bet · H801SoU12 · 2021-06-03 00:00:00 — Utskottet föreslår att ställer sig bakom det som utskottet anför om internationella adoptioner och tillkännager detta för regeringen. Enligt utskottet bör regeringen tillsätta en utredning med syftet att klarlägga hur svenska myndigheter och adoptionsorganisationer hanterat internationella adoptioner till och fram till . I betänkandet finns en reservation (S, MP) där det föreslås att inte ska göra något tillkännagivande. Utskottet lägger på eget initiativ fram ett förslag till tillkännagivande. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Internationella adoptioner (S, MP) Utskottets förslag till riksdagsbeslut ställer sig bakom det som utskottet anför om internationella adoptioner och tillkännager detta för regeringen. Reservation (S, MP) Följande ledamöter har deltagit i beslutet: Acko Ankarberg (KD), (S), (M), (S), (M), Per Ramhorn (SD), (S), (C), (V), (M), (SD), (S), (S), (L), (MP), (KD) och (SD). Inom utskottet har det väckts en fråga om att utskottet, med stöd av sin initiativrätt enligt 9 kap. 16 § riksdagsordningen, ska ta initiativ till ett tillkännagivande till regeringen om internationella adoptioner. informerade statssekreterare , , med medarbetare och företrädare för Myndigheten för familjerätt och föräldraskapsstöd (MFoF) på distans om internationella adoptioner. Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om internationella adoptioner och tillkännager detta för regeringen. Jämför reservationen (S, MP). Gällande rätt, allmänna råd och handböcker Vid adoption tillämpas bestämmelserna i 4 kap. , förkortad FB. Beslut om tillstånd till adoption fattas av allmän domstol. beslutade om en modernisering av regelverket (prop. 2017/18:121, bet. 2017/18:CU14, rskr. 2017/18:372), och genom reformen stärktes barnrättsperspektivet i 4 kap. FB. Lagen (2018:1289) om adoption i internationella situationer När det gäller internationella adoptioner tillämpas lagen (2018:1289) om adoption i internationella situationer. I lagen finns bestämmelser om svensk domstols internationella behörighet, tillämplig lag och när utländska beslut erkänns i . Om adoptionen har anknytning till ett annat nordiskt land gäller förordningen (1931:429) om vissa internationella rättsförhållanden rörande äktenskap, adoption och förmynderskap. Lagen (1997:192) om internationell adoptionsförmedling I lagen (1997:192) om internationell adoptionsförmedling, förkortad , finns bestämmelser som ska tillämpas när en underårig med hemvist utomlands ska adopteras av någon eller några med hemvist i . Lagen innehåller bl.a. bestämmelser om anlitande av adoptionsorganisationer och tillstånd till enskild adoption. Av 4 § framgår att den som vill adoptera ett barn från utlandet ska anlita en sammanslutning som är auktoriserad enligt lagen. Av 5 § framgår att det är Myndigheten för familjerätt och föräldraskapsstöd (MFoF) som avgör frågor om auktorisation och som har tillsyn över de auktoriserade sammanslutningarna. MFoF har för sin tillsyn rätt att inspektera en auktoriserad sammanslutning och att förelägga en sådan sammanslutning att avhjälpa brister i förmedlingsverksamheten (9 och 10 §§). Av 8 b § framgår bl.a. att en auktoriserad sammanslutning är skyldig att dokumentera förmedlingsverksamheten och att om sammanslutningen upphör med sin förmedlingsverksamhet ska dokumentation av förmedlingsverksamheten överlämnas till (MFoF) för förvaring. Lagen (1997:191) med anledning av tillträde till om skydd av barn och samarbete vid internationella adoptioner I lagen (1997:191) med anledning av tillträde till om skydd av barn och samarbete vid internationella adoptioner finns ytterligare bestämmelser på området. En adoption som inte genomförts enligt bestämmelser blir inte automatiskt gällande i . För att dessa adoptioner ska erkännas i krävs normalt en ansökan till tingsrätten i sökandens hemkommun. Om det föreligger särskilda omständigheter får MFoF också godkänna ett sådant adoptionsbeslut. För att särskilda