bet · H801NU10 · 2021-01-21 00:00:00 — För att skapa bättre förutsättningar för en sund konkurrens i dessa situationer infördes särskilda regler om offentlig säljverksamhet i konkurrenslagen (2008:579), de s.k. KOS-reglerna. kan enligt dessa bestämmelser väcka talan i domstol om att förbjuda en offentlig aktör att tillämpa ett konkurrensbegränsande förfarande vid försäljning av varor eller tjänster på en marknad. Utskottet kan dessutom konstatera att vem som helst kan uppmärksamma på konkurrensproblem som uppstår när en offentlig aktör säljer varor eller tjänster. Om beslutar att inte ingripa i ett visst fall, kan det företag eller den företagssammanslutning som berörs begära att domstolen förbjuder säljverksamheten. En utgångspunkt när reglerna infördes var att det vid en tillämpning av reglerna måste vara möjligt att ta hänsyn till andra allmänna intressen än konkurrensintresset som kan uppväga den konkurrenssnedvridning beteendet kan ge upphov till. Utskottet kan konstatera att följt upp och utvärderat KOS-reglerna sedan de infördes. Av uppföljningarna framgår att KOS-reglerna och tillsynsverksamhet har lett till att förutsättningarna för välfungerande konkurrens mellan offentliga aktörer och privata företag har förbättrats. Utskottet noterar dock att framhåller att det även i fortsättningen finns risk för konkurrensproblem när offentliga aktörer agerar på konkurrensutsatta marknader och att det finns anledning att även framöver noga följa utvecklingen på området. Utöver detta vill utskottet påminna om att enligt sin instruktion har i uppgift att bl.a. uppmärksamma hinder mot en effektiv konkurrens i offentlig och privat verksamhet och mot en effektiv offentlig upphandling. Avslutningsvis vill utskottet även påminna om att under detta i ett tillkännagivande har uppmanat regeringen om att den bör säkerställa och följa upp att åtgärder vidtas vid för att en väl fungerande konkurrenstillsyn ska uppnås. Utskottet har dessutom förordat att bör tillkännage för regeringen att den inom ramen för styrningen av bolag med statligt ägande ska säkerställa att dessa bolag inte agerar så att en osund konkurrens uppstår. Med det anförda avstyrks motionsyrkandena. Enligt den proposition som utskottet i det föregående ställt sig bakom utökas beslutanderätt till att även omfatta konkurrensskadeavgift. Med anledning av dessa regler förordas i motion 2020/21:3782 (SD) yrkande 3 ett tillkännagivande om att regeringen bör säkerställa att utredande och beslutande funktioner separeras. Utskottet kan konstatera att redovisade ett regeringsuppdrag om organisation vid ett genomförande av nya regler på området. Av den proposition som ligger till grund för de nya reglerna framgår att regeringen bedömer att bör anförtros att utforma sin verksamhet så att rättssäkerheten vid beslut om konkurrensskadeavgift upprätthålls. Utskottet gör ingen annan bedömning och ser därmed ingen anledning för att agera i frågan. Det nämnda motionsyrkandet avstyrks härmed. Vissa frågor om konkurrensbegränsande offentlig säljverksamhet Som redovisats i det föregående infördes särskilda regler i konkurrenslagen (2008:579) för att skapa bättre förutsättningar för en sund konkurrens när offentlig verksamhet konkurrerar med privata företag – de s.k. KOS-reglerna. I det föregående har det även redovisats att har följt upp dessa regler och hur rättspraxis har utvecklats på området. Utskottet vill framhålla att detta är ett område som är mycket viktigt att följa eftersom väl fungerande marknader och en effektiv konkurrens bidrar till fler välmående företag som i sin tur bidrar till samhället på många olika sätt. Utskottet avser dock inte att – så som föreslås i motion 2020/21:3500 (KD) yrkande 36 – förorda att uppmanar regeringen att genomföra en kartläggning av i vilken omfattning som offentlig verksamhet konkurrerar med privata företag. Utskottet ser heller inget behov av att förorda några tillkännagivanden om konkurrensbegränsande offentlig säljverksamhet som förordas i motionerna 2020/21:2855 (M) och 2020/21:3045 (M). Utskottet avstyrker därmed motionsyrkandena. Uppföljning och utökning av beslutanderätt, punkt 2 (M, SD, KD) av (M), (M), (M), (SD), (KD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3782 av m.fl. (SD) yrkande 2 och 2020/21:3784 av m.fl. (M) yrkandena 1 och 2 samt 2020/21:3782 av m.fl. (SD) yrkande 1. Enligt den proposition som vi i det föregående ställt oss bakom ska i fortsättningen vara första instans för beslut i ärenden om konkurrensskadeavgift. Besluten ska enligt de nya reglerna kunna överklagas till Patent- och . Syftet med förslaget är bl.a. att harmonisera ordningen för beslutsfattandet i med vad som