bet · H801CU7 · 2021-02-05 00:00:00 — Det medför också att det blir möjligt att relativt snabbt få fler ägda bostäder i områden som domineras av hyresrätter och där marknadsförutsättningarna för nyproduktion av bostadsrätter eller ägarlägenheter är begränsade. Att möjliggöra större inslag av ägt boende i områden dominerade av hyresrätter innebär också att personer som bor där inte behöver flytta från området för att kunna inleda sin boendekarriär, vilket motverkar boendesegregation. Det har gått , på utskottets förslag, riktade ett tillkännagivande till regeringen om att återkomma med förslag som gör det möjligt att omvandla hyreslägenheter i flerbostadshus till ägarlägenheter. Regeringen har dock inte vidtagit några mer betydande beredningsåtgärder för att efterkomma tillkännagivandet. Regeringen bör därför prioritera arbetet i denna fråga och möjligt återkomma till med förslag som gör det möjligt att omvandla befintliga bostäder till ägarlägenheter. I detta arbete bör även vad som framhölls i samband med det tidigare tillkännagivandet beaktas. Detta bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om att regeringen bör utreda ett hyrköpsystem och tillkännager detta för regeringen. Jämför reservation 30 (S, V, MP). I kommittémotion 2020/21:1615 av m.fl. (SD) yrkande 23 begärs ett tillkännagivande om att utreda ett regelverk för och standardisering av hyrköp av bostäder. Liknande förslag om att införa ett hyrköpsystem framförs i kommittémotion 2020/21:3585 av m.fl. (L) yrkande 1 och motion 2020/21:472 av och (båda C) yrkande 2. m.fl. (M) begär i kommittémotion 2020/21:3102 yrkande 35 ett tillkännagivande om att det omgående bör tillsättas en utredning om hyrköp i enlighet med tidigare tillkännagivande. I kommittémotion 2020/21:3408 av m.fl. (KD) yrkande 19 begärs ett tillkännagivande om att utreda förutsättningarna för de allmännyttiga bostadsföretagen att upplåta delar av sitt bostadsbestånd för hyrköp. Samma förslag framställs i kommittémotion 2020/21:3405 av m.fl. (KD) yrkande 6. ägarlägenhetsutredning, som redogjorts för i föregående avsnitt, uppmärksammade att det i finns en särskild sorts hyresform som kallas hyrköp. Hyresformen innebär att hyresgästen , som regleras närmare i hyreskontraktet, har rätt att köpa lägenheten. som hyresgästen hyr lägenheten betalar han eller hon en avgift till lägenhetsägaren som består av en normal hyra och en förskottsbetalning på lägenheten. När hyresgästen sedan ska köpa lägenheten behöver han eller hon inte betala någon insats, utan vad som betalats räknas av mot köpeskillingen. som lägenheten hyrs har hyresgästen samma rättigheter och skyldigheter som en vanlig hyresgäst. I viss utsträckning tar hyresgästen dock säljarens plats i bostadsföretaget (copropriété). Hyresgästen har bl.a. rätt att medverka vid stämman, rätt att rösta i vissa frågor som rör underhållet av fastigheten samt rätt att vara medlem i styrelsen. föreslog utskottet ett tillkännagivande om att regeringen bör utreda ett hyrköpsystem för bostäder. följde utskottets förslag. Utskottet anförde bl.a. följande i betänkande 2015/16:CU14: Det finns exempel på att ett kommunalt bostadsföretag erbjuder bostäder med ett hyrköpsystem. I finns en särskild hyresform som kallas hyrköp som innebär att hyresgästen , vilken regleras närmare i hyreskontraktet, har rätt att köpa den lägenhet han eller hon hyr. Denna form uppmärksammades av ägarlägenhetsutredning. Utskottet anser att det är viktigt att stimulera bostadsägandet för allt fler människor. Möjligheten att successivt omvandla ett hyreskontrakt till ett ägande av den förhyrda bostaden bör enligt utskottets mening därför utredas med inriktning på att införa ett sådant system i en trygg, lagreglerad