omständigheter ska föreligga krävs dels att det utländska adoptionsbeslutet liknar ett svenskt adoptionsbeslut på så sätt att adoptanten varaktigt tar emot barnet som sitt eget, och dels att – barnet är svensk medborgare eller hade sin hemvist i när förfarandet inleddes – det har funnits särskild anledning att det utländska adoptionsbeslutet har meddelats i ett annat land (s.k. tredje land) än det land där adoptivföräldrarna hade sin hemvist för beslutet, eller det land där adoptivbarnet hade sin hemvist när adoptionsförfarandet inleddes, eller – om det annars finns synnerliga skäl. En grundprincip i är att en adoption som beslutats i ett land som är anslutet till konventionen ska gälla i de övriga konventionsländerna. Det krävs också att adoptionen är genomförd enligt konventionens bestämmelser. Enligt artikel 23 i är varje land som anslutit sig till konventionen skyldigt att utfärda ett s.k. Haagintyg som intygar att en adoption har skett i enlighet med konventionen. I utfärdas intygen av MFoF. Det är bara när en adoption skett genom beslut av svensk domstol som intygen ska utfärdas i . Har adoptionen beslutats i barnets ursprungsland är det detta land som ska utfärda intyget. Socialtjänstlagen (2001:453) Enligt 6 kap. 12 § socialtjänstlagen (2001:453), förkortad SoL, får ett barn med hemvist utomlands inte utan socialnämndens medgivande tas emot av någon i syfte att adopteras. Ett sådant medgivande får lämnas om sökanden är lämpad att adoptera och ska ha lämnats innan barnet lämnar det land där barnet har sin hemvist. Om barnet är känt, ska sökandens lämplighet prövas i förhållande till det enskilda barnet och adoptionen ska även i övrigt kunna antas vara till barnets bästa. ska göra en samlad bedömning av sökandens lämplighet. Innan ett medgivande lämnas ska sökanden enligt samma bestämmelse ha deltagit i en av kommunen anvisad föräldrautbildning inför adoption. Om sökanden har adopterat barn från utlandet tidigare, får medgivande lämnas även om han eller hon inte har deltagit i föräldrautbildning. Enligt 1 § lagen (2018:1197) om konvention om barnets rättigheter ska artiklarna 1–42 i konvention om barnets rättigheter i originaltexternas lydelse gälla som svensk lag. Lagen trädde i kraft . I artikel 3 i konventionen stadgas principen om barnets bästa, vilken ska beaktas vid alla åtgärder som rör barn, vare sig de vidtas av offentliga eller privata sociala välfärdsinstitutioner, domstolar, administrativa myndigheter eller lagstiftande organ. I artikel 21 finns en bestämmelse om skyldigheten att säkerställa att största vikt ges till vad som bedöms vara barnets bästa vid adoption. Myndigheten för familjerätt och föräldraskapsstöds allmänna råd om socialnämndens handläggning av ärenden om adoption I MFoF:s allmänna råd om socialnämndens handläggning av ärenden om adoption (HSLF-FS 2017:48) finns rekommendationer till stöd för handläggning av ärenden som rör adoptioner vid tillämpningen av bl.a. 6 kap. 12 § SoL. Under rubriken finns detaljerade rekommendationer om bl.a. utredningsplan, utredningsrapport och utredningsområden. har gett ut publikationen Nationell adoption – (2020-2-6589), mot bakgrund av de reformerade adoptionsreglerna som trädde i kraft och som bl.a. syftar till att stärka barnrättsperspektivet. riktar sig främst till handläggare inom området familjerätt men även till utredande socialsekreterare inom barn- och ungdomsvården samt handläggare inom familjehemsvården som arbetar med adoptioner. Syftet är att underlätta tillämpningen av det regelverk som gäller på området. Bakgrund och pågående arbete I budgetpropositionen (prop. 2019/20:1 utg.omr. 9 s. 142) konstaterade regeringen att antalet barn som adopteras till från andra länder fortsatt att minska. Regeringen uppmärksammade behovet av stöd till adopterade och menade att en konsekvens av det minskade antalet internationella adoptioner var svårigheter för kommuner att upprätthålla kompetens inom området. Regeringen anförde (s. 158) att MFoF ska arbeta för