bet · H801TU16 · 2021-06-16 00:00:00 — En annan fråga som vi vill lyfta fram handlar om behovet av att utöka antalet rastplatser med tillhörande övervakning. Vi kan konstatera att utbudet av rastplatser utmed landets vägar är för litet. Platserna är dessutom ofta upptagna med en omfattande verksamhet av utländska aktörer som nyttjar rastplatserna för olika uppställningar eller väntplatser för sina körningar. Gränsen på max 24 timmars nyttjande av rast- och parkeringsplatser respekteras sällan och det har blivit ett problem för privatbilister och de yrkesförare som måste ta ut sina raster eller sin dygnsvila. Det krävs en kraftig utbyggnad av antalet rastplatser. Det finns även behov av övervakning av den maximala parkeringstiden, nedskräpning och grövre brottslighet. Rätt använda rastplatser med rotation ger yrkesförarna bättre möjligheter att klara kraven i regelverket för kör- och vilotider. En ytterligare vinst är ökad tillgänglighet samt en vacker, lugn och trygg miljö för alla bilister. Det händer även att förare tvingas att köra vidare för att rastplatser är så nedsmutsade att de utgör en sanitär olägenhet. Många rastplatser är också utsatta för stöld av sanitetsutrustning och byggnader vandaliseras. Rastplatsen utgör en viktig del i trafikanternas möjlighet att stanna och ta välbehövlig vila samt göra toalettbesök. Därför måste också insatser göras för att säkerställa rastplatsernas viktiga funktion för trafiksäkerheten. Vi menar att ska åtgärda brister på befintliga rastplatser. Slutligen menar vi att ska sluta rikta svenska skattemedel via EU till andra länders infrastruktur. Vi konstaterar att Europeiska kommissionens satsningar på järnvägsinfrastruktur kan vara positiva, men vi vill betona att mål kan nås på olika sätt. Målen för den europeiska järnvägsinfrastrukturen i sin helhet måste vara realistiska och ekonomiskt förankrade, och lagstiftningsförslag bör vara mer transparenta för att generera en långsiktig trovärdighet, gentemot såväl investerare som EU-medborgare. Vi är i grunden kritiska till att rikta svenska skattemedel till andra länders infrastruktur. Vi menar att dessa medel i stället ska gå till att stärka den svenska infrastrukturen. Vi har därför tidigare motsatt oss och fortsätter att motsätta oss att EU ökar sin budget till bl.a. infrastruktur. Det som vi nu har anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Ett transportsystem för medborgare och näringsliv i hela , punkt 1 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:476 av och (båda C) yrkande 3, 2020/21:2926 av m.fl. (C) yrkande 10, 2020/21:2948 av m.fl. (C) yrkandena 3, 8 och 11, 2020/21:2949 av m.fl. (C) yrkande 3 och 2020/21:3172 av m.fl. (C) yrkandena 19, 20, 27, 29 och 40, 2020/21:635 av Alireza Akhondi (C), 2020/21:2544 av Per Åsling och (båda C), 2020/21:2809 av m.fl. (KD) yrkande 37 och 2020/21:3499 av m.fl. (KD) yrkande 14 och 2020/21:660 av m.fl. (SD) yrkande 2, 2020/21:663 av m.fl. (SD) yrkande 10, 2020/21:700 av m.fl. (SD) yrkande 1, 2020/21:701 av m.fl. (SD) yrkande 2, 2020/21:705 av m.fl. (SD) yrkande 3, 2020/21:1638 av och (båda S), 2020/21:1808 av och (båda S), 2020/21:1838 av m.fl. (S) yrkandena 1 och 2, 2020/21:1879 av (M), 2020/21:2040 av och (båda S), 2020/21:2211 av m.fl. (SD) yrkande 9, 2020/21:2217 av m.fl. (SD) yrkandena 13, 14, 16, 30 och 31, 2020/21:2218 av m.fl. (SD) yrkandena 14, 21 och 72, 2020/21:2809 av m.fl. (KD) yrkande 21, 2020/21:2851 av och (båda M), 2020/21:3235 av m.fl. (L) yrkandena 1 och 9, 2020/21:3262 av m.fl. (L) yrkande 11, 2020/21:3467 av m.fl. (M) yrkande 12, 2020/21:3469 av m.fl. (M) yrkande 4, 2020/21:3499 av m.fl. (KD) yrkandena 13, 15 och 16 samt 2020/21:4042 av m.fl. (M) yrkandena 15, 18 och 25. En fungerande järnväg bidrar till att förstora nuvarande arbetsmarknadsregioner och är en viktig tillgång för en allt rörligare befolkning. Jag menar att bör