bet · H801KU20 · 2021-01-26 00:00:00 — Med tanke på att helt nya system behövde skapas för ansökan och utbetalning, och inte minst för att stödet krävde en anmälan och godkännande av EU, är rådets uppfattning att den var någorlunda vältajmad, men noterar att motsvarande stöd kom på plats tidigare i och . Rådet anser också att succesiva förlängningar borde ha förberetts tidigare för att ge tid för godkännande på EU-nivå. Baserat på den information som fanns vid de olika beslutstillfällena anser rådet att den av EU lägsta tillåtna tröskelnivån på borde ha legat fast. Det finns också flera skäl till att regeringen inte borde ha kommunicerat att stödet för var en engångsföreteelse. Det är endast en begränsad andel av företagen i de mest utsatta branscherna som kan ställa om sin verksamhet i tillräcklig utsträckning för att motverka de betydande omsättningstapp som pandemin innebär. övervintringspolitik som präglade stöd vid korttidsarbete (arbetskostnader) borde även ha varit vägledande för omställningsstödet (fasta kostnader). Att den initiala tröskeln för stödet () höjdes går emot ett försäkringsperspektiv eftersom företag på kort sikt kan förväntas klara större fall i omsättningen (jämför självrisk). Ett omsättningstapp på är en annan sak, särskilt när det beror på omständigheter som man inte kan påverka. Det är inte sannolikt att företag med dålig motståndskraft var mer motståndskraftiga eller hösten. En tröskel på och en kommunikation som innebär att stödet kommer att beakta smittspridningens utveckling hade förbättrat möjligheterna för företagen att ta välgrundade beslut. Nya stödperioder har föreslagits och beslutats med ganska lång eftersläpning, framför allt , medan de senare stödperioderna kunde sökas i direkt anslutning till stödperioden (diagram 2.7, anm. här utesluten). Den långa eftersläpningen tillsammans med upprepade regeländringar skapade onödig osäkerhet för företagen , dels om stöd skulle komma att finnas, dels vilka regler som skulle gälla. En större tydlighet hade förmodligen underlättat beslut kring verksamhet och personal i vissa företag. Det är dock rimligt att stöden söks i efterhand för att inte skapa snedvridna incitament. Enligt 7 kap. 2 § regeringsformen ska vid beredningen av regeringsärenden behövliga upplysningar och yttranden inhämtas från berörda myndigheter. Upplysningar och yttranden ska också i den omfattning som behövs inhämtas från kommuner. I den omfattning som behövs ska också tillfälle lämnas sammanslutningar och enskilda att yttra sig. I förarbetena ansåg man att det var ett karakteristiskt och betydelsefullt inslag i den svenska politiska beslutsprocessen att det som ett led i beredningen av regeringsärenden i stor utsträckning inhämtas yttranden från myndigheter, organisationer och andra enskilda sammanslutningar (prop. 1973:90 s. 287). beslutar om skatter och avgifter till staten samt om statens budget enligt 9 kap. 1 § regeringsformen. beslutar vidare om budget för det följande budgetåret eller, om det finns särskilda skäl, för en annan REGERINGENS HANTERING AV CORONAPANDEMIN beslutar då om en beräkning av statens inkomster och om anslag för bestämda ändamål (9 kap. 3 § första stycket regerings- formen). kan dock besluta om en ny beräkning av statens inkomster och om nya eller ändrade anslag (9 kap. 4 § regeringsformen). Anslag och inkomster får inte användas på annat sätt än vad har bestämt (9 kap. 7 § regeringsformen). Enligt 1 kap. 2 § budgetlagen (2011:203) avses i lagen med statens verksamhet sådan verksamhet som sköts av regeringen, domstolarna och de förvaltnings- myndigheter som lyder under regeringen. I 1 kap. 3 § budgetlagen anges att i statens verksamhet ska hög effektivitet eftersträvas och god hushållning iakttas. I förarbetena till den aktuella bestämmelsen anges bl.a. följande (prop. 1995/96:220 s. 20): Statens verksamhet är omfattande. Det är nödvändigt att den utförs på ett sådant sätt att den i sina olika former kan lämna ett så gott bidrag som möjligt