bet · H901KU6 · 2021-12-09 00:00:00 — m.fl. (L) föreslår i kommittémotion 2021/22:4288 yrkande 1 en utredning om alternativa valsedelssystem. Motionärerna anför att kommittén enhälligt framhöll i sitt delbetänkande att en sådan utredning kan ingå i den utvärdering som bör göras val. Vidare pekar motionärerna på att både och har föreslagit detta. Även i kommittémotion 2020/21:3267 av m.fl. (L) yrkande 2 i denna del föreslås en översyn av valsedelsystemet. I kommittémotion 2021/22:3388 av m.fl. (L) föreslås också en översyn av valsedelsystemet (yrkande 8 i denna del) samt av valsäkerheten och valhemligheten (yrkande 9). fick i regleringsbrev 2018/01042/D i uppdrag av regeringen att lämna en erfarenhetsrapport års val till , kommunfullmäktige och . publicerade rapporten från valen 2018. I rapporten föreslog ett flertal författningsändringar. Bland annat föreslog att valsedelsystemet skulle ses över i sin helhet, med sikte på ett förenklat, förbättrat och mindre sårbart system samt att användningen av neutrala valsedlar och ett system med tryck av en valsedel per val och person särskilt borde övervägas (s. 23 f.). anförde att den i erfarenhetsrapporter efter valen 2010 och 2014 och i remissvar hade påtalat behovet av en översyn av valsedelsystemet. ansåg i rapporten att behovet av ett nytt valsedelsystem var både stort och brådskande. Ett nytt valsedelsystem med en betydligt mindre mängd valsedlar, både totalt och när det gäller olika typer av valsedlar, skulle enligt ta bort ett antal av de största sårbarheterna i valsystemet. Vidare anfördes att det nuvarande valsedelsystemet orsakar problem som undergräver förtroendet för valet som helhet. förespråkade ett nytt valsedelsystem som är pappersbaserat men som innebär färre tryckta valsedlar per person. fick i regleringsbrev 2018/01042/D även i uppdrag av regeringen att lämna en erfarenhetsrapport års val till . publicerade från Europaparlamentsvalet och föreslog i den ett flertal författningsändringar. samlade bedömning var att valet till genomfördes både rättssäkert och effektivt. anförde att en nyhet i valet var att det skulle ordnas en avskärmad plats för valsedlar i anslutning till, eller i, val- och röstningslokaler för att väljarna ska kunna ta valsedlar utan insyn från andra och för att på så vis stärka valhemligheten. Nyheten ställde stora krav på kommunernas förberedelser inför valet, t.ex. vilka lokaler som skulle användas som röstmottagningsställen och hur avskärmningen skulle utformas. I enkätsvar till uttryckte många kommuner att de ansåg att det hade fungerat bra vid EU-valet men att de var bekymrade inför de kommande allmänna valen 2022. Då ska tre val genomföras vilket innebär både fler valsedelställ och en mycket större mängd valsedlar. Det kommer även att vara ett betydligt högre valdeltagande än vid EU-valet, i vissa valdistrikt mer än det dubbla antalet röstande, vilket kommer att leda till många och långa köer. Fler valsedelställ tar större plats i lokalerna och ett flertal lokaler kan behöva bytas ut av utrymmesskäl. delade kommunernas problembild, särskilt farhågan inför de allmänna valen 2022. Frågan om valsedlar har blivit ett olöst problem i valadministrationen där grundproblemet, dvs. den stora mängden valsedlar, aldrig blivit löst. Så länge har så många olika valsedlar som presenteras och distribueras på olika sätt kommer olika problem att uppstå. Därför kvarstod bedömning att valsedelsystemet är det allra viktigaste att förändra när det gäller svenska val även i rapporten om erfarenheter från Europaparlamentsvalet . överlämnade granskningsrapporten – valhemlighet, träffsäkerhet och godtagbar tid (RiR 2019:35). anförde i sin rapport att många problem som noterats i samband med granskningen kunde kopplas till det svenska systemet för valsedlar. I rapporten konstaterade att det finns en bestämmelse i vallagen om att platsen där valsedlarna läggs ut ska vara avskärmad. Vidare anfördes att jämfört