anslå medel till underhåll av lokala järnvägsbanor. har pekat ut ett stort antal banor där hastigheten måste sänkas för att banorna är i så dåligt skick. Det är ett av många exempel på hur det regionala och lokala järnvägsnätet har prioriterats ned, trots att flera av banorna är mycket viktiga ur ett regionalt utvecklingsperspektiv. Dessa banor är i många fall också helt avgörande för näringslivets funktion och dess godstransporter. Jag menar därför att en del av järnvägsunderhållet bör öronmärkas till att rusta upp lokala banor på landsbygden som har en viktig pendlingsfunktion och godstransportfunktion och stor betydelse för jobb och tillväxt. Jag vill vidare peka på att det är prioriterat att den underhållsskuld som finns kopplat till den svenska järnvägen ska betalas tillbaka. De brister som finns i det svenska järnvägsnätet behöver åtgärdas. Tågen ska fungera och gå . Jag vill vidare anföra att begreppet ”lägsta godtagbar vägstandard” bör införas. Det finmaskiga vägnätet, både statens vägar och de som förvaltas av vägsamfälligheter, måste ha en hållbar och bra standard. har detta vägnät i stora delar en bristfällig standard och framkomlighet stora delar av året. På det finmaskiga statliga vägnätet, vägklass 5–6, bör det därför införas en lägsta godtagbar vägstandard. Jag vill även betona att hamnarna är viktiga för den gröna omställningen. Svenska hamnar ägs till övervägande del av kommunerna, och beslut om etablering av och investering i hamnar fattas av hamnens ägare, inte sällan en kommun eller ett lokalt företag. Jag menar att det är bra att hamnarna drivs utifrån kommersiella förutsättningar, men ur ett nationellt perspektiv vore det bra om staten i större utsträckning såg den svenska hamnverksamheten som en integrerad del i infrastrukturen. Jag menar att hamnarna ingår i en nationell och internationell logistikkedja, och de har en viktig roll att spela i klimatomställningen. Därför blir hamnarnas lokala och regionala verksamhet även en nationell angelägenhet. En tydligare och mer sammanhållen målbild för hamnarna ur ett nationellt transportpolitiskt perspektiv skulle kunna bidra till ökad uppfyllelse av de svenska transportpolitiska målen. När alltmer gods ska flytta över från lastbil till järnväg och sjöfart kommer hamnarna att bli ännu viktigare. Det behövs därför en statlig strategisk plan för hamnverksamhet som tas fram i samverkan mellan godstransportköparna, hamnarna och andra berörda aktörer. En sådan plan skulle bl.a. hantera och ta ställning till hur det svenska hamnnätet kan bli en allt viktigare del av den svenska logistikkedjan och infrastrukturen och därmed växa i ekonomiskt och miljömässigt avseende. Regeringen bör ta fram en nationell strategi för hamnverksamheten i syfte att öka hamnarnas kapacitet och betydelse. Vidare menar jag att hamnverksamheten med sin strategiska betydelse i större utsträckning ska ingå som en del i det nationella transportsystemet. Den svenska hamnutbyggnaden sker inte samordnat ur ett nationellt perspektiv, vilket bl.a. har lett till att det nu pågår en parallell utbyggnad av flera svenska containerhamnar, initierat av de kommuner som äger hamnarna. Eftersom hamnverksamhet inte behandlas som en tydlig del i det nationella transportsystemet, utan främst är en angelägenhet, riskerar detta även att leda till att väl motiverade och angelägna investeringar i anslutning till hamnar av betydelse för såväl sjöfarten som transportköpare och anslutande transporter förbises eller faller mellan stolarna i planeringsprocessen. Jag menar att den totala marknaden för hamnar kan öka om de ges större utrymme och uppmärksamhet inom ramen för en nationell infrastrukturplanering. Jag vill vidare peka på behovet av en infrastruktur som gör att den tekniska utvecklingen kommer hela landet till del och som gör det möjligt att driva företag i hela landet. Det behövs en