till välfärden och samhällsutvecklingen. Det betyder bl.a. att den statliga tjänsteproduktionen måste bedrivas effektivt samt att skatter och transfereringar är utformade på ett sådant sätt att välfärds- och tillväxtmålen främjas. Krav kan också resas på att statens verksamhet skall bedrivas på ett sätt som är långsiktigt hållbart från miljösynpunkt. Det är som fattar beslut om vilken verksamhet staten skall utföra. Regeringens uppgift är att inom ramen för de syften, bestämmelser och resurser som anger genomföra statens verksamhet samt förvalta statens medel och tillgångar. Regeringen ansvarar inför för hur den styr riket. Hög effektivitet och god hushållning med resurserna är grundläggande krav som kan ställa på regeringens ledning samt på genomförandet av statens verksamhet. Dessa krav bör därför komma till uttryck redan i inledningen av budgetlagen. På så vis ges en grund för vissa andra bestämmelser som bör ingå i lagen och som behandlas i det följande avsnittet samt i t.ex. avsnitt 11 Redovisning och revision och i avsnitt 12 Uppföljning, prognoser och utfall. Med hög effektivitet åsyftas att den statliga verksamheten bedrivs så att de mål har satt upp nås i så hög grad som möjligt inom ramen för tillgängliga resurser. Verksamheten kan då sägas vara ändamålsenligt utformad. God hushållning innebär att onödiga utgifter undviks och att verksamheten bedrivs med hög produktivitet. Det innebär vidare att statens medel hanteras säkert samt att statens tillgångar i övrigt och dess skulder förvaltas väl. Vidare anges i författningskommentaren till bestämmelsen bl.a. följande (prop. 1995/96:220 s. 86): Som närmare behandlas i den allmänna motiveringen (avsnitt 5.1) åsyftas med det i första stycket angivna uttrycket hög effektivitet att statens verksamhet skall bedrivas på ett sådant sätt att av angivna mål nås i så hög grad som möjligt inom ramen för tillgängliga resurser. Verksamheten skall med andra ord genomföras på ett ändamålsenligt sätt. Uttrycket god hushållning kan exemplifieras med att onödiga utgifter skall undvikas, att verksamheten skall bedrivas med hög produktivitet och att REGERINGENS HANTERING AV CORONAPANDEMIN statens medel skall hanteras säkert. En god hushållning innefattar även att statens tillgångar i övrigt samt statens skulder förvaltas väl. Hög effektivitet i en verksamhet kan inte nås i en absolut bemärkelse. Detta markeras i lagtexten genom att uttrycket eftersträvas används. När det däremot gäller god hushållning är kraven mindre relativa. Vissa minimikrav på ordning och sparsamhet måste uppfyllas. Därför används uttrycket iakttas. I flera granskningsärenden har utskottet framhållit kraven i 1 kap. 3 § budget- lagen på effektivitet och god hushållning (t.ex. bet 2008/09:KU20 s. 205 och 220, bet. 2011/12:KU20 s. 101 och bet. 2012/13:KU20 s. 92). I ett ärendet som rörde projektet uttalade utskottet bl.a. följande (bet. 2014/15:KU20 s. 179): Vad gäller regeringsbeslutet om att skulle frysa produktionen i projekt fram till inhämtade regeringen ett underlag från . I beslutet anges att hade uttryckt önskemål om förhandlingar om eventuella omfördelningar av resurser från den del av överskottet från trängselskatten i som ska tilldelas projekt . Regeringen hade för beslutet inte fått någon information om att skulle vara berett att delta i förhandlingar om sådana eventuella omfördelningar. Enligt utskottets mening borde regeringen som ett led i att uppfylla beredningskravet i regeringsformen ha inhämtat ett yttrande från inför beslutet om frysning av projektet. Underlaget från visade att en frysning skulle komma att orsaka kostnadsökningar för projektet och att det skulle försenas. Av utredningen i ärendet framgår också att senare har uppskattat att frysningen kan komma att leda till cirka sex månaders förlängning och maximalt fördyrning. I granskningsärendet har inte framkommit något som talar för att det skulle ha inneburit kostnadsökningar om man väntat med att fatta beslutet om frysning i