med tidigare val där avskärmning av valsedlarna vid valsedelställen saknats upplevde väljarna nu att valhemligheten skyddas bättre. Granskningen visade att avskärmningarna försvårade för röstmottagarna att ha uppsyn över valsedlarna och förhindra sabotage av olika slag. I valet till 2019 förekom det i nio av tio kommuner att väljare dröjde kvar länge vid valsedelställen (ibland för att göra i ordning sin röst där) och att det uppstod köbildning. I rapporten anfördes att det fanns oro för att dessa problem kommer att bli vanligare i kommande val, vilket i förlängningen kan innebära att avskärmningarna riskerar att leda till ett lägre valdeltagande. bedömde att ett antal av de problem som noterats i granskningen sannolikt skulle kunna undvikas genom ett annat system för valsedlar. Med ett annat system valsedelställ sannolikt inte behöva avskärmas. Problemen med köer, svårigheterna att hålla ordning bland valsedlar och förhindra sabotage av olika slag samt behoven av större lokaler och fler röstmottagare har också mer eller mindre direkt koppling till det nuvarande valsedelsystemet. bedömde att ett sätt att avhjälpa dessa problem skulle kunna vara att ersätta det nuvarande valsedelsystemet med ett system som kräver färre valsedlar. För att avgöra hur ett alternativt valsedelsystem skulle kunna utformas och analysera konsekvenserna av en sådan förändring fullt ut krävs enligt att frågan utreds vidare. Regeringen välkomnade granskning och instämde delvis i rekommendationerna för att underlätta det lokala arbetet med att genomföra val (skr. 2019/20:141). Regeringen ansåg dock inte att det fanns tillräckliga skäl för att ta initiativ till en bredare översyn av valsedelsystemet. Däremot ansåg regeringen att det fanns anledning att utreda behovet av mindre förändringar inom ramen för det nuvarande systemet och hade därför beslutat att ge en parlamentariskt sammansatt kommitté i uppdrag att utreda delar av valsystemet. behandlade regeringens skrivelse i betänkande 2019/20:KU23, se nedan. Utskottet har tidigare behandlat olika förslag till förändringar av valsedelsystemet, senast i betänkande 2019/20:KU12. Utskottet anförde bl.a. följande: En självklar utgångspunkt är att valsystemet ska vara tillförlitligt och att de som röstar ska kunna vara säkra på att deras röst verkligen räknas. Av erfarenhetsrapporter framgår att valen 2018 och 2019 genomfördes både rättssäkert och effektivt. Utskottet, som inte utesluter att utformningen av valsedlarna bl.a. kan ha en inverkan på förutsättningarna för att säkerställa valhemligheten, vill framhålla att det finns en långvarig tradition av att inte göra några betydande förändringar av valsystemet utan en bred parlamentarisk förankring. Som framgått ovan ingår det inte i direktiven till den parlamentariskt sammansatta kommitté som ska göra en översyn av valsystemet, att se över valsedelssystemet (dir. 2020:30). Utskottet vill även framhålla att valsedelssystemet inte enbart kan bedömas från en valadministrativ synpunkt, utan det måste ses i ett bredare sammanhang som inkluderar väljarna och de politiska partierna. Utskottet är mot ovannämnda bakgrund inte berett att föreslå något initiativ för att förändra valsedelssystemet och avstyrker därför motionsyrkandena. och reserverade sig. Vid behandlingen av regeringens skrivelse med anledning av om valförfarandet (skr. 2019/20:141) anförde utskottet följande (bet. 2019/20:KU23): För att demokratin ska fungera är ett väl avvägt och i praktiken välfungerande valsystem av fundamental betydelse. Som anför är det därför betydelsefullt att granskningar genomförs utifrån ett nationellt perspektiv med jämna mellanrum för att skapa insyn och möjliggöra en kontinuerlig utveckling av systemets funktionalitet. granskning har därför stort värde. Granskningen visar bl.a. att valhemligheten i vallokalerna är väl skyddad i och med de nya avskärmningarna av valsedlar, men att de orsakar en rad problem i