bet · H801AU11 · 2021-06-04 00:00:00 — Utskottet konstaterar att regeringen har varit aktiv i sitt arbete med att förebygga dödsolyckor i arbetslivet. Regeringen beslutade om en arbetsmiljöstrategi –2020. Ett av de tre prioriterade områdena i den strategin var en nollvision mot dödsolyckor och förebyggande av arbetsolyckor. fick flera uppdrag inom ramen för detta område. Samtliga är återrapporterade och har bidragit till ökad kunskap på området. Regeringen gav också ett särskilt uppdrag åt att göra en analys av dödsolyckor i arbetslivet samt dra slutsatser och överväga lämpliga åtgärder. I lyfts bl.a. vikten av att arbetsgivaren tar ansvar för det systematiska arbetsmiljöarbetet, att riskbedömningar görs och att samverkan om arbetsmiljön fungerar. I regeringens nya arbetsmiljöstrategi –2025 fortsätter regeringen på den inslagna linjen att prioritera arbetet med en nollvision mot dödsolyckor. Utskottet konstaterar att regeringen nu går ett steg längre och utvidgar nollvisionen till att ingen ska dö till följd av arbete. Som utskottet anfört i det föregående välkomnar det regeringens inriktning. Utskottet förväntar sig också att nya åtgärder på området kommer att växa fram i samband med att bl.a. utvecklar sin åtgärdsplan kopplad till arbetsmiljöstrategin. Utskottet noterar vidare att det av statistik framgår att dödsolyckorna sjönk kraftigt . Totalt dog 29 personer på jobbet 2020 om man inkluderar arbetstagare från utlandet i statistiken. Det kan jämföras med 46 dödsolyckor och 58 dödsolyckor . Utskottet noterar att en nedgång kan ses hos bl.a. olika typer av kontorsarbeten, handel och kultur. Utskottet konstaterar att det i likhet är inom bygg, skogs- och jordbruk, transport och tillverkningsindustrin som flest dödsolyckor sker. Inom dessa branscher visar siffrorna inte på någon generell nedgång i antalet dödsolyckor. Utskottet menar att det är rimligt att anta att coronapandemin och vad den har fört med sig i form av bl.a. permitteringar, färre resor och minskad produktion kan spela roll för siffrorna. vill utskottet understryka att det är svårt att peka ut tydliga trender baserat bara på enskilda år. Motionärerna i detta avsnitt tar samtliga sikte på åtgärder som de menar behövs för att minska antalet dödsolyckor i arbetslivet och göra nollvisionen till verklighet. Som exempel uttrycks detta i kommittémotion 2020/21:735 (V) yrkande 9 som ett krav på en statlig kriskommission mot dödsolyckor och i kommittémotion 2020/21:3409 (KD) yrkande 32 som att nya arbetssätt behövs. Som framgår av utskottets inledande anförande ovan delar det motionärernas utgångspunkt att arbetet mot dödsolyckor i arbetslivet behöver både prioriteras och intensifieras. Till skillnad från motionärerna menar utskottet dock att det finns skäl att lita på regeringens arbete på området. För utskottet är det tydligt att regeringen har ett brett och i vissa delar nytt angreppssätt för att ta sig an frågan på det sätt som efterfrågas i flera av motionerna. Utskottet konstaterar vidare att flera likalydande yrkanden behandlades av utskottet i förra årets betänkande om arbetsmiljö och arbetstid, se betänkande 2019/20:AU10 (s. 7 f.). Som utskottet framförde då finns det skäl att på nytt framhålla de insatser som arbetsmarknadens parter gör på området. Utskottet ser fortfarande mycket positivt på de partsgemensamma insatser som görs bl.a. inom Prevent, det privata näringslivets samverkansorgan för arbetsmiljöfrågor, och inom Sunt arbetsliv, som är motsvarande organ för kommun- och regionsektorn. För att skapa de bästa möjliga förutsättningarna för en god arbetsmiljö krävs alltså åtgärder från såväl staten som arbetsmarknadens parter. Det är också centralt att staten och parterna för en god dialog om hur politiken kan utvecklas och vilka insatser som bör göras. Det är angeläget att ta till vara den kunskap och erfarenhet som arbetsmarknadens parter besitter. Utskottet ser därför positivt på att regeringen i samband med antagandet av sin nya arbetsmiljöstrategi har