avvaktan på ett yttrande från , för att få klarlagt om en omförhandling och därmed eventuellt också en frysning av projektet var aktuell. Mot denna bakgrund kan enligt utskottet hanteringen av frågan inte anses ha varit förenlig med kravet på god hushållning i budgetlagen. Utskottet har i skrivelser till begärt svar på vissa frågor. Som svar fick utskottet promemorior från och (bilaga A5.11.2–3). Av promemoriorna framgår i huvudsak att vid framtagandet av stödet förutsågs det att ett mycket stort antal företag skulle ansöka, att det i vissa fall skulle bli fråga om mycket stora stödbelopp och att det fanns risk för missbruk. Lagen och förordningarna utformades därför så att rättigheter, skyldigheter och kontrollmyndigheter tydligt framgår av författningstexten. Det framgår också tydligt vilka andra ersättningar som ska avräknas från stödet. Vidare valde regeringen att låta vara handläggande myndighet eftersom har en REGERINGENS HANTERING AV CORONAPANDEMIN uppbyggd kontrollverksamhet och är van vid att handlägga ett stort antal Regeringen har utökat stödperioderna successivt utifrån den faktiska utvecklingen av pandemin, i syfte att hushålla med statens Som svar på utskottets frågor om skäl till att förordningarna om stöd remitterats och trätt i kraft först efter de aktuella stödperioderna svarade regeringen bl.a. att omställningsstödets konstruktion förutsätter att respektive period löpt ut innan stödet kan sökas. Genom att ansökningar förs för förfluten tid möjliggörs också en bättre kontroll av stöden. Förslagen har remitterats så snart förordningarna utarbetats. Förordningarna har dock inte kunnat träda i kraft förrän Europeiska kommissionen godkänt stöden som tillåtna statsstöd. beslutats efter kommissionens godkännande och har till utskottet lämnat över statistik över antalet ansökningar, beviljade respektive nekande ansökningar om omställningsstöd, samt ansökt, beslutat respektive utbetalt belopp i form av omställningsstöd. För att hjälpa företag vars nettoinkomst minskat i större omfattning till följd av spridningen av sjukdomen covid-19 infördes ett ekonomiskt stöd: omställningsstöd. Lagen om omställningsstöd trädde i kraft som en förordning med kompletterande bestämmelser och omfattade stöd –. Stödet har därefter utökats och kommit att omfatta fler månader i olika omgångar. har i svarspromemoria till utskottet angett att stödperioderna har utökats utifrån den faktiska utvecklingen av pandemin, i syfte att hushålla med statens resurser. har även framhållit att stöden har varit beroende av att Europeiska kommissionen godkänt dem som tillåtna statsstöd. Utskottet har förståelse för att företag som drabbats av pandemin går igenom en svår period och att situationen kring olika former av stöd upplevs som komplicerad och till viss del osäker. Med det sagt finner utskottet att granskningen om regeringens hantering av omställningsstödet inte ger anledning till något uttalande av utskottet. 5.12 Socialministerns agerande i förhållande till I en anmälan till (dnr 900-2020/21), bilaga A5.12.1, begärs det att utskottet granskar statsrådet agerande i anslutning till att presenterade sitt delbetänkande. REGERINGENS HANTERING AV CORONAPANDEMIN Anmälaren framhåller att enligt uppgifter i medierna tog medarbetare vid kontakt med sekretariat för att höra om det var möjligt att ta del av delbetänkandet innan det blev offentligt. Medarbetare vid departementet senarelade dessutom pressträffen . Därutöver deltog socialminister vid offentlig- görandet av kommissionens delbetänkande. Enligt anmälaren bör konstitu- tionsutskottet granska hur vidtagna åtgärder förhåller sig till Corona- kommissionens självständighet. En granskning av regeringens och i synnerhet statsrådet agerande i samband med presentationen av del- betänkande begärs även i en annan anmälan till (dnr 911-2020/21), bilaga A5.12.2. Även i denna anmälan hänvisas till uppgifter i medierna om agerandet från medarbetare i med anledning av överlämnande av sitt