bet · H801JuU29 · 2021-06-03 00:00:00 — Kommittén föreslår att straffet för organiserad rasism och stöd åt organiserad rasism ska vara fängelse i högst . För att kriminaliseringen inte ska omfatta mer oväsentliga gärningar föreslår kommittén att lagen ska innehålla ett undantag för ringa fall, som avser situationer där deltagandet, bildandet eller stödet varit obetydligt eller då gärningen med hänsyn till övriga omständigheter är att anse som ringa. Om ett deltagande- eller bildandebrott är grovt ska straffet enligt förslaget vara fängelse i högst . Vissa omständigheter ska beaktas särskilt vid bedömningen av om brottet är grovt, nämligen om gärningsmannen har haft ett bestämmande inflytande i den rasistiska organisationen eller om det annars har varit av särskilt farlig art. Brottsbeteckningen grov organiserad rasism föreslås för sådana grova fall. Ändringarna föreslås träda i kraft . Betänkandet har remitterats och remissvaren ska inkomma . Kommittén om förstärkt skydd för demokratin och domstolarnas oberoende Regeringen beslutade om direktiv till en kommitté om förstärkt skydd för demokratin och domstolarnas oberoende (dir. 2020:11). I kommitténs uppdrag ingår att, i syfte att stärka grundskyddet för de demokratiska strukturerna, utreda formerna för ändring av grundlag och behovet av att ytterligare stärka skyddet för domstolarnas och domarnas oberoende långsiktigt. Kommittén ska också utreda behovet av att möjliggöra ytterligare begränsningar i föreningsfriheten i förhållande till sammanslutningar som ägnar sig åt terrorism. När det gäller den sistnämnda delen av uppdraget skulle kommittén göra en analys av innebörden och omfattningen av de möjligheter som finns enligt gällande rätt att begränsa den grundlagsskyddade föreningsfriheten för enskilda som är med i sammanslutningar som ägnar sig åt terrorism. Kommittén skulle också bedöma om det bör införas utökade möjligheter att begränsa den grundlagsskyddade föreningsfriheten i förhållande till sådana sammanslutningar. Den del av uppdraget som avser föreningsfrihet redovisades . Uppdraget ska i övriga delar redovisas . Kommittén redovisade den del av uppdraget som avsåg föreningsfriheten i betänkandet Föreningsfrihet och terroristorganisationer (SOU 2021:15). Av betänkandet framgår bl.a. följande. När det gäller föreningsfrihetens tillämpningsområde konstaterar kommittén att regeringsformens ordalydelse inte ger stöd för slutsatsen att föreningsfriheten endast omfattar lovlig verksamhet. Frågan är om ett sådant synsätt i stället kan anses följa av en tolkning av grundlagen. En tolkning som innebär att föreningsfriheten endast omfattar lovlig verksamhet rimmar emellertid mindre väl med det förhållandet att de befintliga begränsningsmöjligheterna har införts just för att möjliggöra begränsningar i föreningsfriheten för sammanslutningar som ägnar sig åt viss olovlig verksamhet. Ett ytterligare argument mot en outtalad begränsning av detta slag är att 2 kap. 24 § andra stycket regeringsformen inte innehåller någon begränsningsgrund som gör det möjligt att inskränka föreningsfriheten efter mer allmänna överväganden. Till detta ska läggas att lagstiftaren när det gäller den angränsande mötesfriheten uttryckligen har avvisat tanken på att begränsa den friheten till att endast avse möten med lagliga syften eftersom det skulle göra grundlagsskyddet helt beroende av innehållet i vanlig lagstiftning. Det är, som Lagrådet anförde, inte troligt att en sådan ordning underförstått skulle gälla på föreningsfrihetens område när samma tanke har avvisats i fråga om mötesfriheten. Kommittén kommer sammanfattningsvis, i likhet med Lagrådet, till slutsatsen att den grundlagsskyddade föreningsfriheten även omfattar enskilda som är med i sammanslutningar som ägnar sig åt terrorism. En bestämmelse i lag om straffansvar för deltagande i en terroristorganisation skulle således innebära en begränsning av föreningsfriheten. En bestämmelse i lag om straffansvar för deltagande i en terroristorganisation