inrättat ett arbetsmiljöforum för perioden –2025 (A2021/00339). Utskottet har förhoppningar om att regeringen, parterna och berörda myndigheter ska kunna använda arbetsmiljöforumet för att fördjupa det viktiga trepartsarbetet på området. Utskottet vill poängtera att frågan om dödsolyckor i arbetslivet och att ingen ska behöva dö till följd av sitt arbete måste vara ständigt närvarande i arbetsmiljöarbetet. Det är också en fråga som kräver en bred palett av insatser inom ett flertal politikområden. När det gäller områden som ryms inom detta betänkande handlar det inte minst om att bekämpa alla former av arbetslivskriminalitet och om den roll som skyddsombuden spelar. Utskottet återkommer till båda dessa områden längre fram i betänkandet. Sammantaget konstaterar utskottet att det bedrivs ett brett arbete för att minska antalet arbetsrelaterade dödsfall och att regeringen arbetar aktivt för att hitta nya sätt att ta sig an frågan. Det finns därför inte anledning för att rikta något tillkännagivande till regeringen i enlighet med vad som efterfrågas i motionerna. Utskottet avstyrker därmed samtliga motionsyrkanden. Utskottets förslag i korthet avslår yrkanden om bl.a. förlängd preskriptionstid vid arbetsmiljöbrott och att fler arbetsmiljöbrott bör omfattas av straffansvar. Utskottet hänvisar bl.a. till pågående arbete. Jämför reservation 9 (M, SD), 10 (M) och 11 (V). I kommittémotion 2020/21:3372 har m.fl. (M) förslag om att förlänga preskriptionstiden för arbetsmiljöbrott av normalgraden från två till och preskriptionstiden för grova arbetsmiljöbrott från fem till (yrkande 6). Motionärerna pekar på att erfarenheter visar att den gällande preskriptionstiden inte är tillräcklig för att åklagare och polis ska kunna utföra de utredningar som krävs. m.fl. (M) framhåller i kommittémotion 2020/21:3868 vikten av samverkan mellan berörda myndigheter samt tillräckliga resurser till rättsväsendet för att motverka arbetsmiljöbrott (yrkande 1). Motionärerna anser vidare att det behövs en översyn av regelverket när det gäller arbetsmiljöbrott, bl.a. i syfte att undersöka möjligheter till förenklingar och kortare handläggningstider vid arbetsmiljöbrott (yrkande 2). m.fl. (SD) anför i kommittémotion 2020/21:654 att utredningsarbetet vid arbetsplatsolyckor kan vara komplicerat bl.a. med hänsyn till att entreprenader ofta utförs i flera led. Motionärerna anser att den gällande preskriptionstiden är för kort och föreslår därför att den ska utökas till det dubbla, dvs. för normalgraden och för grova brott (yrkande 3). m.fl. (V) anför i kommittémotion 2020/21:735 att lagstiftningen om arbetsmiljöbrott är otillräcklig. Regeringen bör enligt motionärerna återkomma med förslag om straffansvar för fler arbetsmiljöbrott (yrkande 10). m.fl. (S) anser i motion 2020/21:2475 att preskriptionstiden för arbetsmiljöbrott måste förlängas och att ansvarsfrågan då olika arbetsgivare är inblandade måste göras tydligare (yrkande 2). Utskottets utgångspunkt är att alla som arbetar i förtjänar en trygg arbetsplats och en god arbetsmiljö. De allra flesta arbetsgivare i följer det regelverk som gäller för arbetsmiljön. Dessvärre finns det också en mindre grupp arbetsgivare som missköter sitt arbetsmiljöarbete. Utskottet anser att det är helt oacceptabelt och att det är viktigt att försöka motverka att situationer uppstår där arbetsgivare missköter sig. Det viktigaste verktyget för detta är att konsekvent arbeta med förebyggande åtgärder av olika slag. som det förebyggande arbetet är centralt är det av hög vikt att sådan misskötsamhet som innebär att arbetsmiljöbrott har begåtts möts med straffrättsliga ingripanden. Även det är ett viktigt verktyg som innebär att individer som begått brott kan dömas till ansvar och att företag kan dömas till att betala företagsbot. I vissa situationer är det möjligt att döma ut företagsbot mot företaget även om individen inte kan dömas för brottet till följd av preskription. Motionärerna i kommittémotionerna 2020/21:3372 (M) yrkande 6 och 