bet · H801AU10 · 2021-03-25 00:00:00 — När det gäller uppföljning av uppdrag, vilket tas upp i partimotion 2020/21:3366 (M) yrkande 9, samt frågor om tillgång till hjälp och upprättelse för den som drabbas av diskriminering, vilket bl.a. tas upp i kommittémotion 2020/21:2529 (C) yrkande 19, vill utskottet även här hänvisa till den beredning som pågår inom av betänkandet Bättre skydd mot diskriminering (SOU 2016:87). I denna utredning har bl.a. olika lösningar övervägts när det gäller roll och arbetssätt samt diskussion förts om för- och nackdelar med antidiskrimineringsbyråernas verksamhet. Utredningen har även övervägt den roll som länsstyrelserna har i arbetet mot diskriminering. När det särskilt gäller frågan om att inrätta en diskrimineringsnämnd, vilket föreslås i den nämnda kommittémotionen kan utskottet konstatera att förslagen i betänkandet SOU 2016:87 bl.a. innebär förändrade uppgifter för med en tydligare rollfördelning och inrättande av en diskrimineringsnämnd. Utskottet ser inte skäl att föregripa den pågående beredningen av nämnda betänkande. Värt att nämna i sammanhanget är även det arbete som pågår med att inrätta en ny myndighet för att främja säkerställandet av mänskliga rättigheter i . Enligt regeringen bör en ny myndighet inrättas under regeringen: . En proposition om inrättandet av detta institut har överlämnats till (prop. 2020/21:143). Det nya institutet ska bl.a. följa, undersöka och rapportera om hur de mänskliga rättigheterna respekteras och förverkligas i . föreslås starta sin verksamhet . I två motionsyrkanden, kommittémotion 2020/21:2924 (C) yrkande 10 och den enskilda motionen 2020/21:46 (C) yrkande 4, anförs att kravet på arbetsgivare att ha en plan för att motverka diskriminering bör kunna differentieras utifrån storleken på företaget. Såvitt utskottet tolkar förslagen anser motionärerna att det bör ske en översyn och begränsning av nuvarande krav att arbeta med aktiva åtgärder. När det gäller bestämmelserna om skyldigheten för arbetsgivare att arbeta med aktiva åtgärder anser utskottet att detta krav fyller en viktig funktion i arbetet mot diskriminering. Utskottet är inte berett att ompröva det gällande regelverket. Med hänvisning till pågående arbete samt till det som i övrigt anförts avstyrker utskottet sammanfattningsvis samtliga motionsyrkanden i avsnittet. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om att upprätta jämlikhetsdata. Utskottet hänvisar bl.a. till pågående arbete. Jämför reservation 23 (V). I kommittémotion 2020/21:387 av m.fl. (V) påtalar motionärerna att till skillnad från många andra länder saknar jämlikhetsdata, dvs. information om hur olika diskrimineringsgrunder, såsom religion, hudfärg eller etnicitet, är fördelade i populationen och hur de samverkar med varandra. Avsikten med jämlikhetsdata är enligt motionärerna att undersöka förekomsten och effekterna av diskriminering. Motionärerna anser att regeringen bör återkomma med förslag om att upprätta jämlikhetsdata som bygger på samtliga diskrimineringsgrunder (yrkande 1). Insamlingen av data bör enligt motionärerna bygga på samtycke, frivillighet och anonymitet och skulle kunna hanteras av . Utskottet har tidigare behandlat motsvarande förslag om jämlikhetsdata, se betänkande 2019/20:AU7. Som utskottet då framhöll finns i en restriktiv syn på statistik och datainsamling i förhållande till bl.a. de nationella minoriteterna. I tillägg till det som utskottet anfört vid tidigare behandling noterar utskottet att frågan om jämlikhetsdata aktualiserats i två handlingsplaner som presenterat. Det gäller dels meddelandet En jämlikhetsunion: mot rasism 2020–2025 (COM(2020) 565), dels meddelandet En jämlikhetsunion: Jämlikhetsstrategi för hbtqi-personer 2020–2025 (COM(2020) 698). Kommissionen lyfter i handlingsplanen mot rasism fram vikten av jämlikhetsdata för att