bet · H801JuU24 · 2021-06-02 00:00:00 — • analysera om det finns ett behov av och är lämpligt att införa en möjlighet till strafflindring för den som medverkar till utredning av någon annans brottslighet (s.k. kronvittnen) • föreslå åtgärder för att förbättra stödet till vittnen och överväga åtgärder för att stärka skyddet av vittnen • analysera om det finns ett behov av och är lämpligt att införa en möjlighet att vittna anonymt • bedöma om straffskalorna för övergrepp i rättssak, mened och skyddande av brottsling bör skärpas. Uppdraget ska redovisas (dir. 2019:85). Straffrättsliga åtgärder mot brott i kriminella nätverk gav regeringen en särskild utredare i uppdrag att överväga och lämna förslag till ändringar i lagstiftningen mot brott i kriminella nätverk som innebär • en skärpt och mer effektiv straffrättslig reglering mot brott i kriminella nätverk, särskilt brott med kopplingar till kriminella uppgörelser • en skärpt straffrättslig reaktion mot narkotikaförsäljning • en skärpt straffrättslig reaktion mot dem som involverar unga i kriminalitet. Utredaren ska vidare överväga och vid behov lämna förslag till ändringar i lagstiftningen som innebär att det finns en presumtion för häktning när allvarliga brott, såsom rån, grov misshandel och grov utpressning, begås inom ramen för kriminella nätverk. I den del av uppdraget som ska innebära en skärpt och mer effektiv straffrättslig reglering ska utredaren • kartlägga vilka brott som är vanligt förekommande inom ramen för kriminella nätverk och då särskilt identifiera de brott som kännetecknar kriminella uppgörelser, • överväga och, med beaktande av tillkännagivande om att straffen bör skärpas avsevärt för brott kopplade till kriminella uppgörelser, lämna förslag till ändringar i lagstiftningen som innebär en skärpt och mer effektiv straffrättslig reglering mot brott i kriminella nätverk – särskilt brott med kopplingar till kriminella uppgörelser, och • överväga och vid behov lämna förslag om ett höjt minimistraff för rån. Uppdraget ska, efter beslut om förlängning av utredningstiden, redovisas (dir. 2020:62 och 2021:13). Deltagande i kriminella organisationer anförde justitie- och migrationsministern bl.a. följande i svaret på en skriftlig fråga om deltagande i kriminella organisationer (fr. 2020/21:51): Den satsning mot gängkriminalitet som regeringen genomför nu är den mest omfattande någonsin i . Gemensamt för de åtgärder som ingår i 34-punktsprogrammet är att de bedöms vara både effektiva och träffsäkra åtgärder mot gängkriminalitet. Att kriminalisera deltagande i kriminella nätverk skulle kräva mycket utredningsresurser för ett magert resultat när det gäller att hitta luckor i strafflagstiftningen. Det befintliga regelverket, med medverkansregleringen och med försöks-, förberedelse och stämplingsbrott, innebär att praktiskt taget alla handlingar som bidrar till ett kriminellt gängs verksamhet redan är kriminaliserade. Det finns därför anledning att ifrågasätta om den föreslagna åtgärden skulle tillföra något. Dessutom rör det sig ju om en grundlagsändring som skulle ta mycket att genomföra. Det vi i stället måste prioritera är effektiva och träffsäkra åtgärder mot de kriminella nätverken som gör skillnad. Regeringen arbetar brett mot gängkriminaliteten och har inga planer på att slå av på takten. Men min utgångspunkt är att det i första hand ska göras genom åtgärder som ryms inom grundlagens nuvarande ramar. Regeringen beslutade att tillkalla en parlamentariskt sammansatt kommitté med uppdrag att bl.a. utreda behovet av att möjliggöra ytterligare begränsningar i föreningsfriheten i förhållande till sammanslutningar som ägnar sig åt terrorism (dir. 2020:11). Kommittén skulle i denna del av uppdraget i) göra en analys av innebörden och omfattningen av de möjligheter som finns enligt gällande rätt att begränsa den grundlagsskyddade föreningsfriheten för enskilda som är med i sammanslutningar som ägnar sig åt terrorism, ii) bedöma om det bör införas utökade möjligheter att