2020/21:654 (SD) yrkande 3 samt i den enskilda motionen 2020/21:2475 (S) yrkande 2 anser samtliga att preskriptionstiden för arbetsmiljöbrott bör förlängas. Liknande förslag har behandlats av utskottet tidigare, senast i betänkande 2019/20:AU10 (s. 10 f.). I likhet med tidigare konstaterar utskottet att preskriptionstiden för arbetsmiljöbrott följer de allmänna preskriptionstiderna i och beror på straffskalan för brottet – ju strängare straff, desto längre preskriptionstid. Utskottet noterar också att en utredning gör en översyn av den straffrättsliga regleringen om preskription i (dir. 2020:91). Syftet med utredningen är bl.a. att åstadkomma en ändamålsenlig reglering som i högre utsträckning än tillgodoser bl.a. intresset av en effektiv och rättssäker lagföring av brott. Uppdraget ska redovisas . Utskottet konstaterar således att arbete med frågan pågår och kommer att följa utredningens fortsatta arbete med stort intresse. När det gäller kommittémotion 2020/21:735 yrkande 10 (V) noterar utskottet att det även i det fallet behandlade ett liknande förslag i betänkande 2019/20:AU10. Utskottet gör ingen annan bedömning än vad som var fallet under föregående . Det innebär att utskottet inte ser någon anledning att ställa sig bakom förslaget om straffansvar för fler arbetsmiljöbrott. Regelverket har utvecklats på ett lämpligt sätt för att anpassa sig till dagens arbetsliv. Utskottet är övertygat om att regeringen följer utvecklingen och kommer att agera om det skulle vara motiverat. I kommittémotion 2020/21:3868 (M) yrkandena 1 och 2 framställs krav på att regeringen dels ska prioritera samverkan mellan berörda myndigheter och resurser till rättsväsendet, dels ska se över regelverket vid arbetsmiljöbrott för att korta handläggningstiderna. Utskottet ser i likhet med motionärerna vikten av att de olika myndigheter som är involverade vid arbetsmiljöbrott samverkar med varandra och att regeringen garanterar tillräckliga resurser till dessa. Utskottet delar också motionärernas uppfattning att det utöver samverkan och resurser behövs ett regelverk som underlättar handläggningen av arbetsmiljöbrott. Det är därför glädjande att konstatera att även regeringen ser vilka behov som finns på området. Som exempel slår regeringen i sin arbetsmiljöstrategi –2025 fast att ett gott samarbete mellan , och är viktigt för att effektivt kunna utreda allvarliga arbetsmiljöbrott. Utskottet noterar också att regeringen genom sina prioriteringar i budgetpropositionen har höjt ambitionerna när det gäller att motverka brottslighet på våra arbetsplatser. Som en del av detta får tillsammans med andra myndigheter stärkta möjligheter att arbeta fokuserat och gemensamt för att fortsätta stävja fusk, regelöverträdelser och brottslighet på den svenska arbetsmarknaden. Utskottet återkommer också till detta nedan i avsnittet om åtgärder mot arbetslivskriminalitet. När det gäller resurser till rättsväsendet konstaterar utskottet vidare att regeringen i sin överlämnade vårdändringsbudget föreslår att merparten av rättskedjans myndigheter ska tillföras ytterligare medel (prop. 2020/21:99). Utskottet kan också konstatera att arbetsmarknadsministern i olika sammanhang framhållit hur centralt det är att korta handläggningstiderna vid arbetsmiljöbrott, däribland i en interpellationsdebatt i (prot. 2019/20:30 anf. Ministern förklarade då bl.a. att det pågår ett arbete där , och utvecklar och ökar kunskaperna om att utreda arbetsmiljöbrott. Det är således för utskottet tydligt att regeringen är aktiv inom de områden som efterfrågas i den aktuella motionen. Utskottet anser sammanfattningsvis att regeringen är aktiv och att arbete pågår inom de områden som efterfrågas i motionerna i detta avsnitt. Det är därför inte nödvändigt med något initiativ från sida. Utskottet avstyrker därför samtliga motionsyrkanden. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om att bl.a. ge ett brottsutredande uppdrag och ett arbetskriminalitetscenter. Utskottet hänvisar bl.a. till pågående arbete. Jämför reservation 12 (C) och 13 (V). I kommittémotion 2020/21:2957 anser m.fl. (C) att på ett bättre sätt borde kunna bistå i det brottsbeivrande arbetet, t.ex. vid fall med misstänkt människohandel. Motionärerna föreslår därför att regeringen ser över möjligheten att ge ett brottsutredande uppdrag (yrkande 13). I kommittémotion 2020/21:431 framhåller m.fl. (V) att ett sätt att stärka myndighetssamverkan för att stoppa arbetslivskriminalitet vore att inrätta särskilda kontor där företrädare för de berörda myndigheterna kan arbeta tillsammans. Motionärerna föreslår därför att regeringen ska tillsätta en utredning som ser över möjligheten att inrätta arbetslivskriminalitetscenter i syfte att stärka det myndighetsgemensamma arbetet mot den systematiska kriminaliteten på arbetsplatserna (yrkande 1). I kommittémotion 2020/21:4012 av m.fl. (V) framförs ett motsvarande förslag (yrkande 1). I motion 2020/21:1781 vänder sig m.fl. (S) mot den brottsliga verksamhet som förekommer inom delar av byggbranschen. Motionärerna vill att regeringen ska se över möjligheten att öka kontrollen av och insynen i utländska företag verksamma i . Målet måste vara en arbetsmarknad med sjysta villkor för både företagare och anställda. Motionärerna i detta avsnitt pekar samtliga på de problem som olika former av arbetslivskriminalitet för med sig på den svenska arbetsmarknaden och har olika förslag på åtgärder för att möta problemen. Utskottet vill inledningsvis slå fast att inte någon som helst form av arbetslivskriminalitet hör hemma på svensk arbetsmarknad. Fusk, regelöverträdelser och brottslighet i arbetslivet leder till negativa konsekvenser för arbetstagare, företag, samhället och statsfinanserna. Den arbetslivskriminalitet som tyvärr finns i , som innebär att människor utnyttjas och som dessutom är en inkomstkälla för den organiserade brottsligheten, måste enligt utskottet bekämpas med kraft. Vi kan inte låta utvecklingen på området gå i negativ riktning. Utskottet noterar också att regeringen och dess myndigheter vidtar åtgärder för att möta problemen. Utskottet välkomnar att regeringen i sin nya arbetsmiljöstrategi –2025 lyfter fram en arbetsmarknad utan brott och fusk som ett av strategins fyra huvudsakliga delområden. Det är ett tydligt tecken på att frågan är av högsta vikt för regeringen och kommer att fortsätta vara prioriterad framöver. Regeringen framhåller flera initiativ som tagits för att motverka arbetslivskriminalitet. Till dessa hör den samverkan och det uppdrag som Arbetsförmedlingen, , , , , , och –2020 haft att utveckla ändamålsenliga och effektiva metoder för myndighetsgemensamma kontroller. Utskottet noterar att drygt 4 200 kontroller inom myndighetssamverkan utfördes , varav drygt 1 270 kontroller trots de utmaningar som pandemin har fört med sig. Utskottet noterar också med tillfredsställelse att regeringen gav förnyade uppdrag till de deltagande myndigheterna och gav i uppdrag att samordna arbetet (A2021/00085). Regeringens prioriteringar på området framgår även av budgetpropositionen där anslag stärktes med . Medlen ska fördelas mellan de åtta myndigheter som deltar i samverkan. Medlen och det efterföljande uppdraget innebär enligt utskottet att myndigheterna får stärkta möjligheter att arbeta fokuserat och gemensamt för att fortsätta stävja fusk, regelöverträdelser och brottslighet i arbetslivet. Utskottet konstaterar också att det är en ambitionshöjning från regeringen jämfört med medlen som avsattes –2020. I kommittémotionerna 2020/21:431 (V) yrkande 1 och 2020/21:4012 (V) yrkande 1 framställer på nytt krav på en utredning om möjligheten att inrätta ett arbetslivskriminalitetscenter i syfte att stärka det myndighetsgemensamma arbetet. I likhet med vad utskottet anförde när ett liknande yrkande behandlades under förra i betänkande 2019/20:AU10 (s. 10 f.) anser det att det som efterfrågas i stora delar är i linje med den politik som regeringen för på området. Utskottet kan inte se att det finns skäl för något