vallokalerna med betydande risker för valdeltagandet framöver. Utskottet noterar att regeringen har tillsatt en parlamentariskt sammansatt kommitté som bl.a. ska utvärdera reformen med avskärmningar av valsedelsställ (dir. 2020:30). I granskningsrapporten anför att många av de problem som iakttagits vid granskningen kan kopplas till det svenska systemet för valsedlar. I betänkande 2019/20:KU12 behandlar utskottet motionsyrkanden om valsedelssystemet och avstyrker dessa yrkanden. Med hänvisning till ställningstagandet i det betänkandet avstyrker utskottet yrkandet i följdmotionen. Utskottet föreslår att lägger regeringens skrivelse till handlingarna. Det svenska valsystemet bygger på långvariga traditioner. Det är av betydelse att både partierna och väljarna känner till systemet. Valsedelsystemet kan inte enbart bedömas från en valadministrativ synpunkt, utan det måste ses i ett bredare sammanhang som inkluderar väljarna och de politiska partierna. Som utskottet har framhållit kan det inte uteslutas att utformningen av valsedlarna bl.a. kan ha en inverkan på förutsättningarna för att säkerställa valhemligheten. Utskottet anser dock inte att det finns tillräckliga skäl för att ta initiativ till att utvärdera och utreda valsedelsystemet eller till ändringar av det. I propositionen anför regeringen att reformen med avskärmningar av valsedelställ bör utvärderas val. Utskottet anser att man bör avvakta denna utvärdering innan behov av ändringar av ordningen övervägs. Utskottet avstyrker motionsyrkandena. Ordförande vid röstmottagning i en röstningslokal Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om ordförande vid röstmottagning i en röstningslokal. Jämför reservation 4 (SD). Regeringen bedömer att det inte bör införas något lagstadgat krav på att en av de närvarande röstmottagarna ska vara ordförande vid röstmottagning i en röstningslokal. Av propositionen framgår att det för varje valdistrikt ska utses minst fyra röstmottagare, varav en ordförande och en ersättare för ordföranden (3 kap. 4 § vallagen). Bestämmelserna är endast tillämpliga i fråga om vallokaler (se prop. 2004/05:163 s. 111). På varje röstmottagningsställe (en val- eller röstningslokal) ska det finnas så många röstmottagare som behövs för att röstmottagningen ska kunna genomföras. Vid röstmottagning i en vallokal ska minst tre av röstmottagarna vara närvarande, varav en ska vara ordförande eller ordförandens ersättare. Vid röstmottagning i en röstningslokal ska minst två röstmottagare vara närvarande (3 kap. 6 § vallagen). Till skillnad från vad som gäller för vallokaler förordnas inte någon ordförande eller ersättare för ordföranden till röstmottagningen i röstningslokalerna. Av propositionen framgår att kommittén i sitt delbetänkande menade att röstmottagarna i en röstningslokal i stort sett har samma uppgifter som röstmottagarna i en vallokal, med undantag för den preliminära rösträkningen på valkvällen. Kommittén pekade på att flera röstningslokaler tar emot ett stort antal röstande och därmed har behov av fler röstmottagare än minimikravet. Enligt kommittén talar dessa skäl för att det måste finnas någon av röstmottagarna som för ordet och har det yttersta ansvaret i röstningslokalerna. Kommittén ansåg att inte minst väljarna har ett intresse av att veta vem av röstmottagarna en väljare alltid kan vända sig till. Kommittén angav att det är en ordning som närmast undantagslöst tillämpas i alla organisationer, offentliga som privata. Det var mot den bakgrunden som kommittén föreslog att en av de närvarande röstmottagarna vid förtidsröstningen ska inneha rollen som ordförande för röstmottagningen. Regeringen bedömer dock att det finns en risk för att förslaget försvårar möjligheterna att rekrytera röstmottagare. Mycket talar även för att förslaget om det genomförs skulle leda till svårigheter att bemanna röstningslokaler . Enligt regeringen kan det inte uteslutas att försämrade möjligheter att