bet · H801TU16 · 2021-06-16 00:00:00 — När det gäller motionerna om godstransporter och näringslivets olika behov vill utskottet hänvisa till att regeringen i infrastrukturpropositionen betonar att näringslivets godstransporter är ett av de områden som fortsatt prioriteras under den kommande planperioden. Utskottet konstaterar att godstransporter sker med samtliga trafikslag, i hela landet, liksom gränsöverskridande till andra länder. Utskottet delar regeringens bedömning att väl fungerande, regionalt, nationellt och globalt konkurrenskraftiga godstransporter är grundläggande för svensk välfärd, för att säkra arbetstillfällen, för näringslivet och för hållbar tillväxt. Transportkostnaden spelar för många företag en avgörande roll för konkurrenskraften, vilket ställer krav på ökad tillgänglighet och ett flexibelt transportsystem. Väl fungerande internationella godstransporter är viktiga för att företagen ska kunna exportera sina varor, och de gränsöverskridande transporterna måste därför vara smidiga och effektiva. Utskottet vill liksom regeringen peka på att åtgärder som rör energieffektivitet, ruttoptimering och samordning av godstransporter eller som bidrar till klimatsmart teknik även, utöver att bidra till minskad klimatpåverkan, kan minska kostnaderna för näringslivets godstransporter och långsiktigt stärka konkurrenskraft. Genom att möjliggöra samordnade godstransporter kan fyllnadsgraden öka och tomtransporterna minska. Genom att verka för möjligheter att använda och tyngre fordon, främja intermodala transportlösningar samt stärka järnvägens och sjöfartens konkurrenskraft kan överflyttning ske från väg till järnväg och sjöfart. Utskottet kan konstatera att infrastrukturens kvalitet har stor betydelse för att stärka den internationella konkurrenskraften för näringslivet. Utskottet vill peka på att regeringen har vidtagit omfattande åtgärder för att stärka järnvägens och sjöfartens konkurrenskraft, inte minst för godstransporter, framför allt genom den nationella godstransportstrategin för effektiva, kapacitetsstarka och hållbara godstransporter som regeringen beslutade om (se nedan). För att godstransporter i ökad utsträckning ska kunna ske med järnväg och sjöfart krävs enligt regeringens bedömning i infrastrukturpropositionen fler intermodala transporter. Detta förutsätter en hög grad av effektivitet och kostnadsmedvetenhet i mötesnoder mellan trafikslagen, t.ex. i terminaler och hamnar, och en väl fungerande samverkan mellan godstransportörer inom samtliga trafikslag. En förutsättning för intermodala transporter är väl fungerande terminaler och rangerbangårdar och anslutning till hamnar som kan binda ihop trafikslagen till en transportkedja. En automatiserad omlastning och innovativa lösningar för smidig omlastning kan bidra till att sänka kostnaderna. Utskottet vill här även peka på att regeringen presenterade en nationell godstransportstrategi som syftar till att skapa förutsättningar för effektiva, kapacitetsstarka och hållbara godstransporter. Strategin, som togs fram i dialog med berörda aktörer, ger en sammanfattande bild av nuläget och syftar till att tydliggöra den övergripande inriktningen för gods- och logistikområdet. I strategin uppger regeringen att inriktningen och tillhörande insatser ska bidra till att de transportpolitiska målen nås, stärka näringslivets konkurrenskraft och främja en överflyttning av godstransporter från väg till järnväg och sjöfart. Utskottet konstaterar att strategin är avsedd att vara en plattform för fortsatt samverkan inom godstransportområdet. De insatser som pekas ut i strategin föreslås av regeringen, men framgången i hela strategins genomförande är beroende av ett fortsatt ansvarstagande hos alla berörda aktörer och att dialog, kunskapsutbyte och samverkan kan fortsätta. Regeringen framhåller vidare att väl fungerande transporter är en förutsättning för ett livskraftigt och för att svenska företag ska kunna exportera sina varor, vilket i sin tur skapar