konkurrenskraftig infrastruktur för basindustrin, inte minst eftersom pålitliga och miljövänliga transporter blir allt viktigare i en globaliserad värld och företag allt snabbare måste kunna få leveranser och skicka ut sina produkter. För att säkra svensk industriexport samt import av komponenter till industrin måste infrastrukturen förbättras. är ett av EU:s mest glesbefolkade länder, och avstånden får inte verka hämmande för konkurrenskraften. blir kraven på fungerande transporter för pendling allt högre i takt med att arbetsgivarna efterfrågar mer specifika kompetenser och arbetstagarna skaffar sig mer specialiserade utbildningar. Slutligen vill jag peka på behovet av att göra en genomlysning av besöksnäringens infrastruktur och transportbehov. Jag påminner om att besöksnäringens utveckling är beroende av att besökare kan ta sig till och från platser på ett effektivt sätt. Därför måste det finnas en god infrastruktur som skapar tillgång till transporter, transportförsörjning och fungerande transportmedel som flyg, tåg, buss och båt. För att tillgodose en god infrastruktur bör få i uppdrag att i samarbete med besöksnäringen undersöka förslag till relevanta infrastruktur- och transportsatsningar som matchar besöksnäringens behov. Det som jag nu har anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Ett transportsystem för medborgare och näringsliv i hela , punkt 1 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:2809 av m.fl. (KD) yrkandena 21 och 37, 2020/21:3499 av m.fl. (KD) yrkandena 13–16 och 2020/21:4042 av m.fl. (M) yrkande 15, 2020/21:700 av m.fl. (SD) yrkande 1, 2020/21:2948 av m.fl. (C) yrkandena 3 och 11 samt 2020/21:3172 av m.fl. (C) yrkandena 19 och 27 samt 2020/21:476 av och (båda C) yrkande 3, 2020/21:635 av Alireza Akhondi (C), 2020/21:660 av m.fl. (SD) yrkande 2, 2020/21:663 av m.fl. (SD) yrkande 10, 2020/21:701 av m.fl. (SD) yrkande 2, 2020/21:705 av m.fl. (SD) yrkande 3, 2020/21:1638 av och (båda S), 2020/21:1808 av och (båda S), 2020/21:1838 av m.fl. (S) yrkandena 1 och 2, 2020/21:1879 av (M), 2020/21:2040 av och (båda S), 2020/21:2211 av m.fl. (SD) yrkande 9, 2020/21:2217 av m.fl. (SD) yrkandena 13, 14, 16, 30 och 31, 2020/21:2218 av m.fl. (SD) yrkandena 14, 21 och 72, 2020/21:2544 av Per Åsling och (båda C), 2020/21:2851 av och (båda M), 2020/21:2926 av m.fl. (C) yrkande 10, 2020/21:2948 av m.fl. (C) yrkande 8, 2020/21:2949 av m.fl. (C) yrkande 3, 2020/21:3172 av m.fl. (C) yrkandena 20, 29 och 40, 2020/21:3235 av m.fl. (L) yrkandena 1 och 9, 2020/21:3262 av m.fl. (L) yrkande 11, 2020/21:3467 av m.fl. (M) yrkande 12, 2020/21:3469 av m.fl. (M) yrkande 4 och 2020/21:4042 av m.fl. (M) yrkandena 18 och 25. Inledningsvis kan jag konstatera att väg- och järnvägssystemet står inför ett antal utmaningar. Stora delar av den järnväg som används byggdes för en trafik som var mindre, lättare och långsammare. Därför står vi med ett överbelastat järnvägssystem som alltför ofta drabbas av förseningar eller stopp. När godstrafiken blir försenad kan det innebära stora ekonomiska förluster för den basindustri som finns runt om i landet. För att uppnå en högre flexibilitet och bättre punktlighet för såväl person- som godstrafik krävs bättre förebyggande järnvägsunderhåll samt utökad rälskapacitet för speciellt basindustrin. Jag vill betona att väg- och järnvägsunderhållet på landsbygden bör öka. Detta är en viktig åtgärd för att främja den regionala tillväxten och människors möjligheter att bo och leva i hela landet. Jag konstaterar att järnvägssystemet är överbelastat och drabbas av förseningar. För små kommuner på landsbygden är det viktigt att även de mindre järnvägssträckorna ges goda möjligheter att trafikeras. De små järnvägsspårens underhåll bör därför tas i beaktande i infrastrukturplaneringen. Utöver drift och underhåll av järnvägen är det också väsentligt att investera i