att stärka kompetensen om internationella adoptioner hos landets kommuner och samordna de obligatoriska föräldrautbildningarna samt stöd efter adoption. För att kunna åtgärda brister när det gäller stöd samt säkra tillgången på den obligatoriska föräldrautbildningen avsatte regeringen i ökat anslag till MFoF och därefter (s. 156). finns det tre adoptionsorganisationer som har MFoF:s auktorisation och som förmedlar internationella adoptioner: – Barnen – Adoptioner (BFA – A) – – internationell adoptionsförening. MFoF ansvarar för två statsbidrag, ett till de auktoriserade adoptionsorganisationerna och ett till riksorganisationer för personer som är adopterade. Syftet med statsbidraget är att stödja adoptionsorganisationernas arbete med internationell adoptionsförmedling och att ges som verksamhetsstöd. Regeringsuppdrag om ursprungssökning vid internationella adoptioner MFoF fick i sitt regleringsbrev (S2019/05315/RS) i uppdrag att genomföra ett pilotprojekt om individuellt stöd till adopterade i samband med ursprungssökning –2021. Uppdraget delredovisades i rapporten med individuellt stöd till internationellt adopterade vid ursprungssökning. Av sammanfattningen framgår att deltagarna har ursprung i , , och . De vanligast förekommande ursprungsländerna är , och . Det framgår vidare att stödet i huvudsak har bestått i hjälp till självhjälp, främst vägledning under sökprocessen. Stödet har också omfattat praktiska inslag, t.ex. stöd vid kontakt med andra länders centralmyndigheter och organisationer samt ekonomiskt stöd för översättning av adoptionshandlingar. Det har även funnits möjlighet att få hjälp med telefontolk vid första kontakten i samband med en återförening. Under projektet har MFoF även samlat in kunskap, kartlagt adopterades behov och förväntningar i samband med ursprungssökning, infört lämpliga rutiner och processer vid myndigheten samt utformat en vägledning för kommunernas framtida arbete med att ge stöd för ursprungssökning. MFoF:s bedömning är att stödet svarar mot ett reellt behov, är uppskattat och bör fortsätta ges. MFoF anser att det finns flera aspekter av stödet för ursprungssökning som redan nu behöver ytterligare analyseras, förtydligas och utvecklas. En sådan är var man lämpligen bör bygga och förvalta den speciella kompetens och kapacitet som behövs för att kunna lämna effektivt stöd hos kommunerna eller hos MFoF. Uppdraget ska slutredovisas . Kartläggning och analys av adoptionsspecifika behov av vård och stöd m.m. fick i sitt regleringsbrev (S2020/09593) i uppdrag att genomföra en kartläggning och analys av hur hälso- och sjukvården och möter adoptionsspecifika behov hos adopterade. ska även lämna förslag på möjliga utvecklingsinsatser inom området för att utveckla kunskap och kompetens i syfte att möta adoptionsspecifika behov. Uppdraget ska genomföras i nära samverkan med MFoF. ska även samråda med Kommuner och Regioner (SKR) och andra aktörer. Uppdraget ska redovisas till regeringen . Statskontorets rapport av den internationella adoptionsverksamheten gav regeringen i uppdrag att se över organiseringen av den internationella adoptionsverksamheten och föreslå hur den kan anpassas till dagens förhållanden (S2020/01045/). Uppdraget redovisades i Statskontorets rapport av den internationella adoptionsverksamheten (2021:1). De förslag som Statskontoret lämnade är följande: – Kommunernas arbete med medgivandeutredningar bör samlas och genomföras av ett färre antal kommuner. – MFoF bör förbättra det stöd som myndigheten ger till kommunerna. – MFoF bör inom ramen för sitt instruktionsenliga tillsynsuppdrag även kunna ge viss rådgivning och stöd till adoptionsförmedlingarna. – MFoF bör samarbeta mer med övriga nordiska länder när det gäller tillsyn och auktorisation för de samarbetsländer som de nordiska länderna har gemensamt. – Samarbetet mellan MFoF och UD bör fortsätta att förbättras för att få tillgång till information om ursprungsländerna. – MFoF bör även i fortsättningen göra minst två