bet · H801MJU10 · 2021-03-04 00:00:00 — Enligt motion 2020/21:2753 av (M) yrkande 1 behöver djurskyddslagen och rekommendationer om säkerhet för hundar i bur uppdateras. Motionären anför att utförda krocktester visar att de rekommenderade dimensionerna för storlek verkar vara alldeles för väl tilltagna, något som kan orsaka både hunden och människorna i bilen skada. I yrkande 2 efterlyser motionären en standardisering av krocktester för hundburar i , men allra helst på EU-nivå. behandling och kompletterande uppgifter Hållbar utveckling och djurskydd överlämnade regeringen proposition 2019/20:188 genomförande av Agenda 2030 till . I propositionen presenterade regeringen inriktningen för arbetet med att genomföra Agenda 2030 och de globala målen för hållbar utveckling. Som ett led i arbetet föreslog regeringen ett övergripande mål som förankrar och tydliggör åtagande att genomföra Agenda 2030 för en hållbar utveckling i dess tre dimensioner – den ekonomiska, den sociala och den miljömässiga – genom att föra en samstämmig politik nationellt och internationellt. När det gäller roll i arbetet med hållbar utveckling anförde regeringen i propositionen (s. 37 f.) att bör vara ett föregångsland och en pådrivande kraft inom EU och för det internationella genomförandet av Agenda 2030. Regeringen anförde att ska arbeta för ett ambitiöst genomförande av t.ex. Agenda 2030 och , bl.a. genom en aktiv dialog, ett aktivt samarbete och partnerskap med internationella samarbetsparter. Regeringen anförde vidare att verksamheter som spänner över flera områden och som påverkar varandra och där det finns möjligheter till synergier som t.ex. vatten, energi och livsmedel respektive klimat, hav och biologisk mångfald bör prioriteras i större utsträckning av FN då det stärker den integrerade ansatsen i agendan. Regeringen anförde också att den avser att förbli drivande för att stärka FN som navet i den multilaterala världsordningen. Vidare anförs att regeringen även i fortsättningen bör driva på FN-reformer som bidrar till ett effektivt FN som levererar när det gäller de globala målen för hållbar utveckling. I samband med att behandlade regeringens proposition lämnade miljö- och jordbruksutskottet ett yttrande till finansutskottet (yttr. 2020/21:MJU5y) och anförde bl.a. följande i ställningstagandet: Utskottet delar regeringens ambition att ska vara ledande i att genomföra Agenda 2030. Med denna utgångspunkt välkomnar utskottet förslaget om ett övergripande riksdagsbundet mål som kan tydliggöra och förankra det svenska genomförandet och som kan främja och synliggöra vikten av samordning och samstämmighet mellan samtliga politikområden, såväl globalt som nationellt. Det råder enligt utskottets uppfattning ingen tvekan om att arbetet för att nå de globala målen för hållbar utveckling är mycket angeläget. har goda förutsättningar att vara ledande i detta arbete. På många områden återstår dock en lång väg till att målen är uppnådda, och det kommer att krävas kraftfulla multilaterala åtgärder och en omställning av samhället för att hantera flera av de globala och komplexa utmaningarna. I likhet med regeringen bedömer utskottet att generationsmålet och de riksdagsbundna miljömålen konkretiserar den miljömässiga dimensionen av hållbar utveckling och att målen är en viktig utgångspunkt för det nationella genomförandet av Agenda 2030 och för det miljö- och hållbarhetsarbete som bedriver såväl nationellt, som inom EU och internationellt. Utskottet erinrar om att generationsmålet innebär ett tydligt åtagande för att lösa de stora miljöproblemen utan att orsaka ökade miljö- och hälsoproblem utanför gränser. ska vara ett globalt föregångsland i klimatomställningen med en samstämmig politik där klimatåtgärder främjas inom alla politikområden. klimatpolitiska ramverk och miljökvalitetsmålet Begränsad klimatpåverkan har koppling till flera av de globala hållbarhetsmålen. Flertalet av de globala utvecklingsmålen har starka kopplingar till jordbruket och