form. Regeringen bör vidta nödvändiga åtgärder så att dessa utredningsinsatser kommer till stånd. har påbörjat ett arbete med anledning av tillkännagivande. Inom ramen för detta arbete hölls ett samrådsmöte om ägarlägenheter och hyrköp med ett flertal myndigheter och intresseorganisationer, bl.a. , , , och . Vid mötet delade deltagarna med sig av sina kunskaper om hyrköpsystem i andra länder. I samband med detta diskuterades bl.a. vilka för- och nackdelar som finns med ett hyrköpsystem, om det är lämpligt att införa ett sådant system i och hur ett system skulle kunna förenas med ett system för omvandling till ägarlägenheter i enlighet med betänkande. hölls ett uppföljande samrådsmöte med vissa av aktörerna på marknaden, bl.a. i syfte att efterhöra om det skett någon utveckling sedan det första mötet. En utvärdering av det underlag som departementet fått genom mötena pågår inom . Motionsyrkanden om att utreda och inrätta ett hyrköpsystem behandlades senast i utskottets betänkande 2018/19:CU8. Samtliga yrkanden avslogs med hänvisning till att det inom pågår ett arbete med anledning av tillkännagivande. I syfte att ge fler människor möjlighet att äga sitt boende bör det, som utskottet tidigare framhållit, finnas möjlighet att successivt omvandla ett hyreskontrakt till ett ägande av den hyrda bostaden. Ett sådant hyrköpsystem skulle bidra till ett mer varierat bestånd och öka flexibiliteten på bostadsmarknaden eftersom det öppnar för personer som inte har tillräckligt med kapital att äga sitt boende. Det krävs utredningsinsatser för att kunna införa en väl avvägd modell för hyrköp. Trots att det gått tillkännagivande i frågan har det fortfarande inte tillsatts någon utredning. Regeringen bör därför tillsätta en utredning i syfte att införa ett hyrköpsystem. Detta bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Det grundläggande hyressättningssystemet, punkt 1 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3102 av m.fl. (M) yrkande 38, 2020/21:3186 av m.fl. (C) yrkande 3, 2020/21:3408 av m.fl. (KD) yrkande 52 och 2020/21:3452 av och (båda SD) yrkande 8 och 2020/21:404 av Momodou m.fl. (V) yrkandena 1 och 2, 2020/21:3408 av m.fl. (KD) yrkandena 50 och 51 samt 2020/21:3452 av och (båda SD) yrkande 7. Konsekvensen av det gällande hyressättningssystemet är att hyrorna för lägenheter i mycket attraktiva lägen är betydligt lägre än vad marknaden är beredd att betala. Hyresgäster som har ett sådant hyreskontrakt har mycket små incitament att flytta, och det är vanligt att hyreskontraktet går i arv mellan generationer. I förlängningen minskar detta rörligheten på bostadsmarknaden, vilket gör det svårt för de personer som ännu inte tagit sig in att göra det. De få hyresrätter som kommer ut på marknaden fördelas utifrån kötid, vilket av naturliga skäl missgynnar bl.a. unga personer. Dagens hyreslagstiftning skapar alltså en dåligt fungerande bostadsmarknad med utbredd segregation och stora skillnader i förutsättningar mellan olika åldersgrupper. Vi välkomnar att regeringen tillsatt Utredningen om fri hyressättning i nyproduktion. I direktiven lyfts särskilt att den fria hyressättningen innebär ett skiftat fokus, från förhandlingsöverenskommelser till individuella hyresavtal men huruvida detta blir resultatet avgörs i praktiken av vilka slutsatser utredaren landar i. Vi anser att det är problematiskt att hyran bara ska kunna justeras inom vissa gränser när en ny hyresgäst flyttar in. För att säkra att systemet ger marknadsmässiga hyror även måste det vara möjligt att sätta en marknadsmässig hyra när en ny hyresgäst flyttar in. Direktiven lämnar till utredaren att ta ställning till om det ska vara möjligt att under vissa förhållanden byta mellan en hyra satt enligt en