skulle således innebära en begränsning av föreningsfriheten. Ett vidgat utrymme för att begränsa föreningsfriheten bör endast komma i fråga om det finns starka skäl som talar för det. Utredningen anför här bl.a. följande (s. 15): Till detta kommer att terrorism inte sällan har internationella inslag och kan beröra flera olika rättsordningar. Ett omfattande straffrättsligt samarbete mellan olika länder har därför pågått . står ganska ensamt med en ordning som inte ger möjlighet till lagstiftning som straffbelägger deltagande i en terroristorganisation eller innebär förbud mot organisationer av det slaget. I andra länder har som regel bestämmelser på grundlagsnivå om föreningsfrihet inte ansetts hindra sådan lagstiftning. har påpekat att den svenska regleringen medför en risk för att deltagande i en terroristorganisations aktiviteter förblir ostraffat. Det finns i och för sig inga uppgifter om att den nuvarande regleringen skulle ha medfört att behövt avstå från att delta i internationellt samarbete mot terrorism. De internationella aspekterna är dock viktiga och situationer kan uppstå där lagstiftaren bör ha möjlighet att införa en reglering som i fråga om terroristorganisationer är mer lik den som gäller i andra länder och som utan närmare diskussion kan konstateras vara i linje med de krav som följer av . Det aktuella rättsområdet är dessutom komplext och en bestämmelse på grundlagsnivå som gör det möjligt att begränsa föreningsfriheten i förhållande till terroristorganisationer kan ha betydelse genom att bidra till ökad klarhet när det gäller lagstiftningen på terroristområdet. Kommittén gör bedömningen att de skäl som talar för att lagstiftaren ska ges en möjlighet att genom begränsningar i föreningsfriheten kunna ingripa mot sammanslutningar som ägnar sig åt terrorism är påtagligt starkare än de argument som kan anföras emot en sådan ordning. En möjlighet att i lag begränsa föreningsfriheten när det gäller sådana sammanslutningar bör därför införas. En förutsättning för införandet av en ny regel som ger möjlighet att begränsa föreningsfriheten är att den blir väl avgränsad och inte mer långtgående än vad som är nödvändigt. ska regeln täcka in och ge ett otvetydigt grundlagsstöd åt begränsningar på lagnivå av föreningsfriheten i förhållande till terroristorganisationer. Kommittén föreslår att det införs en ny regel som ger möjlighet till inskränkning av föreningsfriheten när det gäller sammanslutningar som ägnar sig åt eller understödjer terrorism. Den nya regeln bör placeras i 2 kap. 24 § andra stycket regeringsformen som en del av den befintliga begränsningsbestämmelsen. Betänkandet skickades ut på remiss. Brottet olovlig kårverksamhet regleras i 18 kap. 4 § , som har följande lydelse: Om någon bildar eller deltager i sammanslutning, som måste anses vara avsedd att utgöra eller med hänsyn till sin beskaffenhet och det ändamål för vilket den är bildad lätt kan utvecklas till ett sådant maktmedel som militär trupp eller polisstyrka och som icke med vederbörligt tillstånd förstärker försvaret eller ordningsmakten, eller ock för sådan sammanslutning tager befattning med vapen, ammunition eller annan dylik utrustning, upplåter lokal eller mark för dess verksamhet eller understödjer den med penningar eller på annat sätt, dömes för olovlig kårverksamhet till böter eller fängelse i högst . Utskottet har vid beredningen av motioner från den allmänna motionstiden /19 avstyrkt motionsyrkanden om förbud mot våldsbejakande organisationer (bet. 2018/19:JuU16 s. 19). Utskottet hänvisade här till att utskottet delade den bedömning som gjort vid beredningen av liknande motionsyrkanden (bet. 2017/18:KU34 s. 33). ansåg att svårigheterna att upprätthålla grundläggande rättssäkerhetskrav när det gäller förutsebarhet och avgränsning av det straffbara området för med sig att ett förbud mot rasistiska eller våldsbejakande organisationer inte ska införas. Vid beredningen av motioner från den allmänna motionstiden /20 bereddes liknande motionsyrkanden