bemanna röstningslokalerna kan leda till att kommunerna kan tillhandahålla färre röstmottagningsställen och att väljarnas resväg till röstmottagningsställena ökar. Ett längre avstånd till val- eller röstningslokalen kan i sin tur innebära att vissa väljare avstår från att rösta och medföra negativa konsekvenser för valdeltagandet i landet. Vidare torde behovet av ordförande vara mindre i en röstningslokal än i en vallokal eftersom arbetsuppgifterna för röstmottagare i röstningslokaler inte är lika omfattande som för röstmottagare i vallokaler. I kommittémotion 2021/22:4289 av m.fl. (SD) yrkande 2 föreslås att en av de närvarande röstmottagarna i en röstningslokal ska vara ordförande för röstmottagningen. Ett sådant lagstadgat krav skulle enligt motionärerna underlätta arbetet, tydliggöra ansvarsfördelningen och bidra till att säkra en hög och likvärdig kvalitet i röstförfarandet. Utskottet anser i likhet med regeringen att ett lagstadgat krav på att en av de närvarande röstmottagarna ska vara ordförande vid röstmottagningen i en röstningslokal skulle kunna leda till svårigheter att bemanna röstningslokaler . Detta kan i sin tur leda till att kommunerna kan tillhandahålla färre röstmottagningsställen. Dessutom framgår det av propositionen att behovet av ordförande torde vara mindre i en röstningslokal än i en vallokal eftersom arbetsuppgifterna för röstmottagare i röstningslokaler inte är lika omfattande som för röstmottagare i vallokaler. Mot denna bakgrund finner inte utskottet skäl att ta initiativ till att ändra lagstiftningen i detta avseende. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om ordningen på röstmottagningsstället. Jämför reservation 5 (SD). Regeringen föreslår, som framgår ovan, att ska det tydliggöras i vallagen att den som inte följer röstmottagarnas anvisningar får uppmanas att tillfälligt lämna lokalen eller utrymmet, om det är av väsentlig betydelse för att genomföra röstmottagningen. Av propositionen framgår att kommittén ansåg att röstmottagarna tillfälligt bör få avvisa den som inte rättar sig efter de anvisningar som röstmottagarna ger för att röstmottagningen ska kunna genomföras. Det innebär enligt kommittén inte att röstmottagarna ges befogenhet att med tvång eller våld avlägsna den som låtit bli att följa en anvisning. För att undvika att bestämmelsen tolkas som att den ger röstmottagarna en sådan befogenhet bör den enligt regeringens mening formuleras så att den som inte rättar sig efter de anvisningar som röstmottagarna ger för att röstmottagningen ska kunna genomföras får uppmanas att lämna röstmottagningsstället. I kommittémotion 2021/22:4289 av m.fl. (SD) yrkande 3 föreslås ett tillkännagivande till regeringen om att kommitténs förslag till lagtext bör införas i lagen, dvs. att den som inte följer röstmottagarens anvisningar tillfälligt får avvisas från lokalen eller utrymmet, om det har väsentlig betydelse för att genomföra röstmottagningen. Utskottet anser att det förtydligande som föreslås i vallagen är väl avvägt och utformat, och avstyrker därför motionsyrkandet. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om förbudet mot propaganda. Jämför reservation 6 (SD). Regeringen anser att bestämmelsen i vallagen om förbud mot propaganda inte bör ändras. Av propositionen framgår att enligt vallagen får det på ett röstmottagningsställe eller i ett utrymme intill detta inte förekomma propaganda eller annat som syftar till att påverka eller hindra väljarna i deras val (8 kap. 3 §). I propositionen anförs att kommittén föreslagit att det tydliggörs att förbudet mot propaganda också ska gälla för ett område närmast utanför röstmottagningsstället. Kommittén har även föreslagit en bestämmelse om att den som finns i området närmast utanför val- eller röstningslokalen ska rätta sig efter de anvisningar som röstmottagarna ger för att röstmottagningen ska kunna genomföras. Enligt kommittén är syftet med förslagen att förtydliga