gäller i övriga medlemsstater i EU. Vi välkomnar den nya instansordningen som förhoppningsvis kommer att leda till ökade möjligheter för att bedriva en effektiv konkurrenstillsyn. vill vi vara tydliga med att de nya reglerna inte får leda till längre handläggningstider och mindre effektiva processer när det gäller beslut om konkurrensskadeavgifter. Vi ser det därför som nödvändigt att de nya reglerna löpande följs upp och utvärderas. Vidare vill vi framhålla att flera näringslivsorganisationer har framhållit att det finns skäl att se över möjligheterna att ge beslutanderätt även i ärenden som rör konkurrensbegränsande offentlig säljverksamhet. framgår det av olika rapporter att det finns konkurrensproblem när privata företag möter konkurrens från en offentlig aktör och att många företag ser detta som ett stort problem. Vi menar att det därför är av stor vikt att konkurrenslagens regler som avser att skapa sund konkurrens mellan offentliga och privata aktörer bör utvecklas så att på ett effektivare sätt kan motverka en osund konkurrens i dessa situationer. Regeringen bör således löpande följa upp och utvärdera den nya instansordningen när det gäller konkurrensskadeavgift och återrapportera resultaten till . Vidare bör regeringen återkomma till med ett förslag som medför att ges beslutanderätt även i ärenden som rör konkurrensbegränsande offentlig säljverksamhet. Detta bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. organisation, punkt 3 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3782 av m.fl. (SD) yrkande 3. Som framgår av det föregående är vi positiva till att ges ökad beslutanderätt. Vi tror att denna reform kommer att ge ytterligare möjligheter för myndigheten att på ett effektivare sätt motverka konkurrensstörande beteenden från offentliga aktörer. Vi vill dock understryka att rättssäkerheten måste bibehållas när beslut fattas av en myndighet i stället för av en domstol. Vi hyser dock vissa farhågor om att regeringen inte gjort tillräckligt för att säkerställa att utredar- och beslutsroller separeras. Regeringen anför i propositionen att den förutsätter att myndigheten vidtar de åtgärder som är nödvändiga för att utforma sin organisation på bästa sätt. Vi menar att detta inte är tillräckligt och att regeringen bör ta ett större ansvar i denna viktiga fråga. Regeringen bör därför vidta de åtgärder som behövs för att säkerställa att beslutande och utredande funktioner separeras på ett sådant sätt att rättssäkerheten upprätthålls. Detta bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Vissa frågor om konkurrensbegränsande offentlig säljverksamhet, punkt 4 (SD, KD) av (SD), (KD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3500 av m.fl. (KD) yrkande 36, 2020/21:2855 av (M) och 2020/21:3045 av (M) yrkande 1 och 2020/21:3045 av (M) yrkande 2. En effektiv konkurrens på väl fungerande marknader är en förutsättning för att företag ska kunna växa och skapa jobb. När offentlig verksamhet ägnar sig åt att sälja varor eller tjänster på marknader där privata företag agerar finns det en överhängande risk att konkurrensen inte fungerar. Det kan t.ex. handla om statligt ägda bolag som bedriver hela eller delar av sin verksamhet på andra grunder än rent affärsmässiga. Det kan även handla om myndigheter som säljer varor och tjänster. Ett tydligt exempel är Kriminalvårdens arbetsdrift Krimprod som via bl.a. tvätteritjänster ska ge intagna en meningsfull sysselsättning och främja deras anpassning i samhället efter frigivningen. Flera av Krimprods tjänster erbjuds på den öppna marknaden, och det är uppenbart att privata företag har små möjligheter att konkurrera med en organisation som jämförelsevis har små arbetskostnader. Tyvärr är detta ett mönster som går att känna igen när det gäller verksamheter som bedrivs av kommuner och regioner eller när deras bolag deltar i upphandlingar. Det handlar typiskt sett om tvätteritjänster eller ägande och drift av konferensanläggningar, campingar eller tryckerier. Som utgångspunkt menar vi att det offentliga inte ska konkurrera med det privata näringslivet såvida det inte krävs en särskild insats på ett väl definierat område för att främja tillväxt och utveckling . Mot bakgrund av vikten av en väl fungerande konkurrens och de konkurrensproblem som vi ser när offentlig verksamhet konkurrerar med privat menar vi att det finns behov att få en uppfattning om hur stora problemen är. Regeringen bör därför se till att göra en kartläggning av i vilken utsträckning staten, regionerna och kommunerna ägnar sig åt verksamhet som sker i konkurrens med det privata näringslivet. Detta bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Förteckning över behandlade förslag Proposition 2020/21:51 befogenheter: 1.