bet · H801KU20d3 · 2021-01-01 00:00:00 — Det är ju väldigt viktigt att den information som MSB ger ut, inte bara under en pandemi utan generellt, också tillgängliggörs för de aktörer som berörs, tänker jag. Precis som pratade om har vi ju också en ansvarsprincip. : Fru ordförande! Tack för frågan! Jag börjar med krockande regelverk. Det är klart att i ett land som är så komplext i många avseenden som vårt, med den utveckling vi har, med en samhällsutveckling som går så snabbt, är det klart att det uppstår kolliderande regelverk med jämna mellanrum även om man försöker göra allt man kan för att undvika det. Men det är klart att samhällsutvecklingen ibland gör att det kan se lite konstigt ut på regelsidan. När det där dyker upp är det min uppfattning att man löser det ganska problemfritt, om det inte är riktigt viktiga konstitutionella aspekter eller liknande. Man sätter sig ned vid bordet och säger: Vad har hänt nu? Vad innebär det här? Vad ska vi göra? Vi har en ganska pragmatisk offentlig förvaltning. Jag skulle tycka att det vore olyckligt om vi bara fokuserade på regelverken och eventuella brister i gränssnitt eller något sådant. vimyndigheter och myndighetschefer finns till: för att hjälpa till att vara kloka och försöka lösa de krockarna eventuellt. Är det något som är besvärligt går vi till regeringen och säger: Här har vi olika åsikter; här behövs hjälp. Ge oss någon anvisning, informellt eller formellt. Det där brukar fungera väldigt bra, tycker jag. Det är ingen skillnad mellan borgerliga regeringar och vänsterregeringar eller rödgröna. Utrustningssidan, återigen att det ligger i ansvarsprincipen att man ska utrusta sig för vardagen och för krisen. Sedan kan det uppstå situationer, som pekade på, då det blir ett väldigt tryck på utrustningssidan och stor konkurrens på världsmarknaden, till exempel. Då kanske det är lättare om det stolta agerar enhetligt i olika sektorer och blir starkare i förhållande till de utländska parterna. För ska veta att det finns historier där länder som och andra har köpt stora, stora, stora volymer utrustning, och sedan har de riktigt stora länderna kommit, till och med när flygplanen har varit i luften, och köpt till överpris. Flygplanet har då, i stället för att gå till , vikt av och åkt någon annanstans. Är du en liten aktör är du chanslös; går du samman i det offentliga har du större chans. Det var det vi sa till regeringen . Vi tyckte: Vore det inte bra om någon fick ett uppdrag också när det gäller samhällsviktig verksamhet att hålla ihop införskaffandet av erforderlig utrustning, så att vi inte riskerar att hamna i en brist om pandemin skulle sticka iväg ytterligare och vinterhalvåret? (V): Jag har bara en jättekort följdfråga. Jag undrar om MSB någonsin innan den här pandemin har lyft frågan om inhemsk produktion, just med tanke på att är ett litet land på den globala marknaden. : Jag kan faktiskt inte svara på den frågan. Om frågan hade gällt de år jag varit generaldirektör tror jag att mitt minne säger nej; vi har nog inte pratat om inhemsk produktion när det gäller personlig skyddsutrustning. Jag vet inte om folkhälsomyndighet och socialstyrelse har gjort det. Det känns inte helt naturligt för oss. Om man frågar om MSB någonsin – nej, den horisonten har jag inte. Jag får avböja där. Skånberg (KD): Fru ordförande! Den här frågestunden fokuserar också på ansvarsprincipens brister. Det är naturligtvis en vägledande princip, men en del saker hamnar mellan stolarna, uppenbarligen, och man har inte kapacitet att fullfölja det uppdrag man egentligen har. Därför skulle jag vilja fråga: Vi förstår att påpekade MSB bristerna i lagerhållning, att vi inte är robusta, för regeringen, med de följder som det möjligen fick eller inte fick. Men regionerna, som ju hade huvudansvaret i ansvarsprincipen, nåddes de av MSB:s påpekande? : Det är som så att vi kommunicerar till . Vi kommunicerar till länsstyrelserna, som i sin tur kommunicerar och har samordningskonferenser med kommunerna. Socialstyrelserna