förutsättningar för fler jobb och en starkare ekonomi i hela landet. Utskottet delar denna uppfattning och konstaterar att regeringen i bl.a. budgetpropositionen anger att arbetet med att genomföra den nationella godstransportstrategin fortsätter. Där konstaterar regeringen bl.a. att en större andel av godset behöver transporteras på järnväg och med sjöfart. Vidare vill utskottet framhålla att ett godstransportråd har inrättats som ska möjliggöra ett löpande utbyte av erfarenheter och synpunkter mellan regeringen och företrädare för näringsliv, intresseorganisationer, forskningsinstitut, universitet och högskolor, statliga myndigheter, kommuner och regioner m.fl. Regeringen har gett i uppdrag att inrätta ett kansli som ger stöd till rådet. Utskottet konstaterar att regeringen sedan godstransportstrategin presenterades har gett 13 särskilda regeringsuppdrag som knyter an till en eller flera insatser och insatsområden i strategin. Exempelvis har fått i uppdrag att skapa bättre förutsättningar för godstransporter på järnväg och med fartyg och att främja intermodala järnvägstransporter. har undersökt vilka hinder som finns för ökade intermodala järnvägstransporter och lämnat förslag på vad som kan göras för att åtgärda dessa. Åtgärderna rör bl.a. regelverk för tåglägestilldelning och innovationsupphandling. I budgetpropositionen (prop. 2020/21:1 utg.omr. 22) bedömde regeringen att det behövdes en fortsättning på miljökompensationen för fler intermodala järnvägstransporter 2021–2025. Efter förslag i propositionen avsattes 2021–2023 (bet. 2020/21:TU1, rskr. 2020/21:131). I vårändringsbudgeten (prop. 2020/21:99) har regeringen föreslagit att miljökompensationen utökas med . Utskottet konstaterar att stödet förutsätter godkännande av Europeiska kommissionen. Utskottet vill vidare hänvisa till att infrastrukturministern också i sitt svar på fråga 2020/21:197 framförde att många delar av godstransportstrategin genomförs. Statsrådet informerade bl.a. om att för sitt interna arbete har tagit fram en färdplan där man identifierar, prioriterar och tidsplanerar åtgärder för ökad överflyttning av godstransporter till sjöfart och järnväg. Uppföljningen av arbete ska återrapporteras till . har vidare redovisat hur arbetet inom ramen för befintlig ekonomisk och fysisk infrastrukturplanering, i fråga om längre och tyngre tåg fortskrider. Förslaget om att längre lastbilar bör tillåtas på det svenska vägnätet, och var, har remitterats och bereds inom . Statsrådet framförde vidare att det förs en utvecklande och konstruktiv dialog inom Nationella godstransportrådet. Regeringen har bl.a. utifrån arbetet i rådet vidtagit ett flertal åtgärder för att skapa förutsättningar för fler intermodala transporter. Utskottet välkomnar statsrådets besked om att det samlade arbetet har skapat möjligheter för transportbranschen och näringslivet att vidareutveckla och satsa på intermodala transporter. Utskottet konstaterar vidare att i en rapport om åtgärder för ökad andel godstransporter på järnväg och med fartyg framför att flera olika åtgärder kan vidtas för att öka kapaciteten och nyttjandegraden för godståg i järnvägssystem, bl.a. att öka kapaciteten genom att bygga ut fler spår (dubbelspår eller fyrspår), mötesstationer och förbigångsspår, att öka kapaciteten genom att bygga ut längre mötes- och förbigångsspår, att utöka lastprofilen, att öka axellasten och hastigheten för godståg, att öka fyllnadsgraden i godstransporterna, att förbättra punktligheten för godstrafiken, att utveckla arbetet med kapacitetstilldelning och tågplan och att utveckla lok och vagnar. Utskottet vill även påminna om att Trafikanalys har regeringens uppdrag att följa upp och utvärdera genomförandet av den nationella godstransportstrategin. Den första rapporten publicerades , och av denna framgår bl.a. att strategin initialt har haft ett stort genomslag. Sammanfattningsvis är aktörerna positiva till strategin och flera av insatserna och samverkan inom det nationella