bet · H801KU24 · 2021-04-16 00:00:00 — – arbeta för god samverkan dem emellan och med andra berörda myndigheter. I detta arbete ska iaktta domstolarnas självständighet enligt regeringsformen. I vissa avseenden har även uppgifter som normalt ligger på en arbetsgivare. Exempelvis förhandlar verket om lön, dels i samband med utnämning av nya domare, dels löpande när det gäller justitieråd och domstolschefer. inleder också ärenden om utnämning av ordinarie domare vid . En företrädare för verket har möjlighet att närvara och yttra sig vid nämndens sammanträden. är en statlig nämndmyndighet som lyder under regeringen. Myndighetens huvuduppgift är att lämna förslag till regeringen i ärenden om utnämning av ordinarie domare eller hyresråd. består av nio ledamöter, och för varje ledamot finns det en personlig ersättare. Av ledamöterna ska fem vara eller ha varit ordinarie domare och två vara jurister verksamma utanför domstolsväsendet. En av de senare juristerna ska dessutom vara advokat. De övriga två ledamöterna ska representera allmänheten. väljer två ledamöter som representerar allmänheten i (tilläggsbestämmelse 13.23.2 riksdagsordningen). Justitiekanslern () är en myndighet som lyder under regeringen. JK har tillsyn över bl.a. domstolarna, och i det arbetet ingår att granska att domstolarna följer de regler som styr deras verksamhet, och JK har möjlighet att väcka åtal mot domare. ombudsmän är en myndighet som lyder under . Det finns fyra ombudsmän (justitieombudsmän, ) och en av dessa är chefsjustitieombudsman. Justitieombudsmännen har till uppgift att utöva tillsyn över hur lagar och andra författningar tillämpas i offentlig verksamhet. Tillsynen omfattar såväl domstolar och andra myndigheter som de anställda befattningshavarna. Varje justitieombudsman svarar för tillsynen inom sitt ansvarsområde. Huvuddelen av resurserna inom utgiftsområde 4 Rättsväsendet avser kriminalpolitiskt inriktad verksamhet (prop. 2020/21:1 utg.omr. 4 s. 4). I övrigt är rättsväsendets verksamhet inriktad på att avgöra rättsliga tvister mellan enskilda och mellan enskilda och det allmänna samt att handlägga olika typer av ärenden. Den kriminalpolitiskt inriktade verksamheten syftar till att öka tryggheten, upprätthålla allmän ordning och säkerhet, förebygga brott, utreda brott, se till att den som begått brott lagförs, verkställa påföljder och rättsliga anspråk samt ge stöd till dem som drabbats av brott. Utgiftsområdet innefattar myndigheter inom polisen och åklagarväsendet, Domstolar samt Kriminalvården. Dessutom ingår , (Brå), , , och . Anslaget 1:5 Domstolar är ett av anslagen inom utgiftsområde 4. Det får användas för utgifter för verksamheten i de allmänna domstolarna, de allmänna förvaltningsdomstolarna, hyres- och arrendenämnderna, , , samt . Vidare får anslaget användas för utgifter för den regionala avdelningen vid den enhetliga patentdomstolen. I utgiftsområde 1 ingår avsnitten Statschefen, samt ombudsmän, och samepolitiken, m.m., Länsstyrelserna, Demokratipolitik och mänskliga rättigheter, Nationella minoriteter, Medier och för europapolitiska studier (Sieps) samt insatser för att stärka delaktigheten i EU-arbetet (prop. 2020/21:1 utg.omr. 1 s. 17). Domarråd och europeiskt nätverk I flera europeiska länder ligger ansvaret för den centrala domstolsadministrationen på ett domarråd, s.k. (och , Domstolarnas oberoende behöver stärkas, SvJT 2017, s. 345). Dessa råd är medlemmar i ett nätverk, for the Judiciary (ENCJ), och fullvärdiga medlemmar i är de centrala domstolsadministrativa organ som uppfyller grundläggande krav på oberoende (s. 354). har endast observatörsstatus i ENCJ. Pågående arbete: grundlagskommitté Regeringen beslutade att ge en parlamentariskt sammansatt kommitté i uppdrag att utreda bl.a. formerna för ändring av grundlag och behovet av att ytterligare stärka skyddet för domstolarnas och domarnas oberoende långsiktigt (dir. 2020:11). Uppdraget bygger delvis på ett tillkännagivande från (se avsnittet utredningar och