få en bild av såväl subjektiva erfarenheter av diskriminering som av rasismens och diskrimineringens strukturella aspekter. Kommissionen anger att den avser att vidta åtgärder för ett enhetligt tillvägagångssätt vid insamling av uppgifter om jämlikhet, särskilt när det gäller uppgifter uppdelade efter etniskt ursprung, och uppmanar medlemsstaterna att förbättra insamlingen av sådana uppgifter. Motsvarande avsikt uttalas i jämlikhetsstrategin för hbtqi-personer där kommissionen anför att den kommer att uppmana för grundläggande rättigheter (FRA) och () både att samla in egna data samt att fortsätta tillhandahålla tekniskt och metodologiskt stöd till medlemsstaterna för att dessa ska kunna samla in data på ett lämpligt sätt. Som regeringen framhåller i den preliminära svenska ståndpunkten när det gäller respektive förslag är arbetet med jämlikhetsdata komplext, och det är av stor vikt att upprätthålla medlemsstaternas utrymme att agera utifrån den nationella situationen och de förutsättningar och behov som råder i staten. Jämlikhetsdata behandlar känsliga uppgifter, och arbete med sådana uppgifter måste alltid ske med största respekt för etiska aspekter och i enlighet med rättsliga regelverk, däribland om dataskydd. Skyddet för den personliga integriteten måste upprätthållas. Liksom hyser utskottet viss förståelse för avsikten bakom motionsförslaget men är mot bakgrund av vad som anförts ovan inte berett att förespråka något initiativ på området. Utskottet avstyrker därmed det aktuella motionsyrkandet. Stärkt skydd på EU-nivå för hbtq-personer m.m. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bl.a. arbetet på EU-nivå när det gäller åtgärder mot diskriminering. Utskottet hänvisar främst till pågående arbete. I kommittémotion 2020/21:3261 av m.fl. (L) lyfter motionärerna fram diskrimineringsskyddet på EU-nivå för hbtq-personer (yrkande 18). Motionärerna talar bl.a. om vikten av att regeringen arbetar vidare för att antidiskrimineringsdirektivet slutligen antas och att arbetet för att inkludera också alla transpersoner i EU:s diskrimineringslagstiftning fortsätter. I motion 2020/21:2133 av m.fl. (S) menar motionärerna att det finns mycket kan göra för att stärka den internationella solidariteten med hbtq plus, bl.a. anser de att regeringen bör verka för att EU:s diskrimineringslagstiftning förstärks. Målet är en sammanhållen lagstiftning som omfattar alla diskrimineringsgrunder och som gäller även utanför arbetsmarknaden (yrkande 5). I motion 2020/21:1507 av (L) uppmärksammar motionären konceptet vitbok som ett sätt för den svenska staten att göra upp med sin egen historia av förtryck av minoritetsgrupper. Motionären föreslår att det tas fram en vitbok om hur hbt-personer historiskt har behandlats i . Regeringens arbete för hbtqi-personers lika rättigheter och möjligheter bedrivs utifrån strategin för lika rättigheter och möjligheter oavsett sexuell läggning, könsidentitet eller könsuttryck. Utskottet kan konstatera att strategin har lagt grunden för ett långsiktigt arbete inom fokusområdena våld, diskriminering och andra kränkningar, unga hbtqi-personer, hälsa, vård och sociala tjänster, privat- och familjeliv, kulturområdet samt det civila samhället. Utskottet välkomnar att regeringen nu har samlat insatserna på området i en handlingsplan för att ytterligare förstärka arbetet. Handlingsplanen som regeringen antog kompletterar den befintliga strategin och kraftsamlar arbetet med konkreta åtgärder –2023. Handlingsplanen innehåller även strategiska insatser för att säkerställa det långsiktiga arbetet. De befintliga fokusområdena i strategin är fortsatt av central betydelse men kompletteras genom handlingsplanen med ytterligare två fokusområden: arbetslivet och äldre hbtqi-personer. Dessutom inkluderas asyl och migration i fokusområdet våld, diskriminering och andra