bet · H801AU12 · 2021-06-04 00:00:00 — Partiet påpekar med hänvisning till granskningen att t.ex. inte har fått något uttalat uppdrag från regeringen att motverka människohandel och människoexploatering. Utskottet vill framhålla att och Myndigheten för arbetsmiljökunskap har en särskild roll inom arbetsmiljöområdet. Av den anledningen har regeringen beslutat att ge dessa myndigheter i uppdrag att ta fram åtgärdsplaner för den ovan nämnda arbetsmiljöstrategin –2025, bl.a. för delområdet en arbetsmarknad utan brott och fusk. Dessutom anser utskottet att åtgärder och styrning för att underlätta samverkan inte nödvändigtvis behöver bestå av att myndigheters uppgifter förändras. har myndigheterna fått i uppdrag (A2021/00085) att intensifiera arbetet och återkomma med förslag på hur en varaktig samverkan kan organiseras. Utskottet noterar att regeringen inom ramen för myndighetsstyrningen avser att närmare precisera inriktningen och formerna för samverkan. Utskottet utgår från att regeringen kontinuerligt överväger behovet av att lämna särskilda uppdrag och i övrigt styra myndigheterna, med målsättningen att ingen ska utnyttjas på svensk arbetsmarknad. I det arbetet anser utskottet att granskning utgör ett viktigt underlag. Utskottet kommer att fortsätta att följa utvecklingen på området och ser inget behov av att föreslå något initiativ från sida. När det gäller arbetskraftsexploateringens omfattning delar utskottet visserligen ambition att den bör kartläggas enligt motionens yrkande 2. måste utskottet konstatera att det är en stor utmaning att göra en sådan kartläggning på ett ändamålsenligt sätt. Till sin natur är kriminell verksamhet sådan att de som ansvarar för verksamheten aktivt vill dölja den för samhället, vilket skapar särskilda utmaningar när det gäller statistik och mörkertal. Detta är också något som påtalas i granskning. Med dessa förbehåll sätter utskottet ändå sin tilltro till att myndigheterna i och med de förstärkta satsningarna för att motverka arbetslivskriminalitet som redovisats ovan ger förbättrade förutsättningar att också upptäcka och kartlägga brottslighet på arbetsmarknaden. Utskottet anser vidare att den inriktning som regeringen anger i skrivelsen med anledning av skapar förutsättningar för en effektiv myndighetssamverkan och ökad kunskap hos de som arbetar operativt i de aktuella miljöerna. Utskottet ser alltså inget skäl för att rikta något tillkännagivande till regeringen med anledning av motionsyrkandet. föreslår vidare i yrkande 3 att det i lag tydligt ska framgå att det är otillåtet att ta betalt för en anställning eller kräva tillbaka lön från en arbetstagare. är i kommittémotion 2020/21:4012 yrkande 3 inne på delvis samma problematik när partiet vill utreda bl.a. hur riskgrupper för arbetskraftsexploatering i praktiken kan få bättre möjligheter att utkräva en avtalad eller innestående lön. vill också att regeringen ska låta utreda hur krav på boendestandard och kostnad kan ställas på arbetsgivare när en anställd erbjuds boende som en del av anställningen. De förhållanden som granskning visar på anser utskottet är oacceptabla, t.ex. fall där utländska arbetare har betalat för att arbetsgivaren ska erbjuda dem arbete i . Utskottet kan konstatera att dessa förhållanden kan vara såväl beståndsdelar i som indikationer på människohandel eller människoexploatering, för vilka det finns ett starkt straffrättsligt skydd. Utskottet instämmer ändå i iakttagelse att det finns vissa brister i det regelverk som ska motverka att arbetskraftsexploatering uppstår samt att arbetsgivare som exploaterar arbetskraft löper liten risk att straffas för det. Det är därför välkommet att delar av regelverket är under utredning. En särskild utredare ska kartlägga förekomsten av handel med uppehållstillstånd för arbete och överväga olika åtgärder för att motverka utnyttjande av arbetskraftsinvandrare (dir. 2020:8 och 2020:69). Utredaren ska även lämna