behandling i utskottet nedan). När det gäller formerna för ändring av grundlag framhåller regeringen i direktiven bl.a. att regeringsformen inte innehåller något krav på särskild majoritet när fattar beslut om grundlagsändringar och att det innebär att de vanliga reglerna om riksdagsbeslut är tillämpliga. Mot denna bakgrund finns det enligt regeringen ett behov av att ta ställning till om det bör införas ett krav på kvalificerad majoritet vid grundlagsändring. Ett sådant krav skulle kunna gälla alla grundlagsändringar eller vara begränsat till grundlagsändringar som är av central betydelse för demokratin. En annan fråga som enligt regeringen kräver ett ställningstagande är om det bör införas ett krav på att det hålls ett ordinarie riksdagsval mellan de två riksdagsbesluten om grundlagsändring. Sammantaget framhålls i direktiven att kommittén i denna del ska – göra en internationell jämförelse av regler om ändring av grundlag i den utsträckning kommittén bedömer lämplig – bedöma om det bör införas ett krav på kvalificerad majoritet vid riksdagsbeslut om grundlagsändring – bedöma om det bör införas ett krav på att ett visst antal av riksdagsledamöterna deltar i omröstningen vid beslut om grundlagsändring (kvorumregel) – bedöma om det val till som ska hållas mellan de två riksdagsbesluten om grundlagsändring måste vara ett ordinarie val – lämna de förslag till grundlagsändringar som kommittén bedömer är motiverade. Uppdraget i denna del ska redovisas . När det gäller frågan om att utreda behovet av att ytterligare stärka skyddet för domstolarnas och domarnas oberoende långsiktigt framhåller regeringen i direktiven att domstolarnas och domarnas ställning i det konstitutionella systemet och domstolsväsendets oberoende får anses fungera väl i . Åtgärder för att begränsa de högsta domstolarnas och den centrala domstolsadministrationens oberoende har emellertid aktualiserats i delar av . Mot den bakgrunden finns det enligt regeringen anledning att analysera om det finns ett behov av att stärka de svenska domstolarnas och domarnas oberoende långsiktigt. Av direktiven framgår att regeringen i denna del anser att det finns särskild anledning att utreda följande frågor: – regleringen om justitierådens antal och pensionsålder – en möjlighet för och att sammanträda i särskild sammansättning – behovet av att förändra organisation, styrning och roll. När det gäller regleringen om justitierådens antal och pensionsålder ska kommittén – bedöma om det bör införas en reglering i grundlag om pensionsåldern för justitieråd och, i så fall, ta ställning till om regleringen även bör omfatta andra ordinarie domare än justitieråd – bedöma om det finns skäl att i övrigt ändra regleringen av ordinarie domares avgångsskyldighet på grund av ålder – bedöma om det bör införas en reglering i grundlag av antalet justitieråd i och och om den nuvarande regleringen av antalet justitieråd bör ändras – lämna de förslag till grundlagsändringar och andra författningsändringar som kommittén bedömer är motiverade. Vidare framgår av direktiven att när det gäller möjlighet för och att sammanträda i särskild sammansättning ska kommittén – bedöma om det bör införas en möjlighet för och att sammanträda i särskild sammansättning – lämna de förslag till författningsändringar som kommittén bedömer är motiverade. I arbetet med att se över behovet av att ytterligare stärka domstolarnas och domarnas oberoende långsiktigt finns det enligt regeringen även skäl att utreda om organisation, styrning och roll bör förändras. I denna del framhålls att som har uttalat skulle även alternativa organisationsformer kunna övervägas (bet. 2017/18:KU36). Enligt regeringen ska kommittén i denna del – bedöma om organisation, styrning och roll bör förändras för att ytterligare stärka domstolarnas och domarnas oberoende långsiktigt – lämna de förslag till författningsändringar som kommittén bedömer är motiverade. Även uppdraget att utreda behovet av att stärka domstolarnas och domarnas oberoende