bet · H801KU25 · 2021-03-05 00:00:00 — Det uppföljningsansvaret innebär ingen inskränkning i det tillsynsansvar som vilar på andra myndigheter. En myndighet med uppföljningsansvar ska dessutom genom rådgivning, information och liknande verksamhet bistå andra förvaltningsmyndigheter vid tillämpningen av lagen. Av 2 § förordningen (2009:1299) om nationella minoriteter och minoritets-språk följer att i ansvarar för uppföljningen av förvaltningsmyndigheters tillämpning av lagen (2009:724) om nationella minoriteter och minoritetsspråk. Ansvaret gäller dock inte uppföljning när det gäller samer och samiska. Av 3 § följer att ansvarar för uppföljningen av förvaltningsmyndigheters tillämpning av lagen när det gäller samer och samiska. I proposition 2008/09:158 Från erkännande till egenmakt – regeringens strategi för de nationella minoriteterna gjorde regeringen bedömningen att ett statligt uppföljningssystem behövde införas. Regeringen ansåg att uppföljningssystemet borde bestå av följande delar (s. 44): – konkretisering av minoritetspolitikens mål genom att det minoritets-politiska målet bryts ned i de tre delmålen diskriminering och utsatthet, inflytande och delaktighet samt språk och kulturell identitet – införande av uppföljningsansvar när det gäller minoritetslagen – återrapportering till regeringen. i och fick sedermera ett gemensamt uppföljningsansvar för minoritetspolitikens genomförande. gavs uppföljningsansvar för de nationella minoriteterna judar, romer, sverigefinnar och tornedalingar och för de nationella minoritetsspråken finska, jiddisch, meänkieli och chib. gavs motsvarande ansvar för den nationella minoriteten samer och det nationella minoritetsspråket samiska, se 2 och 3 §§ förordningen (2009:1299) om nationella minoriteter och minoritetsspråk. Uppföljningsansvaret syftade till att driva på genomförandet av de rättigheter och skyldigheter på det kommunala planet som anges i lagen samt att inom ramen för den stödjande verksamheten främja samordning mellan kommuner och övriga myndigheters arbete. Vidare skulle uppföljningen ge regeringen underlag för åtgärder som rörde efterlevnaden av lagen. Uppföljningsmyndigheterna fick även i uppdrag att redovisa en samlad bedömning av efterlevnaden av minoritetslagen. Myndigheterna redovisar sin samlade bedömning i årliga rapporter till regeringen. Utredningen om en stärkt minoritetspolitik I delbetänkandet Nästa steg? Förslag för en stärkt minoritetspolitik (SOU 2017:60 s. 130–136) från utredningen om en stärkt minoritetspolitik (Ku 2016:02) gjordes en översyn av ordningen för uppföljning och samordning av minoritetspolitiken. Utredningen kom fram till att den nuvarande ordningen har brister och föreslog att regeringen skulle inrätta en särskild myndighet för uppföljning, samordning och främjande av minoritetspolitiken. Utredningen konstaterade att ordningen för samordning och uppföljning hade bidragit till genomförandet av de rättigheter som är knutna till förvaltningsområdena samt till en ökad medvetenhet om minoritetspolitiken bland statliga myndigheter. Den nuvarande ordningen, konstaterade utredningen, hade däremot inte varit tillräcklig för att öka medvetenheten om och genomslaget av grund-skyddet i minoritetslagen. Den låga medvetenheten om minoritetspolitiken var anledningen till att skyddet infördes och att uppföljningsmyndigheterna fick i uppdrag att genomföra kunskapshöjande åtgärder. Grundskyddet hade, enligt utredningen, emellertid fått ett högst begränsat genomslag, bortsett från för de nationella minoriteter och minoritetsspråk som berörs av regleringen inom förvaltningsområden och då endast inom dessa områden. Utredningen menade att minoritetspolitiken i denna del väsentligen hade misslyckats. Utredningen föreslog att regeringen borde inrätta en särskild myndighet för uppdraget att följa upp, främja och samordna minoritetspolitiken. Uppdraget borde ligga på en myndighet i stället för på två. Vidare borde regeringen i anslutning till inrättandet av