bet · H801KU20d3 · 2021-01-01 00:00:00 — Är det någonting utöver dessa två som statsministern här och skulle vilja säga att om man är efterklok var nog de här bedömningarna kanske inte de allra bästa, att med facit i hand hade vi kunnat göra andra bedömningar? I så fall vore det värdefullt om statsministern ville utveckla det här och . : Fru ordförande! Det var ingen näsvis fråga; den är högst relevant. När det först gäller en andra våg hade vi bett att ta fram hur det kunde komma att se ut . Det var inte så att vi satt på noll och trodde att det absolut inte skulle komma någon ny våg. Jag vet att några värjde sig mot begreppet andra våg, men det är klart att vi såg att en sådan var möjligt, så det bortsågs inte från. När det gäller själva pandemilagen gjordes bedömningen att det nog skulle ta , just därför att det var en så komplicerad materia och långtgående begränsningar i människors frihet. När arbetet sedan kom igång såg vi att det gick att förkorta beredningstiden och fortfarande uppfylla beredningskraven. Det är alltid lätt att i efterhand fråga varför, men vi gjorde bedömningarna utifrån befintlig kunskap och erfarenhet där och då när vi fattade beslut. Och det var vad vi kunde göra. När man sedan kommer längre fram i processen kan man titta tillbaka på hur det såg ut tidigare. Det är liksom lättare då än vad det är vid beslutstillfället. Det är väl det enda vi kan konstatera. Skånberg (KD): Fru ordförande! Om det är lättare , och det är det säkert, skulle statsministern då kunna hjälpa mig med min efterlysning? Ser statsministern nu i efterhand, så här långt, att det hade varit bättre att göra de här bedömningarna nu när vi är efterkloka? Det är nu som KU har i uppdrag att vara efterklok, och vi är tacksamma för statsministerns hjälp där. : Fru ordförande! Jag förstår det, men med all respekt är det faktiskt en ganska meningslös övning. Vi trodde ju då att det skulle ta så här med pandemilagen. Men är vi kom in i arbetet såg vi att det gick att göra det här snabbare. Så får vi ju alltid göra. Vi gör det så snabbt som det någonsin går. Om det är så att vi får ny kunskap under resans gång och ser att det faktiskt går att göra snabbare än vad vi trodde i början ska vi göra det. Det är inget nytt arbetssätt. Detta kommer vi nog att ha med oss. När det gäller en eventuell så kallad andra våg var det ett av de scenarier som fanns på radarn. Det var inte så att vi sa att här kommer ingen ny våg, att nu är det lugnt, utan det var faktiskt ett av de scenarier som fanns. Ordföranden: Jag föreslår att vi lämnar den andra delen av utfrågningen och går in på den tredje delen. Det är inte i första hand en pandemirelaterad fråga, även om detta skedde under den tiden. Den handlar om EU:s långtidsbudget och återhämtningspaket och heter på KU-språk G11, Statsministerns samråd med under Europeiska rådets möte den 17–. Anmälande parti är . Men jag ger statsministern möjlighet till en kortare inledning innan vi börjar med frågorna. Varsågod, statsministern! : Fru ordförande, ärade ledamöter! enades EU:s medlemsstater om nästa långtidsbudget och återhämtningspaket med anledning av covid-19-pandemin. Det här ärendet handlar om regeringens samråd med inför denna överenskommelse i . Mer specifikt handlar ärendet om regeringens förankring av ståndpunkten vad gäller skyddet av rättsstatens principer. ståndpunkt inför den 17–förankrades av mig i . Samråd ägde rum vid ytterligare tre tillfällen under mötet, den 17, 19 respektive . De svenska ståndpunkterna beträffande skyddet av rättsstatens principer var att få till stånd en mekanism som innebar en tydlig koppling mellan utbetalningarna av EU-medel och respekten för rättsstatens principer. Den här kopplingen skulle gälla beträffande både ordinarie budget och återhämtningspaketet. Vidare innebar ståndpunkten att det inte fick krävas enhällighet i rådet, utan beslut inom mekanismen skulle fattas med kvalificerad majoritet. Regeringen fick då stöd för den ståndpunkten i . fick regeringen del av en