förslag om skärpta straff för arbetsgivare som utnyttjar systemet för arbetskraftsinvandring och skadestånd till arbetstagare. I delbetänkandet Ett förbättrat system för arbetskraftsinvandring lämnas förslag om utökade kontroller av arbetskraftsinvandrares villkor (SOU 2021:5). Övriga delar av uppdraget ska redovisas . Utskottet följer utvecklingen på området med stort intresse och vill avvakta resultatet och beredningen av det pågående utredningsarbetet innan ytterligare åtgärder övervägs. har genom yrkande 3 i kommittémotion 2020/21:4012 också förslag om att regeringen ska låta utreda om myndigheterna bör utöva tillsyn över arbetsvillkor för utländsk arbetskraft i branscher med ökad risk för arbetskraftsexploatering. När det gäller frågan om myndigheterna bör få en mer aktiv roll i fråga om tillsyn av arbetsvillkor, tex. att kontrollera löner och anställningsavtal, delar utskottet regeringens bedömning att detta skulle innebära en förskjutning av myndigheternas roll i förhållande till arbetsmarknadens parter. Utskottet anser att statens insatser bör förstärkas, exempelvis genom förbättrad myndighetssamverkan, utan att ändra dessa grundläggande förhållanden. Utskottet är alltså inte berett att ta initiativ till åtgärder med anledning av yrkande i denna del. anser genom yrkande 2 att regeringen behöver göra mer för att se till att lämpliga myndigheter tar fram en process för skydd och stöd som är anpassad till offer för arbetskraftsexploatering. Som utskottet konstaterar ovan är exploatering av arbetskraft ett ökande samhällsproblem och det är angeläget att de processer för skydd och stöd som finns är anpassade för de personer som har behoven. Utskottet noterar att har tagit fram skriften Manual vid misstanke om människohandel, där processen för skydd och stöd uttrycks. Manualen ger en helhetsbild av det stöd och skydd som erbjuds oavsett ändamål, ger stöd och praktisk vägledning till yrkesverksamma som kan komma i kontakt med personer som utsatts för människohandel och tydliggör vilket ansvar olika myndigheter har i stödprocessen. Utskottet instämmer delvis i iakttagelse att stöd- och skyddsprocessen för personer som är utsatta för människohandel har ett fokus på offer för sexuell exploatering. Utskottet förutsätter att , som har uppdraget att samordna arbetet mot alla former av människohandel, ser till att processen kontinuerligt uppdateras, och gemensamt med de myndigheter som har operativt ansvar för att identifiera och ge stöd till offer för människohandel ser till att den svarar mot de behov som finns. Vidare välkomnar utskottet att en särskild utredare har fått i uppdrag att analysera om det finns skäl att stärka skyddet för offer för människohandel genom att ta ställning till om ytterligare myndighetsaktörer ska kunna ansöka om uppehållstillstånd för betänketid (dir 2020:44). Utskottet anser att det är angeläget att offer för människohandel erbjuds nödvändigt stöd för att kunna återhämta sig och återgå till ett normalt liv. En återhämtningsperiod kan också vara nödvändig för att offer för människohandel ska kunna och vilja delta i förundersökning och rättegång. Utskottet vill även på detta område avvakta regeringens arbete innan ytterligare åtgärder övervägs. Sammantaget föreslår utskottet att avslår motionsyrkandena och lägger regeringens skrivelse till handlingarna. Ändrade sekretessregler för att motverka exploatering av arbetskraft Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om att regeringen bör återkomma med förslag på hur sekretessreglerna kan ändras för att motverka exploatering av arbetskraft och förbättra möjligheten till myndighetssamverkan i dessa frågor och tillkännager detta för regeringen. m.fl. (M, KD) är i kommittémotion 2020/21:4023 kritiska till att regeringen i sin skrivelse talar varmt om mer samverkan för att motverka exploatering av arbetskraft men inte gör tillräckligt för att undanröja hinder för samverkan, t.ex. när