tillsynsresor till de ursprungsländer som samarbetar med. – Regeringen bör ge ett uppdrag till MFoF att se över hur enskilda adoptioner ska hanteras i . – MFoF bör i sin tillsyn fortsätta att följa upp hur förmedlingar hanterar att lämna ut adopterades arkivhandlingar. – MFoF bör uppmärksamma förmedlingarna på att de ska åtgärda sina ekonomiska underskott. MFoF behöver också ha beredskap för att hantera framtida eventuella avvecklingar av förmedlingar. Statskontorets förslag bereds inom . Enligt uppgift från pågår där ett arbete för att utifrån utredningen se hur regeringen skulle kunna ge bättre förutsättningar att stärka rättssäkerheten och barnrättsperspektivet inom den internationella adoptionsförmedlingen. Kommande utredning om internationella adoptioner Enligt uppgift från bereds direktiv för en kommande utredning om internationella adoptioner inom departementet. besvarade socialminister en interpellation (ip. 2020/21:400) från (V) om adoptioner från . Statsrådet anförde bl.a. följande: har frågat mig hur länge jag anser att de svenska medborgare som kommit till genom adoption ska behöva vänta innan regeringen utreder vilka eventuella fel som begicks i när de blev svenska medborgare. Han har också frågat mig om jag och regeringen kommer att ta ansvar för att informera alla som adopterats till från om att adoptionen kan ha genomförts på olagliga grunder. Vidare har han frågat mig om jag tänker verka för att utreda om det finns behov av att skärpa tillsynen av de svenska adoptionsorganisationerna. Jag och regeringen tar brottsutredningen i om bortförande av barn och oegentligheter inom adoption på största allvar. Jag förstår att det är fruktansvärt för alla dem som har drabbats och att det kan vara en stor psykisk påfrestning för dem som fortfarande söker svar på sina frågor. Sedan det som hände i på 1970-90-talen har andra regler och internationella konventioner trätt i kraft som syftar till att säkra att adoptioner sker på ett tryggt och lagligt sätt. ratificerade om skydd av barn och samarbete vid internationella adoptioner, och 1990 ratificerade FN:s konvention om barnets rättigheter, . Grundläggande i är att staterna har ett ansvar för att barnets bästa beaktas i varje del av adoptionsprocessen. Även ställer krav på att det som bedöms vara barnets bästa i första hand ska beaktas vid alla åtgärder som rör barn. Vidare har auktorisationsvillkor och tillsyn skärpts . kräver regelverk auktorisation i två led. Det innebär att utöver en prövning av de adoptionsförmedlande organisationerna i prövas även länder, del av länder eller de adoptionskontakter som organisationerna får förmedla barn genom. Regeringen har tagit del av den information som kommit från brottsutredningen och den parlamentariska utredningen i genom vår centralmyndighet för internationella adoptioner, Myndigheten för familjerätt och föräldraskapsstöd, MFoF. Avsikten var från början att invänta den chilenska brottsutredningen för att kunna avgöra eventuella åtgärder i . Men eftersom brottsutredningen har dragit ut ser jag att regeringen behöver agera för att påbörja en översyn av hur adoptionsförmedlingen fungerade i under 1960- . En sådan översyn kommer inte begränsas till enbart adoptioner från . – – – – ställde en fråga om huruvida regeringen kommer att ta ansvar för att informera alla som adopterats från till om att adoptionen kan ha genomförts på olagliga grunder. Jag vet inte om jag missade att svara på detta – det var inte min avsikt. Det finns flera olika aspekter på frågan. Det ena är naturligtvis den etiska aspekten, att alla kanske inte vill bli kontaktade, att alla inte känner samma behov och att alla kanske inte uppskattar att kontakt tas av regeringen i en sådan fråga. Det andra är det faktum att det inte finns ett samlat register som gör att regeringen, och för den delen heller inte MFoF, kan kontakta de enskilda individerna. Det som staten verkligen kan göra, bör göra och också gör är att informera allmänheten på det sätt som sker på MFoF:s