livsmedelsproduktionen. Utskottet har vid åtskilliga tillfällen framhållit att jordbruksproduktionen behöver öka globalt och vara hållbar samt att konsumtionsmönstren behöver ändras för att trygga livsmedelsförsörjningen i världen. Livsmedelsstrategins målsättning med en konkurrenskraftig, hållbar och resurseffektiv livsmedelssektor är enligt utskottet en förutsättning för att kunna uppnå en hållbar utveckling och för att säkerställa att livsmedelsproduktionen och konkurrenskraften ökar i enlighet med Agenda 2030-målen. Utskottet vill också påtala betydelsen av det svenska engagemanget i FN:s livsmedels- och jordbruksorganisation (Food and of the United Nations, FAO) och det arbete som där genomförs för att öka fokus på bl.a. jord- och skogsbrukets samt fiskets roll för att hantera de globala utmaningarna på klimat-, livsmedelsförsörjnings- och nutritionsområdet. Uppföljning, samarbete, granskning m.m. Den nu gällande djurskyddslagen trädde ikraft . Enligt uppgift från () finns det från regeringens sida inga planer på att göra en samlad uppföljning av hur djurskyddslagen tillämpas. Det är framför allt länsstyrelserna som kontrollerar att lagen följs. gör revisioner av länsstyrelsernas kontrollverksamhet och någon ytterligare uppföljning av tillämpningen görs inte. antogs dels och rådets förordning (EU) 2019/6 av om veterinärmedicinska läkemedel och om upphävande av direktiv /82/EG, dels och rådets förordning (EU) 2019/4 av om tillverkning, utsläppande på marknaden, användning av foder som innehåller läkemedel, om ändring av och rådets förordning (EG) nr 183/2005 och om upphävande av rådets direktiv /167/EEG. Båda förordningarna ska börja tillämpas . Förordningen om veterinärmedicinska läkemedel syftar enligt ingressen (skäl 5) till att minska den administrativa bördan, stärka den inre marknaden och öka tillgången på veterinärmedicinska läkemedel, som man säkerställer bästa möjliga skydd för folk- och djurhälsan och miljön. Viktiga nyheter i förordningen är att antibiotika inte får användas rutinmässigt eller för att kompensera för brister i djurhållningen. Den nya förordningen innebär också ett förbud mot användning av antibiotika i förebyggande syfte till grupper av djur. Tillsammans med krav på att medlemsstaterna redovisar siffror för försäljning och användning av antibiotika till djur förväntas de nya reglerna bidra till en fortsatt minskning av den veterinärmedicinska antibiotikaanvändningen i EU (jfr regeringens pressmeddelande i frågan ). Förordningen om veterinärmedicinska läkemedel och förordningen om foder som innehåller läkemedel ska, som nämnts ovan, börja tillämpas . Förordningarna blir då, till skillnad från de EU-direktiv de ersätter, direkt tillämpliga i medlemsstaterna. Eftersom det finns ett behov av att se över de svenska bestämmelser som genomför direktiven och att anpassa lagstiftningen till de nya EU-förordningarna tillsatte regeringen en särskild utredare som ska göra en översyn av nuvarande lagstiftning om läkemedel för djur. Syftet med översynen är att anpassa lagstiftningen till de nya EU-förordningarna. Därutöver ska följdändringar som görs i annan EU-lagstiftning beaktas (dir. 2019:53, dir. 2020:72 och dir. 2020:124). Utredningen ska redovisas . Europeiska revisionsrätten (revisionsrätten) är den EU-institution som har i uppgift att granska hur EU:s pengar används. Den kan granska alla organisationer och personer som tar emot eller hanterar EU-pengar, dvs. inte bara EU:s egna institutioner. Varje höst lämnar revisionsrätten sin årsrapport som innehåller en granskning av hur , som förvaltar EU:s budget, har skött sitt uppdrag. Revisionsrättens årsrapport är ett underlag för , som på rekommendation av ministerrådet beslutar om kan få ansvarsfrihet för året som gått. Revisionsrätten lämnar inte bara en årsrapport utan ger fortlöpande ut rapporter och granskningar av institutioner och verksamheter som hanterar pengar ur EU:s budget. I uppdraget att granska ingår också att föreslå förbättringar. presenterade