är huvudmannen för hälso- och sjukvården, så det går den vägen. Hur de har förmedlat detta eller inte har jag inte kunskap om. (L): Tack så mycket för redogörelsen fortsatt! Jag vill ha ett litet förtydligande som knyter an till två av mina kollegors tidigare frågor. Det var just den hemställan som gick ut från MSB , som expedierades . Stämmer det att MSB bara fick den del av hemställan behandlad som gällde behovsanalysen, eller att den delen blev lagd på MSB, medan den del som handlade om anskaffning och fördelning av skyddsutrustning som vi har fått höra beskrivs som något av ett internationellt vilda västern? Stämmer den bilden, eller har jag missuppfattat något? : För att svara väldigt enkelt: Ja, det stämmer. påpeka och understryka det jag sa tidigare: Det pågick mängder av samtal mellan och i olika avseenden. Vi fick ett uppdrag däremellan också att knyta upp oss mot den scenarioanalys som skulle göra före , för att se vad det skulle få för konsekvenser på samhällsviktig verksamhet. Det gav sedan upphov till ett uppdrag att göra en behovsanalys , inte en anskaffningsåtgärd. (MP): Ordförande! Tack, , för utförliga svar! Jag har inga kompletterande frågor. (M): Enligt er redovisning i en rapport som ni har sammanställt angående uppkomna brister på skyddsutrustning – den rapporten är det ingen sekretess på. Men om du behöver lämna sådana uppgifter nu i svaret på min fråga får du tänka på det, såklart. att vi haft brist på personlig skyddsutrustning i sju till nio samhällsviktiga verksamheter. Finns det några åtgärder som du anser att regeringen hade kunnat vidta för att undvika att de bristerna hade uppstått? : Fru ordförande! , jag tror att jag har försökt säga att vi blev varse att det fanns bekymmer i samhällsviktig verksamhet – utmaningar, risker. Det var flera myndigheter som kontaktade oss och sa: Vi är lite oroliga för hur vi ska klara av det här själva givet situationen på världsmarknaden, som var väldigt svår. Kan ni hjälpa till? I några avseenden kunde vi, för ganska snabbt kom vi, framför allt Command Center, där Scaniapersonal ställde upp och jobbade gratis, lyckades få igång en inköpsverksamhet som säkrade väldigt stora volymer. Jag uppfattade det som att vi kunde hjälpa till – att viss skyddsutrustning kunde gå till samhällsviktig verksamhet. Jag tror att vi hjälpte , Kriminalvården, som jag sa, SVA, Veterinärmedicinska anstalten. Det här är min minnesbild; jag är lite osäker. Det var inga stora problem, men det var vissa brister. Mot bakgrund av detta sa vi: Vi måste nog ta tag i det här. måste agera här. Och därför till regeringen: Bör inte någon få i uppdrag att ta sig an den här frågan på samma sätt som har fått i uppdrag att ta sig an frågan för hälso- och sjukvården? Vi har jobbat rätt mycket med att vi har sett risker. Faktiskt har situationen hanterats någonstans. Det har lyckats; vi ser ju inte att någon samhällsviktig verksamhet har gått ned på grund av brist på personlig skyddsutrustning. Det är viktigt att understryka. Men ingen av oss – och som jag sa inledningsvis: Vårt uppdrag är att peka på risker. Här gäller det att ta höjd för eventuella olägenheter, och därför var det bra om någon fick i uppdrag att göra den här upphandlingsfunktionen så att vi täckte samhällsviktig verksamhet. (V): Jag vill bara upprepa den fråga jag hade tidigare. Jag uppfattade inte riktigt ett svar på den. Hur ser MSB till att myndigheter får kännedom om de risker och brister som MSB kommunicerar ut? Hur ser man i den kommunikationen till att budskap emottas av berörda aktörer? : Fru ordförande! Jag ber om ursäkt om jag inte riktigt har svarat på frågan. är ljudet här inte det bästa, eller så är det min ålder som börjar komma ifatt mig. Men fångade jag i alla fall frågan på allvar. Den nationella lägesbilden skickas in till : ”Varsågod, här är MSB:s lägesbild!” Den skickas också till berörda aktörer, alla länsstyrelser och alla bevakningsansvariga myndigheter. Sammantaget är det 55–60 myndigheter som får den. Som