tariff och en förhandlad hyra. Vi anser att det är viktigt att en sådan möjlighet införs eftersom det skulle förebygga den problematik med strandning och utdragna förhandlingsprocesser som det nuvarande systemet är förenat med. Vad gäller möjligheten för hyresgäster att få hyran omprövad om den framstår som oskälig är det enligt vår mening viktigt att utredaren landar i ett förslag som innebär att skälig hyra motsvarar marknadsmässig hyra. Vi vill också framhålla att presumtionshyressystemet bör fasas ut och att de fastighetsägare som praktiserar presumtionshyror eller ”egensatta” hyror bör få möjlighet att gå över till systemet för fri hyressättning. Om nya lägenheter byggs, exempelvis på vinden eller i källaren, i ett hus där bruksvärdessystemet tillämpas i övrigt bör de nya lägenheterna omfattas av fri hyressättning. Likaså bör en fastighetsägare som renoverar en lägenhet som omfattas av bruksvärdessystemet till nyproduktionsstandard, i samband med att en hyresgäst flyttar ut, kunna välja att ansluta sig till systemet för fri hyressättning. Sammanfattningsvis anser vi att fri hyressättning gradvis ska införas i stora delar av hyresrättsbeståndet inom ramen för en bostadspolitisk överenskommelse. Fri hyressättning vid nyproduktion är ett första och viktigt steg i den riktningen. Det är dock också av vikt att en sådan reform genomförs på ett sätt som inte får orimliga konsekvenser för de som bor i hyresrätt. Det är upp till regeringen att prioritera arbetet på detta område för att kunna återkomma till med förslag till nödvändiga lagändringar. Detta bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Det grundläggande hyressättningssystemet, punkt 1 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:404 av Momodou m.fl. (V) yrkandena 1 och 2 samt 2020/21:3102 av m.fl. (M) yrkande 38, 2020/21:3186 av m.fl. (C) yrkande 3, 2020/21:3408 av m.fl. (KD) yrkandena 50–52 och 2020/21:3452 av och (båda SD) yrkandena 7 och 8. Det s.k. påtaglighetsrekvisitet innebär att hyresnämnden vid en hyresprövning inte ska anse en hyra som skälig om den är ”påtagligt högre än hyran för lägenheter som är likvärdiga”. Detta har i praxis lett till att de privata värdarna har kunnat ligga flera procentenheter högre än de allmännyttiga hyrorna vid jämförelseprövningar. Motivet för att införa rekvisitet var att få en prisrörlighet på marknaden när allmännyttan hade en normerande roll, vilket är fallet. Så länge de privata värdarnas hyror ingår i hyresnämndens jämförelsematerial är det naturligt att påtaglighetsrekvisitet också försvinner. Jag anser därför att påtaglighetsrekvisitet bör tas bort. Genom lagstiftningen avskaffades självkostnadsprincipen och allmännyttans hyresnormerande roll. Hyror ska fortfarande sättas utifrån bruksvärdet, men parterna har inte längre ankaret i form av kostnaden för att driva ett allmännyttigt bostadsbolag att utgå från i sitt arbete. Det innebär att relationen mellan två fastigheter med skilda bruksvärden kan fastställas men att det är desto svårare för parterna att enas om vad det totala hyresuttaget ska vara. Detta har medfört en ökad konfliktnivå i hyresförhandlingarna och ett ökat antal prövningar i hyresnämnden av fastställande av bruksvärdeshyra efter genomförda standardförbättringar. På många orter finns ett arbete mellan parterna med olika former av systematisering av hyresstrukturen. Det innebär i korthet att parterna kommer överens om poängsystem för olika bruksvärden för att sedan skapa en mer konsekvent och transparent hyresstruktur. En systematisering av hyresstrukturen där bruksvärdet återspeglar den generella hyresgästens värderingar är något som parterna på hyresmarknaden generellt är positiva till. Hyreslagen i dess nuvarande utformning