revisionsrätten rapporten i EU: att minska klyftan mellan ambitiösa mål och praktiskt genomförande (särskild rapport nr 31 2018). I rapporten hänvisade revisionsrätten till kommissionens senaste strategi för djurs välbefinnande som hade syftat till att åtgärda efterlevnadsproblem och förbättra synergieffekterna med den gemensamma jordbrukspolitiken (GJP). Revisionsrätten konstaterade att EU:s åtgärder för att förbättra djurs välbefinnande hade varit framgångsrika på vissa områden men att det förekom förseningar i genomförandet av dem och att brister kvarstår när det gäller vissa djurvälfärdsaspekter på lantbruken, under transport och vid slakt. I rapporten lämnade revisionsrätten rekommendationer om de strategiska ramarna, om kommissionens åtgärder och vägledning till medlemsstaterna för att se till att bestämmelserna följs samt om åtgärder för att stärka kopplingarna mellan djurs välbefinnande och GJP. Av revisionsrättens årliga verksamhetsrapport framgår att EU:s externa revisorer offentliggjorde 67 rapporter, översikter och yttranden om många av de utmaningar som unionen står inför. svarade landsbygdsminister i ett sammanhang på ett antal frågor som handlade om olika aspekter av djurskydd och djurhälsa (fr. 2020/21:1380, fr. 2020/21:1383, fr. 2020/21:1392, fr. 2020/21:1396 och fr. 2020/21:1401). Av svaret framgick bl.a. följande: Kopparklint har frågat mig –hur jag ämnar verka så att brister i djurhållningen kan upptäckas tidigare och åtgärdas snabbare, −hur jag ämnar verka så att den nya djurskyddslagen utvärderas så att vi faktiskt vet att den ökar skyddet av djur och främjar en god djurvälfärd, −vilka åtgärder jag ämnar vidta för att förebygga att djur utsätts för onödigt lidande utifrån de rapporteringar vi sett , […] Jag väljer att besvara alla frågor i ett sammanhang. Inledningsvis vill jag säga att jag blir illa berörd över de bilder vi sett i media . Djur är levande och kännande varelser som ska behandlas väl under hela livet. Det är viktigt att komma ihåg att det är djurägarens ansvar att djur har det bra och får den skötsel och omsorg de behöver. Samma ansvar gäller för slakterierna när djuren befinner sig där. Hur många kontroller som än utförs kan det aldrig ersätta djurhållarens och slakteriets personals betydelse för djurens välfärd. Den nya djurskyddslagen trädde i kraft . Lagen syftar till att säkerställa ett gott djurskydd och främja en god djurvälfärd och respekt för djur. Den förtydligar att djur ska ha möjlighet att utföra sådana beteenden som de är starkt motiverade för och som är viktiga för deras välbefinnande samt att beteendestörningar förebyggs. Det är, med hänsyn till den korta tid den nya lagen har varit i kraft, svårt att utvärdera vilka effekter lagen har fått. Regeringen kommer med intresse fortsätta följa frågorna noga för att säkerställa att vi har så effektiva verktyg som möjligt. har en dialoggrupp för djurskyddsfrågor där berörda myndigheter, bransch- och intresseorganisationer ingår. Syftet med dialoggruppen är att ha en kontinuerlig dialog i djurskyddsfrågor och om de faktorer som påverkar synen på djurskyddet. Syftet är också att ge relevant information om och synpunkter på djurskyddsfrågor av såväl översiktlig som specifik karaktär. Enligt () har en mycket god djurvälfärd där lantbrukarna tar väl hand om sina djur och där djurhållningen följs upp bl.a. med hjälp av branschens egna kvalitetsprogram och myndighetskontroller. samlade LRF branschaktörerna för en gemensam diskussion om hur man tidigare kan upptäcka fall där djur riskerar att fara illa. Det nya branschinitiativet syftar till att effektivisera systemet för att upptäcka brister i djurhållningen. Vid mötet beslutade deltagarna att: – inrätta ett nationellt branschråd, lett av LRF:s ordförande, med uppdrag att förebygga djurskyddsärenden. I branschrådet ska ingå representanter från bl.a. branscherna, mejerier, slakterier, foderföretag samt rådgivningsföretag – genomföra en särskild satsning på regional samverkan mellan näringens