godstransportrådet. Flera aktörer ser samverkan som avgörande för att verkställa de ambitioner som beskrivs i strategin. Trots den relativt korta tidsrymden sedan strategin antogs har ett stort antal av insatserna som nämns i strategin startats. Trafikanalys uppger att de konkreta resultaten i termer av effekter på strategins mål är begränsade, vilket är naturligt med tanke på både den korta tiden och den huvudsakliga inriktningen på de aktiverade insatserna. Vidare kan nämnas att Trafikanalys lämnade en halvtidsutvärdering. Utskottet vill dessutom lyfta fram att regeringen beslutade att ändra förordningen (2015:579) om stöd för att främja hållbara stadsmiljöer så att stadsmiljöavtalen breddas till att även omfatta åtgärder för godstransportlösningar. Kommuner och regioner som har beviljats stöd ska genomföra motprestationer som bidrar till en ökad andel hållbara transporter eller ett ökat bostadsbyggande. Utskottet välkomnar vidare regeringens uttalanden om att investeringarna i sjöfartens infrastruktur behöver öka för att stärka en effektiv och hållbar godstrafik och främja överflyttning till sjöfarten. I regeringens godstransportstrategi anges att investeringarna i sjöfartens infrastruktur behöver öka, och regeringen uppger att den avser att fortsätta arbetet med att bättre integrera sjöfarten i infrastrukturplaneringen och arbeta för att stärka anslutningarna till hamnar som är kopplade till det transeuropeiska transportnätverket (TEN-T). Utskottet konstaterar vidare att infrastrukturministern i sitt svar på fråga 2020/21:197 framförde att den nationella samordnaren för inrikes sjöfart och närsjöfart har tagit fram en handlingsplan för inrikes sjöfart och närsjöfart med 62 punkter som myndigheterna är överens om att genomföra. Arbetet med genomförandet pågår och återrapporteras till . Utskottet vill även uppmärksamma att regeringen har gett i uppdrag att verka för ett utökat och breddat stöd till forskning och innovation på sjöfartsområdet. Det kan i sammanhanget dessutom nämnas att regeringen har gett i uppdrag att kartlägga hanteringen av godsrelaterade transporter i den fysiska planeringen och att efter en analys föreslå eventuella åtgärder. I uppdraget ingår även att ta fram en nationell vägledning för en utvecklad planering och samordning av godstransporter som riktar sig till kommuner, länsstyrelser samt regionala organ och som tar sikte på att underlätta den lokala och regionala infrastrukturplaneringen. Inom ramen för uppdraget ska goda exempel på hur godstransporter kan beaktas i samhällsplaneringen sammanställas och lyftas fram, och kommuner och regionala aktörer ska ges möjlighet till erfarenhetsutbyte. Detta kan även inkludera planering för samordningslösningar av transporter vid större bygg- och anläggningsprojekt för att effektivisera och minska transporter under genomförandet. När det gäller motionsförslag om längre och tyngre tåg vill utskottet peka på att tillåter tåg på de flesta godsstråken. Ett undantag är mellan och där godstågen får vara . fick i regleringsbrevet i uppdrag att redovisa hur arbetet inom ramen för befintlig ekonomisk och fysisk infrastrukturplanering i fråga om längre och tyngre tåg fortskrider. Uppdraget redovisades till . pekar i sin rapport på att det i den nationella planen för transportsystemet 2018–2029 beslutades om två objekt relaterade till långa tåg. När det gäller tyngre tåg framhåller att det går att framföra tåg med stax 25 (största tillåtna axellast) på stora delar av det svenska järnvägsnätet där det bedrivs godstrafik, vilket i en internationell jämförelse uppges vara en hög nivå. Utskottet vill även peka på att regeringen i infrastrukturpropositionen framhåller att konkurrenskraften för godstransporter på järnväg ökar när det blir möjligt att trafikera med längre, tyngre och större tåg. För att möjliggöra detta krävs en stor mängd förlängningar av s.k. förbigångsspår längs järnvägarna, men även åtgärder på bangårdar. Regeringen lyfter vidare fram att järnvägsanläggningarna