ny slutsatstext. därefter nåddes en muntlig principöverenskommelse om skyddet av just rättsstatens principer. Den principöverenskommelsen hade alltså vid det här tillfället inte tagits in i slutsatstexten. Såväl slutsatstext som principöverenskommelse samråddes med , och jag fick då stöd för att säga ja till helheten. Kort efter samrådet enades om långtidsbudgeten och återhämtningspaketet. Överenskommelsen om skyddet av rättsstatens principer var en del av de slutsatser som antogs, och de antagna slutsatserna låg inom ramen för den förankrade ståndpunkten. Därmed, fru ordförande, är jag redo att svara på frågor. (V): Ordförande! Tack, statsministern, för din redogörelse ! Enligt riksdagsordningen ska regeringen underrätta om frågor som det ska beslutas om i Europeiska unionens råd. Regeringen ska även rådgöra med inför besluten, och praxis är att regeringen agerar i enlighet med ståndpunkt. Det är också därför som EU- nämndens ledamöter kan kallas in med extremt kort varsel under till exempel pågående förhandlingar, som i detta aktuella fall. Jag måste säga att jag blir väldigt förvirrad, utifrån det underlag som vi har. Det är svar som vi har fått från Statsrådsberedningen. Jag var inte heller, till skillnad från statsministern och vissa KU-ledamöter, där. Ni kanske har förloppet mer klart för er när det gäller just det här förslaget till långtidsbudget och slutsatser. Vi har tillgång i vårt material till både utkastet och den antagna slutsatsen. Vi har också tillgång till uppteckningen från sammanträden de här dagarna och svaret på utskottets frågor från Statsrådsberedningen. Jag vill jättegärna få förklarat för mig hur det kommer sig att man skriver i sitt svar på fråga 1 b till utskottet att texten om skyddet av rättsstatens principer i slutsatsutkastet inte längre var aktuell. Hur gjordes den bedömningen, och av vem och när? : Fru ordförande! Det var ju en annan text. När jag var i den 16:e fick vi stöd för i sak vad det här skulle innehålla. Det var kopplingen mellan utbetalning av EU-medel, å ena sidan – det gällde både budgeten och återstartsmekanismen, återstartspaketet – att det måste finnas den kopplingen, och det fick inte vara enhälliga beslut inom rådet som skulle styra det här sedan. Då skulle naturligtvis något land kunna obstruera allting. Den där var väldigt, väldigt hårt diskuterad, men vi höll i och sa: Vi kommer inte att släppa på det här. Sedan i samrådet , , berättade jag att nu finns det en principöverenskommelse med samma innehåll som vi hade fått mandat för: mekanism, skyddet av EU-medel, både budget och återstartspaketet, återhämtningspaketet, kvalificerad majoritet och inte enhälliga beslut. Så det har vi en överenskommelse om, men den texten, sa jag, kommer att se annorlunda ut. Antagligen har man en annan ordning eller vad det är, och det går att se i slutsatstexterna vad det blev. Men innehållsligt var det precis det mandat som vi fick, och sedermera kom ju också en sådan förordning att beslutas . (V): Det som gör mig så förvirrad är att ledamöterna i både inför och efter hänvisar just till skrivningar i utkastet. Såväl statsministern som statsministerns statssekreterare svarar på ledamöternas frågor just kring skrivningar om skyddet av rättsstatens principer, både före och efter, där . Mig veterligen är det först nu i svaret till KU som den här bedömningen framkommer. Jag var ju inte där, men utifrån uppteckningarna verkar ju EU- nämndens ledamöter ha reagerat ganska starkt där . Fanns det inte anledning att klargöra detta då för ledamöter? Det känns lite som att man har pratat lite förbi varandra. Statsministern kanske har någon kommentar kring det. : Fru ordförande! I samrådet redogör jag för att dels har vi nya slutsatstexter, och dessutom har vi en principöverenskommelse; den är muntlig. De slutsatstexterna kommer senare, men den bygger på det här: mekanism, skydd för EU-medel och kopplingen mellan utbetalning av EU- medel och rättsstatens principer – det kommer att finnas där. Det kommer