förenklat (bet. 2019/20:JuU32). Utskottet har vid beredningen av proposition 2019/20:36 Ett särskilt straffansvar för samröre med en terroristorganisation föreslagit ett tillkännagivande om att regeringen skyndsamt ska tillsätta en utredning med uppdrag att ta fram ett förslag som kriminaliserar deltagande i en terroristorganisation (bet. 2019/20:JuU13 s. 15 f.). I samband med detta avstyrkte utskottet motionsyrkanden om att ytterligare former av samröre bör kriminaliseras. följde utskottets förslag (rskr. 2019/20:145). Vid beredningen av motioner från den allmänna motionstiden /19 avstyrkte utskottet ett yrkande som bl.a. gällde en översyn av lagstiftningen om olovlig kårverksamhet (bet. 2018/19:JuU16 s. 19). Utskottet anförde som motivering bl.a. att de lagändringar som trätt i kraft inneburit att nästa alla straffbestämmelser i terroristbrottslagen, rekryteringslagen och finansieringslagen utvidgades. Utskottet anförde även att , som haft i uppdrag att se över den straffrättsliga lagstiftningen för att bekämpa terrorism, skulle lämna ett betänkande. Vid beredningen av motioner från den allmänna motionstiden /20 bereddes ett liknande motionsyrkande förenklat (bet. 2019/20:JuU32). Som framgår ovan har Kommittén om förbud mot rasistiska organisationer redovisat sitt uppdrag i betänkandet Ett förbud mot rasistiska organisationer (SOU 2021:27). Betänkandet har skickats ut på remiss. Utskottet vill inte föregripa den beredning som pågår och avstyrker därför motion 2020/21:2128 (S). I motion 2020/21:2876 (SD) yrkande 4 begärs att möjligheten att förbjuda organisationer som sysslar med kriminell verksamhet eller terrorverksamhet ska utredas. Utskottet konstaterar att regeringen tillsatt en utredning, Kommittén om förstärkt skydd för demokratin och domstolarnas oberoende, som bl.a. har haft i uppdrag att utreda behovet av att möjliggöra ytterligare begränsningar i föreningsfriheten i förhållande till sammanslutningar som ägnar sig åt terrorism. Utskottet anser därmed att yrkandet i huvudsak är tillgodosett och avstyrker det därför. Utskottet vidhåller sin tidigare inställning när det gäller att bredda det straffrättsliga ansvaret för samröre med en terroristorganisation och ser inte heller nu skäl för att ställa sig bakom de tillkännagivanden som efterfrågas i motionerna 2020/21:642 (SD) yrkande 14 och 2020/21:3498 (KD) yrkande 6. Som framgår ovan beslutade om att kriminalisera samröre med terroristorganisationer. Denna lagstiftning gäller emellertid få fall och innebär en begränsad utvidgning av det kriminaliserade området. Utskottet anser att en kriminalisering av deltagande i en terroristorganisation omgående behöver komma på plats. Den som deltar i terroristorganisationer medverkar till att underlätta och sprida terrorism. Lagstiftningen bör utformas så att kriminaliseringen omfattar deltagande i en terroristorganisation. Det måste således röra sig om en sammanslutning av personer som begår allvarlig brottslighet – det handlar i princip om allvarliga hot eller våld mot andra personer. Endast den som deltar i en sådan organisations verksamhet ska omfattas av förbudet och därmed kunna dömas för brott. Det ska alltså krävas ett deltagande som tar sig uttryck i någon form av aktivt handlande, t.ex. att sprida information, värva, utbilda eller samla in pengar för organisationens räkning. För att dömas till ansvar för deltagande i en terroristorganisations verksamhet ska det alltså inte vara tillräckligt att endast lyssna på ett tal eller närvara vid något annat arrangemang av en våldsbejakande organisation. Kommittén om förstärkt skydd för demokratin och domstolarnas oberoende redovisade delbetänkandet Föreningsfrihet och terroristorganisationer (SOU 2020:15). I betänkandet föreslår kommittén att det införs en ny regel i grundlagen som ger möjlighet till inskränkning av föreningsfriheten när det gäller sådana sammanslutningar. Utskottet välkomnar förslaget och anser att det är angeläget att en kriminalisering av deltagande i terroristorganisationer kommer på plats . Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Därmed tillstyrker utskottet motionerna 2020/21:642 (SD) yrkande 15 och 2020/21:3304 (M) yrkande 2. Utskottet ser i detta läge inte skäl för att ställa sig bakom det tillkännagivande som efterfrågas i motion 2020/21:3304 (M) yrkande 3 om att kriminalisera deltagande även i andra våldsbejakande organisationer. Utskottet avstyrker motionsyrkandet. Som framgår ovan har utskottet behandlat motionsyrkanden om en översyn av bestämmelsen om olovlig kårverksamhet. De lagändringar som trätt i kraft har inneburit att nästa alla straffbestämmelser i terroristbrottslagen, rekryteringslagen och finansieringslagen utvidgades. Av propositionsförteckningen framgår att propositionen En ny terroristbrottslag kommer att lämnas till . Utskottet vidhåller sin tidigare inställning när det gäller en översyn av bestämmelserna om olovlig kårverksamhet och avstyrker därmed motion 2020/21:3277 (L) yrkande 7. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om att terrorklassa Antifascistisk aktion () och att hela Hizbullah ska terrorklassas. Jämför reservation 8 (KD). I motion 2020/21:75 av (SD) begärs att gruppen Antifascistisk aktion () ska terrorklassas. Motionären anför att har hänvisat till EU:s och FN:s terrorklassning men att det är uppenbart att dessa klassningar inte alltid räcker. För att upprätthålla demokratin och friheten är det, framhåller motionären, viktigt att verksamhet som är våldsbejakande och paramilitär kan klassas som terrorism och därmed möta motstånd från samhället på helt andra nivåer. m.fl. (KD) begär i kommittémotion 2020/21:2776 yrkande 40 att ska verka för att hela Hizbullah terrorklassas. Motionärerna anför att EU terrorklassat den s.k. militära grenen av Hizbullah men att en sådan gren inte existerar enligt Hizbullah, som menar att organisationen i stället ska ses som en enhetlig motståndsrörelse. (SD) har ställt en skriftlig fråga till inrikesministern om huruvida regeringen avser att, i likhet med , terrorklassa Antifascistisk aktion, (fr. 2019/20:1645). anförde följande i svar på frågan. agerar inom ramen för internationella samarbeten när det gäller sanktioner mot terrorism. Genom samarbetet i EU genomför de två sanktionsregimer för att motverka internationell terrorism som har infört. Antifascistisk aktion () är inte listat som en terroristorganisation av varken FN eller EU och därigenom inte heller av . En av Säkerhetspolisens huvuduppgifter är att bekämpa terroristbrott. Detta uppdrag gäller oavsett vilket ideologiskt motiv eller eventuell organisation som ligger bakom. Säkerhetspolisen följer också de våldsbejakande extremistmiljöerna som använder våld eller begår andra brott för att nå sina politiska mål. Säkerhetspolisens fokus är på brottsligheten, inte på vilka ideologier som åberopas eller huruvida en organisation har klassats som en terroristorganisation eller ej. Enligt Nationellt centrum för terrorhotbedömning (NCT) bedöms terrorattentatshotet mot främst utgöras av islamistiskt och högerextremistiskt motiverad terrorism. (KD) har i en interpellation (ip. 2020/21:6) ställt frågan till utrikesministern om huruvida regeringen anser att EU:s distinktion mellan en politisk och en militär gren är relevant när det gäller Hizbullah samt om hur ministern ser på besluten som fattats av ett antal nationella regeringar om att terrorklassa Hizbullah i dess helhet och om ministern avser att vidta några åtgärder för att EU ska göra det samma. Utrikesministern uppgav i interpellationsdebatten bl.a. följande. har inga nationella sanktioner utan följer de sanktioner som EU eller FN beslutat om. Den militära grenen av Hizbullah är listad inom ramen för EU:s terrorismsanktioner . Frågan om att utöka listningen av Hizbullah har diskuterats inom EU, och den samlade bilden är att en sådan listning inte är aktuell. Regeringen och EU bör ha möjlighet till dialog även med aktörer vars metoder är förkastliga. Som framgår ovan har inrikesministern och utrikesministern relativt i ett svar på en skriftlig fråga och i en interpellationsdebatt besvarat frågor om att terrorklassa gruppen Antifascistisk aktion () och om att bör verka för att hela Hizbullah terrorklassas nekande. Utskottet ser inte skäl för att komma till en annan bedömning än den som ovan redovisas och avstyrker därmed motionerna 2020/21:75 (SD) och 2020/21:2776 (KD) yrkande 40. Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om att det ska införas sanktionsbestämmelser i säkerhetsskyddslagen och tillkännager detta för regeringen. Jämför reservation 9 (S, V, MP). m.fl. (M) begär i kommittémotion 2020/21:3444 yrkande 5 att det ska införas sanktionsmöjligheter i säkerhetsskyddslagen mot den aktör som bryter mot lagens bestämmelser. Motionärerna anför att sanktioner är nödvändiga för att skapa tyngd åt lagstiftningen. I utredningen om kompletteringar till den nya säkerhetsskyddslagen (SOU 2018:82) föreslogs att tillsynsmyndigheten ska få besluta om sanktionsavgifter för överträdelser av bestämmelserna. Motionärerna anser att regeringen bör återkomma med lagförslag om sanktionsavgifter. Säkerhetsskyddslagen (2018:585) gäller för den som till någon del bedriver verksamhet som är av betydelse för säkerhet eller som omfattas av ett för förpliktande internationellt åtagande om säkerhetsskydd (säkerhetskänslig verksamhet). Säkerhetsskyddslagen innehåller också bestämmelser som gäller den som avser att överlåta aktier eller andelar i säkerhetskänslig verksamhet och om internationell samverkan på säkerhetsskyddsområdet (1 kap. 1 §). Med säkerhetsskydd avses skydd av säkerhetskänslig verksamhet mot spioneri, sabotage, terroristbrott och andra brott som kan hota verksamheten samt skydd i andra fall av säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter (1 kap. 2 § första stycket). Säkerhetsskyddslagen skyddar verksamheter som har betydelse för säkerhet ur ett nationellt perspektiv. Detta innebär att många verksamheter kan vara samhällsviktiga utan att de för den sakens skull anses som säkerhetskänsliga i säkerhetsskyddslagens mening. Det handlar alltså om skydd för de allra mest skyddsvärda verksamheterna mot i första hand antagonistiska angrepp. Säkerhetsskydd avser också verksamhet som omfattas av ett för förpliktande internationellt åtagande om säkerhetsskydd. Av säkerhetsskyddslagen följer att den som bedriver säkerhetskänslig verksamhet ska utreda behovet av säkerhetsskydd (säkerhetsskyddsanalys). Säkerhetsskyddsanalysen ska dokumenteras. Med utgångspunkt i analysen ska verksamhetsutövaren planera och vidta de säkerhetsskyddsåtgärder som behövs med hänsyn till verksamhetens art och omfattning, förekomst av säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter och övriga omständigheter. Verksamhetsutövaren ska även kontrollera säkerhetsskyddet i den egna verksamheten, anmäla och rapportera sådant som är av vikt för säkerhetsskyddet och i övrigt vidta de åtgärder som krävs enligt denna lag. Så långt det är möjligt ska säkerhetsskyddsåtgärderna utformas så att de inte medför någon skada eller annan olägenhet för andra allmänna eller enskilda intressen (2 kap. 1 §). Kompletteringar till den nya säkerhetsskyddslagen (SOU 2018:82) I den gällande säkerhetsskyddslagen finns det inte några sanktioner som kan användas mot den som åsidosätter sina säkerhetsskyddsåtaganden. Några förslag om sanktioner lämnades inte heller i betänkandet En ny säkerhetsskyddslag (SOU 2015:25). Regeringen har, bl.a. mot bakgrund av att flera remissinstanser kritiserade avsaknaden av sådana förslag, bedömt att det finns ett behov av att utreda hur ett system med sanktioner i säkerhetsskyddsregleringen skulle kunna utformas. Regeringen beslutade att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att överväga vissa frågor i säkerhetsskyddslagstiftningen (dir. 2017:32). Förslagen skulle komplettera de förslag som lämnats i betänkandet En ny säkerhetsskyddslag (SOU 2015:25). Genom tilläggsdirektiv utökades utredningens uppdrag, och