bet · H801JuU35 · 2021-05-24 00:00:00 — Inte heller förslaget att utvidga uppdraget för den som är särskild företrädare för ett barn till att även omfatta åtgärder som rör verkställighet av skadestånd och ansökan om brottsskadeersättning har lett till några motionsyrkanden eller andra invändningar under utskottsbehandlingen. Utskottet anser att regeringens förslag i dessa delar är ändamålsenligt utformat och att det bör antas. Genom förslaget om barnfridsbrott får motionerna 2020/21:585 (C), 2020/21:3298 (M) yrkande 11 och 2020/21:3480 (KD) yrkande 25 anses i huvudsak tillgodosedda. Utskottet avstyrker därför motionsyrkandena. När det gäller den särskilda rätt till brottsskadeersättning som finns för barn som bevittnar brott instämmer utskottet i regeringens bedömning att den inte längre behövs. Det har inte heller framkommit något skäl att behålla rätten till ersättning som en säkerhetsventil på det sätt som motionärerna i motion 2020/21:3990 (SD) yrkandena 1 och 2 efterfrågar, och det är därmed inte heller aktuellt med en sådan utvärdering som de begär. Av de skäl som anförs i propositionen bör i stället anta regeringens lagförslag och avslå motionerna. Detta innebär att utskottet tillstyrker propositionen i sin helhet. Utskottet återkommer nedan till några av de frågor som tas upp i propositionen. Som anförts ovan anser utskottet att den avgränsning av straffansvaret som regeringen föreslagit, att ett barn har bevittnat den brottsliga gärningen, är väl avvägd. Utskottet instämmer också i bedömningen att det skulle vara alltför långtgående att låta straffansvaret utsträckas till att omfatta alla former av upplevelser av brottets konsekvenser och även risken för att ett barn kan komma att bevittna ett brott. En förutsättning för att kunna dömas för barnfridsbrott bör därför, som regeringen föreslagit, vara att barnet har sett eller hört åtminstone delar av händelseförloppet. Utskottet avstyrker därmed motionerna 2020/21:3986 (V) yrkande 1 och 2020/21:3993 (KD) yrkande 2. Utskottet anser däremot att den föreslagna straffskalan för brottet barnfridsbrott är för låg, särskilt eftersom straffet kan komma att konsumeras av den s.k. mängdrabatten t.ex. i de fall en förälder döms för både misshandel och för att ett barn bevittnat densamma. Straffskalan för barnfridsbrott bör därför skärpas. Utskottet föreslår att tillkännager detta för regeringen. Därmed tillstyrker utskottet motionerna 2020/21:3993 (KD) yrkande 1 och 2020/21:3999 (M) yrkande 1. Vad gäller den särskilda företrädarens ansvar för hämtning av barn till förhör anser utskottet i likhet med regeringen att det inte framstår som ändamålsenligt att i detalj reglera den särskilda företrädarens uppgifter bl.a. eftersom en sådan bestämmelse riskerar att läsas som uttömmande. Det bör dessutom åligga den särskilda företrädaren att i varje enskilt fall bedöma på vilket sätt barnet lämpligast ska inställa sig till förhör. Motion 2020/21:3999 yrkande 2 avstyrks därför. Det framgår av lagen att endast den får förordnas till särskild företrädare för barn som på grund av sina kunskaper och erfarenheter samt personliga egenskaper är särskilt lämplig för uppdraget. Utskottet anser inte att det har framkommit några omständigheter som visar att det finns ett behov av att förtydliga reglerna om substitution av särskild företrädare för barn. Motion 2020/21:3999 (M) yrkande 3 avstyrks därför. Som framgår ovan föreslås i betänkandet Hållbar socialtjänst – En ny socialtjänstlag (SOU 2020:47) att regeringen ska tillsätta en utredning med uppdraget att utreda behovet av och förutsättningarna för oberoende barnombud. Betänkandet bereds inom . Eftersom frågan om barnombud således redan är uppmärksammad anser utskottet att det saknas skäl att ta ett sådant initiativ som efterfrågas i motionerna 2020/21:3986 (V) yrkande 2 och 2020/21:3999 (M) yrkande 5. Brottsskadeersättning till barn som bevittnar brott, punkt 2 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: a) avslår regeringens förslag till lag om ändring i brottsskadelagen (2014:332), b) ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3990 av m.fl. (SD) yrkandena 1 och 2 samt avslår proposition 2020/21:170 punkt 3. Vi anser att det är förhastat att upphäva den särskilda rätten till brottsskadeersättning. Regeringen anför att den särskilda rätten inte längre behövs. Det finns dock remissinstanser som är tveksamma till regeringens bedömning i denna fråga och anser att den nuvarande