delbetänkande. Anmälaren är även kritisk till social- minister agerande i samband med presentationen av kommissionens delbetänkande. I denna del framhåller anmälaren att social- ministern inledde pressträffen med att berätta att regeringen skulle tillsätta en utredning med uppdrag att ta fram en ny äldreomsorgslag. Socialministern stannade också kvar under hela pressträffen och besvarade frågor tillsammans med kommissionens ordförande. Anmälaren begär att granskar hur vidtagna åtgärder i samband med överlämnandet och presenta- tionen av delbetänkande förhåller sig till kommis- sionens roll och oberoende. Till grund för granskningen har legat bl.a. en promemoria som upprättats inom , bilaga A5.12.3, samt en utfrågning med socialminister , bilaga B7. Efter överläggningar med partier beslutade regeringen att tillsätta en kommitté, i form av en kommission, med uppdrag att utvärdera regeringens, berörda förvaltningsmyndigheters, regionernas och kommunernas åtgärder för att begränsa spridningen av det virus som orsakar sjukdomen covid-19 och spridningens effekter (dir. 2020:74). Av direktiven framgår att kommissionen också ska göra en internationell jämförelse med relevanta länder av de olika åtgärder som vidtagits och åtgärdernas effekter. Enligt direktiven ska kommissionen bl.a. REGERINGENS HANTERING AV CORONAPANDEMIN –utvärdera regeringens, berörda förvaltningsmyndigheters, regionernas och kommunernas åtgärder för att hantera virusutbrottet och utbrottets effekter –utvärdera hur krisorganisationen inom , berörda förvalt- ningsmyndigheter, regioner och kommuner har fungerat under pandemin –utvärdera hur ansvarsprincipen och det geografiska områdesansvaret har fungerat under krisen –lämna de förslag på åtgärder som kommissionens iakttagelser ger anled- ning till. Av direktiven framgår att kommissionens uppdrag ska slutredovisas . En första delredovisning skulle lämnas (senare förlängt till ) och en andra delredovisning . Den första delredovisningen avsåg smittspridning inom vård och omsorg om äldre. Till ordförande i kommissionen utsåg regeringen f.d. justitierådet och ordföranden i . I kommissionen ingår även ett antal ledamöter med olika yrkesbakgrund. Ingen av ledamöterna är parlamentariker. Kommissionen biträds av ett sekretariat. Kommissionen, som antagit namnet , överlämnade sitt delbetänkande Äldreomsorgen under pandemin (SOU 2020:80) till ansvarigt statsråd. Delbetänkandet är daterat och publicerades på regeringens webbplats som överlämnandet. Av delbetänkandet framgår att anser att strategin att skydda de äldre har misslyckats. I denna del framhåller kommissionen bl.a. att välkända strukturella brister medförde att äldreomsorgen stod oförberedd och illa för att hantera en pandemi och att de anställda i äldreomsorgen i stor utsträckning lämnades ensamma att hantera kris- situationen. Ansvaret för dessa strukturella brister vilar enligt kommissionen på flera aktörer men främst på regeringen och tidigare regeringar som känt till de strukturella bristerna men inte åtgärdat dem. anser vidare att de åtgärder som regeringen och statliga myndigheter vidtog för att minska riskerna för smittspridning i äldreomsorgen var otillräckliga och att de sattes in . Enligt ett pressmeddelande som publicerades på regeringens webbplats skulle överlämna sin första delredovisning till regeringen. Det framgår vidare av pressmeddelandet att det i samband med överlämnandet skulle hållas en pressträff med kommissionens ordförande och socialminister . Pressträffen skulle äga rum och sändas digitalt via regeringens webb- plats, Youtubekanal och regeringens Instagramkonto. publicerades på webbplats ett pressmeddelande med en övergripande redogörelse för kommissionens delbetänkande. Även själva delbetänkandet finns tillgängligt på webbplatsen. REGERINGENS HANTERING AV CORONAPANDEMIN höll ordförande och socialminister en digital pressträff med anledning av kommissionens delbetänkande. Närvarande vid pressträffen var även leda- möterna i . Pressträffen