vägunderhållet. Det är en angelägen åtgärd för att främja den regionala tillväxten och människors möjligheter att bo och leva i hela landet. När godstrafiken blir försenad kan det innebära stora ekonomiska förluster för den basindustri som finns runt om i landet. För att uppnå en högre flexibilitet och bättre punktlighet för såväl person- som godstrafik krävs bättre förebyggande järnvägsunderhåll samt utökad rälskapacitet för speciellt basindustrin. Jag vill också peka på att möjligheten till kombiterminaler och kombitransporter bör tas med i planeringen för regional tillväxt. Jag menar att den mest effektiva åtgärden för att radikalt öka kapaciteten för godstransporter och som dessutom ger lägre transportkostnader är möjligheten till längre och tyngre godståg. Längre och tyngre tåg är ett viktigt sätt att stärka konkurrenskraft kopplat till den tunga basindustrin. Jag menar att sådana tåg ökar järnvägens konkurrenskraft genom förbättrad lönsamhet och effektivitet eftersom samma mängd gods kan transporteras av färre tåg och pendeltågen kan köras med fler vagnar. Ökad längd på tåg innebär att samma mängd gods kan transporteras av färre tåg och pendeltågen kan köras med fler vagnar. Regeringen bör därför ge i uppdrag att prioritera frågan om att bygga om stationer för att kunna ta emot längre och tyngre tåg. Jag vill även peka på vikten av att också tillåta tyngre och längre lastbilar. På så sätt går det att minska utsläppen som effektiviteten och lönsamheten ökar eftersom längre och tyngre fordon kan frakta mer gods vid ett och samma tillfälle. Det finns ett färdigt förslag för lastbilar som regeringen bör ge klartecken för. Att dessa två transportslag kan kombineras genom regionala kombiterminaler för omlastning är viktigt för den regionala utvecklingen. Vidare menar jag att en strategisk plan för hamnverksamhet bör utredas och tas fram i samverkan mellan hamnarna och andra berörda aktörer. Det är viktigt med väl fungerande och ändamålsenliga hamnar. Den viktiga containertrafiken bedrivs med allt större fartyg, vilket är positivt av både ekonomiska och ekologiska skäl, och för att kunna ta emot dessa fartyg krävs det att hamnarnas funktionalitet ständigt utvecklas. Trafikanalys pekade i rapporten i fokus (2019:7) på behovet av att stärka det statliga inflytandet över planering, lokalisering och utveckling av hamnar. Eftersom hamnar främst är en angelägenhet tappar de kopplingar med övriga transportslag i planeringsprocessen. ordning står i kontrast till många andra medlemsstater i EU där hamnarna har en tydlig roll i transportpolitiken. Jag menar att det finns anledning att göra en översyn i en ny hamnutredning där man stärker det nationella perspektivet och granskar hamnarnas strategiska roller. I detta finns anledning att identifiera de hamnar som har särskilt värde men också att ifrågasätta hamnar som kan undvaras. Slutligen vill jag lyfta fram att staten bör initiera ett samtal mellan de branscher som har de tyngsta transportbehoven för bättre nyttjande av befintlig infrastruktur. Jag vill framhålla att samverkan behöver ske mellan de branscher som har de tyngsta transportbehoven för att se den sammanlagda infrastrukturen för transporter och få en mer effektiv användning. Det som jag nu har anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Ett transportsystem för medborgare och näringsliv i hela , punkt 1 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3235 av m.fl. (L) yrkandena 1 och 9 samt 2020/21:3262 av m.fl. (L) yrkande 11, 2020/21:2211 av m.fl. (SD) yrkande 9, 2020/21:2926 av m.fl. (C) yrkande 10, 2020/21:3469 av m.fl. (M) yrkande 4 och 2020/21:4042 av m.fl. (M) yrkande 25 och 2020/21:476 av och (båda C) yrkande 3, 2020/21:635 av Alireza Akhondi (C), 2020/21:660 av m.fl. (SD) yrkande 2, 2020/21:663 av m.fl. (SD) yrkande 10, 2020/21:700 av m.fl. (SD) yrkande 1, 2020/21:701 av