begränsa den grundlagsskyddade föreningsfriheten i förhållande till sådana sammanslutningar, och iii) lämna de förslag till författningsändringar som kommittén bedömer är motiverade. Kommittén lämnade ett delbetänkande som avsåg denna del av uppdraget. I betänkandet bedömer kommittén att den grundlagsskyddade föreningsfriheten även omfattar enskilda som är med i sammanslutningar som ägnar sig åt olovlig verksamhet och att det därmed krävs en grundlagsändring för att kriminalisera deltagande i en terroristorganisation. Kommittén föreslår att det införs en ny regel som ger möjlighet till inskränkning av föreningsfriheten när det gäller sammanslutningar som ägnar sig åt eller understödjer terrorism. Den nya regeln föreslås placeras i 2 kap. 24 § andra stycket regeringsformen som en del av den befintliga begränsningsbestämmelsen. Betänkandet har skickats på remiss, och remisstiden går ut . Skärpta regler för utvisning på grund av brott gav regeringen en särskild utredare i uppdrag att göra en översyn av regelverket om utvisning på grund av brott och lämna förslag på hur man kan åstadkomma en skärpt reglering som innebär att det finns förutsättningar att i fler fall än utvisa utlänningar som begår brott och effektivisera verkställigheten av sådana utvisningsbeslut. Uppdraget ska redovisas (dir. 2020:44). Skärpta straff m.m. för grov organiserad brottslighet I betänkande 2014/15:JuU14 (s. 71 f.) behandlades motioner om grov organiserad brottslighet. Utskottet ansåg att straffen generellt borde skärpas för brott som begåtts inom ramen för en organiserad kriminell verksamhet, vilket utskottet föreslog att skulle ge regeringen till känna. följde utskottets förslag (rskr. 2014/15:138). Tillkännagivandet har ansetts tillgodosett genom proposition 2015/16:113, beskriven ovan. Utskottet behandlade i betänkande 2017/18:JuU14 (s. 60 f.) ett motionsyrkande om att införa en särskild straffskärpningsgrund för brott som har samband med uppgörelser mellan kriminella grupperingar. Utskottet avstyrkte motionsyrkandet och följde utskottets förslag (rskr. 2017/18:240). I betänkande 2018/19:JuU11 behandlades liknande motionsyrkanden (s. 94 f.). Utskottet anförde att även om det tidigare tillkännagivandet hade tillgodosetts gav nuvarande reglering fortfarande inte möjlighet att i tillräcklig utsträckning beakta den generella straffskärpning som enligt utskottet borde ske för brott som är kopplade till kriminella uppgörelser. Det våld som används har ökat i både omfattning och grovhet, inte minst genom en ökad användning av vapen och sprängmedel. Regeringen borde därför återkomma med ett förslag om att straffen ska skärpas avsevärt för brott kopplade till kriminella uppgörelser. Utskottet föreslog att skulle tillkännage detta för regeringen. följde utskottets förslag (rskr. 2018/19:181). I betänkande 2019/20:JuU26 (s. 60 f.) anförde utskottet att det riktat tillkännagivanden till regeringen om skärpta straff för brott kopplade till organiserad brottslighet. Med hänvisning till detta samt till tillsatta och aviserade utredningar i enlighet med det s.k. 34-punktsprogrammet avstyrktes motionsyrkanden om skärpta straff, brottsprovokation m.m. för brott kopplade till organiserad brottslighet. följde utskottets förslag (rskr. 2019/20:258). Deltagande i kriminell organisation Utskottet har tidigare behandlat motionsyrkanden om deltagande i kriminell organisation, men har avstyrkt yrkandena, senast i betänkande 2019/20:JuU26, vilket ställde sig bakom (rskr. 2019/20:258). Som utskottet har konstaterat är lag och ordning en kärnuppgift för staten, som handlar om att medborgarna ska känna sig trygga oavsett var de bor. är den organiserade brottsligheten en av rättssamhällets största utmaningar, och denna typ av brottslighet måste mötas med kraft. Det är därför viktigt att de straffrättsliga verktygen mot organiserad brottslighet är ändamålsenligt utformade. Som framgår ovan har riktat tillkännagivanden till regeringen om skärpta straff för brott kopplade