ska redovisas . utredningar och behandling i utskottet De grundläggande momenten vid ändring av grundlag har varit desamma , dvs. två beslut med mellanliggande riksdagsval och krav på att de båda besluten ska vara likalydande (m.fl. s. 411). Grundlagberedningen ansåg att formkraven för att ändra eller upphäva grundlag inte borde mjukas upp. Regeringen delade den bedömningen (prop. 1973:90 s. 157). såg bl.a. över bestämmelsen om folkomröstningar om vilande förslag till grundlagsändring (SOU 2008:125 s. 238 f.). Kommittén föreslog mindre ändringar av bestämmelsen i syfte att uppnå en ordning som är rimligare och mer rättvisande utan att försvåra genomförandet av förändringar av grundlagen. Enligt förslaget skulle bestämmelsen ändras så att ett vilande grundlagsförslag är förkastat om de som röstar mot förslaget är fler än de som röstar för förslaget. Det borde dock enligt kommittén även fortsättningsvis krävas att de som röstar mot förslaget till antalet är fler än hälften av dem som har avgett godkända röster vid riksdagsvalet. När det gäller bestämmelserna i regeringsformen om stiftande av grundlag föreslog endast en ändring i förtydligande syfte och några språkliga ändringar (s. 780). Regeringen ställde sig bakom förslag, som därefter antogs av (prop. 2009/10:80, bet. 2009/10:KU19 och bet. 2010/11:KU4, rskr. 2010/11:21). behandlade motionsyrkanden om formerna för grundlagsändringar (bet. 2018/19:KU30 s. 31 f.). I sitt ställningstagande konstaterade utskottet att när det gällde bestämmelserna i regeringsformen om stiftande av grundlag hade endast föreslagit ändringar av redaktionellt slag. Utskottet ansåg att det inte fanns skäl att förorda en översyn i denna del och avstyrkte motionsyrkandena. I betänkandet finns en reservation (M). Utredningar om domstolarnas konstitutionella ställning (1989–2000) Frågan om domstolarnas konstitutionella ställning har behandlats av ett flertal utredningar . tillsattes 1989, och i utredningens uppdrag ingick i huvudsak att utreda domstolarnas framtida uppgifter, arbetssätt och organisation för att hantera den ökade arbetsbelastningen inom domstolsväsendet. Utredningen redovisade inledningsvis några principiella utgångspunkter för sina förslag och framhöll att utgångspunkterna grundade sig på synen att domstolarna både i regeringsformen och i olika internationella dokument har getts en särställning i förhållande till andra samhälleliga organ som har att göra med domstolarnas betydelse för medborgarna (SOU 1991:106). Ett fungerande samhälle förutsätter enligt utredningen bl.a. ett oberoende och högkvalitativt domstolsväsen. domarutredning hade i uppdrag att kartlägga behovet av att stärka domarnas ställning och att lägga fram förslag till inriktning på ett fortsatt utredningsarbete i fråga om en översyn av dessa frågor. I sitt betänkande framhöll utredningen att domstolarnas och domarnas konstitutionella ställning borde komma till bättre uttryck både i regeringsformen och i lag (SOU 1994:99). Som exempel på sådana förstärkande och klargörande regleringar diskuterades bl.a. frågor som hänger ihop med utnämningen av ordinarie domare och förfarandet vid prövningen av ordinarie domares avskedande och disciplinansvar. Även Kommittén om domstolschefens roll och utnämningen av högre domare inledde sina ställningstaganden med några principiella utgångspunkter om domstolarnas och domarnas oberoende som enligt kommittén borde bilda grunden för den fortsatta behandlingen (SOU 2000:99). Utgångspunkterna berörde bl.a. vikten av ett oberoende och opartiskt domstolsväsen. behandlade även regleringen i regeringsformen om domstolarnas och domarnas oberoende. Kommittén konstaterade inledningsvis bl.a. att domstolarna genom sina rättskipande uppgifter är viktiga organ i samhället och att domstolarnas roll innefattar betydligt mer än att lösa tvister och pröva brottmål (SOU 2008:125 s. 309). Domstolarna ska värna rättsstaten och den enskilda medborgarens rättigheter genom att bl.a. se till att de i demokratisk