det gäller sekretessen myndigheter emellan. Motionärerna anser därför att regeringen skyndsamt bör tillsätta en utredning för att myndigheterna inom ramen för arbetet med myndighetsgemensamma kontroller ska kunna delge varandra relevant information, bl.a. om adresser till arbetsställen och om huruvida företagare på ett arbetsställe är mottagare av arbetsmarknadspolitiska stöd. Motionärerna anser att regeringen bör återkomma med förslag på hur sekretessreglerna kan ändras för att motverka exploatering av arbetskraft och förbättra möjligheten till myndighetssamverkan i dessa frågor. I kommittémotion 2020/21:4020 uppmärksammar m.fl. (SD) att det i granskning framkommer att de samverkande myndigheterna upplever att sekretesslagstiftningen begränsar möjligheten att utföra de gemensamma kontrollerna mot arbetslivskriminalitet. För att underlätta myndighetsgemensamma kontroller behövs det enligt motionärerna införas ändamålsenliga sekretessbrytande regler mellan myndigheter (yrkande 5). Som utskottet framhållit ovan är myndighetssamverkan en viktig del i arbetet med att motverka fusk, regelöverträdelser och brottslighet i arbetslivet. En god samverkan mellan berörda myndigheter är avgörande för ett effektivt resultat och utnyttjande av myndigheters resurser. Liksom motionärerna anser utskottet att det är viktigt att de samverkande myndigheterna kan utbyta den information som krävs för en effektiv och ändamålsenlig kontrollverksamhet. Regeringen anför i skrivelsen att den avser att se över regelverket om offentlighet och sekretess. Utskottet menar att allmänna utfästelser som dessa inte är tillräckligt. Utskottet anser att kritik måste tas på allvar och att konkreta åtgärder behövs för att de hinder för samverkan som finns tas bort. Det gäller inte minst sekretessen mellan myndigheterna. I promemorian Myndigheter i samverkan mot arbetslivskriminalitet föreslås att sekretessen utreds (Ds 2021:1). Utskottet instämmer i förslaget att regeringen skyndsamt bör tillsätta en utredning för att identifiera det ur juridisk synvinkel lämpligaste sättet att möjliggöra för samtliga eller en delmängd av de samverkande myndigheterna att inom ramen för arbetet med myndighetsgemensamma kontroller kunna delge varandra information. Mot denna bakgrund anser utskottet att regeringen bör återkomma med förslag på hur sekretessreglerna kan ändras för att motverka exploatering av arbetskraft och förbättra möjligheten till myndighetssamverkan i dessa frågor. Utskottet föreslår att ställer sig bakom det som utskottet anför och tillkännager detta för regeringen. Därmed bör motion 2020/21:4023 bifallas och motion 2020/21:4020 yrkande 5 delvis bifallas. om statens insatser mot exploatering av arbetskraft, punkt 1 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:4020 av m.fl. (SD) yrkandena 1–4, 2020/21:4012 av m.fl. (V) yrkandena 2 och 3 samt lägger skrivelse 2020/21:169 till handlingarna. Exploateringen av arbetskraft är ett allvarligt samhällsproblem som ökar. Utnyttjandet drabbar främst utländsk arbetskraft och innebär att arbetstagaren får låg eller ingen lön, långa arbetsdagar, farlig arbetsmiljö och dåliga boendeförhållanden. Exploateringen riskerar att ge följdverkningar för övriga delar av arbetsmarknaden genom att laglydiga företag konkurreras ut. granskning visar att det finns stora brister, främst på grund av att regeringen inte har gett myndigheterna mandat och tydliga uppdrag för att motverka problemet. Bristerna finns i alla delar av systemet: i regelverk, kontroller, information och stöd till brottsoffer. De problem och brister som framkommer i granskningen har funnits , utan att någon regering har förmått presentera några kraftfulla åtgärder på området. Vi anser att det måste tas ett helhetsgrepp och att regeringen därför bör utse en myndighet som har en samordnande roll i arbetet mot arbetskraftsexploatering. Här verkar varken utskottet eller regeringen inse att