till organiserad brottslighet. Det är därför välkommet att regeringen tillsatt en utredning med uppdrag att lämna ett sådant förslag. Med hänsyn till frågans allvar finner utskottet att det är angeläget att detta arbete verkligen leder fram till ett förslag om väsentligt skärpta straff för brott som begås inom ramen för organiserad brottslighet. Utskottet anser därför att det åter finns skäl för att rikta ett tillkännagivande om detta till regeringen. Därmed tillstyrker utskottet motionerna 2020/21:219 (SD), 2020/21:2630 (M) yrkande 5, 2020/21:2957 (C) yrkande 3, 2020/21:3271 (L) yrkandena 38 och 39, 2020/21:3302 (M) yrkande 1, 2020/21:3311 (KD) yrkande 6 samt 2020/21:3365 (M) yrkande 1 och till styrker delvis motion 2020/21:979 (M) yrkandena 1 och 2. Motion 2020/21:2630 (M) yrkandena 6 och 7 avstyrks. Vad gäller motioner om skärpt straff för rekrytering av unga in i kriminalitet konstaterar utskottet att rekryteringen till de kriminella gängen måste stoppas för att på lång sikt bekämpa den organiserade brottsligheten. Det är därför välkommet att den ovannämnda utredningen har i uppdrag att lämna förslag på en skärpt straffrättslig reaktion mot dem som involverar unga i kriminalitet. Utskottet anser dock att frågan är så viktig att det finns skäl för att trots detta rikta ett tillkännagivande till regeringen om att den bör återkomma till med ett förslag med denna innebörd. Utskottet tillstyrker därmed motionerna 2020/21:2720 (MP) yrkande 6, 2020/21:2957 (C) yrkande 26 och 2020/21:3271 (L) yrkande 7. Utskottet gör inte någon annan bedömning än vad det tidigare gjort vad avser motionsyrkanden om deltagande i kriminell organisation. Motionerna 2020/21:641 (SD) yrkande 30, 2020/21:3302 (M) yrkande 4, 2020/21:3311 (KD) yrkande 7 och 2020/21:3365 (M) yrkande 4 avstyrks. Utskottet anser inte heller att det finns anledning för att ta något initiativ med anledning av motionerna om näringsförbud vid samröre med organiserad kriminalitet och illegal låneverksamhet. Motionerna 2020/21:1622 (SD) och 2020/21:2529 (C) yrkande 12 avstyrks. Vad slutligen gäller motionsyrkanden om utvisning av gängkriminella noterar utskottet att regelverket om utvisning på grund av brott är föremål för en översyn som syftar till att dessa regler ska skärpas och leda till att fler utlänningar som begår brott utvisas och att verkställigheten av sådana utvisningsbeslut effektiviseras. Utskottet finner mot denna bakgrund inte skäl att ta något initiativ med anledning av motionerna i denna fråga. Motionerna 2020/21:3302 (M) yrkande 9 och 2020/21:3365 (M) yrkande 9 avstyrks. Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om att regeringen skyndsamt ska återkomma till med ett lagförslag om skärpt straff för överlåtelse av narkotika och tillkännager detta för regeringen. Jämför reservation 30 (S, V, MP). I partimotion 2020/21:3365 av m.fl. (M) yrkande 17 begärs skärpta straff för narkotikaförsäljning. Liknande yrkanden framställs i kommittémotionerna 2020/21:2957 av m.fl. (C) yrkande 6, 2020/21:3272 av m.fl. yrkande 46 och 2020/19:3311 av m.fl. (KD) yrkande 8 samt i motion 2020/21:1227 av (M). Bestämmelser om olovlig befattning med narkotika finns i narkotikastrafflagen (1968:64). Bestämmelser om straff för bl.a. olovlig införsel och utförsel av narkotika finns i lagen (2000:1225) om straff för smuggling, kallad smugglingslagen. Enligt 1 § första stycket narkotikastrafflagen döms för narkotikabrott till fängelse i högst för den som olovligen och uppsåtligen framställer narkotika som är avsedd för missbruk förvärvar narkotika i överlåtelsesyfte anskaffar, bearbetar, förpackar, transporterar, förvarar eller tar annan sådan befattning med narkotika som inte är avsedd för eget bruk bjuder ut narkotika till försäljning, förvarar eller befordrar vederlag för narkotika, förmedlar kontakter mellan säljare och köpare eller företar någon annan sådan åtgärd, om förfarandet är ägnat att främja narkotikahandel, eller innehar, brukar eller tar annan befattning med narkotika. Om