ordning beslutade författningarna tillämpas på ett korrekt sätt. Domstolarna har också rättsskapande uppgifter genom exempelvis de högsta domstolarnas roll som prejudikatinstanser. medlemskap i och de förpliktelser som följer av bl.a. har dessutom enligt kommittén ytterligare tydliggjort domstolarnas roll i samhället och deras betydelse som en garanti för medborgarnas rättigheter. Ett oberoende domstolsväsen är enligt ett av fundamenten i vårt demokratiska samhälle, och det är av synnerlig vikt att allmänheten känner förtroende för att domstolarna är oberoende och att det inte finns någon risk för exempelvis politisk påverkan (s. 313 f.). I denna del framhöll kommittén att en grundlag bör innehålla sådana regler om domstolarna att deras oberoende och opartiskhet garanteras. Enligt innehåller regeringsformen bestämmelser som avser att tillförsäkra såväl domstolarna som de enskilda domarna självständighet i den dömande verksamheten. En internationell jämförelse som utredningen låtit göra tyder också på att de regler som finns i regeringsformen inte på något avgörande sätt avviker från vad som förekommer i andra jämförbara länder. Mot bakgrund av detta och med beaktande av de krav som uppställs i de internationella dokument som åtagit sig att följa ansåg att regeringsformens bestämmelser i allt väsentligt ger det skydd för domstolarnas oberoende som bör uppställas på grundlagsnivå. På några punkter fanns det dock enligt kommittén anledning att överväga om tillägg eller förtydliganden borde göras. Bland annat föreslog kommittén att domstolarnas särställning skulle tydliggöras på så sätt att ett särskilt kapitel om rättskipningen skulle införas i regeringsformen. I denna del framhölls att det var viktigt att tydliggöra domstolarnas särställning i det konstitutionella systemet och att markera vikten av ett oberoende och opartiskt domstolsväsen. Vidare förslogs att varje domstol själv ska bestämma hur dömande uppgifter ska fördelas inom domstolen och att endast den som är eller har varit ordinarie domare i någon av domstolarna får tjänstgöra som ledamot i de högsta domstolarna. Det föreslogs även vissa ändringar när det gäller utnämning, disciplinansvar och avskedande av domare. ansåg när det gällde frågan om utnämning av ordinarie domare att det borde vara regeringens uppgift även i fortsättningen (s. 319 f.). Det borde emellertid enligt införas ett öppet förfarande för rekrytering av samtliga ordinarie domare. Kommittén föreslog därför att det i regeringsformen skulle slås fast att grunderna för förfarandet vid utnämningar av ordinarie domare ska regleras i lag. Vidare ansåg att ärenden om utnämning av ordinarie domare borde beredas i en fristående nämnd. När det gällde frågan om kontrollens förhållande till domstolarnas självständighet konstaterade att den hade varit föremål för tidigare överväganden och att kontrollen inte ansetts oförenlig med domstolarnas självständighet i dömandet. I denna del fann inte någon anledning att ifrågasätta systemet för kontroll även om en ordning med tillsyn av ett organ under regeringen, såsom är fallet med JK, framstod som särskilt ovanlig i ett internationellt perspektiv. I denna del föreslogs dock att rätten för JO och JK att närvara vid domstolars och förvaltningsmyndigheters överläggningar skulle avskaffas. Regeringen ställde sig bakom förslag, som därefter antogs av (prop. 2009/10:80, bet. 2009/10:KU19 och bet. 2010/11:KU4, rskr. 2010/11:21). behandlade utskottet ett motionsyrkande om att en utredning borde utreda hur långt domstolarnas grundlagsstadgade självständighet sträcker sig och om det fanns anledning att i detta hänseende förtydliga regeringsformen (bet. 2015/16:KU16 s. 77 f.). I sitt ställningstagande konstaterade utskottet att regleringen i regeringsformen av domstolarnas och domarnas oberoende relativt hade utretts av som föreslagit ett antal ändringar i regeringsformen för att stärka domstolarnas och domarnas ställning och att dessa ändringar hade trätt i kraft . Utskottet var inte berett att ta initiativ till en utredning i frågan. Därmed avstyrkte utskottet motionsyrkandet. Även behandlade utskottet motionsyrkanden om domstolarnas oberoende och rättskipningens självständighet (bet. 2017/18:KU36 s. 87 f.). I sitt ställningstagande framhöll utskottet inledningsvis att betänkande var resultatet av en överenskommelse mellan samtliga riksdagspartier (SOU 2008:125) och att utskottet hade avstyrkt motioner om ändringar i regeringsformen med motiveringen att det inte fanns några skäl att förorda en ny övergripande översyn av grundlagen. Utskottet vidhöll sina tidigare ställningstaganden i denna del. Åtgärder för att begränsa de högsta domstolarnas och den centrala domstolsadministrationens oberoende hade emellertid enligt utskottet aktualiserats i delar av . I denna del framhöll utskottet att ett oberoende domstolsväsen är ett av fundamenten i ett demokratiskt samhälle, att det är viktigt att allmänheten känner förtroende för att domstolarna är oberoende, att det inte finns någon risk för exempelvis politisk påverkan och att regeringsformen innehåller bestämmelser som avser att säkerställa domstolarnas och de enskilda domarnas oberoende. Utskottet framhöll att domstolarnas och domarnas ställning i det konstitutionella systemet och domstolsväsendets oberoende får anses fungera väl i . Mot bakgrund av utvecklingen i delar av kunde det dock enligt utskottet finnas anledning att närmare överväga om det finns skäl att ytterligare stärka domstolarnas och domarnas oberoende långsiktigt. Frågor av intresse att utreda är enligt utskottet bl.a. om det behövs ytterligare grundlagsreglering i någon eller några delar. I denna del lyfte utskottet fram antalet ledamöter i de högsta domstolarna och pensionsåldern för ett justitieråd. En annan fråga av intresse att utreda närmare enligt utskottet är om och i vissa fall ska kunna sammanträda i särskild sammansättning. Andra frågor rör organisation, styrning och roll. I denna del skulle enligt utskottet även alternativa organisationsformer kunna övervägas. En utredning om domstolarnas och domarnas oberoende bör enligt utskottet genomföras inom ramen för en parlamentarisk kommitté. Sammanfattningsvis ansåg utskottet att regeringen borde tillsätta en utredning med uppdrag att se över behovet av att ytterligare stärka domstolarnas och domarnas oberoende långsiktigt – särskilt i fråga om grundlagsreglering av justitierådens antal och pensionsålder, en möjlighet för de högsta domstolarna att sammanträda i särskild sammansättning samt organisation, styrning och roll. Detta borde enligt utskottet ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Utskottet tillstyrkte några motionsyrkanden, tillstyrkte ett par motionsyrkanden delvis och avstyrkte några motionsyrkanden. beslutade i enlighet med utskottets förslag (rskr. 2017/18:228). behandlade utskottet motionsyrkanden om domstolarnas oberoende (bet. 2018/19:KU30 s. 93 f.). I sitt ställningstagande noterade utskottet att hade beslutat om ett tillkännagagivande till regeringen om att tillsätta en utredning med uppdrag att se över behovet av att ytterligare stärka domstolarnas och domarnas oberoende långsiktigt. Utskottet, som förutsatte att regeringen skulle tillsätta en kommitté för att utreda vissa närmare angivna frågor, avstyrkte mot den bakgrunden motionsyrkandena i denna del. När det gällde motionsyrkandena om domstolarnas oberoende i övrigt fann utskottet inte skäl att ta sådana initiativ som motionärerna föreslog. Motionsyrkandena avstyrktes därmed. I betänkandet finns en reservation (M). Utskottet konstaterar att regeringen har gett en parlamentariskt sammansatt kommitté, grundlagskommitté, i uppdrag att utreda bl.a. formerna för ändring av grundlag och behovet av att ytterligare stärka skyddet för domstolarnas och domarnas oberoende långsiktigt. Härmed får motionsyrkandena om att tillsätta en kommitté för att utreda dessa frågor anses tillgodosedda och utskottet avstyrker därför motionsyrkandena. När