att finnas att det ska gälla både budgeten och återstartspaket, återhämtningspaket. Och det kommer att vara kvalificerad majoritet, inte enhälligt beslut. Så det hade vi kommit överens om. Då berättade jag det: Så här ser principöverenskommelsen ut. Jag kom direkt till samrådet från det förhandlingsrum där vi hade kommit överens om den här principöverenskommelsen. Då är det viktigt för mig inför slutbehandlingen att veta att det är det som jag har mandat för här hemifrån, och det mandatet var klart från . Det var inte förändrat till det här samrådet, utan det var samma innehåll. Men texten ser annorlunda ut. Men där står i slutsatserna precis det. Och, som sagt var, nu finns det dessutom en förordning på plats, så det är levererat . (V): Det är precis det här kring mandatet. är: Blev statsministern överraskad då över att det blev så starka reaktioner från nämndens ledamöter? Det borde ju ha kommit väldigt oväntat då. : Det är inte min sak att bli överraskad. Nämnden måste få ställa frågor och reagera som man vill; jag kan inte överpröva det på något sätt. Men jag kan konstatera att i det samråd som skedde , eller om det var natten, , då ingick både slutsatstexten – den hade vi – men också en principöverenskommelse som då var muntlig. Då säger jag att den innehåller de delar som jag har ett mandat för redan. Det kommer att finnas där – annorlunda uttryckt, annorlunda ordning, andra ord. Men det kommer att finnas där, och det finns där. Då inför slutbehandlingen är det klart att det är bra för mig att veta att jag har det mandatet så att man inte då, efter i princip och eller vad det var på morgonkulan, ska ha en ny vända. Hade jag behövt det hade jag gjort det, naturligtvis. Om jag hade trott att jag inte hade mandat hade jag naturligtvis pratat med ordföranden om att kalla in nämnden igen. Men eftersom det i sak fanns där hade jag ju mandat. Sedan om det var annorlunda uttryckt, men i sak hade vi det mandatet, eller det resultat vi ville ha. Det är en enorm framgång. Det har ju inte funnits förut. Tack vare det arbete som vi gjorde där, tillsammans med inte minst våra danska vänner med flera, såg vi till att nu finns den här kopplingen. Och finns förordningen på plats. (S): Fru ordförande! Tack, statsministern! Jag tror att vi diskuterar två olika saker här: skriftliga dokument och en muntlig redogörelse. Jag tror att man behöver skilja på de två olika sakerna. Statsministern nämner ju att den här mekanismen är på plats. Ändå uppstår det olika bilder. Det finns ledamöter som beskriver det som att man har gett efter för Orbán; man har en försvagad text som man har tagit ställning till. Och statsministern är i intervjuer väldigt tydlig med att det är en vinst. Statsministern nämnde det här också, att den här mekanismen inte fanns på plats tidigare, utan man har någonting på plats som stärker upp rättsstatens principer och att efterfölja den. Jag skulle vilja att statsministern utvecklar kring hur den här bilden kan skilja sig så från det mandat som man fick och den upplevelse som sedan EU- nämndens ledamöter hade, kopplat till att mekanismen tidigare inte hade funnits på plats och vad den gör, och om den är försvagad i sin del utifrån det mandat som gav. : Jag kan bara gå till slutsatserna som sedermera blev: ”Unionens ekonomiska intressen ska skyddas i enlighet med de allmänna principerna i unionsfördragen, särskilt värdena i artikel 2 i . framhåller vikten av att unionens ekonomiska intressen skyddas. framhåller vikten av att rättsstatsprincipen respekteras. Mot bakgrund av detta kommer en villkorlighetsordning att inrättas för att skydda budgeten och Next Generation EU. I detta sammanhang kommer kommissionen att föreslå åtgärder vid överträdelser, som ska antas av rådet med kvalificerad majoritet. kommer att återkomma till frågan.” Stort. När jag fick mandatet av den 16:e var det en mekanism, koppling mellan utbetalning av EU-medel och respekten för rättsstatens principer – det står där. Det var att det skulle vara både budgeten