bet · H801SoU19 · 2021-02-04 00:00:00 — Faktum är ju, det vet vi alla, att familjehemsvården är den billigaste vårdformen men också – i rätta händer – den bästa vårdformen. Vad är ambitionen med familjehemsvården ? Vissa av kommuner har lagt stora delar av familjehemsvården på privata aktörer, som ska sköta såväl rekrytering som utredning, stöd och handledning till familjehemsföräldrar. Det här har urholkat kommunernas egen möjlighet att bedriva familjehemsvård på ett tillfredsställande sätt. Villkoren för familjehemmen skiljer sig också stort åt ute i landet. Det är allt yngre personer utan särskilt mycket livs- eller yrkeserfarenhet som sköter ett av de svåraste arbetena inom . Vi har observerat att allt fler inte ens har en socionomutbildning, vilket vi tycker borde vara ett krav för dem som handlägger placerade barn. Handläggarnas utbildnings- och kunskapsnivå är viktig, liksom hur deras arbetssituation ser ut. Mycket tid läggs på akuta åtgärder. och har konstaterat att barns hälsa, utbildning och familj kan äventyras med att placera barn. Därför är det viktigt att redan vid rekryteringen kartlägga familjehemmets resurser för att tillgodose ett barns behov. Familjehemmet borde erbjudas en enhetlig utrednings- och utbildningsmetod, oavsett kommun. Ett exempel på det är , som faktiskt används i andra nordiska länder. Utifrån det individuella ärendet måste hela barnets viktiga nätverk kartläggas. Den lagen följs inte . I finns det två väldokumenterade metoder, nätverksmöte och familjerådslag, som med fördel används vid kartläggandet. Kartläggningen av barnets behov måste bli bättre. BBIC är inte tillräckligt bra utan har visat sig vara en stel metod för att göra en välgrundad utredning. Kommunerna slarvar med både vårdplaner och genomförandeplaner, och familjehem och det biologiska nätverket blir sällan inbjudna att delta i utformningen av till exempel en genomförandeplan. Avtal, vårdplan och första genomförandeplan ska vara färdiga innan placeringen görs. I avtalet ska även en uppsägningstid anges, och den kortaste bör vara . Kraven på familjehemmet ska vara tydliga utifrån barnet före placeringen. Vi anser att det skulle kunna ställas krav på att familjen ska ha haft ett uppdrag som kontaktfamilj eller jourhem för att förstå vad det innebär att ta emot andras barn i sin familj. Släktinghemmen borde ha samma villkor som familjehem. Med allt detta skulle man kunna matcha väldigt mycket bättre mellan familjehemmet och barnet. Arbetet börjar när barnet placeras i familjehemmet, för det är då vi gemensamt kan bidra till en förändring. Familjehemsvården är ingen enhetlig insats utan måste formas utifrån individen och individens behov. Vi anser inte att en vårdnadsöverflyttning eller en adoption alltid är att föredra. Att tillgodose trygghet och kontinuitet i familjehemmet skulle man kunna lösa genom en permanent placering där vårdnaden i och för sig kvarstår men där barnet i samband med att man anser att en uppväxtplacering blir aktuell stabiliseras. Den stora omsättningen av handläggare är ett problem. Ett handläggarbyte innebär alltid större eller mindre förändringar i placeringen, i planering och så vidare. Uppföljningen av barnets behov under placeringen fungerar inte heller optimalt. Vårdplan och genomförandeplaner bör alltså följas upp och revideras , detta för att veta hur insatser och samarbete med andra såsom skola, bup, habilitering, LSS och så vidare kan utformas. Skolfam till exempel borde erbjudas som metod i alla kommuner i och med att placerade barns skolresultat ofta haltar. Familjehem ska erbjudas fortbildning, handledning och möjlighet att utbyta erfarenheter med andra familjehem. Här finns två familjehemsföreningar, och Familjevårdens , som kan utgöra ett viktigt stöd i familjehemsarbetet. I samband med umgänge, där uppdragen kan skilja sig åt i både omfattning och utformning, är det viktigt att erbjuda det stöd som barnet, det biologiska nätverket och familjehemmet behöver för livslånga relationer. Det bidrar