organisationer, företag och myndigheter för att förebygga och hantera konkreta fall – branschen ska bjuda in myndigheter och andra aktörer för fortsatt diskussion om samarbete nationellt och regionalt. Enligt LRF krävs det en tät dialog med myndigheterna för att tidigt upptäcka brister i djurhållningen. Ambitionen är att göra systemet mer optimalt utformat för att fånga upp avvikelser i djuromsorgen tidigare. Branschen vill diskutera hur kontrollerna kan bli mer träffsäkra så att myndigheterna kan ge en korrekt bild av hur djurhållningen ser ut länsvis, men också hur myndigheterna kan bli mer aktiva i djuromsorgsgruppernas förebyggande arbete. Av de allmänna råden till 2 kap. 1 och 2 §§ föreskrifter och allmänna råd (SJVFS 2019:18) om nötkreaturshållning inom lantbruket m.m. framgår bl.a. att kalvar bör flyttas till en annan djurbesättning tidigast när de har uppnått en månads ålder och en vikt som är normal för rasen och åldern. De bör vidare förberedas inför flyttningen genom att foderstaten (dvs. den kombination av olika foder som ges till ett djur) anpassas till mjölkersättning, kraftfoder och hö. Avvanda kalvar som ska flyttas till en annan djurbesättning bör ha varit avvanda minst de flyttas. Frågan om effekterna på djurhälsan för mjölkkor och deras kalvar liksom mjölkproduktionen vid fri respektive begränsad digivning har studerats i vissa försök, bl.a. i en doktorsavhandling vid SLU: Effects of Restricted and Free Suckling – In Cattle used in av (2008). För att besvara utestående forskningsfrågor pågår det ett forskningsprojekt där en del av mjölkkorna i SLU:s mjölkbesättning på Nationellt centrum för lantbrukets djur hålls tillsammans med sina kalvar i början av laktationen, dvs. Syftet med projektet är bl.a. att se hur det förhållandet att mjölkkor och kalvar hålls tillsammans påverkar mjölkavkastning och kalvens tillväxt, hälsa och fertilitet. Enligt 3 kap. 2 § föreskrifter och allmänna råd (SJVFS 2019:20) om grishållning inom lantbruket m.m. får smågrisar inte avvänjas förrän de uppnått 28 dagars ålder och ska då ha vant sig vid tillskottsfoder. Smågrisar får dock avvänjas under förutsättning att samtliga de elva villkor som anges i bestämmelsen är uppfyllda. Författningen trädde i kraft , då Statens jordbruksverks föreskrifter och allmänna råd (SJVFS 2017:25) om grishållning inom lantbruket m.m. upphörde att gälla. Bestämmelsen i 3 kap. 2 § i de nya föreskrifterna är oförändrad jämfört med motsvarande bestämmelse i de nu upphävda föreskrifterna. Vid en debatt om interpellation 2017/18:91 anförde dåvarande landsbygdsminister följande om avvänjning av smågrisar: Inledningsvis vill jag säga att har regeringens bemyndigande att utfärda föreskrifter om djurskydd och är i det konkreta föreskriftsarbetet självständigt i förhållande till regeringen. beslutade om nya djurskyddsföreskrifter för lantbrukets djur som bland annat innebär möjlighet till tidigare avvänjning av smågrisar under särskilda villkor. I regeringens livsmedelsstrategi görs bedömningen att lönsamheten i animalieproduktionen behöver höjas, men inte på bekostnad av djurskyddet. I livsmedelsstrategin framhålls tvärtom att ska fortsätta ha höga ambitioner när det gäller djurvälfärd och djurhälsa. Det fastslås att produktionsökningen ska ske med bibehållen djurvälfärd och djurhälsa och att djurskyddsnivån inte ska sänkas. har gjort bedömningen att de nya djurskyddsföreskrifterna kan tillämpas med ett bibehållet djurskydd, som de bidrar till att öka grisproducenternas konkurrenskraft. Regeringen anser att det är viktigt att föreskrifter baseras på aktuell vetenskaplig forskning om djurens välfärd och har därför gett SLU i uppdrag att inrätta ett vetenskapligt råd. Genom rådet säkerställer vi att som en viktig del i bland annat föreskriftsarbetet får tillgång till uppdaterade vetenskapliga rön. ser löpande över sina föreskrifter, och det arbetet kan inte avstanna i väntan på att rådet inrättas. Det är av högsta prioritet att upprätthålla en hög standard