propagandaförbudet och definiera området för röstmottagarnas ordningsmakt i linje med praxis. Regeringen pekar på att många kommuner invänt att förslaget inte innebär något förtydligande eftersom det varken preciserar vad som kan utgöra propaganda eller hur stort område som ska omfattas av regleringen. Regeringen instämmer i dessa synpunkter och konstaterar att värdet av förslaget kan ifrågasättas. Regeringen anser att det knappast är möjligt eller lämpligt att i vallagen närmare precisera hur stort utrymme som omfattas av förbudet mot propaganda. I kommittémotion 2021/22:4289 av m.fl. (SD) yrkande 4 föreslås ett tillkännagivande om att propagandaförbudet bör gälla både inne i och i området närmast utanför val- eller röstningslokalen. Den som befinner sig i detta närliggande område bör även rätta sig efter röstmottagares anvisningar som rör genomförandet av röstmottagningen. m.fl. (SD) föreslår i kommittémotion 2020/21:687 yrkande 7 att reglerna om politisk propaganda vid röstmottagningsställen ses över. I motionen anförs att tillämpningen av reglerna kan skilja sig åt mellan olika kommuner och att reglerna bör ses över så att en större enhetlighet kan uppnås. Ett motsvarande yrkande finns i kommittémotion 2021/22:3287 av m.fl. (SD) yrkande 6. behandlade utskottet ett motionsyrkande om nya regler om förbud för politisk propaganda vid röstningslokaler (bet. 2019/20:KU12). Utskottet avstyrkte yrkandet med hänvisning till att kommitténs förslag borde avvaktas. Utskottet anser att det inte är lämpligt och knappast heller möjligt att i vallagen närmare precisera hur stort utrymme som bör omfattas av förbudet mot propaganda. Utskottet avstyrker därför motionsyrkandena. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om röstmottagningens offentlighet. Jämför reservation 7 (SD). Regeringen bedömer att det inte bör införas något lagstadgat krav på att all röstmottagning är offentlig, om inte något annat föreskrivs i vallagen eller i någon annan lag. I propositionen anförs att det av vallagen framgår att all rösträkning är offentlig. Det gäller såväl den preliminära rösträkningen i vallokalen som valnämndens rösträkning onsdagen efter valdagen och slutliga rösträkning. I vallagen anges att ”rösträkningen är offentlig” (11 kap. 1 §), att ”sammanträdet är offentligt” (12 kap. 1 §) och att ”förrättningen är offentlig (13 kap. 1 §). I förarbetena till vallag uttalade regeringen bl.a. att det är av grundläggande betydelse för valsystemets legitimitet att rösträkningen alltid är offentlig och att det uttryckligen ska framgå av vallagen (prop. 2004/05:163 s. 127–128). Av propositionen framgår att kommittén föreslagit att det i förtydligande syfte ska införas en bestämmelse i vallagen som uttryckligen anger att all röstmottagning är offentlig, om inte något annat föreskrivs i vallagen eller i någon annan lag. I propositionen anförs att regeringen i förarbetena till vallagen anförde bl.a. att det fanns en mängd undantag från offentlighet i röstmottagningen som innebär att det inte är självklart att röstmottagning i röstningslokaler alltid kan ske på ett sätt som kan betecknas som offentligt (prop. 2004/05:163 s. 127–128). Av propositionen framgår att kommittén angett som exempel på undantag från offentlighet att valnämnden har beslutat att röstmottagning ska äga rum på ett sjukhus, en kriminalvårdsanstalt, ett häkte eller någon liknande inrättning. Regeringen bedömer att det inte finns tillräckligt beredningsunderlag för att i klargörande syfte föra in bestämmelser i vallagen om röstmottagningens offentlighet. I kommittémotion 2021/22:4289 av m.fl. (SD) yrkande 5 föreslås att det införs ett lagstadgat krav på att all röstmottagning är offentlig. Av propositionen framgår att det kan finnas behov av undantag från huvudprincipen att all röstmottagning är offentlig. Utskottet är inte berett att ta något initiativ för ett lagstadgat krav på att all röstmottagning ska vara offentlig. Utskottets