till minskad oro i familjehemmet, och barnet vet även att den biologiska familjen får det stöd den behöver. Familjehemmet ska erbjudas ett skäligt arvode och en skälig omkostnadsersättning. kan det även vara nödvändigt med ersättning för förlorad arbetsinkomst när uppdraget kräver det. Ett tredelat föräldraskap har de bästa förutsättningarna att fungera med gott samarbete och god kommunikation. Alla avslut ska vara planerade, oavsett om det handlar om en hemflytt eller en utslussning till ett eget boende. Då det handlar om ett livslångt åtagande att finnas som familj behöver kontakten vid utslussning, exempelvis till ett eget boende, formaliseras efter placeringstiden så som till exempel i vårt grannland . I samband med en hemflytt är det bra att ta ställning till om familjehemmet ska fortsätta som kontaktpersoner eller kontaktfamilj för att fortsätta ha umgängestid efter placeringen. Jag vill avsluta med att säga tack för det här initiativet och för att vi fick delta. Vice ordföranden: Då har vi gått igenom alla perspektiv och ska övergå till frågor från ledamöterna. Det ska Acko och jag försöka rådda gemensamt så att alla får chansen att ställa frågor och det blir rättvist och bra. Ordföranden: ser gärna att ledamöterna räcker upp handen så att kan få till en rimlig lista på allihop. Hon kommer att fylla på den . När ni ställer er fråga, glöm inte bort att tala om vem ni vill ska besvara den. Det är de som medverkat här på scenen men också alla andra inbjudna. De finns på listan, och de sitter här. (M): Fru ordförande! Låt mig börja med att rikta ett riktigt varmt och stort tack till alla er som finns här hos oss och har delgivit oss så mycket klokskap och så många viktiga erfarenheter! Ett extra tack till för en naken, vacker och tydlig påminnelse om hur viktiga och angelägna de här frågorna är! Jag vill rikta ett särskilt tack till , mamma, som lyssnar på oss just . Hon följer oss och skickade just ett meddelande till mig hur glad hon är att hon valde att berätta historia. Jag hade inte riktigt kunnat ana den kraft som skulle komma när jag lade utskottsinitiativet på socialutskottets bord . Men jag är väldigt glad för det, för jag kan säga att det är så starka krafter igång nu att ingenting kommer att kunna hindra detta. Det kommer att ske förändringar. Jag vill rikta ett särskilt tack till mina kollegor här runt omkring mig. Jag är glad att regeringen har satt fart och prioriterar detta så att vi nu gemensamt arbetar för att prioritera frågorna runt utsatta barn. Jag har en rad olika frågor. Det är tydligt att vi behöver mer stöd till familjehemmen vid vårdnadsöverflyttning. Där vill jag börja med att ställa en generell fråga om ytterligare medskick hur vi kan förbättra det stödet, hur det stödet kan se ut och så vidare. Jag vill också rikta ett särskilt tack till , vars utredning vi stöder oss på, och rikta en fråga till om vad han anser att vi ytterligare behöver göra och gå vidare med förutom de förslag som finns i utskottsinitiativet. Till , som pratade om bekymren med subjektiva bedömningar och svårigheterna runt barnets bästa: Vad utöver att titta på barnets egen inställning, anknytning, relationer och så vidare till såväl familjehem som biologiska föräldrar anser du att vi behöver göra för att säkerställa att det här blir så rättssäkert och tryggt som möjligt? Vi har verkligen lärt oss att det här med lagstiftning, det är inget man gör lättvindigt. Det är heller inget vi tar lättvindigt på. Men det är tydligt att vi behöver skifta perspektivet från biologiska föräldrars rätt till barns rätt så att barnets bästa är i fokus. Men det är också där mycket av bekymren runt lagstiftningsprocessen ligger. Jag skulle också vilja rikta en fråga till de viktiga familjehemmen. Jag vet att en familjehemspappa, , finns här. Du har många års erfarenhet, , och möter familjehem och socialtjänster över hela landet. Vad ser du som familjehemspappa som viktigt att ta med i det fortsatta arbetet kring dagens frågor för att ytterligare