ett brott som avses i 1 § första stycket med hänsyn till arten och mängden narkotika samt övriga omständigheter är att anse som ringa, döms enligt 2 § samma lag för ringa narkotikabrott till böter eller fängelse . Om brottet är att anse som grovt, döms enligt 3 § första stycket lagen för grovt narkotikabrott till fängelse i lägst två och högst . Vid bedömningen av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas om brottet har utgjort ett led i en verksamhet som bedrivits i större omfattning eller yrkesmässigt, avsett en särskilt stor mängd narkotika eller annars varit av särskilt farlig eller hänsynslös art. Bedömningen ska grundas på en sammanvägning av omständigheterna i det enskilda fallet. I 3 § andra stycket föreskrivs att om brottet är att anse som synnerligen grovt, döms för synnerligen grovt narkotikabrott till fängelse i lägst sex och högst . Vid bedömningen av om brottet är synnerligen grovt ska det särskilt beaktas om brottet har utgjort ett led i en verksamhet som utövats i organiserad form i syfte att i stor omfattning bedriva handel med narkotika, avsett en synnerligen stor mängd narkotika eller annars varit av synnerligen farlig eller hänsynslös art. gav regeringen en särskild utredare i uppdrag att överväga och lämna förslag till ändringar i lagstiftningen som innebär • en skärpt och mer effektiv straffrättslig reglering mot brott i kriminella nätverk, särskilt brott med kopplingar till kriminella uppgörelser • en skärpt straffrättslig reaktion mot narkotikaförsäljning • en skärpt straffrättslig reaktion mot dem som involverar unga i kriminalitet. Uppdraget ska redovisas (dir. 2020:62 och 2021:13). I betänkande 2018/19:JuU11 behandlade utskottet motionsyrkanden om skärpt straff för den som överlåter narkotika. Utskottet anförde följande: Utskottet delar motionärernas uppfattning att narkotikahandeln måste bekämpas, inte minst eftersom narkotikaförsäljning är en stor inkomstkälla för de kriminella gängen. Som framkommit skärptes också straffen för narkotikabrott 2016. Utskottet anser emellertid att det finns anledning att överväga ytterligare straffskärpningar för dem som överlåter narkotika. Det är därför positivt att statsministern har aviserat en straffskärpning för den som överlåter narkotika till andra. För att säkerställa att en straffskärpning också sker anser utskottet att det finns anledning för att göra ett tillkännagivande om detta till regeringen. Målet med en straffskärpning bör vara en återgång till de straffnivåer som gällde innan ändrade sin praxis 2012−2013. En sådan straffskärpning skulle i många fall kunna leda till en fördubbling av längden på de fängelsestraff som döms ut vid överlåtelse av narkotika. Utskottet föreslår att tillkännager detta för regeringen. följde utskottets förslag (rskr. 2018/19:181). I betänkande 2019/20:JuU26 behandlades liknande yrkanden. Med hänvisning till den då aviserade utredningen om skärpta straff för narkotikaöverlåtelser såg utskottet inte anledning att ta några ytterligare initiativ med anledning av motionerna i fråga och avstyrkte dessa. följde utskottets förslag (rskr. 2019/20:258). Utskottet står fast vid att det är prioriterat att motverka narkotikahandel, inte minst för att den utgör en stor inkomstkälla för de kriminella gängen. Det är därför välkommet att en utredare har fått i uppdrag att lämna förslag till ändringar i lagstiftningen som innebär en skärpt straffrättslig reaktion mot narkotikaförsäljning, i enlighet med tillkännagivande. Då det är angeläget att detta arbete leder fram till ett förslag om skärpt straff för överlåtelse av narkotika anser utskottet att det finns skäl för att åter rikta ett tillkännagivande till regeringen med den innebörden. Motionerna 2020/21:3365 (M) yrkande 17, 2020/21:2957 (C) yrkande 6, 2020/21:3272 yrkande 46, 2020/19:3311 (KD) yrkande 8 och 2020/21:1227 (M) tillstyrks därför. Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om skärpt straff för brott mot knivlagen och tillkännager detta för regeringen. Jämför särskilt yttrande 6 (S, MP). I kommittémotionerna 2020/21:644 av m.fl. (SD) yrkande 16, 2020/21:3271 av m.fl. (L) yrkande 36 och 2020/21:3294 av m.fl. (M) yrkande 24 samt i motion 2020/21:1786 av och (båda S) begärs ett tillkännagivande om en höjning av straffet för brott mot knivlagen. Av 1 § lagen (1988:254) om förbud beträffande knivar och andra farliga föremål, knivlagen, framgår bl.a. att knivar, andra stick- och skärvapen och andra föremål som är ägnade att användas som vapen vid brott mot liv eller hälsa som huvudregel inte får innehas på allmän plats. Det följer vidare av 4 § att den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot 1 § ska dömas till böter eller fängelse . I ringa fall ska inte dömas till ansvar. Om brottet är grovt, döms till fängelse i högst . Enligt 5 § ska knivar eller andra föremål som innehafts i strid mot 1 § förklaras förverkade, om det inte är uppenbart oskäligt. I en promemoria från , Skärpta straff för knivbrott (Ju2021/01955), från föreslås att maximistraffet för brott mot knivlagen av normalgraden höjs från fängelse till fängelse . För grovt brott föreslås straffskalan ändras från fängelse i högst till fängelse i lägst och högst . Vidare föreslås att det i lagen införs omständigheter som särskilt ska beaktas vid bedömningen av om ett brott är grovt, vilket innebär att tillämpningsområdet för det brottet utvidgas. Vid bedömningen av om ett brott är grovt ska det särskilt beaktas om föremålet har innehafts i ett sammanhang där det kan befaras komma till användning vid brottsligt angrepp på någons liv, hälsa eller trygghet till person, om föremålet har varit av särskilt farlig beskaffenhet, om innehavet, överlåtelsen eller saluhållandet har avsett flera föremål eller om gärningen på annat sätt har varit av särskilt farlig art. Promemorian har skickats på remiss och lagändringarna föreslås träda i kraft . Motioner om skärpta straff för brott mot knivlagen har behandlats av utskottet. I betänkande 2016/17:JuU16 (s 69 f.) behandlade utskottet en motion om att se över möjligheterna till skärpt straff för den som ertappas med kniv eller motsvarande tillhygge i samband med bråk. Utskottet ansåg då att de nuvarande straffskalorna i knivlagen ger goda möjligheter för domstolarna att mäta ut ett straff som är rimligt utifrån omständigheterna i det enskilda fallet och avstyrkte motionen, vilket ställde sig bakom (rskr. 2016/17:211). I betänkande 2018/19:JuU11 vidhöll utskottet sin uppfattning att de nuvarande straffskalorna i knivlagen är adekvata och avstyrkte en liknande motion. följde utskottets förslag (rskr. 2018/19:181). är påföljden för brott mot knivlagen böter eller fängelse . är knivar ett lättanvänt och dödligt vapen som inte minst kan komma till användning i rån mot unga brottsoffer. Det är därför utskottets uppfattning att det behöver genomföras en översyn av knivlagen med inriktningen att straffen ska skärpas. Det är därför välkommet att regeringen nu har lämnat ett sådant förslag, men det är viktigt att promemorians förslag också leder till lagändringar utan onödigt dröjsmål. Därtill anser utskottet att böter över huvud taget inte ska ingå i straffskalan vid återfall i brott mot knivlagen och inte heller i de fall någon olovligen innehar kniv på allmän plats. Det som utskottet nu anför bör ge regeringen till känna. Därmed tillstyrker utskottet motionerna 2020/21:644 (SD) yrkande 16, 2020/21:3271 (L) yrkande 36 och 2020/21:3294 (M) yrkande 24 samt tillstyrker delvis motion 2020/21:1786 (S). Olovlig körning och rattfylleri m.m. Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om att regeringen skyndsamt ska återkomma till med förslag om skärpta straff för rattfylleri och grov olovlig körning och tillkännager detta för regeringen. Utskottet avslår motionsyrkanden om bl.a. eftersupning och föraransvar vid ofredande från fordon. Jämför reservation 31 (S, V, MP), 32 (M, C, KD, L) och 33 (L). Skärpt straff för olovlig körning och rattfylleri I kommittémotion 2020/21:2805 av m.fl. (KD) yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om en skärpning av straffen för rattfylleri och grovt rattfylleri. I kommittémotion 2020/21:3300 av m.fl. (M) yrkande 20 begärs skärpta straff för rattfylleri och olovlig körning. Liknande yrkanden framställs i kommittémotion 2020/21:3311 av m.fl. (KD) yrkandena 23 och 24. I yrkande 25 i samma motion vill motionärerna att brottet grov trafikbrottslighet införs. I kommittémotion 2020/21:3272 av m.fl. (L) yrkande 56 och i motion 2020/21:2536 av och (båda C) yrkandena 1 och 2 anförs att straffen bör skärpas för upprepade fall av olovliga körningar respektive rattfylleri. I motion 2020/21:3539 av (M) begärs en översyn av straffskalorna för rattfylleri, grovt rattfylleri och grov olovlig körning och tillkännager detta för regeringen. I motion 2020/21:1410 av (M) begärs ett tillkännagivande om en översyn av reglerna i trafikbrottslagen om att framförande av bl.a. tyngre fordon under påverkan av droger ska anses vara ett grovt brott. I kommittémotionerna 2020/21:2805 av m.fl. (KD) yrkande 4, 2020/21:3272 av m.fl. (L) yrkande 57 och 2020/21:3311 av m.fl. (KD) yrkande 26 efterfrågas ett förbud mot s.k. eftersupning. Liknande yrkanden framställs i motionerna 2020/21:374 av (KD) och 2020/21:2795 av (M). I motion 2020/21:1912 av och (båda S) begärs ett tillkännagivande om att stärka möjligheterna till bevisinsamling vid misstänkt eftersupning. Föraransvar vid ofredande från fordon I kommittémotion 2020/21:3272 av m.fl. (L) yrkande 59 vill motionärerna se ett föraransvar för ofredande eller förargelseväckande beteende mot omgivningen, t.ex. genom spelande av extremt hög musik om omständigheterna gör det skäligt att anta att föraren har varit införstådd med de faktiska omständigheterna. Av 3 § första stycket lagen (1951:649) om straff för vissa trafikbrott (trafikbrottslagen) framgår att om någon uppsåtligen framför ett körkortspliktigt fordon utan att vara berättigad till det ska han eller hon dömas till böter för olovlig körning. Har personen tidigare innehaft körkort som blivit återkallat eller har brottet skett vanemässigt eller är det annars att anse som grovt, får dömas till fängelse . Av 4 § samma lag framgår att den som framför ett motordrivet fordon eller en spårvagn efter att ha förtärt alkoholhaltiga drycker under vissa omständigheter ska dömas för rattfylleri till böter eller fängelse . Av andra stycket framgår att den som framför ett motordrivet fordon eller en spårvagn efter att ha intagit sådan narkotika som avses i 8 § narkotikastrafflagen (1968:64) i så stor mängd att det under eller efter färden finns något narkotiskt ämne kvar i blodet också ska dömas för rattfylleri enligt första stycket, om det inte skett i enlighet med en läkares eller annan behörig receptutfärdares ordination. Enligt tredje stycket döms också den som framför ett motordrivet fordon eller en spårvagn och då är så påverkad av alkoholhaltiga drycker att det kan antas att han eller hon inte kan framföra fordonet på ett betryggande sätt för rattfylleri enligt första stycket. Detsamma gäller om föraren är lika påverkad av något annat medel. I 4 a § samma lag föreskrivs att om ett brott som avses i bl.a. 4 § första eller andra stycket är att anse som grovt ska föraren dömas för grovt rattfylleri till fängelse i högst . Vid bedömande av om brottet är grovt ska särskilt beaktas bl.a. om föraren har varit avsevärt påverkad av alkohol eller något annat medel eller om framförandet av fordonet har inneburit en påtaglig fara för trafiksäkerheten. En förutsättning för att en person ska få häktas är att han eller hon misstänks för ett brott med fängelse i straffskalan (24 kap. 1 § ). fick en utredare i uppdrag av regeringen att utreda och utvärdera vissa frågor om trafikbrott och sjöfylleri. I uppdraget ingick att kartlägga tillämpningen av bestämmelserna om olovlig körning, grovt brott, rattfylleri och grovt rattfylleri i trafikbrottslagen samt att se över straffskalorna för dessa brott.