är ålderstigna och inte fullt ut dimensionerade för dagens trafik och den efterfrågan som finns på kapacitetsstarka och tyngre transporter. hamnar är kommunala och privata. Utskottet kan konstatera att det i finns över 100 hamnar, både allmänna hamnar och industrihamnar av varierande storlek, som hanterar gods och som fungerar som kombiterminaler för omlastning mellan sjöfart, väg och järnväg. Utskottet vill påminna om att regeringen i sin godstransportstrategi framför att hamnar fungerar som internationella, nationella eller regionala logistiknoder och används av flera trafikslag för omlastning och mellanlagring. Vidare har EU pekat ut kärnhamnar i TEN-T som anses vara strategiskt viktiga och särskilt prioriterade och som knyter an till det europeiska stomnätverkets nio korridorer. Utskottet menar att sjöfarten spelar en avgörande roll för den svenska utrikeshandeln och för varuförsörjning. Utskottet välkomnar regeringens syn i budgetpropositionen att sjöfartens andel av godstransporterna bör öka då den tack vare sin energieffektivitet därigenom kan bidra till en minskad klimatpåverkan. Utskottet delar infrastrukturministerns syn att hamnarna i spelar en central roll för att transportflödena till och från ska fungera året om. De har en nyckelposition i det svenska transportsystemet framöver och statsrådet uppgav i en interpellationsdebatt (ip. 2020/21:646) att det inte är läge att förstatliga hamnar utan påminde bl.a. om att stomnätshamnarna (corehamnarna) har möjligheter att söka medfinansiering från EU för att utveckla transportsystemet inom ramen för TEN-T. Utskottet betonar att överflyttning av godstransporter från väg till järnväg och sjöfart kan bidra till att transporteffektiviteten ökar och att utsläppen av växthusgaser kan minska. Utskottet delar regeringens analys i infrastrukturpropositionen att utvecklingen inom alla trafikslag innebär att gods transporteras med längre, tyngre och större fordon eller fartyg som anlöper allt större hamnar eller terminaler. Utskottet välkomnar därför regeringens syn att detta ställer krav på att infrastrukturen anpassas och vill liksom regeringen framhålla att en förutsättning för intermodala transporter är väl fungerande terminaler, rangerbangårdar och anslutning till hamnar som kan binda ihop trafikslagen till en transportkedja. Utskottet uppmärksammar att det i regeringens godstransportstrategi anges att investeringarna i sjöfartens infrastruktur behöver öka, och regeringen uppger att den avser att fortsätta arbetet med att bättre integrera sjöfarten i infrastrukturplaneringen och arbeta för att stärka anslutningarna till hamnar som är kopplade till TEN-T. Infrastrukturministern framförde i sitt svar på fråga 2020/21:904 att grundprincipen för investeringsåtgärder i allmänna farleder och slussar bör vara att staten ansvarar för finansiering av investeringsåtgärder fram till hamnområdesgränsen medan hamnägaren ansvarar innanför hamnområdesgränsen. Utskottet delar den bedömningen och välkomnar att regeringen nu genomför en omfattande satsning på sjöfarten, bl.a. genom kraftigt ökade statliga investeringar i farleder och slussar. Vidare vill utskottet uppmärksamma att i sin rapport om åtgärder för ökad andel godstransporter på järnväg och med fartyg framför att myndigheten sammantaget behöver jobba mer målinriktat, systematiskt och samordnat för att öka andelen godstransporter på järnväg och med fartyg. uppger att verket för att ta ett tydligare och mer samlat grepp i frågan därför kommer att upprätta en färdplan för överflyttning av gods från väg till järnväg och sjöfart. Färdplanen ska beskriva vilka åtgärder kommer att vidta för att andelen godstransporter på järnväg och med sjöfart ska öka. Den kommer också att tydliggöra hur insatserna ska samordnas, genomföras och prioriteras. I rapporten behandlas även frågan om finansiering av åtgärder i anslutning till hamnar och landterminaler. framför bl.a. att åtgärder av brister i anslutande infrastruktur till