stärka familjehemmen? Ordföranden: Jag missade, – vem var den första frågan till? Den andra var till , och den tredje var till Forum för familjevård. Vem var den första frågan till? (M): Den första frågan var en mer generellt hållen fråga. Ordföranden: Du måste tala om vem som ska svara. (M): Hur ser familjehemmen att de skulle vilja ha mer stöd vid vårdnadsöverflyttningar för att vi ska få till fler sådana? Jag missade faktiskt en fråga till . Lagrådet har fått synpunkter för att det saknas en analys av vad som hänt , när den utredning kom som vi baserar utskottsinitiativet på. Jag skulle vilja rikta frågan till hur man ser på situationen. Har den förändrats på något sätt? Är förslagen lika aktuella, och vad bör ingå i en sådan analys? Ordföranden: Jag påminner ledamöterna om att tala om vem ni ställer frågan till. Korta gärna ned inläggen så att vi säkert hinner med alla. , : Vad gäller barnets bästa och att det inte får bli subjektivt menar vi att om det ska specificeras måste man konkretisera det ur båda perspektiven. Det kan inte bara handla om att man, som föreslagits ganska , tittar på anknytning till familjehem och kontinuitet. Man måste i så fall också väga in anknytning och relation till de biologiska föräldrarna. Det är det som är vår poäng – att båda sidorna finns med. Det är det viktigaste i det. Man bör också förtydliga att vid varje beslut som myndigheter och domstolar fattar ska det finnas ett konkret resonemang kring vad som är barnets bästa i just det fallet. Det kan också vara viktigt att fånga upp i lagstiftningen. , Forum för familjevård: Tack för frågorna och tack för ! Jag vill också rikta ett tack till utskottet för det fantastiska driv som ni har, också i denna viktiga fråga. Jag tycker att vi har hört ljuv musik från socialsekreterarna i , , och och inte minst från och Faco. Jag menar att placeringarna måste få bättre förutsättningar att verkligen vara stabila. En av nycklarna till det, menar jag efter mina som familjehemspappa, är att det finns stabila familjehem och att de får möjlighet att vara en stabil miljö för det utsatta barnet. Det innebär i min värld att familjehemsvården måste uppvärderas. Det kan exempelvis handla om att se över behovet av en ren licensiering, som prövas . Jag kan tycka, fru ordförande, att det är märkligt att min bil behöver besiktigas men att jag som familjehemspappa ”besiktigas” betydligt mer sällan än så. Men det handlar också om vidareutbildning för familjehem. , fru ordförande, är det stora variationer i både kvantitet och kvalitet över hela landet. Detta menar jag måste centraliseras. Det kan inte primärt ligga på en enskild kommun. Måhända gäller det också frågor om rekrytering. Det här menar jag är viktigt för stabiliteten och därmed viktigt för det utsatta barnet. Som familjehem får vi ju ett ofattbart stort förtroende, och måste vi få ett gemensamt stöd och uppföljning av landets alla familjehem. Vi behöver alltså en högre lägstanivå på det här stödet över hela landet för barnens skull. , : Vi har inte följt med på det sättet och gjort en analys; det kan jag inte påstå. När det gäller den specifika frågan om vårdnadsöverflyttningar är det också så att de flyttades över till Myndigheten för familjerätt och föräldraskapsstöd. Ordföranden: svara något på den övergripande frågan från ? Ni kan gärna återkomma . Kom ihåg att ledamöterna ställer frågor och ni svarar. , utredare: Jag fick en fråga av som missades. Den var uttryckligen till mig, och jag svarar gärna. Annars hade jag inte gett mig till känna. Frågan gällde vad som mer bör göras. Jag vill peka på två saker. Det ena är vikten av att stödet till de biologiska föräldrarna förstärks. Det är ytterligare en slutsats av den kunskapsöversikt som jag nämnde hur viktigt det är för barnets skull att barnet känner att de biologiska föräldrarna får ett bra stöd. För barnets skull är ett bättre stöd till de biologiska föräldrarna oerhört viktigt även om barnet sedan blir kvar i familjehemmet. Relationen långsiktigt är