kränkningar. För vissa av fokusområdena har även strategiska myndigheter utsetts i syfte att utgöra en samlande kraft för ökad kunskap och likvärdigt bemötande. När det gäller frågan om situationen för hbtqi-personer inom EU, vilket lyfts fram i kommittémotionen 2020/21:3261 (L) yrkande 18 och den enskilda motionen 2020/21:2133 (S) yrkande 5, noterar utskottet den strategi för hbtqi-personers rättigheter som presenterat genom meddelandet En jämlikhetsunion: Jämlikhetsstrategi för hbtqi-personer 2020–2025 (COM(2020) 698). I strategin som presenterades konstaterar kommissionen att läget för hbtqi-personer inom EU har försvårats . En undersökning genomförd 2019 av för grundläggande rättigheter (FRA) visar att som av EU-medborgarna anser att homosexuella och bisexuella personer borde ha samma rättigheter som heterosexuella personer upplevde av hbtqi-personerna inom EU att de blivit diskriminerade, vilket är en ökning jämfört med då upplevde detsamma. Det är således tydligt att det krävs ett intensifierat arbete med att ta itu med de problem som hbtqi-personer möter, och utskottet välkomnar kommissionens strategi som är den första på området. I meddelandet slår kommissionen fast målsättningen att varje hbtqi-person i EU ska vara säker, ha lika möjligheter och fullt ut delta i samhällslivet. Strategin innehåller ett antal riktade åtgärder, inklusive rättsliga åtgärder och finansiering, för att adressera diskriminering, ojämlikhet och andra problem som hbtqi-personer möter. Strategin innehåller även inriktningen att integrera hbtqi-jämlikhet i alla unionens politikområden, lagstiftningsinitiativ och finansieringsprogram. Kommissionens ambition är som regeringen framhållit lovvärd och kan medföra reella förbättringar vad gäller respekten för hbtqi-personers rättigheter inom unionen. Utskottet kommer att noga följa utvecklingen och genomförandet av de åtgärder som pekas ut i strategin. När det gäller det s.k. likabehandlingsdirektivet (COM(2008) 426) noterar utskottet det besked som kommissionen lämnat om att den kommer att fortsätta att uppmuntra framsteg för att uppnå den enhällighet som krävs i rådet för att anta det förslag som kommissionen lade fram 2008 om genomförande av principen om likabehandling av personer oavsett religion eller övertygelse, funktionshinder, ålder eller sexuell läggning. Utskottet har haft överläggningar med regeringen om den svenska ståndpunkten (se prot. 2015/16:4 § 2) och fäster sin tilltro till att regeringen i enlighet med ståndpunkten verkar för att direktivet ska kunna antas. Utskottet noterar att så sent som vid ett informellt videomöte för sysselsättning och socialpolitik gav sitt stöd för att komma framåt med förslaget. Med det sagda anser utskottet att det inte kan anses nödvändigt att rikta något tillkännagivande till regeringen i enlighet med något av de motionsyrkanden som handlar om stärkt skydd på EU-nivå för hbtqi-personer. När det gäller förslaget i den enskilda motionen 2020/21:1507 (L) om en vitbok konstaterar utskottet att det pågår ett intensivt och omfattande arbete i för att säkerställa lika rättigheter och möjligheter oavsett sexuell läggning, könsidentitet eller könsuttryck. Något behov av att ta fram en vitbok i enlighet med vad som föreslås i motionen föreligger inte enligt utskottet. Med det anförda avstyrker utskottet samtliga motionsyrkanden i avsnittet. Hedersrelaterat våld och förtryck, punkt 1 (M) av (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3471 av m.fl. (M) yrkandena 2 och 3 samt 2020/21:450 av Amineh Kakabaveh (-) yrkande 6, 2020/21:655 av m.fl. (SD) yrkande 4, 2020/21:656 av m.fl. (SD) yrkandena 1, 2, 19, 23 och 28–30, 2020/21:2762 av (M) yrkande 2, 2020/21:3274 av m.fl. (L) yrkandena 1 och 14, 2020/21:3405 av m.fl. (KD) yrkande 23, 2020/21:3410 av m.fl. (KD) yrkandena 16 och 19, 2020/21:3453 av och (båda