kan dock innebära ett hinder för att alla orter ska kunna genomföra en systematisering av hyresstrukturen. För att en systematisering av hyresstrukturen på en ort ska genomföras måste parterna på hyresmarknaden enas om en rekommendation för fastighetsägarna på orten. Det måste därtill finnas incitament för båda parter att förhandla fram en sådan systematisering. Med dagens lagstiftning har enskilda fastighetsägare, exempelvis i lägen som betraktas som mindre attraktiva, inte något intresse av att delta i en sådan uppgörelse. Flera sådana fastighetsägare kan med dagens lagstiftning allvarligt skada förutsättningarna för en systematisering genom att driva ärenden i hyresnämnden och få upp hyrorna högre än vad poängsystemet i systematiseringen skulle medge. Detta minskar i förlängningen incitamentet för varje enskild fastighetsägare att delta i en systematisering. För att komma till rätta med detta föreslår jag att uppgörelser mellan parterna om systematisering av hyresstrukturen på orten blir hyresnormerande. När avtal om systematisering tecknats av parterna ska poängsystemet utgöra bruksvärdet på orten och därmed vara en vägledning för hyresnämndens bedömningar. Detta ska gälla oavsett om den nya hyresstrukturen faktiskt har genomförts fullt ut eller inte. Det är regeringens uppgift att ta nödvändiga initiativ för att ändra hyreslagen i detta avseende. Det jag anfört ovan bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Det grundläggande hyressättningssystemet, punkt 1 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3408 av m.fl. (KD) yrkandena 50–52, 2020/21:3102 av m.fl. (M) yrkande 38, 2020/21:3186 av m.fl. (C) yrkande 3 och 2020/21:3452 av och (båda SD) yrkande 8 och 2020/21:404 av Momodou m.fl. (V) yrkandena 1 och 2 samt 2020/21:3452 av och (båda SD) yrkande 7. Den reform av hyressättningssystemet som gjordes 2011 har inte fungerat tillfredsställande. Konfliktfyllda och oförutsägbara förhandlingar skapar en osäkerhet kring hyresrätten som påverkar byggandet. Attraktionen i att äga en hyresfastighet är kraftigt reducerad; många fastighetsägare säljer för ombildning till bostadsrätt. I nyproduktion, när valet står mellan olika upplåtelseformer, föredrar byggherrarna de lönsammare bostadsrätterna. Förhoppningarna om att möjligheten till presumtionshyra ska främja ett ökat byggande av hyresrätter har grusats. Enligt Bokriskommitténs underlag har presumtionshyror endast blivit aktuella i en tredjedel av de lägenheter som nyproducerats . Kollapsade förhandlingar och svårigheten att justera en presumtionshyra undergräver intresset för att upprätta bostäder med presumtionshyra. Bostadsbristen i allmänhet och bristen på hyresrätter i synnerhet gör att människor tvingas tacka nej till studieplatser och arbeten. Bostadsbristen hämmar också företags möjlighet att växa. De preferenser som normalt driver efterfrågan på bostäder och skapar rörlighet får inte slå igenom i hyressättningen, vilket i realiteten minskar tillgången på hyresbostäder. Reformer av hyresregleringen måste ske varsamt. Det är viktigt att det finns ett starkt konsumentskydd på bostadsmarknaden. En fri hyressättning i nyproduktion skulle på lång sikt kunna motverka de brister som finns, främja uppförandet av fler hyresrätter och stärka boendeformens roll som första boende. Enligt januariavtalet ska hyresmodellen reformeras genom att fri hyressättning vid nybyggnation ska införas. Jag välkomnar naturligtvis detta förslag men vill framhålla att en förutsättning för fri hyressättning i nyproduktion är att besittningsskyddet är starkt och att indexeringen av hyran är förutsägbar . Det är även viktigt att en fri hyressättning i nyproduktion kombineras med bl.a. ett starkt skydd mot