den oklara ansvarsfördelningen medför risk för dubbelarbete eller att viktiga frågor inte hanteras alls. Det är också angeläget att regeringen initierar insatser som är direkt avsedda att motverka arbetskraftsexploatering; området har bakats in i ärenden om människohandel och människoexploatering. I sin granskning konstaterar att arbetet mot människohandel sorterar under mäns våld mot kvinnor i arbete, vilket innebär att arbetet mot arbetskraftsexploatering inte får tillräckligt med resurser och utrymme. Detta förhållande verkar utskottet inte heller ägna någon uppmärksamhet åt. Regeringen bör också skyndsamt ge en av samverkansmyndigheterna i uppdrag att kartlägga arbetskraftsexploateringens omfattning. har ingen myndighet i uppdrag att kartlägga hur utbrett problemet är, trots att det finns många riskgrupper och många vittnesmål från både myndigheter och enskilda. I sammanhanget vill vi också uppmärksamma, liksom gör i sin granskning, att en del myndigheter som deltar i det myndighetsgemensamma arbetet, t.ex. och , inte har ett uttalat uppdrag att motverka arbetskraftsexploatering. Vi noterar att utskottet bl.a. hänvisar till uppdrag inom ramen för regeringens arbetsmiljöstrategi, men vi anser inte att detta är tillräckligt. Vi anser därför att regeringen bör ge samtliga myndigheter som deltar i samarbetet mot arbetskraftsexploatering i uppdrag att motverka arbetskraftsexploatering. Vidare framkommer det i granskningen att utländska arbetare i flera fall har betalat för att arbetsgivaren ska erbjuda dem arbete i . För att komma till rätta med detta och liknande problem anser vi att regeringen bör tillsätta en utredning som ser till att det framgår tydligt i lag att det är otillåtet att ta betalt för en anställning eller kräva tillbaka lön från en arbetstagare. om statens insatser mot exploatering av arbetskraft, punkt 1 (V) av Ciczie Weidby (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:4012 av m.fl. (V) yrkandena 2 och 3, 2020/21:4020 av m.fl. (SD) yrkandena 1–4 och lägger skrivelse 2020/21:169 till handlingarna. Den utbredda arbetslivskriminaliteten påverkar arbetstagare, företag och i förlängningen hela samhället. Arbetstagare utnyttjas och tvingas arbeta för låga löner och till usla villkor, vilket även pressar ned löner och villkor för övriga löntagare i utsatta branscher. Företag som följer lagar, avtal och regler konkurreras ut av oseriösa aktörer. Samhället går miste om miljardbelopp i uteblivna skatter och avgifter. Utvecklingen är systemhotande och måste stoppas. För att stoppa utvecklingen krävs kraftfulla insatser från statens sida. En central del i detta arbete är att motverka arbetskraftsexploatering på svensk arbetsmarknad. har en rekommendation till regeringen om att se till att lämpliga myndigheter bl.a. tar fram en process för skydd och stöd som är anpassad till offer för arbetskraftsexploatering. Jag konstaterar att utskottet sätter sin tilltro till att inom ramen för sitt uppdrag ska lösa den problematik som pekar på. Jag delar inte den bedömningen utan anser att regeringen måste vidta ytterligare åtgärder. Regeringen bör se till att lämpliga myndigheter tar fram en process för skydd och stöd som är anpassad till offer för arbetskraftsexploatering. Det saknas och jag beklagar att utskottet inte ser detta behov. När det gäller rekommendation om att regeringen bör utreda hur riskgrupper för arbetskraftsexploatering kan få bättre möjligheter i flera olika avseenden gör jag till skillnad mot utskottet bedömningen att det utredningsarbete som regeringen hänvisar till inte i tillräcklig utsträckning tar sikte på de problem som pekar på i sin granskning. Jag håller heller inte med om utskottets och regeringens bedömning i fråga om tillsynen över arbetsvillkor. Jag anser därför att regeringen bör utreda följande. • Hur riskgrupper för arbetskraftsexploatering i praktiken kan få bättre möjligheter att utkräva en avtalad eller