så kolossalt viktig. Det är viktigt att nya vårdnadshavare eller familjehemsföräldrar och barnets föräldrar har en bra relation. Det är det ena jag vill peka på. Det finns konkreta förslag för hur det skulle kunna göras i min utredning . Det andra, som jag är så glad att tog upp, är det anmärkningsvärda att det helt saknas mål och krav på vården i LVU trots att vård enlig LVU, som någon sa, är det mest ingripande man kan göra. Det finns konkreta förslag hur sådana mål kan utformas. Det är en grundläggande rättssäkerhetsfråga för barnen och föräldrarna, det är en grundläggande förutsättning för tillsyn, och det är en grundläggande förutsättning för att följa upp familjehemsvården. (KD): Stort tack till alla er som har tagit er tid att vara här . Det är så otroligt värdefullt för oss att få del av er vetskap. Jag vill också tacka för det förtydligande som du gjorde av vad ni menar krävs för att vi kan säkra barnets bästa. Där har vi i arbetet känt en osäkerhet. Hur ska vi konkretisera? Det gäller tillägget om bioföräldrar i strecksatsen och att det ska vara en beskrivning av vad man gör i varje enskild utredning för varje barn. Det känns väldigt bra att höra det. Jag hörde i ditt anförande att barnets bästa är det som ska leda också där. Det känns väldigt tryggt i den här processen. Den känsla som man tar med sig härifrån gäller striden som det ofta blir mellan familjehemmen och den biologiska familjen. När det blir en sådan strid hamnar barnet mittemellan. Jag skulle vilja rikta en fråga till där. Det gäller barn i den här situationen och den trygghet som de behöver, kanske i första hand från socialsekreteraren. Vilket stöd behöver du som barn? , Knas hemma: Till att börja med kan jag säga att det vi pratar om i Knas hemma är våra gemensamma erfarenheter. Med grund i våra gemensamma erfarenheter handlar det stöd som behövs kanske framför allt om delaktighet. Barn ska kunna få en reell möjlighet till delaktighet. Vi är förhållandevis bra på att prata om barn när vi familjehemsplacerar eller omhändertar av olika anledningar. Vi har väsentligen mer att göra i att se till att prata med barn. Där har vi också lagstöd i artikel 12 i och även i socialtjänstlagen med ett krav att göra det. En del handlar om att stödet måste göra barnet delaktigt i beslut som rör barnet. Andra delar av stödet handlar om att se till barnets behov. Där får man se till det individuella fallet vilket stöd det handlar om. Det kan till exempel handla om att tillförsäkra att barnet får förutsättningar att klara skolan, stöd i fråga om att få tillgång till att gå och prata med någon eller andra typer av stöd som kan vara behövliga i sammanhanget för den enskilde. (V): Först och främst måste jag säga att jag är helt eld och lågor efter den här dagen. Jag vill verkligen från djupet av mitt hjärta tacka. Jag vill rikta ett extra tack till Knas hemma och som lyfte fram perspektivet ytterligare i den här frågan. Vid ett besök i fick jag höra att när man talar om deras barnlag så tror jag att ordet kärlek till och med står i lagtext. Jag tycker att det är en intressant och viktig fråga. Jag vill tacka för att du lyfte fram det. För oss har frågan om en utvidgad LVU och att stärka barns rätt varit det mest centrala i detta arbete. Vi har varit inne på det lite. Det som är en knixig fråga och som har tagits upp mycket är rekvisitet barnets rätt. Jag tänkte först fortsätta att ställa en fråga till dig om du vet hur det ser ut i grannländerna och hur man har formulerat det. Vi vet att det redan tillämpas där. Det gäller hur man ser på det från . Jag tänkte sedan lite på det som i både och och i talade om. Det handlar om uppföljning. Kan ni utveckla lite vad man skulle behöva för att kunna utöka uppföljningen? Det låter inte alls rimligt att vi inte har ett system som gör att man kan fortsätta med uppföljning även efter oavsett. Det skulle jag gärna vilja höra lite mer om. En tredje kort sak är att jag tror att vi i politiken måste ta med oss att vi måste se till att har