m.fl. (SD) yrkande 2, 2020/21:705 av m.fl. (SD) yrkande 3, 2020/21:1638 av och (båda S), 2020/21:1808 av och (båda S), 2020/21:1838 av m.fl. (S) yrkandena 1 och 2, 2020/21:1879 av (M), 2020/21:2040 av och (båda S), 2020/21:2217 av m.fl. (SD) yrkandena 13, 14, 16, 30 och 31, 2020/21:2218 av m.fl. (SD) yrkandena 14, 21 och 72, 2020/21:2544 av Per Åsling och (båda C), 2020/21:2809 av m.fl. (KD) yrkandena 21 och 37, 2020/21:2851 av och (båda M), 2020/21:2948 av m.fl. (C) yrkandena 3, 8 och 11, 2020/21:2949 av m.fl. (C) yrkande 3, 2020/21:3172 av m.fl. (C) yrkandena 19, 20, 27, 29 och 40, 2020/21:3467 av m.fl. (M) yrkande 12, 2020/21:3499 av m.fl. (KD) yrkandena 13–16 och 2020/21:4042 av m.fl. (M) yrkandena 15 och 18. Jag vill inledningsvis slå fast att pålitliga och miljövänliga transporter blir allt viktigare i en globaliserad värld. Väl fungerande kommunikationer och modern infrastruktur är grundläggande förutsättningar för individens frihet, ett blomstrande näringsliv och öppna gränsöverskridande marknader. Människor transporterar sig mellan skolan, jobbet och hemmet. Kraven på fungerande transporter för pendling ökar i takt med att arbetsgivare efterfrågar mer specifika kompetenser och att arbetstagare också skaffar sig mer specialiserade utbildningar. Flödet av varor och tjänster skapar hållbar tillväxt för , och handeln med andra länder stärker position i den globala ekonomin. Transportsystemet är på så sätt en grundbult för landets utveckling framåt. Genom att satsa på klimatsmarta lösningar kan vi utveckla och behålla vår konkurrenskraft. Jag vill därför lyfta fram behovet av en infrastruktur för utveckling och tillväxt i hela landet. Det är viktigt med en modern infrastruktur och att infrastrukturinvesteringar analyseras långsiktigt och ur ett helhetsperspektiv. Jag menar att det är avgörande att vårda den befintliga infrastrukturen som nya satsningar görs för att öka kapaciteten och punktligheten i transportsystemet. Transporterna måste bli effektivare, elektrifieringen påskyndas och såväl användningen av biodrivmedel som forskning om och introduktion av ny teknik måste öka. är EU:s till ytan tredje största land. För att bibehålla och fortsätta utveckla ett konkurrenskraftigt krävs en fungerande infrastruktur. De långa avstånden i får inte vara hämmande för konkurrenskraften. Det är viktigt för att företag ska kunna frakta sina varor och för att människor enkelt ska kunna resa inom och till utlandet. Jag vill starkt betona vikten av att prioritera transporter för att säkerställa företagens konkurrenskraft och jobben och för att säkra tillväxt i hela . För att företagen i ska kunna växa behövs det en god infrastruktur. Jag menar att strategiskt viktig infrastruktur måste prioriteras och utvecklas för att hänga med både invånarnas och näringslivets behov. Fungerande kommunikationer är viktiga för jobb och hållbar tillväxt i hela landet. Därför krävs det fortsatta investeringar i järnväg, väg och annan infrastruktur. Det finns inget annat land inom EU som har så långt mellan landsändarna, och det gör oss beroende av väl fungerande flygtrafik och flygplatser i hela landet, inte minst i . Effektiva och väl fungerande transporter är centralt för att företag ska kunna leverera varor till kunder och leverantörer. Slutligen vill jag lyfta fram att det bör ske en strategisk utbyggnad av infrastrukturen runt våra hamnar för att underlätta omlastning. I ljuset av att kapacitetsutnyttjandet av både järnvägsnätet och vägnätet är mycket högt kan en ökad andel transporter till sjöss optimera användningen av vårt transportsystem. För att sjöfarten ska bli mer konkurrenskraftig behövs det en god tillgänglighet till våra hamnar. Tåg och lastbilar behöver utan svårighet kunna lasta om i hamnarna för att vattenvägarna ska kunna nyttjas i högre utsträckning än . Det är viktigt att uppmärksamma hamnarnas strategiska roll