innestående lön. • Hur krav på boendestandard och kostnad kan ställas på arbetsgivare när en anställd erbjuds boende som en del av anställningen. • Om myndigheterna bör utöva tillsyn över arbetsvillkor för utländsk arbetskraft i branscher med ökad risk för arbetskraftsexploatering. Som framgår av följdmotion 2020/21:4012 har i andra sammanhang haft flera förslag om åtgärder som bidrar till att motverka arbetskraftsexploatering. Förslagen gäller hur ett rättvist system för arbetskraftsinvandring bör utformas (mot. 2020/21:431 yrkande 9), hur de lokala och regionala skyddsombuden bör stärkas (mot. 2020/21:735 yrkandena 4–6 och 12) och att bör få kraftigt höjda anslag (mot. 2020/21:3193). I syfte att stärka det myndighetsgemensamma arbetet mot den systematiska kriminaliteten på arbetsplatserna föreslår också inrättandet av ett arbetslivskriminalitetscenter (mot. 2020/21:4012 yrkande 1 och mot. 2020/21:431 yrkande 1). Eftersom dessa förslag behandlas eller har behandlats i andra sammanhang (bet. 2020/21:SfU18, bet. 2020/21:AU11 och bet. 2020/21:AU2) saknar jag möjlighet att här reservera mig till förmån för dem. Jag hänvisar i stället till ställningstaganden i nämnda betänkanden. om statens insatser mot exploatering av arbetskraft, punkt 1 (C) Alireza Akhondi (C) anför: I kommittémotion 2020/21:2957 (C) yrkande 13 föreslås det att regeringen ska se över möjligheten att ge ett brottsutredande uppdrag. Eftersom detta yrkande behandlas i betänkande 2020/21:AU11 saknar jag möjlighet att här reservera mig till förmån för det. Jag hänvisar i stället till ställningstagande i nämnda betänkande. Förteckning över behandlade förslag Regeringens skrivelse 2020/21:169 om statens insatser mot exploatering av arbetskraft. 2020/21:4012 av m.fl. (V): 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör se till att lämpliga myndigheter tar fram en process för skydd och stöd som är anpassad till offer för arbetskraftsexploatering och tillkännager detta för regeringen. 3.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör utreda hur riskgrupper för arbetskraftsexploatering i praktiken kan få bättre möjligheter att utkräva en avtalad eller innestående lön, hur krav på boendestandard och kostnad kan ställas på arbetsgivare när en anställd erbjuds boende som en del av anställningen samt om myndigheterna bör utöva tillsyn över arbetsvillkor för utländsk arbetskraft i branscher med ökad risk för arbetskraftsexploatering, och detta tillkännager för regeringen. 2020/21:4020 av m.fl. (SD): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen ska utse en myndighet som har en samordnande roll i arbetet mot arbetskraftsexploatering och tillkännager detta för regeringen. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen skyndsamt bör ge en av samverkansmyndigheterna i uppdrag att kartlägga arbetskraftsexploateringens omfattning och tillkännager detta för regeringen. 3.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen ska tillsätta en utredning som ser till att det framgår tydligt i lag att det är otillåtet att ta betalt för en anställning eller kräva tillbaka lön från en arbetstagare och tillkännager detta för regeringen. 4.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen ska ge samtliga myndigheter som deltar i samarbetet mot arbetskraftsexploatering i uppdrag att motverka arbetskraftsexploatering och tillkännager detta för regeringen. 5.