myndigheten säkerställa att en analys av uppdragets inriktning och mål görs. Regeringen borde även överväga behovet av utökade resurser för uppföljning och samordning samt dessutom särskilt tydliggöra uppföljningsmyndighetens ansvar för främjande av minoritets-politikens efterlevnad i hela landet. Regeringens skrivelse Nystart för en stärkt minoritetspolitik I skrivelsen Nystart för en stärkt minoritetspolitik (skr. 2017/18:282) gjorde regeringen bedömningen att styrkedjan borde förbättras, tydliggöras och effektiviseras för att säkerställa efterlevnaden av de nationella minoriteternas rättigheter och måluppfyllelsen på politikområdet. Styrningen av politik-området borde utgå från den fortsatta inriktningen för minoritetspolitiken och behovet av ökad tydlighet och transparens. Vidare gjorde regeringen bedömningen att samverkan mellan statliga myndigheter, kommuner och landsting på det minoritetspolitiska området borde förbättras. I fråga om utredningens förslag att regeringen borde inrätta en särskild myndighet för uppdraget gjorde regeringen bedömningen, bl.a. med beaktande av det blandade remissutfallet, att myndighetsstrukturen för samordning, utveckling och uppföljning av minoritetspolitiken borde utredas och analyseras närmare. Regeringen gjorde vidare bedömningen att även i fortsättningen borde vara ansvarig myndighet för samiska frågor inom minoritetspolitiken. Utredningen om uppföljning av minoritetspolitiken Regeringen beslutade att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att närmare analysera och föreslå hur ansvaret för samordning, utveckling och uppföljning av minoritetspolitiken skulle organiseras (dir. 2018:86). Utredaren skulle även föreslå hur det minoritetspolitiska uppföljningssystemet kunde förbättras. Syftet med uppdraget var att åstadkomma en ändamålsenlig organisering av uppgifterna för att bidra till en stärkt minoritetspolitik. beslutade regeringen att förlänga utredningens redovisningstid (dir. 2019:7). Slutbetänkandet Högre växel i minoritetspolitiken – Stärkt samordning och uppföljning (SOU 2020:27) överlämnades . I slutbetänkandet (SOU 2020:27) föreslås bl.a. följande: – Minoritetspolitikens nuvarande tre delområden – diskriminering och utsatthet, inflytande och delaktighet samt språk och kulturell identitet – ska ersättas med fyra delmål. (1) Frihet från diskriminering och annan negativ särbehandling: personer som tillhör en nationell minoritet ska i alla sammanhang kunna ge uttryck för sin kulturella identitet utan rädsla för att utsättas för diskriminering, hatbrott och andra former av negativ särbehandling. (2) Inflytande och delaktighet: de nationella minoriteterna ska ha förutsättningar och möjligheter att påverka det allmännas beslut i frågor som berör dem och att vara delaktiga på lika villkor som majoriteten i samhällslivet. Barn och unga som tillhör de nationella minoriteterna ska ha sådana möjligheter anpassade till sina förutsättningar. (3) Kulturell identitet: personer som tillhör de nationella minoriteterna ska ha möjlighet att tillägna sig, använda och utveckla sitt minoritetsspråk, bevara, utveckla och ha tillgång till sitt kulturarv samt i övrigt tillägna sig och utveckla sin kulturella identitet. (4) Levande minoritetsspråk: de nationella minoritetsspråken ska bevaras och utvecklas som levande språk i . – Regeringen ska utveckla och använda sig av en särskild styrstrategi i sin myndighetsstyrning, minoritetspolitisk integrering. Strategin ska innebära att utvalda myndigheter vid behov ges i uppdrag att arbeta med att långsiktigt integrera ett minoritetsperspektiv i det ordinarie beslutsfattandet inom organisationen i syfte att bättre bidra till minoritetspolitikens mål. I strategin ska ingå att uppföljningsmyndigheterna tillhandahåller rådgivning och utvecklar metodstöd för arbetet med integrering. – Uppdraget som central uppföljande och samordnande myndighet när det gäller de nationella minoriteterna judar, romer, sverigefinnar och tornedalingar samt de