möjligheten bör behållas som en säkerhetsventil för att garantera att möjligheten till ersättning inte försämras. En sådan ordning är mer lämplig, åtminstone till dess att det är säkerställt att den nya ordningen inte lämnar några luckor. Vi menar därför att regeringens förslag i denna del bör avslås och att nyttjandet av brottsskadeersättning till barn som bevittnar brott bör utvärderas när övriga ändringar genomförts och tillämpats . Avgränsningen av straffansvaret, punkt 3 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3986 av m.fl. (V) yrkande 1 och 2020/21:3993 av m.fl. (KD) yrkande 2. Jag har viss förståelse för regeringens resonemang om att en avgränsning av det straffbara området är nödvändigt, inte minst utifrån legalitetsprincipen och straffrättens krav på förutsägbarhet. I reglerar Domestic Violence Act många aspekter av våld i nära relationer. En del av lagstiftningen rör barn som bevittnar våld mot en person som barnet har en nära relation till. Förutom fall där barnet ser eller hör våldet kriminaliseras även fall där det finns en konkret risk för att barnet ska se eller höra våldet. Regeringen uttrycker att det för straffansvar för bevittnandebrottet krävs att gärningspersonen har begått gärningen med uppsåt som måste täcka såväl grundbrottet som att det funnits ett barn som bevittnat gärningen samt att likgiltighetsuppsåt är tillräckligt. Jag vill se över möjligheterna att uttryckligen beakta risken för att barnet ska bevittna våldet även i den svenska lagstiftningen. Regeringen bör därför tillsätta en utredning i syfte att se över möjligheten att lägga till risken för att barnet ska bevittna våld som ett rekvisit i barnfridsbrottet. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Avgränsningen av straffansvaret, punkt 3 (KD) av (KD) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3993 av m.fl. (KD) yrkande 2 och 2020/21:3986 av m.fl. (V) yrkande 1. Vi delar den kritik som några remissinstanser framför angående att det för straffansvar krävs att barnet ska ha bevittnat våldet. Barn kan uppleva efterspelet av en misshandel i hemmet i form av blåmärken hos en förälder eller ett syskon, spår av blod eller förstörd inredning utan att ha bevittnat själva gärningen. Vi anser att även upplevelse av misshandel ska kriminaliseras. Utformningen av en sådan lagstiftning bör utredas. Det ska ges regeringen till känna. Höjd straffskala, punkt 4 (S, V, L, MP) av (S), (S), (S), (V), (S), (S), (L) och (MP). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: 2020/21:3993 av m.fl. (KD) yrkande 1 och 2020/21:3999 av m.fl. (M) yrkande 1. Vi anser i likhet med regeringen att de föreslagna straffskalorna för barnfridsbrott av normalgraden och grovt barnfridsbrott är väl avvägda. Straffskalorna motsvarar vad som gäller för dels misshandel, dels grovt olaga hot och ger tillräckliga möjligheter till en differentierad straffmätning. Mot den bakgrunden saknas det enligt vår mening anledning för att göra ett tillkännagivande om höjd straffskala. Den särskilda företrädarens ansvar, punkt 5 (M, KD) av (KD), (M), (M), (KD) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3999 av m.fl. (M) yrkande 2. I utredningen som ligger till grund för regeringens förslag (SOU 2019:32) föreslås att reglerna om den särskilda företrädarens uppdrag ska tillföras en formulering om vad uppdraget omfattar, bl.a. att hämta barnet till förhör. Regeringen har dock valt att inte föreslå något sådant förtydligande i lagtexten, bl.a. mot bakgrund av att den särskilda företrädaren inte förfogar över några tvångsmedel för att hämta barnet till förhör. Vi anser dock att det finns ett behov av att förtydliga vilka praktiska moment som uppdraget normalt sett omfattar. Utredare vid polisen har uppgett att vissa särskilda företrädare vägrar att medverka vid hämtning. Det bör därför förtydligas i lagtexten att det är den särskilda företrädaren som ska ha det praktiska ansvaret för hämtningen. Det framstår varken som principiellt eller lagtekniskt betänkligt att ge någon ett åliggande i lag som inte är förenat med tvångsbefogenheter. Däremot blir frågan om den särskilda företrädaren har vidtagit vissa åtgärder avgörande för om han eller hon ska anses ha utfört sitt uppdrag på ett tillfredsställande sätt. Barnombud, punkt 7 (M, C, V, KD) av (KD), (M), (C), (V), (M), (KD) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3986 av m.fl. (V) yrkande 2 och 2020/21:3999 av m.fl. (M) yrkande 4. I utredningen som ligger