och återhämtningspaketet, Next Generation EU, som det refereras till. Och det var att det här får inte kräva ett enhälligt beslut i rådet, för då kommer något land att kunna styra det. Och det står att det är kvalificerad majoritet. Så det är samma mandat. Det uttrycks annorlunda, och ordvändningen, ordföljden och meningsföljden möjligtvis. Men det är precis detta det står. Och menar jag att det var det mandat som jag hade. Hade jag inte varit nöjd med det här och sagt att nu är det något som inte stämmer hade jag naturligtvis reagerat. finns den här förordningen på plats. Den beslutades ; det här är bara förstasidan i den förordningen. Den är på plats, och där står det om precis det här förfarandet. Jag tror att det är ett tiosidigt dokument. är det igenom och framme – det är en stor framgång för oss. Jag kan förstå – jag har respekt för att man diskuterar om man hade texter och så vidare. Men på samrådet den 20:e – det var det senaste samrådet – redogör jag för principöverenskommelsen. Den är muntlig; den innebär det här. Det är samma mandat som jag en gång har fått. Då fick jag mandat att säga ja till helheten igen. (M): Fru ordförande! Vi har ju en väldigt speciell ordning i med , jämfört med våra europeiska kollegor, och det finns ju skäl till det. Det är inte första gången vi har en granskning på temat ”har regeringen följt mandat?” och ”har regeringen stämt av i tillräckligt stor utsträckning?” och så vidare. Jag skulle önska att statsministern kunde utveckla sina resonemang kring hur förändrad en ståndpunkt kan vara och fortfarande anses ligga inom ramen för det mandat man har fått i . Det finns ju annars en risk att man kan få krav på väldigt definitiva skrivningar i men att skrivningarna i besluten blir mindre eller till intet förpliktande. Men det går ändå att checka av alla boxar; alla saker nämns, men de är inte förpliktande. Hur långt kan man gå som regering i att godkänna sådana skrivningar på plats i rådet, med ett mer definitivt mandat från ? Vill han vara vänlig att utveckla det? : Fru ordförande! På samrådet den 16:e och samrådet den 20:e är viöverens om vad som måste vara på plats för att det här ska vara bra. Det innebär att vi ska ha en mekanism där det finns en koppling mellan utbetalning och användning av EU:s medel, å ena sidan, och, å andra sidan, skyddet för rättsstatens principer. Det är också viktigt att den täcker både den ordinarie budgeten och det som har kommit att kallas för Next Generation EU – återhämtningspaketet, återstartspaketet. De beslut som fattas sedermera i rådet med anledning av det här måste tas med kvalificerad majoritet, inte med enhällighet. Alla dem är det check på. De finns i slutsatstexterna, och finns det dessutom en förordning som har följt upp detta. Så den finns på plats . Det här är en stor framgång för arbetet med att skydda EU-medel, och det ska vi vara stolta över, alla som har jobbat med detta. Då menar jag att om man får check på de boxar som vi menar är mandatet, då tycker jag att man ska säga ja. Vi har fått igenom det som vi faktiskt ville få igenom. (M): Det är som sagt inte första gången vi har en granskning av den här typen, där det har varit en uppfattning bland ledamöter om vad man tänker sig att utfallet ska vara. Det blir ett något annat utfall, och så finns det uppenbart olika tolkningar av vad som har sagts på och vad som är överenskommet och hur långt eller vidsträckt ett mandat är. Vilka konkreta åtgärder har statsministern vidtagit för att hans egen och övriga statsråds förankringar i ska föranleda färre sådana olika tolkningar, färre sådana kommunikationsmissar mellan och regeringen, för att minimera antalet tillfällen då vi hamnar i sådana här situationer att det finns olika uppfattningar om vad som egentligen är regeringens uppgift i ? : Fru ordförande! Ja, det är ju granskning av det här ärendet , som föranleddes av . Det är det som jag är här och svarar på frågor om, och jag gör det gärna. Jag hävdar fortfarande, och vi ser det tydligt i