nationella minoritetsspråken finska, jiddisch, meänkieli och chib, ska flyttas från i till och folkminnen (Isof). Möjligheterna att inom länsstyrelsestrukturen åstadkomma den styrning som krävs bedöms av utredningen som mycket begränsade. Utmaningarna i uppföljningsarbetet kan inte heller helt lösas genom att regeringen tillför ytterligare resurser till . Att inrätta en helt ny myndighet skulle kräva mycket starka skäl. – roll ska renodlas till att bevaka frågor som rör samiska rättigheter och samiska språkets utveckling inom minoritetspolitiken. ska ges större frihet att arbeta med det minoritetspolitiska uppdraget när det gäller samiska rättigheter och samiska språket genom att ges möjlighet att självständigt rapportera om politiken och ge rekommendationer till regeringen. – och folkminnen ska ansvara för samordning och uppföljning av de offentliga insatserna för de nationella minoriteterna judar, romer, sverigefinnar och tornedalingar samt de nationella minoritetsspråken finska, jiddisch, meänkieli och chib. ska bevaka samiska rättigheter och samiska språkets utveckling inom minoritetspolitiken. och och folkminnen ska utifrån ett rättighetsperspektiv vara pådrivande, stödjande och samlande vid genomförandet av minoritetspolitiken. Myndigheterna ska även bidra till en strategisk, systematisk och långsiktig styrning av politiken och en integrering av de nationella minoriteternas rättigheter inom berörda sektorer. – och folkminnen ska verka för ökad kunskap om och förståelse för de nationella minoriteterna judar, romer, sverigefinnar och tornedalingar och deras rättigheter. ska inom ramen för sitt minoritetspolitiska uppdrag verka för ökad kunskap om och förståelse för samer och samiska rättigheter. – och folkminnen ska tillhandahålla en struktur för, och i övrigt främja, samverkan och erfarenhetsutbyte mellan statliga myndigheter, kommuner, regioner och andra aktörer. – och folkminnen och ska bistå med rådgivning, metodstöd, utbildning och liknande stöd till myndigheter och andra aktörer. – och folkminnen ska redovisa utvecklingen inom minoritetspolitiken under närmast föregående kalenderår när det gäller de nationella minoriteterna judar, romer, sverigefinnar och tornedalingar samt de nationella minoritetsspråken finska, jiddisch, meänkieli och chib. ska redovisa utvecklingen inom minoritetspolitiken under närmast föregående kalenderår när det gäller samiska rättigheter och samiska språket. – Regeringen ska ge och och folkminnen i uppdrag att var för sig utveckla en rapporteringsstruktur för den periodiska uppföljningen av politiken, med utgångspunkt i utredningens iakttagelser och bedömningar. I uppdraget ska ingå att se över och ompröva minoritetspolitikens indikatorsystem. – och och folkminnen ska samverka med varandra inom ramen för det minoritetspolitiska uppdraget i syfte att åstadkomma enhetlighet och effektivitet i arbetet. – Ett särskilt rådgivande organ för samordnings- och uppföljningsansvaret – ett råd – inrättas vid och folkminnen. Rådet ska bestå av minst fyra och högst nio ledamöter. Ledamöterna ska utses av myndigheten. Rådet ska ha till uppgift att tillföra myndigheten sakkunskap i fråga om judars, romers, sverigefinnars och tornedalingars förhållanden och ge råd i frågor som rör det minoritetspolitiska uppföljnings- och samordningsuppdraget. Utredningen föreslår att förändringarna genomförs med verkan fr.o.m. , med undantag för en ändring i lagen (2009:724) om nationella minoriteter och minoritetsspråk som föreslås träda i kraft . Slutbetänkandet har remitterats och bereds inom . Utskottet behandlade regeringens skrivelse Nystart för en stärkt minoritetspolitik (skr. 2017/18:282). Utskottet noterade att regeringen bl.a. framhöll behovet av ett långsiktigt arbete för de nationella minoriteternas språk och kultur och betydelsen av att öka kunskapen om och synligheten för de nationella minoriteterna i samhället. Utskottet välkomnade redogörelsen och det viktiga arbete som bedrevs (bet. 2018/19:KU13). Utskottet avstyrkte motionsyrkanden om samordning och styrning av minoritetspolitiken (bet. 2018/19:KU24). Utskottet noterade det pågående arbetet med att utreda hur ansvaret för samordning, utveckling och uppföljning av minoritetspolitiken ska organiseras. Utskottet ville inte föregripa detta arbete. Utskottet noterar att utredningen om uppföljning av minoritetspolitiken har lämnat ett slutbetänkande och att betänkandet bereds inom . Utskottet kommer att följa regeringens arbete med frågan. Mot den bakgrunden avstyrks motionsyrkandena. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om sanningskommissioner. I motion 2019/20:2552 av Per Åsling (C) begärs ett tillkännagivande om att skyndsamt se över den diskriminering som samer utsatts för. Motionären föreslår att en tillsätts för att sammanställa och beskriva övergrepp och oförrätter som ägt rum samt ge rekommendationer och förslag på åtgärder. I motion 2019/20:2853 av m.fl. (MP) begärs i yrkande 2 ett tillkännagivande om en . Motionärerna menar att bör tydliggöra sitt stöd för en , i linje med den hemställan överlämnat, om den svenska statens övergrepp mot samiska folket och samers mänskliga rättigheter. I kommittémotion 2019/20:3245 av m.fl. (C) begärs i yrkande 7 ett tillkännagivande om försonings- och sanningskommissioner. Motionärerna föreslår att försonings- och sanningskommissioner tillsätts för att sammanställa och beskriva övergrepp och oförrätter som ägt rum samt ge rekommendationer och förslag på åtgärder. Dessa bör utreda den svenska statens övergrepp mot samer och samers respektive tornedalingars och meänkielitalandes mänskliga rättigheter samt komma med förslag på lämpliga åtgärder så att man kommer till rätta med det historiska traumat. I motion 2020/21:3647 av m.fl. (MP) begärs i yrkande 2 ett tillkännagivande om en . Motionärerna menar att det är viktigt att regeringen, efter att ha finansierat genomförandet av en förankringsprocess inför etableringen av en , i lyhört samförstånd med det samiska folket fortsätter processen för att ska tillsättas. om övergrepp mot romer I regeringens skrivelse om en strategi för romsk inkludering (skr. 2011/12:56) redogjordes för syftet och det då pågående arbetet med en vitbok om övergrepp och kränkningar av romer . I skrivelsen anges bl.a. att Delegationen för romska frågor i betänkandet Romers rätt (SOU 2010:55) föreslog att en sannings- och skulle inrättas för att kartlägga och dokumentera de övergrepp, försummelser och diskriminerande åtgärder som begåtts mot den romska minoriteten . Delegationen framhöll att ett arbete med att dokumentera övergrepp ofta leder till att de politiskt ansvariga lämnar en offentlig ursäkt och att en sannings- och vanligen även har i uppgift att lämna förslag om hur offren kan gottgöras. Regeringen delade inte delegationens bedömning när det gäller gottgörelse och försoningsprocess (skr. 2011/12:56 s. 7 f.). Regeringens bedömning var att det varken fanns något skäl att invänta en grundligare redogörelse av de oförrätter som har begåtts i historien eller något behov av en historisk motivering för att regeringen ska sätta in de insatser som krävs för att sluta det välfärdsgap som finns mellan romer och den övriga befolkningen. Därutöver har, enligt regeringen, många av de romer och övriga invånare som finns i nu ingen personlig erfarenhet av de historiska övergrepp som har begåtts i eftersom en majoritet av såväl offren som de ansvariga är avlidna, och många romer har kommit till senare hälft. Arbetet med vitboken omfattade därför inte en försoningsprocess, inte heller en bedömning av förutsättningarna för skadestånd eller annan kompensation, vare sig individuell eller kollektiv. Regeringen framhåller i skrivelsen att majoriteten av deltagarna vid de möten som anordnades under remissen av delegationens betänkande ansåg att dokumentationen av övergrepp, försummelser och diskriminerande åtgärder mot den romska minoriteten kunde bidra till att öka kunskapen om hur romer