rätt förutsättningar att göra det som vi nu arbetar med att vi ska göra, så att vi inte glömmer av den aspekten. Vi har en socialtjänst som har befunnit sig i kris. Jag gör också ett litet medskick till oss. , : Jag tänkte att jag kanske bollar den frågan vidare till , om hon bättre kan svara på det. Jag vet inte på rak arm hur det ser ut i de nordiska länderna. Jag vet inte om du vet det, . , : Jag tror generellt att vi inte riktigt vet. Men vi vet att de andra nordiska länderna också är bundna av . När vi talar om barns bästa finns det en tydlig ledning i att tänka att det handlar om barns behov och barns rättigheter. Det har vi på olika ställen i vår rättsordning. Det finns i men också på andra ställen i na-tionell lag, och så vidare. En ledning i vad som är barns bästa är att tänka: Vad har barn för rättigheter? Det är alla rättigheter: skola, hälsa, fritid, och så vidare. Där kan man ta ledning. Man kan tänka utifrån barns behov och rättigheter och absolut inte glömma barns vilja, som jag tror att vi underskattar alltför mycket. , : Barn kan ju flytta hem planerat när vi har bedömt att förutsättningarna i hemmet är tillräckligt bra och vi gör en bra planering för hemflytt, och barn kan flytta hem oplanerat där vi kanske inte riktigt är nöjda med förutsättningarna. Det är egentligen två olika situationer. All kontakt med bygger i första hand på frivillighet. Kontakt med är uppbyggd runt de insatser som vi erbjuder. Det kan vara så, tänker vi, att familjen egentligen inte behöver så mycket särskilda insatser. Den kanske inte behöver familjebehandling eller kontaktpersonen. Men vi vill ändå säkerställa att situationen i hemmet fortsätter att vara bra. Där har vi inga riktiga möjligheter att bara följa barnet. Vi har tvåmånadersmöjligheten även utan samtycke. Men vi ser att det skulle behöva ske för att verkligen säkerställa att det blir bra och tryggt och att vi ska kunna sätta in insatser om det behövs. Det gäller att hålla fönstret öppet lite längre helt enkelt i kontakten med . Vill ni andra tillägga något? , : Jag hade en punkt som jag inte hann ta i min presentation De finns en ny lagbestämmelse i 22 § LVU där man kan gå in med ett mellantvång vad gäller barn som har beteendebekymmer. En motsvarande lag skulle kunna finnas för föräldrarna när det är miljöfallen i 2 § som skulle tvinga föräldrar att ta emot stöd när det är på gränsen till ett LVU-fall. (L): Jag måste ställa mig i kören av hyllningar. Jag tror framför allt att det känns tryggt för alla barn som du talade om som just nu far illa. Det finns ändå en enorm enighet kring att vi måste göra någonting här. Sedan kan man tycka att det är sorgligt att det sker ganska sent. Jag tror ändå att det finns en fråga som jag har suttit och grubblat lite över. Det är att vi 2020 känner oss lite osäkra på att om vi stärker lagstiftningen om barnets bästa vet vi inte riktigt vad barnets bästa är. Det visar på hur viktigt det här arbetet är någonstans att jobba med. Jag tänker vända mig till dig, . Det hänger ihop lite med vad ni sa tidigare. Lagstiftningen måste bli förutsägbar. Det förstår jag också. Det är svårt att skriva en lag och ha som mål att den inte ska vara det. Det underlättar om den är det. Men det är så lagstiftningen har varit för barn , helt oförutsägbar, eftersom deras perspektiv inte har funnits med där. I min värld tänker jag att det aldrig kan vara barnets bästa att barn aldrig ska flytta hem till sina vårdnadshavare. Det har aldrig funnits någon sådan idé eller tanke. Jag tror inte att man behöver vara orolig för att det blir resultatet av att förändra. vill jag till dig, , ställa ytterligare en fråga inom ramen för samma del. Det gäller just vårdnadshavarna. Du säger själv att det måste finnas insatser för vårdnadshavarna. Det finns också länder som mycket tydligare ställer krav på att det är vårdnadshavarna som ska söka hjälp. De måste vara mer aktiva aktörer även vid senare bedömningar. Jag undrar om ni resonerar någonting kring det. är det mer som