slutsatserna, att precis det som vi var överens om var mandatet finns i beslutet. finns dessutom en förordning som tar hand om det. Det är klart att alla statsråd har till uppgift i övrigt, allmänt sett, att se till att ha den dialogen med , för det är så vi hämtar mandatet. Ingen har någon annan ambition än att det ska vara det. Men jag tänker inte ge mig in på någon allmän diskussion om andra eventuella ärenden. Jag är här nu för att svara på det här, och jag kan konstatera att jag ser – och sa då, den 20:e – att det som vi är överens om muntligt, inte skriftligt ännu, täcks av det mandat som jag har. När texten sedan kommer kan jag sitta och checka av precis vartenda ett. (M): Fru ordförande! Om statsministern insisterar kan vi omformulera frågan så att den rör det här exakta ärendet: Vilket arbete i kunde statsministern luta sig på inför behandlingen av det här ärendet för att säkerställa att det inte skulle finnas olika bilder i och i av vad mandatet innehöll och hur långt det sträckte sig? : Fru ordförande! Jag tror inte ens att vi behöver gå till . Jag var ju på plats, och vi hade vår delegation på plats. Det senaste samrådet vi hade den 20:e inleddes med att statssekreterare informerade nämnden. När min överläggning i den överläggning jag deltog i med ett antal ledare tog slut anslöt jag till det här samrådet och kunde direkt till då berätta dels om slutsatserna men också om den här muntliga överenskommelsen: är den gjord, och den bygger på de här principerna, precis till samma mandat som vi hade, om att mekanismen måste på plats. Den ska täcka budgeten, och den ska täcka Next Generation EU. Åtgärder senare får inte beslutas med enhällighet utan måste beslutas med kvalificerad majoritet. (SD): Fru ordförande! Jag har inga ytterligare frågor till statsministern. (C): Ordförande! Tack, statsministern, för svaren så här långt! Det är ju lite råddigt när man tittar på svaren från Statsrådsberedningen jämfört med det statsministern nu anför. Det förefaller, i alla fall för mig när jag läser uppteckningarna från samrådet , inte som riktigt glasklart att det var fråga just om att stämma av en muntlig överenskommelse. Det får statsministern gärna klargöra. I promemorian från Statsrådsberedningen påstås att av statsministerns redogörelse framgick att samrådet avsåg överenskommelsen. Jag menar att det inte är så tydligt formulerat . Statsministern har återkommande talat om att det här resultatet i sak var viktigt, konditionaliteten och så vidare. Det har han gått igenom ett antal gånger . Ska vi förstå det som så att för statsministern var det viktigare att få på plats, oavsett formen? Var liksom formen av underordnad betydelse, om man hade fått accept från på de sakliga punkter som ingick? Är det det statsministern menar med resultatet i sak? : Fru ordförande! Jag vet inte om det är helt oväsentligt, men så här: Jag vill ju veta att det faktiskt blir en mekanism och att den i övrigt innehåller de krav som vi har ställt och som mitt mandat innehöll. Det vill jag veta. Om det står i en viss ordning eller något annat är för mig mindre viktigt. Ska jag då ta en strid med alla andra, kanske i ett slutskede av en förhandling, där de kan peka på: Du har ju fått vad du ville? Ja, men det står i fel ordning. Det är inte speciellt framgångsrikt. Därför menar jag: Ja, i den betydelsen, om vi de facto, i sak, har fått igenom det vi ville. Detta är en enorm framgång för skyddet av EU:s pengar. Det kommer inte att ske fläckfritt framöver heller, men det är en stor framgång. Och det är inte bara som har del i det, naturligtvis, utan det var ett gemensamt arbete som flera gjorde. finns förordningen på plats, och det tycker jag också tyder på att det var det som avsågs i den här överenskommelsen. (C): Ordförande! Tack, statsministern, för svaret! Men menar statsministern att det var tydligt för på samrådet att det här utkastet till slutsatser inte var aktuellt, som det nu uppges i det senaste pm:et från Statsrådsberedningen? Menar statsministern att