initiativ i den riktning som motionärerna vill se. När det gäller samverkan för att bekämpa arbetslivskriminalitet noterar utskottet att det är en av frågorna som tas upp i promemorian Myndigheter i samverkan mot arbetslivskriminalitet (Ds 2021:1). Där poängteras att de myndigheter som deltagit även fortsättningsvis bör styras till arbete mot arbetslivskriminalitet i samverkan. Ett område som bedöms ha förbättringspotential är relationen mellan myndigheterna och arbetsmarknadens parter. Utskottet delar uppfattningen att det är viktigt att få med arbetsmarknadens parter fullt ut i arbetet mot arbetslivskriminalitet. För att arbetet ska vara framgångsrikt är det centralt att bättre ta till vara den kunskap som arbetsmarknadens parter besitter. Utskottet noterar därför med glädje att regeringen fångat upp dessa signaler och höll ett dialogmöte med myndigheterna i samverkan och arbetsmarknadens parter. När det gäller förslaget i kommittémotion 2020/21:2957 (C) yrkande 13 om att ska ges ett brottsutredande uppdrag konstaterar utskottet att det har behandlat frågan tidigare, senast under förra . Utskottet står fast vid sin tidigare uppfattning och vill även detta år hänvisa till det ovannämnda myndighetsgemensamma arbete som bedrivs för att motverka fusk, regelöverträdelser och brottslighet i arbetslivet. Berörda myndigheter har olika uppdrag och ansvarsområden när det gäller att bekämpa dessa problem. De har också olika kunskap och metoder att tillgå, och utskottet delar inte motionärernas uppfattning om att uppdrag bör ändras. Även i den enskilda motionen 2020/21:1781 (S) uppmärksammas den brottsliga verksamheten och motionärerna ser ett behov av ökad kontroll av utländska företag. Utskottet delar motionärernas uppfattning att människor inte ska utnyttjas på den svenska arbetsmarknaden. Det gäller oavsett nationaliteten på arbetstagarna och oavsett var arbetsgivarna kommer ifrån. Som framgått ovan anser utskottet att regeringen bedriver ett brett arbete mot arbetslivskriminalitet. Utskottet anser att det innefattar det som efterfrågas av motionärerna. Utöver det som framförts ovan vill utskottet också framhålla den pågående utredning om arbetskraftsinvandring som bl.a. har i uppdrag att överväga åtgärder för att motverka att arbetskraftsinvandrare utnyttjas (dir. 2020:8 och 2020:69). Utredningens slutbetänkande ska vara klart . Utskottet konstaterar vidare att regeringen utöver de insatser som framhållits ovan har vidtagit en rad åtgärder under den senaste mandatperioden för att bekämpa arbetslivskriminalitet. Som exempel har fått större befogenheter att genomföra arbetsplatsinspektioner. Stickprovskontroller kan ske på arbetsplatser inom riskbranscher för att kontrollera att arbetsgivare inte har anställda som saknar rätt att vistas eller arbeta i . Vidare har ett nytt brott, människoexploatering, införts i för att stärka det straffrättsliga skyddet mot exploatering av människor. En annan åtgärd som vidtagits är att maxbeloppet för företagsboten har höjts från till . Det innebär en kraftig skärpning av straffen för större företag som gör sig skyldiga till särskilt klandervärd brottslighet, exempelvis eftersatt kontroll som leder till allvarliga arbetsplatsolyckor eller dödsfall. Utskottet noterar slutligen att frågan om arbetslivskriminalitet, särskilt i form av arbetskraftsexploatering, också har granskats av i rapporten mot exploatering av arbetskraft – regelverk, kontroller samt information och stöd till de drabbade (RiR 2020:27). bedömer bl.a. att regeringen behöver ta ett helhetsgrepp för att motverka arbetskraftsexploatering. Regeringens skrivelse (skr. 2020/21:169) med anledning av rapporten behandlas av utskottet i betänkande 2020/21:AU12. I det betänkandet föreslår utskottet ett tillkännagivande om att regeringen bör återkomma med förslag på hur sekretessreglerna kan ändras för att motverka exploatering av arbetskraft och förbättra möjligheten till myndighetssamverkan i dessa frågor, vilket innebär att kommittémotion 2020/21:4023 (M, KD) tillstyrks och kommittémotion 2020/21:4020 (SD) yrkande 5 delvis tillstyrks. Mot bakgrund av det ovan anförda avstyrker utskottet samtliga motionsyrkanden. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om de lokala och regionala skyddsombudens verksamhet. Utskottet hänvisar bl.a. till pågående arbete och att det nuvarande regelverket är väl avvägt. Jämför reservation 14 (M, KD), 15 (SD) och 16 (V). I kommittémotion 2020/21:3372 ifrågasätter m.fl. (M) bl.a. fackens roll i skyddsombudens verksamhet. När det gäller särskilt den regionala skyddsombudsverksamheten konstaterar motionärerna att den aldrig utvärderats och föreslår därför att organisationen med regionala skyddsombud och deras verksamhet, roll och effektivitet utreds (yrkande 7). m.fl. (SD) anser i kommittémotion 2020/21:654 att fackförbundens företrädesrätt att utse skyddsombud måste avskaffas (yrkande 5). Enligt motionärerna måste dagens arbetsmiljöarbete anpassas till de förändringar som har skett på löntagarsidan där fler väljer att inte vara medlemmar i ett fackförbund. I kommittémotion 2020/21:735 tar m.fl. (V) upp frågan om de regionala skyddsombudens tillträdesrätt. Enligt motionärerna bör arbetsmiljölagen ändras så att regionala skyddsombud får rätt att verka på företag med kollektivavtal även om det tillfälligtvis inte finns någon medlem i den kollektivavtalsbärande arbetstagarorganisationen vid företaget (yrkande 4). Vidare i samma motion anser motionärerna att den nuvarande lagstiftningen inte är tillräcklig för att garantera skyddsombuden den utbildning de behöver för att kunna utföra sitt uppdrag. Förslaget är därför att skyddsombudsutbildningens längd regleras i arbetsmiljölagen och att den uppgår till minst (yrkande 5). Vidare anser motionärerna att det bör införas en lagstadgad rätt till vidareutbildning och fortbildning för skyddsombud motsvarande (yrkande 6). Slutligen anser motionärerna att bör ges möjlighet att utdöma straffsanktioner mot arbetsgivare där skyddsombud inte tillåtits vara med i riskbedömningen enligt 6 kap. arbetsmiljölagen (yrkande 12). I kommittémotion 2020/21:3409 noterar m.fl. (KD) att avvisade regeringens förslag om att de fackliga regionala skyddsombuden ska få tillträde till arbetsplatser utan facklig representation. Motionärerna anser att de regionala skyddsombudens arbete måste utvärderas innan deras befogenheter utökas (yrkande 33). Av 6 kap. 2 § arbetsmiljölagen framgår bl.a. att ett eller flera skyddsombud (arbetsmiljöombud) ska utses bland arbetstagarna på arbetsställen där minst fem arbetstagare regelbundet sysselsätts. Skyddsombud utses av en lokal arbetstagarorganisation som är eller brukar vara bunden av kollektivavtal i förhållande till arbetsgivaren. Finns det inte någon sådan organisation, utses skyddsombud av arbetstagarna. På arbetsställen där det inte har tillsatts någon s.k. skyddskommitté, sammansatt av företrädare för arbetsgivaren och arbetstagarna, får en lokal avdelning inom ett förbund eller en sammanslutning av arbetstagare som är jämförlig med en sådan avdelning utse ett skyddsombud utanför kretsen av arbetstagarna på arbetsstället (regionalt skyddsombud). Rätten att utse ett regionalt skyddsombud gäller dock endast om arbetstagarorganisationen har minst en medlem på arbetsstället. Av 6 kap. 4 § första stycket arbetsmiljölagen framgår bl.a. att skyddsombud företräder arbetstagarna i arbetsmiljöfrågor och ska verka för en tillfredsställande arbetsmiljö. I det syftet ska skyddsombuden inom sitt skyddsområde vaka över skyddet mot ohälsa och olycksfall samt över att arbetsgivaren uppfyller kraven i 3 kap. 2 a §. Enligt 6 kap. 4 § andra stycket ska skyddsombud delta vid planering av nya eller ändrade lokaler, anordningar, arbetsprocesser, arbetsmetoder och av arbetsorganisation liksom vid planering av användning av ämnen som kan medföra ohälsa eller olycksfall. Av bestämmelsen framgår också att arbetsgivare och arbetstagare gemensamt svarar för att skyddsombud får nödvändig utbildning.