jag sa är huvudmannen för att förmedla vidare ut till regionerna. Länsstyrelserna tar det ut till kommunerna i den mån och den utsträckning de tycker att det är rimligt och viktigt. Det finns ingen order att de måste göra detta, så att säga. Vi ringer inte heller runt till de olika aktörerna och frågar om de har läst och tagit intryck, utan vi utgår från att de är kloka människor som tar till sig viktig information och gör kloka bedömningar. Om vi fortsätter att se brister fortsätter vi eventuellt att lyfta frågan: ”Nej, det har inte bitit tillräckligt; vi behöver göra mer.” Så ser arbetet alltså ut – uppåt till och på bredden till andra statliga myndigheter, till kommuner genom länsstyrelser och till regionerna och hälso- och sjukvården genom . Ordföranden: Då tror jag att vi är redo att lämna den här punkten och gå vidare till det tredje ärendet på vår föredragningslista. Det är regeringens agerande avseende den svenska coronastrategin, G31 delvis. Jag ger ordet till partierna i storleksordning. (S): Fru ordförande! Tack, , för att du är här och svarar på frågorna! Du har på de tidigare punkterna talat om att ni har haft täta dialoger och att ni vid varje givet tillfälle har lyft det som ligger inom MSB:s område, det vill säga att ni har pekat på riskerna. Du nämnde också att ni var tidigt ute och påpekade inom området vart det faktiskt kunde barka i väg. Ni hade ju inte en central roll i hanteringen utan en stödjande roll. Det var väldigt tydligt och framgick . Utifrån era kontakter med regeringen, hur har informationen och det som ni har delgett tagits emot? Det känns lite som om vihar tangerat den frågan under de tidigare punkterna, man vi har inte riktigt satt fingret på hur mottagandet och hanteringen av den information som ni lämnade över gick till i det avseendet. Skulle kunna ge en kommentar till det? : Jag säger som och att även jag har haft ett alldeles utmärkt samtal med min uppdragsgivare. Jag har ingenting att invända mot eller klaga på. Vi har haft en bra, rak och öppen kommunikation. Jag har träffat statsrådet några få gånger, inte så mycket, utan det har varit inrikesministerns statssekreterare som har varit krissamordnare i . Hon var också min uppdragsgivare när jag var myndighetschef. Vi har en väldigt bra och fin dialog. Sedan är det den stora frågan som jag tror att vi alla brottas med, säkert också utskottet: Det som vi skickar in, vilken effekt får det? Det är ju en inlaga, och sedan finns det massvis med inlagor och sensorer som skickar in signaler i systemet, och någon ska ju vara klok och väga samman detta i slutändan. Den processen har vi på myndigheter någon insyn i. Som en del av er vet har jag jobbat i , och jag har jobbat som myndighetschef . ser man uppenbara drag av politiska kompromisser med dilemman som man har löst på olika sätt och vis, och man kan till och med spåra det. Andra gånger förstår man inte alls varför det har blivit som det har blivit. En tredje gång har man full förståelse och så vidare. Det är inte så konstigt. Jag tror att det är viktigt att utskottet tar med sig att när vi myndigheter för in synpunkter till kan vi inte göra anspråk på att just vår dimension ska vara det avgörande. Regeringens uppdrag är ju att styra riket och försöka göra en sammanvägd bedömning av alla de intryck man har. Det är ju det som regeringen utövar på konstitutionellt ansvar. Jag säger precis som och : Man ska inte tro att man får allt man pekar på. Så är det inte. Ordföranden: har vi försökt fråga flera myndigheter om detta med strategin. Det är ju en avgörande fråga för oss i vår granskning. Vi skulle gärna vilja veta hur du och myndigheten uppfattade strategin, alltså som generaldirektör för . Vi har ställt en likande fråga vid utfrågningen . Uppfattade ni det som att det har fattats ett regeringsbeslut om en strategi på nationell nivå? Om ja, hur kommunicerades den i så fall till er? Jag frågar dig just om din egen myndighet, och vi har ställt liknande frågor till de andra myndigheterna. Har