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ömsesidigt bistånd med delgivning och indrivning på konkurrensområdet. 2.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i utsökningsbalken. 3.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i konkurrenslagen (2008:579). 4.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). 5.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2014:836) om näringsförbud. 6.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i konkurrensskadelagen (2016:964). 2020/21:3782 av m.fl. (SD): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör få i uppdrag att verka för en grundlig utvärdering av den nya ordningen för konkurrensskadeavgift när den varit verksam och tillkännager detta för regeringen. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen ska återkomma till med förslag på beslutanderätt för även i ärenden som rör konkurrensbegränsande offentlig säljverksamhet och tillkännager detta för regeringen. 3.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utredande och beslutande delar inom organisationen bör separeras och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3784 av m.fl. (M): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ge regeringen i uppdrag att utvärdera och följa upp den nya instansordningen för konkurrensskadeavgift och tillkännager detta för regeringen. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med förslag om att ge beslutanderätt för konkurrensbegränsande offentlig säljverksamhet och tillkännager detta för regeringen. Motioner från allmänna motionstiden /21 2020/21:2855 av (M): ställer sig bakom det som anförs i motionen om statlig osund konkurrens och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3045 av (M): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om det skadliga i att offentliga aktörer bedriver konkurrerande affärsverksamhet på samma marknad som det privata näringslivet, och detta tillkännager för regeringen. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om behovet av policyer för kommuner, regioner och myndigheter i fråga om vilka verksamheter de ska bedriva och hur detta ska ske utan att konkurrensen begränsas, och detta tillkännager för regeringen. 2020/21:3500 av m.fl. (KD): 36.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att kartlägga i vilken utsträckning staten ägnar sig åt verksamhet som konkurrerar med det privata näringslivet, och detta tillkännager för regeringen. I propositionen föreslås ändringar i konkurrenslagen. Förslagen innebär att instansordningen för prövning av konkurrensskadeavgift ändras. Det föreslås att som första instans ska besluta om frågor om konkurrensskadeavgift. är det Patent- och som fattar sådana beslut. Propositionen innehåller också förslag till lagändringar som behövs för att implementera EU-direktiv om efterlevnaden av konkurrensregler. Även befogenheter vid platsundersökningar utökas. Det införs också en sanktion mot företag som trotsar beslut under sådan utredning. Enligt regeringens förslag ska besluta om konkurrensskadeavgift och om utredningsskadeavgift som första instans. Beslutet ska kunna överklagas till Patent- och . Konkurrensskadeavgift kommer alltså att kunna prövas och beslutas i tre beslutsinstanser i stället för två som . Syftet med förslaget är att harmonisera ordningen för beslutsfattandet i med vad som gäller i övriga medlemsstater i EU. Förslaget anses även ge möjligheter att bedriva en effektivare tillsyn. Jag skulle vilja framhäva att Lagrådet har riktat kritik mot förslaget. Lagrådet anser att det inte finns några omständigheter i förslaget som pekar på att handläggningstiderna för konkurrensskadeavgifter kortas. I stället, menar , finns det risk för att handläggningstiderna blir längre, både vid och vid domstolarna. Förslaget har dock välkomnats av bland annat och . bedömer att det är naturligt att gå vidare med förslaget om att öka befogenheter men att Lagrådets kritik måste tas på största allvar. Förslaget får inte leda till längre handläggningstider och mindre effektiva processer. Därför anser vi att regeringen löpande ska följa upp, utvärdera och återkoppla till om reformen har lett till en mer effektiv konkurrenstillsyn eller inte. Enligt flera näringslivsorganisationer finns det skäl att se över möjligheterna att ge beslutanderätt i mål som rör osund konkurrens från offentliga aktörer, så kallad konkurrensbegränsande offentlig säljverksamhet. Enligt en undersökning från uppger mer än en fjärdedel av de tillfrågade företagen att de möter konkurrens från offentliga aktörer. Nästan två tredjedelar av de företagen ser detta