inleddes med att socialminister presenterade uppdrag. Hon uppgav att kommissionen hade över- lämnat sitt delbetänkande till regeringen . I sin inledning redovisade hon vidare att regeringen skulle presentera en utredning med två uppdrag. Enligt det första uppdraget skulle en ny äldreomsorgslag tas fram. Syftet med detta var enligt att ge verksamheten ett tydligare lagstadgat uppdrag och innehåll. Enligt det andra uppdraget skulle den reglerade tillgången till medicinsk kompetens i äldreomsorgen förstärkas, inklusive tillgång till läkare dygnet runt för äldre i särskilt boende. uppgav att direktiven till den nya utredningen bereddes inom och att regeringen ville avvakta delbetänkande innan beslut fattades om de nya direktiven. Därefter redogjorde kommissionens ordförande för innehållet i delbetänkandet. Efter redogörelsen kommenterade kort slutsatserna i delbetänkandet och därefter besvarades frågor. Artikel på regeringens webbplats publicerades en artikel på regeringens webbplats. Enligt artikeln hade överlämnat sin första delredovisning till regeringen. I artikeln finns också en övergripande redogörelse för slutsatser. Vidare framgår det av artikeln att delbetänkande blir en viktig utgångspunkt för kommande reformer och att det redan pågår ett arbete inom . I artikeln lämnas också en redogörelse för den utredning med två uppdrag som presenterade vid pressträffen . publicerades en artikel i med rubriken försökte få coronarapport i förväg. Enligt artikeln försökte medarbetare vid få del av Coronakommis- sionens delbetänkande innan det blev offentligt. I artikeln finns en intervju med kommissionens ordförande som uppgav bl.a.: ”Jag har förstått att någon på under hand hörde av sig till kommissionens sekretariat för att ställa frågan och vi sa nej.” Enligt kommissionens ordförande togs kontakten innan delbetänkandet skulle överlämnas till regeringen och socialministern. I övrigt ville han inte närmare kommentera lämpligheten i agerandet och uppgav endast: ”Min åsikt om det framgår väl av att vi sa att det kunde vi inte hjälpa till med.” På frågan om kommissionens ordförande såg kontakten från som ett försök till påtryckning uppgav REGERINGENS HANTERING AV CORONAPANDEMIN han: ”Inte nödvändigtvis. När det gäller kommissionens oberoende och formerna för överlämnandet vill jag betona att kommissionens arbete, diskussioner och slutsatser har skett fullständigt oberoende och utan något försök till påverkan ifrån regeringen eller .” Enligt artikeln föregicks publiceringen av del- betänkande av kontakter mellan och kommissionen. Överenskommelsen blev att betänkandet skulle överlämnas till socialminister och läggas ut på kommissionens egen webbplats. Enligt artikeln framförde Social- departementet önskemål om att skulle medverka vid press- träffen, och kommissionen, som varken hade tillgång till lokaler eller teknik, I artikeln anges att den digitala pressträffen planerades till men att departementet i ett sent skede kontaktade kommissionen för en senareläggning av pressträffen till . Enligt artikeln var det egentliga skälet till senareläggningen att ”socialministern i det läget hade insett att kritiken skulle bli hård och ville få mer tid på sig och dessutom förbereda ett eget utspel redan innan kommissionens slutsatser presenterades”. När det gäller själva pressträffen anges i artikeln att den inte startade utan försenades ytterligare. Anledningen till detta var enligt artikeln att ” medarbetare höll på att skriva på hennes inledningsanförande ända in på mållinjen. Resultatet blev ett förslag om en ny äldreomsorgslag”. På fråga om ordförande uppfattade socialminister närvaro vid pressträffen som problematisk uppgav han: ”Jag vill bara säga så mycket som att det föranleder oss att se över formerna för kommande överlämnanden av övriga betänkanden.” Av artikeln framgår att socialministerns pressekreterare i ett mejl till tidningen har kommenterat det inträffade. Enligt mejlet är det brukligt att regeringen har kontakter