det fattats ett sådant beslut som ni har uppfattat, och hur har det kommunicerats med MSB? : Fru ordförande! Min historia med regeringens strategi är följande. Vi hade två krishanteringsråd – det första var , tror jag, och det andra . Jag har tittat i mina egna anteckningar. tydliggörs från statssekreterare , som är ordförande i krishanteringsrådet, att ett antal punkter är vägledande principer för regeringens hantering av . Då nämndes de punkter som finns i strategin och som sedan publicerades . Fem av punkterna har jag tecknat ned i mina anteckningar. Jag ser att det är sex punkter i strategin. Men detta var alltså första gången jag hörde talas om dem. Sedan blev det publicerat. Jag kan inte säga att någon har skickat något dokument eller skickat till möte, utan vi har förväntats ta del av det som regeringen kommunicerar. För mig var detta inte så dramatiskt, faktiskt. Jag såg utfrågningen med , och han sa då att principen är smittskydds- lagstiftningen. Det är det som styr i deras arbete. Det som styr oss är målen för samhällets säkerhet. Det är att värna liv och hälsa. Det är att värna samhällelig funktionalitet, att se till att våra värderingar inte träds för nära och att vår demokrati kan upprätthållas. Det är vad ni i i stor samsyn har beslutat om. De vägledande principerna ligger ganska väl i linje med målen för samhällets säkerhet. Det vore ju konstigt om de skulle divergera fundamentalt. var alltså första gången jag hörde talas om något. Sedan dök det upp på regeringens hemsida eller när det nu var. Jag har inte konfronterats med orden ”, det här är strategin. Den ska du följa! Den är beslutad av regeringen.” Men vi förväntas följa kommunikationen från regeringen, och det har vi gjort, naturligtvis. (SD): Fru ordförande! Tack, , för redogörelsen och svaren ! Om vi ser MSB som en samordnare under pandemin när det kommer till informationsinsatser, hur använder regeringen för att nå ut med strategi och aktuella rekommendationer till allmänhet och myndigheter? Det är möjligt att du redan varit inne på detta tidigare, men för att minska sårbarheten i att allmänheten uppfattar den svenska strategin som splittrad, säkerställde regeringen på något sätt att alla myndigheter åtminstone drog åt samma håll? : Jag är inte säker på att jag förstod den andra frågan, men jag ska försöka tolka och ge det svar jag tror är det rätta. Ja, fru ordförande, vi hade en väldigt central roll när det gällde att kommunicera myndigheternas samordnade information till svenska folket. Vi fick ett regeringsuppdrag; jag tror att det expedierades . Jag fick reda på detta helgen innan – kan det ha varit den 14–? – att vi skulle få för att driva ett brett informationsarbete. Vi hade några olika ben i det arbetet som vi redogjorde för, både för regeringsföreträdare och andra. Det var tre ben. Det ena benet var de dagliga pressträffarna, som var en viktig informationskanal, som ju fick lika stort antal tittare som Hylands Hörna hade när det var som störst. Väldigt många människor tittade på det. Det andra benet var traditionell myndighetsinformation genom annonser, sociala medier – alltså ungefär det vanliga som man kan köpa av vilken byrå som helst på stan, som kan hjälpa till att massproducera. Det tredje benet, som kanske var allra viktigast, var det som handlar om att nå dem som normalt inte läser en annons i eller tar del av myndighetsinformation på olika språk. Där fick vi lite kritik från någon, men jag tog det med ro. Vi använde några aktörer som kanske inte är vanliga – lite influencers och artister som på sina hemspråk pratar om vikten av att hålla distans, tvätta händer och så vidare. Vi redogjorde för detta löpande till . Vi gjorde en slutrapport . Vår utmaning där var att försöka urskilja vad som var mervärdet av de insatser vi gjorde kontra vad medierna själva gjorde. Är det någon fråga som det har skrivits om där medierna har varit behjälplig och gett information som pandemin? Jag tror inte det. Jag vet inte vilket mervärde de 75 miljonerna