som ett problem. har tidigare pekat på behovet av att utvärdera de regler om offentlig säljverksamhet som infördes . Det är av yttersta vikt att säkerställa att det inte råder osund konkurrens mellan privata och offentliga aktörer. Vi ser därför gärna att regeringen återkommer med förslag om att utöka lagstiftningen så att ges möjlighet att agera även i mål som rör osund konkurrens från offentliga aktörer. Jag yrkar bifall till reservation 1. debatterar vi näringsutskottets betänkande 2020/21:NU10 befogenheter. Den moderata ledamoten före mig redogjorde väldigt väl för vad det här lagförslaget innebär, så det tänker jag inte uppehålla mig vid. I betänkandet finns tre reservationer, och står bakom samtliga. För tids vinnande yrkar jag dock endast bifall till reservation 1, Uppföljning och utökning av beslutanderätt, från , . Marknadsekonomi är ett av mänsklighetens stora underverk. Genom ekonomisk frihet och den ständiga konkurrens som detta innebär har människor i den fria världen gjort häpnadsväckande framsteg. En fungerande marknadsekonomi kan dock aldrig vara en okontrollerad och oreglerad anarki. I botten måste man ha lagar och regler som garanterar sjysta spelregler, och konkurrenslagstiftningen är i sammanhanget en helt central pelare. Utan en fungerande konkurrenslagstiftning urholkar man snabbt marknadsekonomins principer genom att det uppstår konkurrensbegränsande samarbeten och oligopol. När så sker är marknadsekonomins fiender sällan sena att underkänna hela det marknadsekonomiska systemet. Låt mig vara klar över en sak: Socialism är aldrig svaret. Socialism leder alltid, förr eller senare, till brödköer och brist på toalettpapper. Med detta sagt välkomnar en stark konkurrenslagstiftning. Det är en fullt naturlig uppfattning för varje vän av det marknadsekonomiska systemet. Framgent ser jag också hur konkurrenslagstiftningen kommer att behöva moderniseras och breddas i och med att vårt samhälle snabbt förändras i takt med digitaliseringen. Det börjar gå upp för allt fler vilken obehaglig oligopolsituation som råder på det digitala fältet, där en handfull globala megaföretag roffar åt sig alltmer och käkar upp allt som kommer i deras väg. Enligt 2 kap. 7 § konkurrenslagen är det förbjudet att missbruka en dominerande ställning, men har till exempel Google, och ett antal andra företag genom sin monopolställning och dominans tämligen ostört kunnat roffa åt sig annonsintäkter på andras verk eller ta ut ockerpriser för att folk ska kunna sälja appar till exempel via deras infrastruktur. Här vill jag återigen vara tydlig: Är man vän av marknadsekonomin som system måste man också vilja ha en sund konkurrens som gäller även på internet. Tyvärr ser jag, fru talman, hur många partier sitter på händerna i de här frågorna medan man i många andra länder faktiskt har bröstat upp sig mot oligopolen. I finns ett lagförslag som innebär att Google och Facebook tvingas att ersätta lokala mediebolag som man profiterar på. Google har svarat med att hota att göra sin sökmotor otillgänglig i . Jag tycker över huvud taget inte att vi ska rädas den typen av hot. Tvärtom måste vi ta kampen och sätta hårt mot hårt. För mig är nationell suveränitet nämligen värt någonting. I sammanhanget vill jag också passa på att lyfta min oro över hur just de här teknikjättarna har fått en enorm makt att bedriva, och de facto bedriver, storskalig valpåverkan i demokratiska val. Det är möjligen ingen fråga för att beivra men likväl en dystopisk utveckling som jag tycker ser ut att växa till vår tids stora yttrandefrihetsfråga. Även här sitter alla partier utom på händerna, möjligen med undantag för Socialdemokraterna, som har välkomnat och fortsätter att välkomna censur av de här nätplattformarna. Det är väldigt typiskt för Socialdemokraterna: När man ser att det endast är oppositionella röster som tystas och stängs ned välkomnar man detta. Jag tror dock att det hade varit annat ljud i skällan om det hade varit socialdemokrater som stängdes ned. Det är min uppfattning att socialdemokrater alltför ofta saknar förmåga att följa principer. Som jag sa tidigare i mitt anförande är för en stark och tydlig konkurrenslagstiftning. Detta betyder självfallet inte att man okritiskt köper alla förslag som stärker statens makt på området; lagstiftningen måste naturligtvis vara träffsäker och rättvis. Utifrån det resonemanget har vi ett antal synpunkter på det förslag som just nu ligger på bordet. I reservation 2 menar vi att regeringen än så länge inte gjort tillräckligt för att säkerställa att utredar- och beslutsroller separeras. Detta är en fråga som vi tänker bevaka och naturligtvis vid behov kommer att få anledning