i den svenska djuromsorgen när det gäller djurskydd, djurhälsa och smittskydd. Jag är övertygad om att våra myndigheters arbete för att åstadkomma detta fungerar. Ett motionsyrkande om tidpunkten för avvänjning av smågrisar behandlades av miljö- och jordbruksutskottet i betänkande 2017/18:MJU24 Ny djurskyddslag. I ställningstagandet anförde utskottet följande: Utskottet har vid ett flertal tillfällen poängterat vikten av ett gott djurskydd vid animalieproduktionen och att en produktivitetshöjning ska ske med bibehållen djurvälfärd. har regeringens bemyndigande att utfärda föreskrifter om djurskydd och har i fallet med tidigare avvänjning av smågrisar bedömt att detta är möjligt med ett bibehållet djurskydd som det ökar grisproducenternas konkurrenskraft. Utskottet har förtroende för att myndigheten arbetar för att upprätthålla en hög nivå i djurskyddsarbetet. Med det anförda kan motion 2017/18:1386 (S) lämnas utan vidare åtgärd. SLU:s vetenskapliga råd för djurskydd utgör en riskvärderande instans vad gäller djurskydd. Rådet identifierar, sammanställer och utvärderar vetenskaplig forskning om djurskydd och därtill angränsande frågor som produktionsekonomi och arbetsmiljö. I en rapport (2020:3) konstaterar det vetenskapliga rådet att beslut att sänka avvänjningsåldern för smågrisar, förutsatt att vissa krav följs, har debatterats intensivt. I rapportens sammanfattning anför rådet bl.a. följande: I tillåts generellt avvänjning av smågrisar i praktiken vid en individuell ålder om tidigast . Detta skiljer från EUs grisdirektiv där avvänjning tillåts från 21 dagars ålder. En digivningsperiod ger en högre produktion eftersom medeltalet kullar per sugga och år teoretiskt då kan öka (från 2,2 till 2,3 kullar ). Det har även föreslagits att en kortare digivningsperiod skulle innebära mindre påfrestningar på suggorna, och därigenom medföra förbättrad välfärd för dessa. Rådet finner att det finns mycket få studier som jämför avvänjning vid just . De vetenskapliga studier som studerar detta mer i detalj är i de flesta fall genomförda i alternativa system, så som grupphållnings-system eller så kallade ”getaway pens” där suggan kan gå ifrån sina smågrisar. Resultat från dessa studier går därmed inte att generalisera till konventionella system där suggor med smågrisar hålls individuellt med små möjligheter för suggan att reglera t.ex. digivning eller födosöksbeteende. Trots bristen på vetenskapligt granskade rapporter konstaterades att en avvänjning var att föredra sett ur smågrisens perspektiv, eftersom matsmältningsapparat och immunsystem är mer utvecklade den fjärde levnadsveckan. Det förefaller dock finnas en ganska tydlig skillnad i fysiologisk mognad mellan grisar som är yngre (<19-21 dagar) respektive äldre (), men där grisar som är och äldre skiljer sig mindre från grisar som är än grisar som är och yngre. I dagens svenska grisproduktion med omgångsuppfödning kan det skilja mellan de först födda och de sist födda i gruppen. För att samla sugg-gruppen inför nästa grisning avvänjs alla suggor och vid en lägsta individuell avvänjningsålder av blir medelåldern vid avvänjning därför i praktiken . Om lantbruken fortsätter att fokusera på avvänjning så nära 28 dagars ålder som möjligt kommer ”manöverutrymmet” för att synkronisera suggorna vid avvänjning att försvinna. Suggor med fysiologiskt längre dräktighet än genomsnittet riskerar då att förskjutas i grisningstid jämfört med medelsuggorna. Vid en förlängning mellan två grisningstillfällen kan en sugga redan som tredjegrisare vara så pass avvikande vad gäller grisningsdag att hon kommer att slås ut (slaktas) om det inte ges möjlighet att synkronisera gruppen vid avvänjning. Vid en bedömning av lämpligaste dagen för avvänjning bör såväl smågrisens som suggans situation beaktas. Det vetenskapliga underlaget för detta är mycket begränsat, men det ska beaktas att inhysning och skötsel har större betydelse för såväl smågrisars som suggors hälsa och välfärd än den exakta avvänjningsåldern. Vid