SD) yrkandena 1–4, 2020/21:3471 av m.fl. (M) yrkande 6 och 2020/21:3650 av och (båda MP) yrkande 3. Vi håller visserligen med utskottet om att det pågår ett viktigt arbete mot hedersrelaterat våld och förtryck lokalt i kommunerna, på länsnivå och regional nivå och nationellt, men vi anser att ännu mer måste göras. Vi presenterar här två konkreta förslag. Länsstyrelserna har, som också utskottet lyfter fram, ett särskilt ansvar i arbetet med att förebygga och motverka hedersrelaterat våld och förtryck. Vi anser att regeringen, som ett led i arbetet med att främja mänskliga rättigheter i , bör se till att detta arbete följs upp regelbundet. kommuner och län har dessutom kommit olika långt i arbetet med att förebygga och motverka hedersrelaterat våld och förtryck. Vi anser därför att regeringen dels bör se till att det identifieras vilka kommuner inom varje län som har kommit längre än andra i arbetet med att förebygga och motverka hedersrelaterat våld och förtryck, dels att det byggs upp en struktur för utvecklingsarbete och erfarenhetsutbyte. Avslutningsvis när det gäller vårt förslag om att uppdraget att förebygga och motverka hedersrelaterat våld och förtryck bör göras permanent vid i , är det glädjande att kunna konstatera att det nu efter många års påtryckningar från bl.a. avsatts medel för att inrätta ett nationellt för dessa frågor vid just denna länsstyrelse. Hotet mot verksamheten är därmed förhoppningsvis att betrakta som avvärjt och behovet av ett tillkännagivande överspelat. Vi avstår därför från att i detta ärende yrka bifall till vårt yrkande. Vi kommer att noggrant och med stort intresse följa inrättandet av detta och det viktiga uppdrag som centrumet har i arbetet mot hedersrelaterat våld och förtryck. Hedersrelaterat våld och förtryck, punkt 1 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:655 av m.fl. (SD) yrkande 4 och 2020/21:656 av m.fl. (SD) yrkandena 1, 2, 19 och 28–30 samt 2020/21:450 av Amineh Kakabaveh (-) yrkande 6, 2020/21:656 av m.fl. (SD) yrkande 23, 2020/21:2762 av (M) yrkande 2, 2020/21:3274 av m.fl. (L) yrkandena 1 och 14, 2020/21:3405 av m.fl. (KD) yrkande 23, 2020/21:3410 av m.fl. (KD) yrkandena 16 och 19, 2020/21:3453 av och (båda SD) yrkandena 1–4, 2020/21:3471 av m.fl. (M) yrkandena 2, 3 och 6 samt 2020/21:3650 av och (båda MP) yrkande 3. Att hedersrelaterad brottslighet sker i är något vi tyvärr måste förhålla oss till och arbeta för att motverka. Politiken måste ta hedersutsattas situation på största allvar och erbjuda ett långvarigt skydd. Som utskottet konstaterar pågår arbete på området, men vi beklagar att utskottet inte ser det tydliga behovet av ytterligare åtgärder. Vi har en rad konkreta förslag som utskottet borde ha tillstyrkt. För att kunna motverka ytterligare utbredning av det hedersrelaterade våldet och förtrycket är det viktigt att de som kommer från en kultur där hedersförtryck är norm tidigt informeras om att andra normer råder i och att hedersförtryck aldrig kommer att accepteras här. Vi anser därför att regeringen bör vidta åtgärder för att intensifiera arbetet med informationsspridning som ska ge en god introduktion till de normer och den värdegrund som utgör basen för den svenska jämställdheten. Detta arbete behöver nå ut till de individer som lever i utanförskapsområden präglade av hederskulturer samt de personer som beviljas uppehållstillstånd i och kommer från hederskulturer. Vi anser också att regeringen bör verka för utökad informationsspridning till personer som riskerar att utsättas för hedersbrott. Vidare behöver personer som genom sin yrkesutövning kommer i kontakt med individer som lever i en hederskultur ha goda kunskaper och en djup förståelse för hedersbegreppet, dess bakgrund och dess roll i vissa samhällen. Detta förbättrar möjligheterna att upptäcka hedersförtryck och hedersvåld såväl