hamnar och landterminaler ofta omfattas av såväl statliga och kommunala som privata åtaganden. Gränsdragningen mellan statens, kommunernas och de privata aktörernas ansvar går där den statliga infrastrukturen slutar och den kommunala eller privata anläggningen tar vid. föreslår bl.a. att man förtydligar förutsättningarna för och beaktar möjligheten att inom ramen för stadsmiljöavtal ge stöd till projekt som främjar en överflyttning av gods från väg till järnväg och sjöfart och att man överväger möjligheten att vid åtgärder i statlig infrastruktur som ansluter till hamnar och terminaler ingå överenskommelser med berörda aktörer som inkluderar åtgärder som främjar en ökad andel järnvägs- och sjötransporter. Utskottet noterar att flera motioner tar upp besöksnäringens behov av en god infrastruktur. Utskottet kan konstatera att besöksnäringen är en växande sektor som ger konsumtion i flera branscher, såsom hotell och logi, restaurang, detaljhandel, transporter och aktivitetsföretag. Besöksnäringen finns i hela landet och har betydelse för hållbar tillväxt och sysselsättning i alla svenska regioner. Utskottet vill påminna om att tillsammans med näringen och andra myndigheter arbetar för att skapa insikt om hur besöksnäringen kan utvecklas och integreras med andra näringar. Utskottet konstaterar att regeringen i budgetpropositionen föreslår satsningar på en hållbar besöksnäring i hela landet för att stärka den svenska konkurrenskraften och skapa förutsättningar för fler jobb i fler och växande företag över hela landet. Vidare betonar regeringen i infrastrukturpropositionen att en väl fungerande väginfrastruktur ökar landsbygdens tillgänglighet och konkurrenskraft men också säkrar väl fungerande vägtransporter i hela landet, vilket är viktigt för såväl den nationella som den regionala tillväxten. I den förra infrastrukturpropositionen (prop. 2016/17:21) anförde regeringen att brister i tillgängligheten riskerar att leda till att pendlare och turister inte når sina målpunkter. Utskottet konstaterar att åtgärderna i den nationella planen syftar till att ha en utjämnande effekt på tillgängligheten i . Utskottet välkomnar att regeringen i infrastrukturpropositionen betonar att hela ska växa, leva och utvecklas. För att få en bred uppslutning bakom den omställning som transportsektorn står inför måste det finnas en förståelse för städers och landsbygdens olika förutsättningar. När det gäller frågan om transporter på landsbygden vill utskottet vidare påminna om att regeringen i propositionen En sammanhållen politik för landsbygder – för ett som håller ihop (prop. 2017/18:179) lämnade förslag till en sammanhållen politik för landsbygder. Det övergripande målet för den sammanhållna landsbygdspolitiken är en livskraftig landsbygd med likvärdiga möjligheter till företagande, arbete, boende och välfärd som leder till en långsiktigt hållbar utveckling i hela landet. I propositionen lyfte regeringen bl.a. fram att det behövs nya tillvägagångssätt för att förbättra transportmöjligheterna på landsbygden. Regeringen pekade på att kollektivtrafiken på landsbygden är svagt utvecklad och turtätheten ofta låg. I sitt yttrande till näringsutskottet (yttr. 2017/18:TU7y) instämde utskottet med regeringen i att en väl fungerande transportinfrastruktur på landsbygden är en viktig förutsättning för jobb, regional utveckling, tillgänglighet, delaktighet och hållbar tillväxt i hela landet. Ett väl fungerande transportsystem är också en förutsättning för att företagen ska kunna verka i hela landet. Utskottet underströk vidare att behoven av infrastruktur i städer och på landsbygden ser olika ut och därför behöver mötas med olika åtgärder. Utskottet har inte ändrat uppfattning i denna fråga. Vidare vill utskottet hänvisa till att dess arbetsgrupp för forsknings- och framtidsfrågor har tagit initiativ till att göra en forskningsöversikt om mobilitet på landsbygder, vilken publicerades (2019/20:RFR10). I gruppens rapport konstateras bl.a. att den