med en utredning inför överlämnandet av ett Pressekreteraren bekräftade att en tjänsteman vid departementet hade kontakt med för att höra om några slutsatser och eventuella förslag kunde delges innan själva presentationen av delbetänkandet. Hon uppgav vidare att ansvarig minister ofta deltar i de fall ett betänkande överlämnas vid en pressträff. Anledningen till att pressträffen senarelades var enligt pressekreteraren att ”pressträffar är rörlig materia” och ”ofta fastställs kort inpå”. Hon uppgav vidare att på grund av tekniska problem kunde pressträffen inte starta . Utredningsväsendet, eller kommittéväsendet, berörs inte särskilt i regerings- Skälet till detta är att utredningsväsendet normalt sett är ett led i beredningen av regeringsärendena, och hur detta ska gå till är en angelägenhet Enligt förarbetena till regeringsformen bör det förhållandet att regeringen är slutligt ansvarig för utformningen av och innebörden av de REGERINGENS HANTERING AV CORONAPANDEMIN förslag som läggs fram för föra med sig att det ytterst är upp till regeringen att avgöra hur utredningsarbetet bör bedrivas (prop. 1973:90 s. 288). Därför får det anses vara regeringens sak att avgöra sådana frågor som om en kommitté ska tillsättas med eller utan parlamentariskt inslag och att ange riktlinjer för hur kommitténs arbete ska bedrivas. Statsrådsberedningen har tagit fram (Ds 2000:1), som innehåller information och riktlinjer för kommittéordförande, särskilda utredare, kommittésekreterare och andra inom kommittéväsendet. Av handboken framgår att regeringen som ett led i arbetet med att leda den offentliga verksamheten lägger fram förslag till riksdagsbeslut och förser med det nödvändiga beslutsunderlaget (s. 9). En kommitté har i regel till uppgift att ta fram fakta, analysera framtagen information och lägga fram förslag (s. 9). Därutöver påpekas i handboken att kommittéerna lyder under regeringen och att det är regeringen som ger dem deras uppdrag. Det betonas dock att kommittéerna arbetar och lägger fram resultatet av sitt arbete i eget namn. Det framhålls vidare att tillkallandet av en kommitté är uttryck för en planering på ganska lång sikt och en politiskt betydelsefull handling. Kommittéer beskrivs i handboken som myndigheter som har bildats till- fälligt för att skaffa underlag för ett politiskt ställningstagande. Det anges vidare att regeringen i direktiven beslutar om de närmare formerna för utredningsarbetet. Som exempel nämns om arbetet ska utföras av en kommitté eller av en särskild utredare och om kommittén ska innehålla parlamentariker eller inte. I direktiven anges också på vilket sätt arbetet ska redovisas, dvs. om uppdraget ska redovisas i ett sammanhang eller genom delrapporter. Därtill kommer att direktiven innehåller en tidsram för arbetet. När det gäller själva direktiven anges i att innehållet varierar från fall till fall. är direktiven ganska vida och ger därmed stor frihet åt kommittén (s. 10). I andra fall lägger direktiven snäva band på kommitténs handlingsfrihet. Det anges i handboken att det avgörande här är bl.a. vilka politiska beslut som finns. Det framhålls vidare att ett utrednings- uppdrag ibland grundas på ett riksdagsbeslut och att kärnan i direktiven då utgörs av vad har sagt i frågan. I betonas att regeringen har ambitionen att i direk- tiven klart formulera problem och avgränsa uppdraget. Kommittéerna arbetar normalt ganska självständigt inom ramen för sina direktiv. Det är emellertid angeläget att en kommitté och – genom det departement som kommittén är knuten till – håller så god kontakt med varandra att det säkerställs att utredningsarbetet bedrivs i enlighet med regeringens intentioner (s. 9 f.). Allmänna bestämmelser om kommittéer och särskilda utredare finns i kommittéförordningen (1998:1474). Av 1 § kommittéförordningen framgår att förordningen tillämpas på kommittéer som har tillkallats på grund av ett REGERINGENS HANTERING AV CORONAPANDEMIN regeringsbeslut och som har ett utredningsuppdrag.