en samlad bedömning ansågs därför att en avvänjning vid i genomsnitt förefaller acceptabel, under förutsättning att avvänjningsåldern i inget enskilt fall understiger . Enligt 6 kap. 3 § föreskrifter och allmänna råd (SJVFS 2019:7) om transport av levande djur får levande sällskapsdjur transporteras i en personbils bagageutrymme endast om tillsyn kan ske från personutrymmet transporten pågår. När djur transporteras i ett utrymme för personbefordran ska åtgärder vidtas för att säkra djuren vid inbromsning. Enligt de allmänna råden till bestämmelsen bör djuren säkras genom att förvaras i en säkrad transportbur eller, när det gäller hundar, i särskilt anpassat säkerhetsbälte. Om transporter sker i personbil eller lätt lastbil vid regelbundet återkommande yrkesverksamhet ska fordonet, enligt 6 kap. 34 § i föreskrifterna, ha ett utrymme som är särskilt avsett för hundar. Utrymmet ska avskärmas mot personutrymmet med galler eller nät. Om hunden transporteras i personutrymme gäller 3 §. Vid användning av en bur eller liknande för transport av hund i personbil anger att varje hund ska ha minst följande utrymme: – längd = hundens längd från nosspets till sittbensknöl när hunden står i normal ställning gånger 1,10 – bredd = hundens bröstbredd gånger 2,5. Hunden ska kunna ligga ned och vända sig obehindrat – höjd = hundens höjd över hjässan när hunden står i normal ställning. Vid transport av mer än en hund i en bur ska bredden för varje hund ökas med den största hundens bröstbredd. När det gäller utrymmet för en arbetande hund i yrkesverksamhet som bara transporteras kortare sträckor, som mest i , får det enligt ha följande minsta mått: – höjd = . Hunden ska dock alltid kunna ligga ner på ett bekvämt sätt. Därför bör mankhöjden inte överstiga . utför tester av hundburar på tillverkares begäran. Testerna utförs enligt en modell som kallas SPCT-metoden (Safe Pet Crate Test) där man utsätter buren för olika ”olycksscenarier”. På marknaden finns också hundburar som är testade i enlighet med vissa andra standarder (t.ex. föreskrifter nr 17 från ekonomiska kommission för [Unece] – Enhetliga bestämmelser om godkännande av fordon med avseende på säten, deras fästanordningar och eventuella nackstöd 2019/1723). Hållbar utveckling och djurskydd Av redovisningen ovan framgår att i olika internationella sammanhang driver frågor om gott djurskydd och minskad klimatpåverkan. Detta arbete omfattar såväl klimatpåverkan i stort som sådan påverkan som är kopplad till djurhållande verksamhet. Utskottet ser mycket positivt på dessa insatser och anser att det arbetet måste fortsätta med oförminskad styrka. Därmed anser utskottet att motion 2020/21:1315 (V) yrkande 22 kan avslås. Uppföljning, samarbete, granskning m.m. När det gäller uppföljning av hur den svenska djurskyddslagstiftning som trädde i kraft tillämpas i praktiken kan utskottet konstatera att behöriga myndigheter i sitt löpande arbete har ansvar för att följa upp denna fråga. Utskottet ser inget behov av att vidta någon ytterligare åtgärd i detta hänseende. När det gäller frågan om ett förbättrat samarbete mellan myndigheterna och branschen kan utskottet konstatera att har en dialoggrupp för djurskyddsfrågor där berörda myndigheter samt bransch- och intresseorganisationer ingår. Utskottet välkomnar också det branschinitiativ som LRF tagit för att göra systemet för att upptäcka brister i djurhållningen mer effektivt, och utskottet hoppas att detta initiativ kan ge positiva effekter. Utskottet noterar också att regeringen noga följer frågan om hur brister i djurhållningen kan identifieras för att se till att det finns effektiva verktyg för detta. EU:s förordning om veterinärmedicinska läkemedel ska börja tillämpas . Regeringen har tillsatt en särskild utredare som bl.a. ska lämna förslag om hur den svenska lagstiftningen ska anpassas till denna EU-förordning. Utredningen ska redovisas . Utskottet anser att det därför är för tidigt att ta initiativ till en uppföljning av detta regelverk.