det klargjordes att det papperet inte längre var aktuellt och att det nu var fråga om en muntlig överenskommelse? Menar statsministern att det blev tydligt klargjort för nämnden ? : Fru ordförande! Svaret är ja – i den här delen som handlar om just mekanismen för detta. Inte hela slutsatstexten, men just i den delen. Det var där jag kom direkt från överläggningen och förhandlingen till samrådet, så i den delen – det är korrekt. Skånberg (KD): Fru ordförande! Tack för att statsministern så välvilligt har försökt att fördjupa sig i det här. Det är inte alldeles lätt, och det är ju en återkommande fråga. Om och om igen får vi olika bilder mellan regeringen och dess statsråd och och dess ledamöter. Om man lyfter upp det här till ett generellt plan – och ingen har ju bättre förutsättningar än statsministern att lyfta det till ett generellt plan; han har väl den allra bästa erfarenheten som någon kan ha: Vad beror de här olika bilderna på som återkommande kommer mellan ledamöter och regeringens företrädare, nu statsministern? Kan det vara oppositionens perspektiv? Är det att det finns olika politiska ingångar som gör att man missförstår varandra? Är det regeringens kunskapsöverläge, att man är så väl insatt medan ledamöterna av naturliga skäl inte kan vara det? Är det de obekväma tiderna för nämnden? Är det tidsbrist? Kan statsministern säga varför vi ständigt får de här frågorna i knät och det ständigt blir anmälningar? Finns det någon väg ut ur detta? : Fru ordförande! Jag önskar jag hade ett enkelt svar på den. det första: Den bild som återges här, att det är ständigt, ständigt … Jag vet inte om jag har den bilden. Det förekommer säkert, men det låter som att det vore eller . Jag vet inte om den bilden är korrekt, så vi kanske först ska bilda oss en uppfattning om hur stort det är. Men det finns ju ingen … Alltså, vi har den ordning vi har, och ska regeringen hämta sitt mandat i innan vi sätter oss ned. Är det så att det blir förändringar under resans gång så ska vi hämta ett nytt mandat. Och så skedde faktiskt också här. Vi hade ju under resans gång … Det var ju ingen som var förtjust i bidragsdelen, till exempel, till länderna. Vi konstaterade efter ett samråd, jag kommer inte ihåg vilket, att det inte kommer att bli någon överenskommelse om det inte finns en bidragsdel. Då kom vi överens om det. Sedan kom vi överens om att den bidragsdelen … Då sa vi nämligen så här i förhandlingen: Den får inte överstiga . Vi sätter ett tak där. Och det var tufft, kan jag säga – riktigt tufft. Men så blev det, därför att vi följde mandat. Och så blev det också med den här principöverenskommelsen. Vi följde mandat. Jag vågar mig inte på någon sådan där bredare övning om hur allvarligt det är, men det finns ingen som har någon annan ambition än att självfallet … Vi vet ju att vi måste ha det mandatet, så det ligger i sakens natur att vi ska söka det och följa det. Skånberg (KD): Ordförande! Jo, jag kan nog bedyra att den som har varit i KU ett tag känner igen de här frågorna då och då, alldeles för ofta. Vi vore tacksamma för en efterklokhet där man säger: Rent generellt sett, hur skulle de här två bilderna kunna komma närmare varandra – kanske inte i just detta fall utan rent generellt? Behövs det tätare överläggningar? Är det möjligt att stämma av det på ett sätt så att nämndens ledamöter är lika överens med statsministern som han själv är? : Och statsministern med nämndens ledamöter. Det kan säkert finnas olika sätt att täta till det här ytterligare. Det gör det säkert. , eller inte bara ibland; vi är också styrda av en tidsram. Det ska vara ett sammanträde då, och ska det avgöras. kommer vi inte till avgöranden, men ofta vill vi komma i mål. Vi försöker skicka, eller inte försöker utan skickar ju dokumentation. Så fort vi får till exempel förslag till slutsatser går de till så att man ska vara väl förberedd, och övrig dokumentation också, så att vi har samma skriftliga material att titta på när förbereder sig och vi förbereder mötet med .