ockerhyror. Regeringen måste skynda på arbetet för att kunna återkomma till med nödvändiga lagändringar. Fri hyressättning i nyproduktion bör enligt min mening följas av en gradvis anpassning av hyresnivåer inom bruksvärdessystemet mot marknadsvärden. Det finns en stor grupp personer med svag betalningsförmåga som har stora svårigheter att etablera sig på bostadsmarknaden. Personer med betalningsanmärkningar eller som saknar förankring på arbetsmarknaden har mycket svårt att få ett förstahandskontrakt. Denna grupp behöver särskilt uppmärksammas. Jag vill därför pröva möjligheten att avsätta en viss andel av bostäderna i en nyproduktion för sociala ändamål. Det ankommer på regeringen att ta nödvändiga initiativ i frågan. Det som anförts ovan bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Presumtionshyror, punkt 2 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:404 av Momodou m.fl. (V) yrkande 3 och 2020/21:3452 av och (båda SD) yrkande 9. Utredningen om hyressättning vid nyproduktion har konstaterat att presumtionshyressystemet har skapat en tudelning av hyresmarknaden med högre hyror i delar av nyproduktionen och delvis lägre hyror i det övriga hyresrättsbeståndet. Utredningen gör dock inte någon analys av vad detta har inneburit för medborgarnas möjligheter att efterfråga nyproducerade hyresrätter med presumtionshyra. har i sin rapport och renoveringar av hyresrätter – en för lönsam affär? konstaterat att den genomsnittliga nivån för de presumerade hyrorna, som omfattar av all nyproduktion, ökat med . Hyrorna i nyproduktionen ligger därmed på nivåer som kan efterfrågas av hushåll med normala inkomster. Statistik från SCB visar att av hyreshushållen inte längre har möjlighet att efterfråga en genomsnittligt prissatt hyresrätt i nyproduktion . Jag välkomnar Utredningen om hyressättning vid nyproduktions översyn av presumtionshyressystemet. Mot bakgrund av det faktum att drygt hälften av dem som bor i hyresrätt inte har råd att efterfråga en nyproducerad hyresrätt med presumtionshyra bör dock systemet ses över på nytt, med fokus på medborgarnas möjligheter att efterfråga nyproducerade hyresrätter. Regeringen bör tillsätta en utredning med uppdrag att se över presumtionshyressystemets effekt på hyresnivåerna i nyproduktion och medborgarnas möjligheter att efterfråga nyproducerade hyresrätter. Detta bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Förbättrings- och ändringsarbeten, punkt 3 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:307 av Momodou m.fl. (V) yrkande 3 och 2020/21:390 av Momodou m.fl. (V) yrkande 14 och 2020/21:833 av (S). har vi en situation då renoveringar och ombyggnader av bostäder knappt blir av, som de renoveringar som faktiskt blir av kan innebära orimligt stora hyreshöjningar. Med stora hyreshöjningar är det många som inte har råd att bo kvar, och därmed är hyresgästens besittningsskydd i praktiken hotat. Många renoveringar är nödvändiga, särskilt i de fall då det löpande underhållet brustit. Renoveringarna måste dock ske med social hållbarhet i åtanke. Det är avgörande att hyresgästerna får ta del av planeringen redan i ett tidigt skede och att de har möjlighet att påverka. Även efter en upprustning ska alla ha råd och möjlighet att bo kvar i sitt hem utan ekonomiska svårigheter. ger i sitt betänkande förslag på ett antal åtgärder för att stärka hyresgästers inflytande vid renovering och ombyggnad. Jag anser att hyresgästernas makt och inflytande över berörda renoveringar måste öka betydligt. En ökad insyn leder till bättre kännedom om de faktiska kostnaderna och skapar därmed en bättre grund för vilka beslut man som hyresgäst väljer att ta. tar fasta på att många hyresgäster upplever information om hyran efter