som naturliga knutpunkter där gods, människor och transportslag möts och effektiva logistiklösningar uppstår. Jag konstaterar att hamnar, godsterminaler och stationer är av gemensamt intresse för flera aktörer i transportkedjan, där den totala funktionen för en transport från en punkt till en annan ska vara i fokus. Jag vill i sammanhanget påminna om att Trafikanalys har haft regeringens uppdrag att analysera behovet av att främja intermodala godstransporter och hur det kan ske. En s.k. omlastningspeng skulle kunna vara ett alternativ för att skynda på utvecklingen. Det som jag nu har anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Ett jämställt transportsystem, punkt 2 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3172 av m.fl. (C) yrkandena 3 och 14. Jag vill inledningsvis slå fast vikten av att vårt transportsystem är likvärdigt i förhållande till kvinnors respektive mäns olika behov. Transporter är grundläggande för vår vardag, och jämställda transporter handlar om att ge kvinnor och män lika förutsättningar. Jag vill starkt betona att kvinnor och män ska ha samma möjlighet att påverka planeringen av transporter och transportinfrastruktur. Jag kan konstatera att kvinnor respektive män reser på olika sätt. Kollektivtrafik nyttjas främst av kvinnor, medan män väljer bilen i större utsträckning. Kvinnor reser mer hållbart genom att de reser kollektivt och inte utsätter sig själva och andra för lika stora risker i trafiken. För att utforma ett mer jämställt och därmed mer hållbart transportsystem krävs också att både kvinnor och män deltar i samtal och beslut som berör transportsystemet. Det är viktigt att inkludera jämställdhetsaspekten även när miljömålen formuleras i samband med trafikplanering. Jag vill uppmärksamma att gruppen kvinnor har mindre arbetsmarknadsregioner än vad män har på grund av brister i kollektivtrafiken. I syfte att uppnå en mer jämställd arbetsmarknad är det därför en nödvändighet för att förstora sina funktionella regioner med hjälp av utbyggd transportinfrastruktur. Jag menar vidare att jämställdhetsbegreppet i detta sammanhang också bör definieras bredare än jämställdhet mellan könen och även ses i ett mångfaldsperspektiv där också personer med funktionsnedsättning blir synliggjorda och ges full tillgänglighet. Vidare vill jag lyfta fram vikten av att beakta trygga och tillgängliga trafikmiljöer i planering av infrastrukturinvesteringar. Jag kan konstatera att många invånare, särskilt kvinnor, känner oro inför att vistas i det offentliga rummet, bl.a. med hänsyn till könsrelaterat våld. Detta bör beaktas i planeringsarbetet när det gäller allt från utformning och ljussättning av gångtunnlar till återvändsgränder, grönområden och andra platser med begränsad insyn. Det finns också en delvis otrygg och hotfull miljö i kollektivtrafiken, och det riskerar att minska viljan hos den enskilde att åka kollektivt. Det är därtill ett allvarligt arbetsmiljöproblem. Det som jag nu har anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Ett långsiktigt hållbart transportsystem, punkt 3 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:4042 av m.fl. (M) yrkande 39, 2020/21:2922 av m.fl. (C) yrkande 11 och 2020/21:863 av och (båda S), 2020/21:1313 av m.fl. (V) yrkandena 1, 3, 8, 12 och 16, 2020/21:2218 av m.fl. (SD) yrkande 7, 2020/21:2695 av (MP) yrkandena 1 och 2, 2020/21:2809 av m.fl. (KD) yrkande 15, 2020/21:3048 av och (båda MP) yrkande 2, 2020/21:3055 av m.fl. (MP) yrkandena 36 och 40, 2020/21:3171 av m.fl. (C) yrkandena 1, 18 och 29, 2020/21:3172 av m.fl. (C) yrkandena 21 och 23, 2020/21:3612 av (M) yrkande 4, 2020/21:3679 av m.fl. (L) yrkande 2 och 2020/21:4037 av m.fl. (V) yrkandena 5, 8, 10 och 11. Transportsektorn står för en tredjedel av utsläpp. Därför är det angeläget att vidta åtgärder för att närma oss ambitiösa etappmål för transportsektorn, dvs.