till grund för regeringens förslag (SOU 2019:32) föreslås att frågan om att införa en ny form av ombud för barn ska utredas särskilt. Vi delar utredningens bedömning att det finns stora luckor för tillvaratagande av barns rätt utanför det område som omfattas av den särskilda företrädarens uppdrag. Någon utomstående aktör skulle behöva kunna träda in om barnets vårdnadshavare av olika skäl saknar förmåga att uppfylla sina plikter som barnets ställföreträdare, utöver de befogenheter som tillkommer den sociala barnavården med stöd av tvångslagstiftning. Föräldrar som själva har utsatts för våld eller andra brottsliga handlingar kan ha en försämrad förmåga att omhänderta barnens behov av stöd och hjälp. Det är inte heller ovanligt att det utöver våld kan förekomma andra problem i en familj, t.ex. missbruk eller psykisk ohälsa. Barn som har bevittnat, eller för den delen utsatts för, brott kan ha ett särskilt behov av att någon utomstående tar omhand deras intressen. Det kan t.ex. handla om att se till att barns behov av insatser i samband med trauma tillgodoses. Även i samband med infekterade vårdnadstvister kan det finnas behov av att någon utomstående träder in för att tillvarata barnets intressen. Regeringen bör tillsätta en utredning med uppdraget att undersöka hur ett barnombud skulle kunna stärka barns rättsliga ställning när vårdnadshavarna saknar förmåga att uppfylla sina plikter som barnets ställföreträdare. Detta bör ge regeringen till känna. Förteckning över behandlade förslag Proposition 2020/21:170 Barn som bevittnar brott: 1.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i . 2.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1999:997) om särskild företrädare för barn. 3.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i brottsskadelagen (2014:322). 2020/21:3986 av m.fl. (V): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör tillsätta en utredning i syfte att se över möjligheten att lägga till risken för att barnet ska bevittna våld som ett rekvisit i barnfridsbrottet och tillkännager detta för regeringen. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör utreda hur en ny form av barnombud skulle kunna stärka barns rättsliga ställning när barnets vårdnadshavare av något skäl saknar förmåga att uppfylla sina plikter som barnets ställföreträdare, och detta tillkännager för regeringen. 2020/21:3990 av m.fl. (SD): 1.Riksdagen avslår regeringens förslag till lag om ändring i brottsskadelagen (2014:322). 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utvärdera tillämpningen av brottsskadeersättning till barn som bevittnar brott, och detta tillkännager för regeringen. 2020/21:3993 av m.fl. (KD): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om höjda straff och tillkännager detta för regeringen. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att upplevelse av misshandel också ska kriminaliseras och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3999 av m.fl. (M): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att straffet för barnfridsbrott bör skärpas och tillkännager detta för regeringen. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att den särskilda företrädarens ansvar för att medverka vid hämtning av barn till förhör bör förtydligas och tillkännager detta för regeringen. 3.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att reglerna om substitution av särskild företrädare för barn bör förtydligas och tillkännager detta för regeringen. 4.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att frågan om att införa en ny form av ombud för barn i vissa situationer bör utredas och tillkännager detta för regeringen. Motioner från allmänna motionstiden /21 2020/21:585 av (C): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ändras så att barn som bevittnar våld mellan närstående vuxna ska betraktas som ett självständigt brottsoffer och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:1612 av m.fl. (SD): 17.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att kriminalisera barnfridsbrott och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3298 av m.fl. (M): 11.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ge barn som bevittnat våld i hemmet målsägandestatus och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3480 av m.fl. (KD): 25.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att synliggöra barn i rättsprocessen samt barn som bevittnat våld i hemmet, och detta tillkännager för regeringen.