kronor gav, och jag tror inte att någon kan säga det. Men vi nådde grupper som vi inte nådde annars i alla fall. Det är jag helt säker på. Jag vet inte om detta var svar på bägge frågor. Men regeringen fick en rapport . Vi fick löpande information. Jag uppfattade inte det som att regeringen var missnöjd på något sätt, utan tvärtom var man mån om att jobba på i de olika spåren. Man tyckte att det var positivt att vi försökte nå dem som inte nåddes av vanlig myndighetsinformation i de vanliga kanalerna och att vi sökte nya vägar. Fick jag då någon fråga om jag hade kommunicerat strategin på ett tydligt och klart sätt? Nej, det fick jag inte. Vi hade ett ganska fritt uppdrag att samordna den informationen. I den mån det har brustit där är det nog min och vår brist i så fall. Jag ser inte att regeringen kunde ha gjort något mer i förhållande till oss i den delen. (C): Ordförande! Jag har inga frågor i den här rundan. (V): Ordförande! Det är samma för mig. Tack för svaren, ! Skånberg (KD): Fru ordförande! Man kan möjligen få intrycket att coronastrategin är lite som att gripa tvålen i badkaret. Men hjälper generaldirektören oss med viktig information: Coronastrategin går tillbaka till , i sex formulerade principer, varav fem kommer från MSB. De publicerades på regeringens hemsida. Är det vackert så, eller inte? Jag ber så mycket om ursäkt om jag på något sätt skulle ha gett intryck av att vi skulle ha fört fram fem principer. I krishanteringsrådet sa ordföranden : Följande principer är vägledande för regeringens hantering av pandemin, och så gav hon fem rubriker som sedan kom till uttryck i den strategi som kommunicerades på hemsidan . Så ser det ut. Det är alltså inte vi. Jag vill inte ta åt mig vare sig ära eller stryk för strategin. Skånberg (KD): En följdfråga om det tillåts. I dessa sex principer, fanns det med ifall man skulle trycka ned all smittspridning eller om man skulle tillåta smittspridning bara så mycket att sjukvården klarade av den? : Jag kommer faktiskt inte ihåg den exakta ordalydelsen i de olika strecksatserna. Jag vet bara att vi från MSB har gått fram så hårt vi kan för att få ned smittspridningen generellt, inte för att rädda sjukvården. Vi har jobbat brett för att trycka ned så mycket det bara är möjligt. Det är ju regeringen … Det är ju övergripande mål – att rädda liv och hälsa. Vi kan inte bortse från de målen och bara säga att ”vi låter några avlida här för att rädda sjukvården”. Vi har kört all-in för att försöka få ned smittspridningen så mycket det är möjligt. Jag har uppfattat att alla har agerat på det sättet. Sedan var det en nödvändig konsekvens, eller en nödvändig åtgärd, också för att rädda sjukvården. Men det är klart att vi vill ha bort smittan från samhället. (L): Jag försöker formulera en fråga. Generaldirektören menar att MSB är lite i modern tid. Ni går ut med att det är ”tyfis” som gäller och liksom kör på den linjen. … Att man aldrig får underskatta krisen initialt var också ett citat. Han tror inte heller att det var otydlighet som var problemet med förseningarna när det gäller till exempel testning, utan man underskattade alla krisens dignitet. Trots att man var underskattade man detta. Sedan när vi kommer tillbaka till om det är otydligheter i uppdrag, ansvar och regelverk: Jo, det finns det säkert, men man löser det, säger generaldirektören. Vi har en pragmatisk förvaltning. På så sätt låter det ju verkligen som om vi inte har några problem i . Ändå vet ju vi som sitter i KU att efter varenda kris har KU en diger hemläxa att göra och komma upp med. Vad var det som hände? Vad kan vi göra bättre nästa gång? är vi här igen, trots den pragmatiska förvaltningen och trots Krösa- ”tyfis”. Finns det någonting som generaldirektören ser att man kunde ha gjort tidigare och bättre och fått ett annat utfall? Med den struktur som vi har , naturligtvis. : Fru ordförande! Tack, , för reflektionen! Får jag kanske bara nyansera din sammanfattning. Jag tror inte att … Jag vill i alla fall inte säga