att återkomma till. I reservation 1 menar vi, tillsammans med andra partier, att det finns betydligt mer att göra när privata företag möter konkurrens från en offentlig aktör. Vi menar att det finns anledning att titta på om bör ges beslutanderätt även i ärenden som rör konkurrensbegränsande offentlig säljverksamhet. Som avslutning vill jag återigen yrka bifall till reservation 1. Det finns ett antal frågor vi är överens med regeringen om, men jag vill lyfta fram två områden där vi kristdemokrater menar att regeringen inte når ända fram och där det finns goda möjligheter att vässa politiken en del. När det gäller beslutanderätt finns det en del att förbättra jämfört med regeringens förslag. I grunden är vi positiva till att ges utökad beslutanderätt; det tror vi är rätt väg att gå. Framför allt kan man anta att det ger förbättrade möjligheter för myndigheten att på ett mer effektivt sätt motverka beteenden från olika offentliga aktörer som riskerar att vara störande för konkurrensen. Med detta sagt är det oerhört viktigt att hålla rättssäkerhetens fana mycket högt. Man kan ha farhågor om att kanske inte riktigt allt som måste göras har blivit gjort från regeringens sida när det gäller att separera utredande respektive beslutande roll. Regeringen säger sig vara trygg. Jag gillar inte att vara misstänksam, men jag måste ändå säga att jag inte är riktigt lika trygg. Därför anser vi kristdemokrater att regeringen bör ta ett större ansvar i denna viktiga fråga. Det handlar om att vidta de åtgärder som behövs för att säkerställa att beslutande och utredande funktioner separeras på ett sådant sätt att rättssäkerheten upprätthålls. Ingen ska ens behöva reflektera över möjligheten att det brister på denna punkt. När det gäller vissa frågor om konkurrensbegränsande offentlig säljverksamhet finns det en del att framföra i denna kammare. Vi kan nog vara överens om att konkurrens är något nödvändigt, i alla fall de flesta av oss som har en tro på att marknadsekonomi är att föredra framför andra system. Det är inte ett nödvändigt ont utan en självklar del av en frisk marknadsekonomi. Genom konkurrens skapar företagen jobb och tillväxt i vårt land samt möjliggör att människor får ett jobb att gå till. Vi vet också att många anser det vara en självklarhet att staten ska stå som garant för tydliga, förutsägbara och rättvisa lagar och regler som ska vara lika för alla. Staten ska också ha en välfungerande kontroll så att de som fuskar stoppas och de som gör rätt får chansen att göra sina affärer på sjysta grunder. Sedan kommer vi dock till ett område där det börjar bli lite av en gråzon och otydligare med politikens hållning. Vi har alldeles för många exempel på att offentliga aktörer ger sig in på en redan fungerande privat marknad för att sälja varor eller tjänster. Jag tänker på flera statligt ägda bolag som bedriver hela eller delar av sin verksamhet på andra grunder än rent affärsmässiga, och jag tänker på myndigheter som säljer varor och tjänster. Ett exempel är Kriminalvårdens arbetsdrift Krimprod, som bland annat kan ge intagna en meningsfull sysselsättning och främja deras anpassning till samhället utanför den slutna miljö de lever i. Så långt är det förstås inget konstigt, men eftersom flera av Krimprods tjänster erbjuds på den öppna marknaden blir det en märklig situation. Det är inte möjligt för privata företag att konkurrera med en statlig organisation som har helt andra förutsättningar och, i detta fall, jämförelsevis små arbetskostnader. Dessvärre är detta ett mönster man kan se på fler områden. Det är inte bara på statlig nivå vi har detta problem, utan det finns motsvarande exempel på regional nivå. Jag ska inte rabbla långa listor, fru talman, men förutom tvätteriverksamhet kan jag nämna ägande eller drift av konferensanläggningar, campingar, tryckerier och så vidare. Endast med en mycket vid tolkning av det kommunala kärnuppdraget - som i vanliga fall går under triolen vård, skola och omsorg - kan man länka in camping eller tryckeri där. anser att det ska vara en självklar utgångspunkt att det offentliga inte ska konkurrera med det privata näringslivet. Detta ska vara huvudregeln. Som alltid kan man hitta enstaka välmotiverade undantag, till exempel om det krävs en särskild insats inom ett väl definierat område för att främja tillväxt och utveckling . Mot denna bakgrund vill vi se en kartläggning som analyserar hur stora problemen är med det offentligas konkurrens gentemot det privata näringslivet, för att utifrån analysen kunna komma vidare med adekvata förslag till förändringar. Jag yrkar därför bifall till reservation 3. Frågan om befogenheter, som vi nu debatterar, är viktig.