har behandlats. Enligt regeringen ställde sig många mötesdeltagare däremot frågande eller kritiska till förslaget om en kommission. Utskottet behandlade skrivelsen i betänkande 2011/12:KU17 och avstyrkte då en motion om . publicerade regeringen en vitbok om övergrepp och kränkningar av romer (Ds 2014:8). Uttalanden från ansvariga statsråd Den dåvarande jordbruksministern, med ansvar för samefrågor, uttalade följande vid den s.k. urfolksdagen i : Jag tycker att vi måste ha lärt oss någonting av historien och jag vill gärna ta det här tillfället i akt och säga till er, som representant för den och det svenska samhället att jag är väl medveten om det förtryck som har utövat över det samiska folket genom historien. Jag vill å regeringens vägnar be om ursäkt för det. […] Vi kan inte på något sätt acceptera det förtryck, t.ex. att samer har förvägrats att använda sitt språk, de tvångsförflyttningar och de många uttryck för förtryck som vi har gjort oss skyldiga till genom årens lopp. Det finns heller ingen annan möjlighet för det svenska samhället att komma vidare, än att be om ursäkt för de övergreppen. Ursäkten till det samiska folket genom den dåvarande jordbruksministerns uttalande nämns även i Urbefolkningsdelegationens slutrapport . Vid ett anförande av den dåvarande integrations- och jämställdhets-ministern vid plenum uttalade statsrådet följande: Det är regering och riksdag uttalade sin grunduppfattning: ”att samerna är en etnisk minoritet i , som i sin egenskap av ursprunglig befolkning i sitt eget land intar en särskild ställning”. Det är nu också ratificerade ramkonvention om skydd för nationella minoriteter och den europeiska stadgan om landsdels- och minoritetsspråk. Dessa ställningstaganden är i sig grundläggande för minoriteternas ställning i det svenska samhället. De utgör majoritetssamhällets erkännande av minoriteternas existens och deras betydelse för det svenska samhället. Och de utgör också en upprättelse och en ursäkt för de oacceptabla förhållanden under vilka våra minoriteter tvingats leva under olika epoker av vår gemensamma historia. Initiativ från de nationella minoriteterna och () arbetar gemensamt med att verka för att inrätta en oberoende om historiska skeenden och övergrepp på samer genom historien. överlämnade en hemställan om att regeringen ska finansiera en process för att i samarbete med inrätta en oberoende om den svenska statens övergrepp mot det samiska folket. Regeringen har välkomnat en och beslutade om medel till för att genomföra en förankringsprocess hos det samiska folket, inför en kommande . meddelar på sin webbplats att förankringsprocessen nu har inletts och att en projektledare och en styrgrupp med representanter från sametingspartierna har utsetts. Arbetet med förankringsprocessen och de inkomna synpunkterna ska redovisas i en rapport till . Svenska Tornedalingars Riksförbunds – Tornionlaaksolaiset (STR-T) och hemställan om – Tornionlaaksolaiset (STR-T) och ungdomsförbundet lämnade in en ansökan till regeringen om medel för en förstudie till genomlysning av svenska statens övergrepp på tornedalingar och meänkielitalande. beslutade regeringen om medel för genomförande av en förstudie. överlämnades förstudien var jag som en fånge – Statens övergrepp på tornedalingar och meänkielitalande till dåvarande kulturminister . överlämnade vid samma tillfälle skriftligen en begäran om att en sannings- och skulle upprättas. Regeringen beslutade om direktiv till en kommitté i form av en sannings- och för granskning av kränkningar och övergrepp mot tornedalingar, kväner och lantalaiset (dir. 2020:29). Kommittén (Ku 2020:01) ska utreda den assimileringspolitik som bedrevs av svenska staten samt verka för att minoritetens historiska erfarenheter synliggörs. Syftet är att bidra till att ge minoriteten en kollektiv upprättelse, främja försoning och motverka att något liknande händer . – kartlägga och granska assimileringspolitiken och dess konsekvenser för minoriteten, grupper inom