ökande digitaliseringen med nya tjänster och samhällsfunktioner samt elektrifiering och automatisering av fordon öppnar parallellt för nya mobilitetslösningar som kan ge ny och ökad tillgänglighet och vara hållbara. Utskottet vill även uppmärksamma att regeringen i budgetpropositionen konstaterar att vägnätet ofta är avgörande för tillgängligheten på landsbygden. För att bidra till möjligheterna att leva och verka på landsbygden föreslår regeringen att extra medel tillförs för underhållet av vägar, med fokus på bl.a. det finmaskiga vägnätet på landsbygden. Regeringen konstaterar att genomförda undersökningar av det lokala företagsklimatet visar att företag i storstadskommuner och tätbefolkade kommuner nära en större stad är mer nöjda med vägnät och tåg- och flygförbindelser än vad företagarna generellt är i riket. Det är också tydligt att företag i avlägsna landsbygdskommuner är minst nöjda. Även om resultaten per kommungrupp uppvisar en viss variation över åren är det enligt regeringen svårt att se en tydlig trend. När det gäller frågan om en lägsta godtagbar standard för allmänna vägar vill utskottet uppmärksamma att infrastrukturministern i sitt svar på fråga 2020/21:790 framförde att medlen i länsplanerna finansierar viktiga åtgärder över hela landet. Medlen används dock inte för vägunderhåll. ansvarar för underhåll av samtliga statliga vägar. Huvudinriktningen för genomförande av vägunderhållet är att verksamheten ska bidra till att upprätthålla funktionella och säkra vägar. För belagda vägar tillämpar en fastställd underhållsstandard för det lägsta tekniska tillstånd som accepteras för vägytan. Underhållsstandarden baseras på samhällsekonomiska bedömningar. Vilket tillstånd som accepteras varierar med olika vägtyper, bl.a. beroende på trafikmängden och vilken den högsta tillåtna hastigheten är. Majoriteten av det statliga vägnätet uppfyller enligt statsrådet standardens krav, och avvikelsen för vägar utanför storstadsområden var i storleksordningen 2–, med viss variation mellan olika vägtyper. För storstadsvägar låg avvikelsen på . I budgetpropositionen konstaterar regeringen att det utfördes arbeten för . underhållsstandard utgör ett verktyg för verksamhetsplaneringen. Målet är att en så liten andel som möjligt av vägnätet ska avvika från beslutad standard. Länsplanerna och den regionala transportinfrastrukturen Utskottet konstaterar att länsplanerna domineras av åtgärder på statliga vägar som inte ingår i stamvägnätet men att de även kan innehålla samfinansiering av åtgärder i nationell plan, exempelvis på järnväg, liksom medfinansiering av regionala kollektivtrafikanläggningar m.m. Från de 21 länsplanerna kan statlig medfinansiering av kommunala åtgärder ske, t.ex. trafiksäkerhets- och miljöåtgärder samt kommunala gång- och cykelvägar. I infrastrukturpropositionen betonar regeringen att en god samordning mellan länsplaner och den nationella planen i många fall är avgörande för att den samlade nyttan av åtgärderna ska bli så stor som möjligt. Utskottet delar denna bedömning och vill liksom regeringen betona att åtgärder på det regionala vägnätet som förbättrar både tillgänglighet och trafiksäkerhet för såväl person- och godstransporter på vägen som de oskyddade trafikanterna behöver vidtas även framöver. Det kan handla om mötesseparering, men även andra åtgärder kan komma i fråga där möjligheten att tillämpa innovativa tekniska lösningar bör övervägas. Länsplanerna är viktiga för alla typer av regioner, oavsett om de kännetecknas av gles- och landsbygd, tätorter eller små eller stora städer, och utskottet vill betona att det behövs en förståelse för att geografiska områden har olika förutsättningar och behov. Medel från länsplanerna kan bidra till lösningar som är väl anpassade till dessa skillnader i förutsättningar och behov. Medel från länsplanerna till regionala kollektivtrafikanläggningar kan också ha stor betydelse för att bidra till en effektiv och hållbar pendling med kollektivtrafik och cykel.