måste jaga föräldrar. Om man nu är en god förälder skulle i varje fall jag göra allt i min värld för att hitta någon som kan bevisa det. Det är de frågorna som jag har till dig. Vi har också varit inne lite på och om den hade varit lag 2015. Jag tänker lite på kopplingen till barns rätt att komma till tals. Sedan har jag en annan fundering som rör samma område till Tris och Linnamottagningen. Så sent som pratade jag med en tjej som var . Hon blev utsatt för allvarligt våld och lämnade sin man. Hon fick stöd av som mycket tydligt hjälper henne. Det är helt otänkbart att gå tillbaka till den mannen med tanke på det han har gjort. sa hon att hon vid säkert tio tillfällen sökt hjälp under sin barndom med utebliven insats därifrån då hon också utsattes för våld och det fanns krav på att gifta sig med den här mannen. Det tycker jag är lite intressant. Man tittar på att barn ska återförenas. Sedan blir de vuxna och har varit utsatta för saker genom att de inte fick stöd och tvingats in i det. Vad tänker ni utifrån detta med förändringsbenägenhet? Missbruk går det att ta ett prov på. Men våld, försummelse och värderingar är svårare att prova med ett blodprov eller utandningstest. , utredare: När det gäller barnets bästa kunde man tro i rättsfallet att barnets bästa skulle räcka för att beakta till exempel anknytning eller barnets egen inställning till om vården ska upphöra eller inte. Här finns det också ett avgörande i som bygger på hur lagstiftningen är utformad . Det innebär att bestämmelsen om barnets bästa som finns i 1 § LVU som en portal inte tar över bestämmelserna i 21 § som handlar om när vården ska avslutas. Det är därför som vi valde i kommittén, i min utredning, att lägga in en särskild specifik bestämmelse om barnets bästa i det här sammanhanget. Jag vet att någon har tyckt att bestämmelsen om barnets bästa är något för diffus. Men den står inte naken här. Vi har tillsammans med sakkunniga experter och referensgrupper mejslat fram fyra situationer som det särskilt ska fästas avseende vid när man bedömer om någonting är till barnets bästa. Det var det jag nämnde tidigare. Det är barnets inställning, hur länge och när barnet placerades i familjehemmet, relationer till biologiska föräldrar och relationer till familjehemsföräldrarna såklart. Det ställdes en fråga om föräldrarnas ansvar att söka stöd själva. Jag tror att ett problem är när det såklart uppstår konflikter är när samhället griper in och omhändertar ett barn. Naturligtvis har föräldrarna ett ansvar att aktivt söka stöd. Men det är också viktigt att har ett starkare formulerat ansvar för att ge föräldrarna stöd. Vi har föreslagit sådana kompletteringar i LVU som jag vet har fått ett brett stöd under remisshanteringen. När det gäller vill jag säga att jag tycker att förslaget om att LVU-vård ska kunna fortgå på de villkor vi har sagt rimmar väldigt bra med medan däremot den nuvarande lagstiftningen rimmar ganska dåligt där barnet till exempel inte har någon röst alls eller där anknytning inte spelar någon roll. , Tjejers rätt i samhället: Tack, , för att du ställde den mycket viktiga frågan. Jag vill börja med att säga att det inte finns någon evidensbaserad metod eller modell för att arbeta med föräldrar som utövar eller har utövat hedersvåld mot sina barn. Det finns hemmasnickrade modeller. Det ser vi när vi läser upphandlingar där man vinner och får ramavtal av kommuner. Där tycker man att det är viktigt att arbeta hem barn som har varit utsatta för hedersvåld. Det är mycket problematiskt. Vi har däremot erfarenhet. Även Linnamottagningen har gjort ett projekt där man har tittat på 21 olika familjer. De kan berätta lite mer om det resultatet. Vi måste påminnas om att hedersvåld och att leva i en hederskontext är allt. Det finns inget undantag. Alla sitter med i samma båt. Det finns inget nätverk inom släkt och familj som man kan försäkra inte är utövare av hedersvåldet. Där måste man tänka sig lite för innan man börjar arbeta med nätverksplacering och så vidare.