minoriteten och enskilda – sprida information för att öka kunskapen om minoriteten och dess historiska erfarenheter – lämna förslag till fortsatta insatser för att bidra till upprättelse och främja försoning. Uppdraget ska redovisas . Utskottet har tidigare avstyrkt motionsyrkanden om en vitbok om övergreppen mot samerna och en officiell ursäkt, och 2015 (bet. 2011/12:KU17, bet. 2014/15:KU16). Utskottet hänvisade då till vad som anförts av företrädare för dåvarande och tidigare regeringar om behandlingen av samer under historien och framhöll vikten av en konkret politik som kan ge samer och andra minoritetsgrupper upprättelse för de övergrepp som begåtts. Mot den bakgrunden bedömde utskottet att det inte krävdes någon åtgärd från sida. avstyrkte utskottet motionsyrkanden om en officiell ursäkt och om att tillsätta en (bet. 2017/18:KU32). Utskottet hänvisade till vad som anförts av företrädare för tidigare regeringar om behandlingen av samer under historien och framhöll vikten av en konkret politik som kan ge samer och andra minoritetsgrupper upprättelse för de övergrepp som begåtts. avstyrkte utskottet motionsyrkanden om att tillsätta en (bet. 2018/19:KU24). Utskottet konstaterade vad som anförts av företrädare för tidigare regeringar om behandlingen av samer under historien och framhöll vikten av en konkret politik som kan ge samer och andra minoritetsgrupper upprättelse för de övergrepp som begåtts. Utskottet noterade även kulturministerns uttalande om att regeringen är beredd att gå till mötes om det uttrycker en önskan om att upprätta en . Utskottet ansåg inte att det fanns skäl att ta något initiativ i frågan. Utskottet konstaterar att regeringen beslutat om direktiv till en när det gäller tornedalingar, kväner och lantalaiset och om medel till för att genomföra en förankringsprocess inför en kommande när det gäller det samiska folket. Mot den bakgrunden avstyrks motionsyrkandena. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om samers rättigheter. Jämför reservation 2 (V). I motion 2019/20:693 och motion 2020/21:3344 av (KD) begärs i yrkande 1 i båda motionerna ett tillkännagivande om att regeringen bör se över möjligheten att implementera 169 i svensk lagstiftning på ett sådant sätt att även den traditionella äganderätten respekteras. Motionären menar att en sådan förändring skulle ge samerna bättre förutsättningar att komma till tals vid förändringar inom framför allt Sápmi. I motion 2019/20:2852 av m.fl. (MP) begärs i yrkande 13 ett tillkännagivande om att respektera samerna som urfolk och ratificera konvention 169. Motionärerna menar att det nu gått en statlig utredning om vad som krävs för att ska kunna ansluta sig till konventionen presenterades. I motion 2019/20:2853 av m.fl. (MP) begärs i yrkande 6 ett tillkännagivande om stärkt samisk rätt till mark och vatten. Motionärerna menar att gruvnäringen, skogsnäringen, omställningen till ett förnybart energisystem och svensk viltvård inte kan fortsätta att i så hög grad ske på bekostnad av det samiska folkets rättigheter och möjligheter att bruka mark och bedriva näringar. I yrkande 11 begärs ett tillkännagivande om en nordisk samekonvention. Motionärerna menar att konventionen måste slutförhandlas och ratificeras. I yrkande 12 begärs ett tillkännagivande om ratifikation av 169. Motionärerna menar att konventionens bäring på har utretts . I partimotion 2020/21:166 av m.fl. (V) begärs i yrkande 2 ett tillkännagivande om att regeringen bör återkomma till med ett förslag om att ratificera 169. Motionärerna noterar att regeringen uttalat att de arbetar i riktning mot en ratifikation, men att det ytterst är en fråga för . I yrkande 3 begärs ett tillkännagivande om att FN:s urfolksdeklaration bör implementeras i . Motionärerna framhåller bl.a. den rätt som ges urfolk i deklarationen i fråga om fritt och informerat förhandssamtycke och att en implementering av urfolksdeklarationen är grundläggande för att syftet med en konsultationsordning ska kunna uppfyllas.