivelse som inkom en föreslog att avvecklingskostnaderna för affärssegmentet Sjöfart skulle finansieras genom extra anslagsmedel. Behovet av extra anslagsmedel uppskattades till 18–. Detta gjordes mot bakgrund av att bedömt att ett underskott i en del av affärs- verksamheten inte kan finansieras av framtida överskott inom andra delar av affärsverksamheten eftersom det skulle vara en form av indirekt beskattning. Därför var anslagsfinansiering enda möjligheten att finansiera underskottet. Vidare anförs att anslagsnivån som föreslogs av regeringen i budget- propositionen innehöll det samlade finansieringsbehovet för myndigheten. Anslagsnivån inkluderade därmed även medelsbehovet för att täcka underskottet.