förslag i korthet tillkännager för regeringen att det bör införas bestämmelser om att en röstmottagare ska vara närvarande när en väljare får biträde vid röstningen eller med att ta sina valsedlar bakom avskärmningen, men att en utvärdering vid valen 2022 först bör genomföras. Jämför det särskilda yttrandet (V). Av propositionen framgår att en väljare som på grund av funktionsnedsättning eller liknande inte själv kan göra i ordning sina röster ska på begäran få hjälp med detta av röstmottagarna. En sådan väljare får också anlita någon annan som hjälper honom eller henne med detta (7 kap. 3 § andra stycket vallagen). Regleringen innebär att väljare får anlita inte bara röstmottagarna utan även någon annan person som hjälper väljaren vid röstningen. Någon motsvarande rätt för väljare som behöver hjälp med att ta sina valsedlar från den avskärmade plats där valsedlar läggs ut framgår inte uttryckligen av vallagen. Regeringen bedömer att en väljare som på grund av funktionsnedsättning eller liknande inte själv kan göra i ordning sina röster även fortsättningsvis bör få anlita inte bara röstmottagarna utan även någon annan person som hjälper väljaren vid röstningen. Det bör inte införas en skyldighet för en sådan väljare att anlita en röstmottagare. Regeringen föreslår att en motsvarande ordning införs när det gäller biträde åt väljare vid valet av valsedlar. Kommittén har föreslagit att en röstmottagare alltid ska vara närvarande när någon annan person hjälper en väljare som på grund av funktionsnedsättning eller liknande inte själv kan göra i ordning sina röster att rösta. Kommittén har även föreslagit att det ska vara obligatoriskt för en väljare som på grund av funktionsnedsättning eller liknande inte själv kan ta sina valsedlar på den avskärmade platsen att anlita en röstmottagare för det fall väljaren tar hjälp av någon annan person. Regeringen konstaterar att det redan enligt den ordning som gäller finns ett utrymme för att en väljare som har behov av hjälp med att göra i ordning sina röster ska kunna ta med både ett eget biträde och en röstmottagare bakom valskärmen. Den ändring i regleringen som gjordes syftade dessutom till att förtydliga att väljare inte bara får anlita röstmottagarna utan även någon annan person som hjälper väljaren vid röstningen. Vidare anför regeringen att kommittén inte redogjort för att gruppröstning förekommer i syfte att obehörigen påverka just väljare som på grund av funktionsnedsättning eller liknande inte själva kan göra i ordning sina röster. Regeringen konstaterar att remissutfallet inte heller ger stöd för att någon sådan gruppröstning förekommer. Det saknas därmed underlag som visar att det finns ett problem med gruppröstning för dessa väljare, vilket innebär att behovet av att genomföra kommitténs förslag inte kan bedömas. m.fl. (M) föreslår i kommittémotion 2021/22:4290 yrkande 1 ett tillkännagivande till regeringen om att en röstmottagare alltid ska vara närvarande när någon annan person hjälper en väljare att rösta eller ta valsedlar. Motionärerna konstaterar att regeringen i denna fråga har valt att frångå kommitténs förslag. I kommittémotion 2021/22:4289 av m.fl. (SD) yrkande 6 föreslås ett tillkännagivande till regeringen om att en röstmottagare måste vara närvarande när någon annan person hjälper en väljare som på grund av funktionsnedsättning eller liknande inte själv kan göra i ordning sina röster. På motsvarande sätt bör det enligt motionärerna vara obligatoriskt för en väljare som på grund av funktionsnedsättning eller liknande inte kan ta sina valsedlar på den avskärmade plats där de finns utlagda att anlita en röstmottagare för detta, om väljaren tar hjälp av en annan person. m.fl. (L) föreslår i kommittémotion 2021/22:4288 yrkande 2 ett tillkännagivande om att en röstmottagare alltid ska vara närvarande i de fall en väljare anlitar ett annat biträde för val av valsedlar eller för att göra i ordning sin röst.