som möjligheterna att kunna erbjuda offren den hjälp som behövs. Nyckelpersoner som jobbar inom vård och omsorg, förskola, skola och fritidsverksamhet, socialtjänst, polisen och rättsväsendet måste få utökade kunskaper i detta ämne. De måste känna till vad som särskiljer hedersnormer från de normer som utgör fundamentet för västvärldens samhällen. De måste också förstå hur dessa skillnader har uppkommit, hur de kan identifieras och vad de resulterar i. Vi anser att regeringen bör utöka satsningarna på att sprida kunskap om hedersproblematikens grunder till vissa nyckelpersoner. Vi anser vidare att det är av stor vikt att det kommer till stånd en nationell samordning under statligt ansvar för att nå en likvärdig nivå av trygghet och kunskap i landets alla kommuner. Regeringen bör se till att alla kommuner erbjuds nödvändiga verktyg för att ta fram specifika handlingsplaner mot hedersförtryck. När det gäller stödet till de delar av civilsamhället som föredömligt stöder personer som utsätts för hedersbrottslighet anser vi att detta stöd inte är tillräckligt. Regeringen bör vidta åtgärder för att utöka stödet till de delar av civilsamhället som arbetar mot hedersbrott. Vidare anser vi att regeringen bör vidta åtgärder för att främja tillgången på specialistkompetens såsom särskilda hedersjourer dit utsatta kan vända sig för skydd och stöd speciellt anpassat för deras situation. Därtill anser vi att regeringen bör tillgodose behovet av nya utredningar kopplade till hedersrelaterad brottslighet. Det är oklart hur situationen verkligen ser ut i . Avslutningsvis när det gäller vårt förslag om att uppdraget att förebygga och motverka hedersrelaterat våld och förtryck bör göras permanent vid i , är det glädjande att kunna konstatera att det nu efter många års påtryckningar från bl.a. har avsatts medel för att inrätta ett nationellt för dessa frågor vid just denna länsstyrelse. Hotet mot verksamheten är därmed förhoppningsvis att betrakta som avvärjt och behovet av ett tillkännagivande överspelat. Vi avstår därför från att i detta ärende yrka bifall till vårt förslag. Vi kommer att noggrant och med stort intresse följa inrättandet av detta och det viktiga uppdrag som centrumet har i arbetet mot hedersrelaterat våld och förtryck. Hedersrelaterat våld och förtryck, punkt 1 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3405 av m.fl. (KD) yrkande 23 och 2020/21:3410 av m.fl. (KD) yrkandena 16 och 19 samt 2020/21:450 av Amineh Kakabaveh (-) yrkande 6, 2020/21:655 av m.fl. (SD) yrkande 4, 2020/21:656 av m.fl. (SD) yrkandena 1, 2, 19, 23 och 28–30, 2020/21:2762 av (M) yrkande 2, 2020/21:3274 av m.fl. (L) yrkandena 1 och 14, 2020/21:3453 av och (båda SD) yrkandena 1–4, 2020/21:3471 av m.fl. (M) yrkandena 2, 3 och 6 samt 2020/21:3650 av och (båda MP) yrkande 3. vet ingen med säkerhet hur utbredd hederskulturen är men ett enträget arbete görs på området med bl.a. aktiva länsstyrelser och gemensamma initiativ via kommuner och regioner. Som utskottet tar upp har regeringen aviserat att det kommer att ligga i uppdraget till det nationella mot hedersrelaterat våld och förtryck som ska inrättas att regelbundet undersöka omfattningen av det hedersrelaterade våldet och förtrycket. Detta är givetvis bra, men jag anser att mer måste göras och jag beklagar att utskottet inte gör samma bedömning. Regeringen bör skyndsamt starta ett arbete med att ta fram verktyg för att nationellt kunna mäta omfattningen av hedersrelaterat våld och förtryck. Vidare anser jag att det är viktigt med förbättrat kunskapsstöd till kommunerna så att kompetens och samordningsansvar för hedersrelaterade frågor kan kvalitetssäkras. Till skillnad från utskottet anser jag att regeringen bör vidta ytterligare åtgärder för att säkerställa att sådant kunskapsstöd finns tillgängligt. Hedersrelaterat våld och förtryck, punkt 1 (L) av (L) och (L). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3274 av m.fl. (L) yrkande 14 och 2020/21:450 av Amineh Kakabaveh (-) yrkande 6, 2020/21:655 av m.fl. (SD) yrkande 4, 2020/21:656 av m.fl. (SD) yrkandena 1, 2, 19, 23 och 28–30, 2020/21:2762 av (M) yrkande 2, 2020/21:3274 av m.fl. (L) yrkande 1, 2020/21:3405 av m.fl. (KD) yrkande 23, 2020/21:3410 av m.fl. (KD) yrkandena 16 och 19, 2020/21:3453 av och (båda SD) yrkandena 1–4, 2020/21:3471 av m.fl. (M) yrkandena 2, 3 och 6 samt 2020/21:3650 av och (båda MP) yrkande 3. För att effektivt motverka alla former av hedersrelaterat våld och förtryck är det av stor vikt att det finns ett tydligt hbtq-perspektiv i alla insatser. Det gäller på alla nivåer, från det nationella till det lokala arbetet på gräsrotsnivå. Varje offer för hedersrelaterat våld och förtryck behöver bemötas utifrån sin egen situation. Det är vidare viktigt att kunskapen om omfattningen av det hedersrelaterade våldet och förtrycket mot hbtq-personer förbättras. Om hedersrelaterat våld och förtryck i allmänhet är svårt att kartlägga är svårigheterna att bryta tystnaden och minska mörkertalet särskilt stora vad gäller hedersrelaterat våld och förtryck mot hbtq-personer. Till skillnad från utskottet anser vi att regeringen bör vidta ytterligare åtgärder för att säkerställa att insatserna för offer för hedersrelaterat våld och förtryck utformas så att inte vissa grupper står utan hjälp samt att regeringen skyndsamt bör ta initiativ till att fördjupa kunskapen om det hedersrelaterade våldet och förtrycket mot hbtq-personer och dess omfattning genom en särskild studie. När det gäller vårt förslag om att regelbundet undersöka omfattningen av det hedersrelaterade våldet och förtrycket är det glädjande att det nationella kompetensteamet vid i nu utvecklas till ett och görs permanent. Liberalerna har länge drivit på för detta. I centrumets uppdrag kommer att ligga att regelbundet undersöka omfattningen av det hedersrelaterade våldet och förtrycket. Vi kommer att noga följa detta arbete och avstår därmed från att yrka bifall till vårt förslag om regelbunden kartläggning. Nationellt centrum för kvinnofrid, punkt 2 (M) av (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3471 av m.fl. (M) yrkande 7, 2020/21:3283 av Alireza Akhondi m.fl. (C) yrkande 3 och 2020/21:657 av m.fl. (SD) yrkande 14. Nationellt centrum för kvinnofrid (NCK) i har inte bara byggt upp en verksamhet med direkt stöd till våldsutsatta kvinnor genom Kvinnofridsmottagningen och Kvinnofridslinjen utan har också, som utskottet noterar, haft ett kunskapsuppdrag med metodutveckling, utbildning, information, kunskapssammanställningar och analys av forskningsbehov. Till skillnad från utskottet anser vi som bekant att det var fel att verksamheten som rör kunskapsuppdraget fördes över till vid inrättandet av denna myndighet. Vi befarade redan från start att inrättandet av skulle ske på bekostnad av befintliga, väl fungerande verksamheter, vilket nu har visat sig bli fallet. För att behålla den gedigna kunskap och erfarenhet som har byggts upp vid NCK och för att värna det viktiga och angelägna arbete med att stödja brottsoffer och berörda myndigheter som NCK bedriver anser vi att regeringen skyndsamt bör vidta åtgärder så att verksamheten återigen kan bedrivas fullskaligt och utan avbrott vid . Nationellt centrum för kvinnofrid, punkt 2 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:657 av m.fl. (SD) yrkande 14 och 2020/21:3283 av Alireza Akhondi m.fl. (C) yrkande 3 och 2020/21:3471 av m.fl. (M) yrkande 7. Den verksamhet som bedrivs vid Nationellt centrum för kvinnofrid (NCK) i har stor betydelse för våldsutsatta kvinnor. NCK verkar som ett kunskaps- och resurscentrum och handhar även den nationella stödtelefonen dit våldsutsatta kvinnor kan vända sig om de behöver råd och stöd.