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om sekretessbrytande regler mellan myndigheter när det gäller arbetslivskriminalitet och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:4023 av m.fl. (M, KD): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med förslag på hur sekretessreglerna kan förändras för att motverka exploatering av arbetskraft och förbättra möjligheten till myndighetssamverkan i dessa frågor och tillkännager detta för regeringen. Vi ska här debattera om statens insatser mot exploatering av arbetskraft. Jag vill börja med att yrka bifall till reservation 1 i betänkandet. Det är glädjande att se att utskottet ställer sig bakom och yrkande gällande ändrade sekretessregler då detta är ett problem och något som begränsar möjligheten att utföra gemensamma kontroller mot arbetslivskriminalitet. Men hade önskat att man ville gå lite längre. Det handlar om samordning, kartläggning av arbetskraftsexploateringens omfattning, tydligare direktiv till våra myndigheter samt utredning av hur lagen ska utformas så att det framgår att det är otillåtet att ta betalt för en anställning eller att kräva tillbaka lön från en arbetstagare. noterar att majoriteten i utskottet hänvisar till uppdrag inom ramen för regeringens nya arbetsmiljöstrategi, vilket vi inte anser räcker då det är en strategi och en vision som saknar skarpa förslag. Vi har här ett problem som är eskalerande, och då krävs det skarpa förslag och inte visioner. Utländska arbetare som tvingats betala för sina arbeten och som utnyttjas på svensk arbetsmarknad hjälps inte av visioner, utan här krävs handling. Vi debatterar ett betänkande som rör om statens insatser mot exploatering av arbetskraft. Själva temat, alltså exploatering av människor som arbetar i , är stort - dessvärre alltför stort - och mycket viktigt. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT om statens insatser mot exploa-tering av arbetskraft På svensk arbetsmarknad förekommer nämligen en utbredd arbetslivskriminalitet. Resultatet av det arbete som genomförs under sådana villkor kan ibland vara högst synligt. Ändå är de människor som utför arbetet och de människor som exploaterar dem och profiterar på deras arbete ganska osynliga fenomen i svensk samhällsdebatt. Det är nog rätt många i som inte känner till att detta är en del av verkligheten här hemma. I en artikel i det senaste numret av tidskriften beskriver fackföreningsaktivisten det som händer i första hand migrantarbetare i . Jag citerar ett litet stycke: "En medelålders kock som kom till från uttryckte det så här: 'Jag har arbetat i , jag har arbetat i och i . Det är bara i jag har träffat arbetare som jobbar för mat och ett sovutrymme. Det är ovanligt i de flesta .' En håltagare från arbetade med bygget av of . Arbetslaget borrade på femtio meters höjd och kördes sedan direkt till ett nytt objekt . Hans längsta arbetspass var i sträck. - är ett av de värsta länderna att arbeta i, men många tror fortfarande att det är bra här, säger han." Detta är inte en verklighet för alla som arbetar i , men det gäller en tillräckligt stor grupp människor i vårt land för att det ska vara uppenbart att det är ett stort samhällsproblem. Även vid sidan av den här typen av extrem exploatering finns det tyvärr oseriösa aktörer som dumpar löner och villkor och systematiskt bryter mot lagar och regler i syfte att skaffa sig konkurrensfördelar. Arbetslivskriminaliteten påverkar därmed arbetstagare, företag och i förlängningen hela samhället. Arbetstagare utnyttjas och tvingas arbeta till låga löner och usla villkor, vilket även pressar ned löner och villkor för övriga löntagare i utsatta branscher. Företag som följer lagar, avtal och regler konkurreras ut av oseriösa aktörer. Samhället går miste om miljardbelopp via uteblivna skatter och avgifter. För att stoppa den här utvecklingen krävs det kraftfulla insatser från statens sida. En central del i det arbetet är förstås att motverka att arbetskraftsexploatering över huvud taget sker på svensk arbetsmarknad. Man kan notera att majoriteten som exploateras är utländsk arbetskraft, varav många är arbetskraftsinvandrare från länder utanför EU, så kallade tredjelandsmedborgare. Det här är inget överraskande, tyvärr, därför att nuvarande regelverk för arbetskraftsinvandring som infördes av den borgerliga grupperingen, tidigare känd som Alliansen, plus är riggat för att arbetsgivare ska kunna utnyttja arbetstagare med låga löner och dåliga villkor.