det gäller grundlagskommittés uppdrag noterar utskottet att uppdraget delvis bygger på ett tillkännagivande från . Kommittén ska i fråga om domstolarnas och domarnas oberoende utreda regleringen om justitierådens antal och pensionsålder, en möjlighet för och att sammanträda i särskild sammansättning och behovet av att förändra organisation, styrning och roll. När det gäller organisation kan alternativa organisationsformer övervägas. Det finns motionsyrkanden om att grundlagskommitté även bör utreda ytterligare delar som rör domstolarnas oberoende. Utskottet ser inte skäl att ta några sådana initiativ och avstyrker motionsyrkandena. Utskottet anser inte heller att det finns skäl att ta initiativ till en ändring av tidsplanen grundlagskommittés arbete. Motionsyrkandet om detta avstyrks därför. och subsidiaritetsprövningen inom EU Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om och subsidiaritetsprövningen inom EU. Jämför reservation 5 (L). m.fl. (L) begär i partimotion 2019/20:2055 yrkande 18 ett tillkännagivande om att stärka . Även m.fl. (L) efterlyser i kommittémotion 2020/21:3282 yrkande 19 ett tillkännagivande om att stärka . Motionärerna framhåller att kostsamma flytt mellan och måste upphöra och att parlamentet bör ha ett enda säte som ligger i . Enligt motionärerna är denna flytt inte bara dyr, utan också onödig och dålig för klimatet. Vidare framhåller motionärerna att saknar rätten att initiera lagstiftning och därför måste invänta lagförslag från kommissionen. Enligt motionärerna bör ges rätt att initiera nya EU-lagar som sedan parlamentet tillsammans med ministerrådet fattar beslut om. Därutöver menar motionärerna att bör ges rätt att vid särskilda händelser kunna kalla enskilda, t.ex. företagsledare, till granskningsutfrågningar. Vidare anser motionärerna att de nationella parlamenten bör ges större möjligheter till insyn och påverkan i samband med att EU:s institutioner tar fram nya lagar och att de nationella parlamenten bör kunna uppmana kommissionen att lägga fram lagförslag. I motion 2019/20:981 efterlyser (S) ett tillkännagivande om att se över möjligheterna att klimatanpassa EU:s arbetsformer. Motionären framhåller att flyttar ledamöter och deras administration mellan i och i . Denna flytt medför enligt motionären stora kostnader och koldioxidutsläpp. Arbetet blir dessutom tungrott och ineffektivt. m.fl. (KD) efterlyser i kommittémotionerna 2019/20:2818 yrkande 3 och 2020/21:2776 yrkande 3 att ska verka inom EU för en förstärkt subsidiaritetsprövning. Motionärerna framhåller att, förutom att stärka subsidiaritetsprövningen inom EU, bör även verka för att införa möjligheten till s.k. röda kort. Ett sådant förfarande skulle enligt motionärerna medföra att fler parlament tar subsidiaritetsprövningen på allvar och att kommissionen i högre grad behöver förhålla sig till subsidiaritetsperspektivet. ska vara sammansatt av företrädare för unionens medborgare, och dess medlemmar väljs genom allmänna och direkta val i medlemsstaterna (artikel 14 i fördraget om Europiska unionen []). Parlamentet lagstiftar och beslutar om unionens budget tillsammans med rådet. har också en kontrollerande funktion, framför allt gentemot Europeiska kommissionen (kommissionen). Kommissionen består av en ledamot från varje medlemsstat (artikel 17 i ). Till kommissionens uppgifter hör att främja unionens allmänna intresse, ta initiativ i det syftet och säkerställa en korrekt tillämpning av fördragen. Kommissionen har inom de flesta områden ensamrätt att lägga fram förslag till lagstiftning. Huvudregeln är att lagstiftningsakter ska antas på förslag från kommissionen (artikel 17.2 i ). Inom det straffrättsliga och polisiära samarbetet kan dock en grupp av minst en fjärdedel av medlemsstaterna ta initiativ till lagstiftning. har initiativrätt i ett fåtal frågor som gäller parlamentets ledamöter och verksamhet. I några mycket specifika fall kan även , och Europeiska investeringsbanken ta initiativ till lagstiftningsärenden.