hemsida. Jag inser att alla inte har tillgång till samma information, men när det gäller den uppmärksamhet som detta fått hoppas jag att vetskapen om att man är adopterad och den information som ges på MFoF:s hemsida har givit både uppmärksamhet och kännedom hos den som drabbas. Svar på skriftlig fråga besvarade socialminister en skriftlig fråga (fr 2020/21:2605) från (SD) om adoptionsförmedlingar. Statsrådet svarade följande: har frågat mig om hur jag ser på uppgifterna om att det var känt redan sent 1990-tal i om missförhållanden kring adoptioner, och när jag avser att initiera en översyn och utredning av adoptionsförmedlingar som gjorts –1990. Jag och regeringen tar frågorna som rör oegentligheter inom internationella adoptioner på största allvar. pågår arbetet med ett direktiv till en bakåtblickande utredning av den internationella adoptionsverksamheten. Vi behöver få klarhet i hur system och processer fungerade förr, vilka effekter systemet fick och vilket ansvar staten och andra berörda aktörer har haft. Så snart direktiv och utredare finns på plats kommer det att presenteras. Motionsyrkanden om internationella adoptioner behandlades senast i betänkande 2019/20:SoU9 Socialtjänst- och barnfrågor. Motionsyrkandena avstyrktes (s. 88). biföll utskottets förslag till riksdagsbeslut (rskr. 2019/20:309). Utskottet kan konstatera att det har gått misstänkta oegentligheter i samband med adoptioner från första gången uppmärksammades av media i . Utskottet har vidare erfarit att det pågår en brottsutredning i om bortförande av barn och oegentligheter inom adoption och anser att regeringen bör se till att klargöra hur adoptionsförmedlingen har fungerat i . Utskottet anser att det finns ett behov av en utredning av internationella adoptioner till från bl.a. och fram till . En sådan utredning bör också få betydelse för hur arbetet med internationella adoptioner bedrivs framöver. Sammanfattningsvis anser utskottet att regeringen bör tillsätta en utredning med syftet att klarlägga hur svenska myndigheter och adoptionsorganisationer hanterat internationella adoptioner till och fram till . Med stöd av sin initiativrätt enligt 9 kap. 16 § riksdagsordningen föreslår utskottet därför att ställer sig bakom det som utskottet anför om internationella adoptioner och tillkännager detta för regeringen. Internationella adoptioner (S, MP) av (S), (S), (S), (S), (S) och (MP). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut borde ha följande lydelse: avslår utskottets förslag. Vi delar bedömningen att det finns ett behov av att få klarhet i hur system och processer fungerat i den internationella adoptionsverksamheten liksom av att få veta vilka effekter systemet fått och vilket ansvar staten och andra berörda aktörer har haft. pågår ett arbete med att ta fram direktiv till en utredning om den internationella adoptionsverksamheten. Vi anser att resultatet av det arbetet bör avvaktas och att därför inte bör ta något initiativ. Alla barn har samma rättigheter och lika värde. Barnets bästa ska beaktas i alla beslut som rör barn. Varje stat ska ta ansvar för och nyttja sina resurser till fullo för att uppfylla barns rättigheter. Där det behövs ska stater samarbeta internationellt. Barn har rätt till ett eget namn och ett medborgarskap. Barnet har rätt, så långt det är möjligt, att få veta vilka dess föräldrar är och få deras omvårdnad. Barn har rätt till sin identitet, sitt medborgarskap, sitt namn och sina släktförhållanden. Barn ska inte skiljas från sina föräldrar, utom när det är alldeles nödvändigt för barnets bästa. Det jag nu har läst upp är ett axplock av artiklar i , som också är svensk lag. tillbaka har vi fått ta del av oerhört allvarliga och mycket gripande historier om brister och oegentligheter kring internationella adoptioner av barn gjorda och framåt. Det handlar om barn som blivit bortförda från sina föräldrar på ett eller annat vis, där det är uppenbart att det inte gått till på ett barnrättssäkert eller rättssäkert vis och där både de biologiska föräldrarna, barnen och deras föräldrar här i har fallit offer för människor som på ett till synes och i många fall organiserat tillvägagångssätt gjort barn till handelsvaror på en marknad. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Internationella adoptioner Jag kan inte nog understryka hur bedrövligt detta är, och det är alldeles omöjligt för mig att förstå vad dessa barn och deras föräldrar har gått och går igenom. Men en sak är alldeles klar för min del, herr talman: ska inte få förekomma, inte i och inte internationellt. Regelverket kring internationella adoptioner har skärpts löpande sedan företeelsen växte fram . För svensk del kan det framför allt delas in i två faser: före och efter 1997, då ratificerade den så kallade . Grundläggande i är att staterna har ett ansvar för att barnets bästa beaktas i varje del av adoptionsprocessen. Konventionen ska också genom vissa garantier mellan de anslutna staterna bland annat förhindra bortförande eller handel med barn i samband med internationella adoptioner. ställer krav på att det som bedöms vara barnets bästa i första hand - alltid - ska beaktas vid alla åtgärder som rör barn. Konventionsstaterna har alltså, herr talman, förbundit sig att bland annat vidta alla lämpliga åtgärder för att vid internationell adoption säkerställa att placeringen inte leder till otillbörlig ekonomisk för de personer som medverkar i denna, att det går till på ett barnrättssäkert vis och att barnen inte far illa, så även . skärptes regelverket ytterligare i . Då infördes auktorisation i två led, det vill säga att nu prövas även länder, del av länder eller adoptionskontakter som adoptionsorganisationerna får förmedla barn genom. Det ska alltså vara säkrare nu än . Detta betyder dock inte, herr talman, att det inte finns problem i det system som vi har . Det internationella adoptionsområdet har genomgått stora förändringar . Antalet adoptioner i världen har minskat kraftigt. Och som antalet adoptioner har minskat har adoptionsärendena blivit alltmer komplexa och svårutredda. De barn som blir aktuella för internationell adoption har ofta större omsorgsbehov. Utvecklingen med färre adoptioner innebär naturligtvis att socialnämnderna hanterar adoptionsutredningar alltmer sällan, vilket naturligtvis i sin tur leder till svårigheter att upprätthålla kompetens inom detta område. Mot bakgrund av detta gav regeringen Statskontoret i uppdrag att se över organiseringen av den internationella adoptionsverksamheten i . Uppdraget innebär att överväga om organiseringen bör förändras utifrån ett fokus på hur rättssäkerheten, barnrättsperspektivet och kompetensen kan säkerställas. delar kommuner, auktoriserade ideella föreningar och staten på ansvaret för internationella adoptioner. Kommuner utreder, ideella föreningar förmedlar och staten utövar tillsyn. I sin redovisning av uppdraget säger att nuvarande organisering är ändamålsenlig och ger bäst förutsättningar för att säkerställa barnrättsperspektivet och rättssäkerheten i den internationella adoptionsverksamheten. Vidare bedömer Statskontoret att internationella adoptioner efter hand har blivit alltmer säkra och trygga, både för barnen och för dem som adopterar, men att barnrättsperspektivet och rättssäkerheten måste förstärkas ytterligare. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Internationella adoptioner Utredningen visar till exempel att vår tillsynsmyndighet för internationella adoptioner, MFoF, har relevant kompetens för sitt uppdrag och att adoptionsförmedlingarna har levt upp till de villkor som MFoF har ställt. De gör också bedömningen att förmedlingarna har relevant kompetens för att sköta verksamheten på ett sakkunnigt och omdömesgillt sätt. Men de påpekar också att förmedlingarnas arbete utifrån barnrättsperspektivet och rättssäkerheten kan förbättras ytterligare. De behöver till exempel förbättra sitt arbete med granskningar och riskbedömningar av samverkansländer och sina administrativa rutiner.