utredningstiden förlängdes till (dir. 2018:2). I utredningens uppdrag ingick att analysera vilka brister i arbetet med lämpliga sanktioner för att uppnå säkerhetsskyddslagstiftningens ändamål. I betänkandet Kompletteringar till den nya säkerhetsskyddslagen (SOU 2018:82) övervägde den ovannämnda utredningen om det borde införas särskilda straffbestämmelser för överträdelse av bestämmelserna i säkerhetsskyddslagen och de föreskrifter som meddelats med stöd av den lagen. Utredningens bedömning var dock att det var mer lämpligt att man införde regler om att tillsynsmyndigheten kan besluta om sanktionsavgift. Utredningen föreslog att tillsynsmyndigheten ska ta ut en sanktionsavgift av den verksamhetsutövare som underlåter att t.ex. anmäla att den säkerhetskänsliga verksamheten bedrivs eller har upphört, utföra eller uppdatera en säkerhetsskyddsanalys eller vidta säkerhetsskyddsåtgärder. Utredningens förslag innebär också att en sanktionsavgift ska tas ut av en verksamhetsutövare som inleder ett förfarande eller genomför en samrådspliktig överlåtelse i strid med ett meddelat förbud eller utan att fullgöra samrådsskyldigheten. Detsamma föreslås gälla en verksamhetsutövare som genomför en överlåtelse i strid med villkor som meddelats i samband med att samrådet avslutades. Regleringen om sanktionsavgifter ska enligt utredningens förslag bygga på ett strikt ansvar och att det ska vara obligatoriskt att ta ut sanktionsavgift när en bestämmelse i säkerhetsskyddslagstiftningen som kan föranleda avgift har överträtts. Avgiften bör bestämmas till lägst och högst . I propositionen Åtgärder till skydd för säkerhet vid överlåtelser av säkerhetskänslig verksamhet (prop. 2020/21:13) behandlas vissa av de förslag som utredningen lämnade när det gällde överlåtelse av säkerhetskänslig verksamhet. Utredningens övriga förslag, däribland förslagen om sanktioner vid överträdelse av säkerhetsskyddslagens bestämmelser, bereds vidare i . Regeringen har aviserat att en proposition med kompletteringar till den nya säkerhetsskyddslagen ska överlämnas till för behandling . Säkerhetsskyddslagen syftar till att säkerställa skydd för det allra mest skyddsvärda i samhället. saknas dock sanktionsmöjligheter mot den aktör som har brutit mot säkerhetsskyddslagens bestämmelser. Utskottet anser att detta är en brist som måste åtgärdas. Det räcker således inte med att det finns relevanta bestämmelser om säkerhetskänslig verksamhet. För att skapa en större tyngd i lagstiftningen måste den även innehålla möjligheten att vidta åtgärder mot dem som bryter mot bestämmelserna. I utredningen om kompletteringar till den nya säkerhetsskyddslagen föreslog utredningen att tillsynsmyndigheten bör få besluta om sanktionsavgifter för överträdelser av bestämmelserna i säkerhetsskyddslagen. Utskottet anser att regeringen bör återkomma med ett förslag om sanktionsavgifter kopplade till säkerhetsskyddslagen. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Därmed tillstyrker utskottet motionen 2020/21:3444 (M) yrkande 5. Lagen om särskild utlänningskontroll Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det utskottet anför om verkställighetshinder i samband med utvisning och tillkännager detta för regeringen. avslår övriga motionsyrkanden om lagen om särskild utlänningskontroll. Jämför reservation 10 (SD), 11 (M, C, KD, L), 12 (M, C, KD, L), 13 (L), 14 (SD) och 15 (S, C, V, MP). I kommittémotion 2020/21:637 yrkande 8 begärs att straffen för brott mot lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll ska skärpas. Motionärerna anför att miniministraffet bör höjas till fängelse och att maximistraffet i linje med detta ska höjas till t.ex. fängelse . m.fl. (C) begär i kommittémotion 2020/21:2957 yrkande 55 att lagen om särskild utlänningskontroll ska ändras så att den maximala tiden för frihetsberövande, i väntan på att utvisningen ska kunna verkställas, ska förlängas så att den bortre tidsgränsen för frihetsberövande harmonierar med vad som gäller enligt europeiska riktlinjer.