att otydligheter inte hade någon betydelse i testningsfrågan. Jag tror att jag sa att det kan ha spelat roll, men jag tror också att underskattningsdimensionen har varit betydande i och i andra sammanhang. Nej, men jag tror … Jag har ju haft lite tid. Jag jobbar inte lika intensivt just nu som jag gjort . Jag har fått lite tid att reflektera över vad som har varit. Jag sa … När vi började gå in i vaccinationstiderna och började förberedelserna där sa jag i olika sammanhang – utan att peka finger mot någon, för när man pekar finger mot någon pekar man tre fingrar mot sig själv – att min uppfattning är att vi systematiskt och strukturellt har underskattat pandemins betydelse och utmaningarna som finns i vårt land. Jag har också sagt att vi systematiskt och strukturellt har överskattat vår egen förmåga. Låt oss inte göra det felet när vi går in i vaccinationskampanjen! Jag tror i grund och botten inte att det handlar så mycket om regelverk. Jag tror att det handlar om att man måste vara på tårna. Den här pandemin har visat ett liv som inte någon, inte ens de främsta experterna, har kunnat fånga in. Det har varit väldigt svårfångat, så det har varit väldigt överraskande vilka turer det har tagit. Det har varit utanför våra kunskapsramar. Det är väl en förklaring till att den här pandemin ser annorlunda ut än väldigt många andra. Viruset tar sig vägar som man inte hade kunnat tro och tänka sig i många avseenden. kommer det mutationer, och vi vet inte riktigt vart det här tar vägen någonstans. Jag tror att vi är mer på tårna , fru ordförande, än vi var . (MP): Tack för alla svaren! Jag har inga fler frågor. Ordföranden: Då ska vi se om det finns … Det finns ju lite tidsutrymme för några ytterligare frågor. Jag har själv en fråga. I och med att bjöd upp … kanske inte till dans, men jag tänkte ändå borra lite i det här. Det är ju alltid lättare att vara efterklok än ”förklok”. Det får vi väl alla fundera på. Men just det som du gav uttryck för att du kände , det här med att underskatta vidden av pandemin, återkom också . finns det uttalanden från din sida. Du säger – och vi var inne på det under utfrågningen – att du själv och MSB förespråkade snabbare och mer omfattande åtgärder men att och deras myndigheter har valt en annan väg. En del av de här frågorna har vi varit inne på. Men hur har det här mottagits? Det har ju också ställts frågor om det här vid ett partiledarmöte, där det tillbakavisades att MSB hade haft – ska vi säga så? – kritiska synpunkter eller hade velat välja en annan väg. Kan du bara hjälpa oss och förklara? Hur ser du på den här diskrepansen i den här dialogen och bilden av den dialogen? : Fru ordförande! Jag tror inte att det behöver finnas en diskrepans mellan de här uttalandena. Vi på MSB har inte invänt mot strategin på övergripande nivå på något sätt. Den strategin ligger ju i grund och botten inom ramen för målen för samhällets säkerhet som är fastställd av . Däremot hade vi inom ramen för existerande strategi och de åtgärder som vidtagits som sagt gärna velat se mer och snabbare på många områden. Det var det jag försökte förmedla till min före detta kollega i , och det ligger i krishanteringsmyndighetens natur. Tänk om vi hade någonting annorlunda! Om vi sagt att ”vi har försökt bromsa, men de har inte lyssnat”, hur hade det låtit? Jag tycker att det är ganska självklart att vi ska ligga på. Vi ska vara som en vallhund, en terrier. Vi ska trycka på. Det är vår roll som krishanterarmyndighet att försöka ta höjd, ta höjd, ta höjd. Sedan måste vi inse att vi inte kan få precis allting som vi önskar utan att det finns många andra perspektiv som också ska tas till vara. Någonstans ska kloka, sammanvägda bedömningar göras, och oftast är det i slutändan i regeringen. Det är väl utskottets uppgift att avgöra om det har varit kloka bedömningar eller inte, men jag ser inte någon diskrepans mellan de här två uttalandena. Sedan kanske man gärna vill göra det i medierna. (M): Det här hänger ihop med ordförandens fråga.