ombyggnaden som viktig. Det är svårt att ta ställning till åtgärder utan att veta vad den slutgiltiga hyran kommer att bli. Enligt utredningen skulle detta underlättas genom att parterna på förhand förhandlar om hyran. Även om det finns vissa svårigheter med ett sådant förslag menar jag att det är av vikt att ge hyresgästerna bättre information än om den kommande hyran. Hyresvärden bör därför åläggas att på förhand ge en uppskattning av hur hög hyran kommer att bli efter ombyggnaden. har vi sett en utveckling i med privata fastighetsbolag som köpt upp hela bostadsområden med ett enda syfte – att göra en så stor och snabb vinst som möjligt. Bakom de privata värdarna står inte sällan utländska riskkapitalbolag. Affärsmodellen är enkel – hyresvärdarna ytskiktsrenoverar lägenheterna styckvis varefter de tomställs för att hyran därefter ska kunna höjas kraftigt (s.k. konceptrenovering). genomförs varken löpande underhåll eller långsiktig upprustning, vilket ökar hyresvärdarnas vinstmarginal än mer. Vinnarna är de privata fastighetsbolagen och deras ägare. Förlorarna är hyresgästerna, såväl nuvarande som framtida. I , som har samma problem, har en majoritet i enats om att införa ett s.k. spekulationsstopp för att utestänga kortsiktiga, oseriösa bostadsspekulanter från den danska bostadsmarknaden. Spekulationsstoppet går ut på att den som köper en fastighet inte får höja hyran efter renovering förrän . Syftet med denna karenstid är att minska möjligheterna att göra snabba vinster och därmed göra det mindre intressant för oseriösa aktörer att förvärva slitna hyreshusbestånd. För att motverka att oseriösa fastighetsägare gör snabba vinster på hyresgästernas bekostnad anser jag att samma lagstiftning bör införas i . Regeringen bör därför återkomma med förslag på skärpt referenstagning inför försäljning och marktilldelning. Det jag anfört ovan bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Andrahandsupplåtelser, privatuthyrning m.m., punkt 4 (M, C, L) av (M), (M), (C), (M), (L) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:2310 av (M), 2020/21:2312 av (M), 2020/21:3102 av m.fl. (M) yrkandena 39, 42 och 45, 2020/21:3186 av m.fl. (C) yrkande 7, 2020/21:3452 av och (båda SD) yrkande 6 och 2020/21:3585 av m.fl. (L) yrkandena 16 och 17 samt 2020/21:307 av Momodou m.fl. (V) yrkande 14. Bostadsmarknaden präglas fortfarande av en stor bostadsbrist. Det är därför viktigt att det befintliga bostadsbeståndet utnyttjas så effektivt som möjligt. Privatpersoners upplåtelse av den egna bostaden är ett viktigt komplement till den ordinarie bostadsmarknaden. För att underlätta och öka privatuthyrningen behöver regleringen av andrahandsuthyrning av bostadsrätter ses över. Dagens lagstiftning leder nämligen till att bostadsrätter står tomma i onödan. Det är vår uppfattning att bostadsrättshavare ska ges större möjligheter att fritt hyra ut sin bostadsrätt. Utgångspunkten ska vara att den som har en bostadsrätt ska ha rätt att hyra ut den om inte bostadsrättsföreningen har särskilda skäl för att motsätta sig uthyrningen. Det finns även ytterligare åtgärder som bör övervägas för att öka privatuthyrningen. En bidragande orsak till osäkerheten kring uthyrning av privatbostäder är att informationen om vilka lagar och regler som gäller är oöverskådlig, otillräcklig och inkonsekvent. För att öka kunskapen om privatuthyrning och därmed tryggheten föreslår vi att får i uppdrag att sammanställa lättillgänglig information om vad som gäller. Eftersom många personer väljer att inte hyra ut en del av bostaden för att den i så fall skulle behöva anpassas och göras mer lämplig för uthyrning anser vi även att bör få i uppdrag att ta fram en vägledning för hur man kan anpassa sitt boende för uthyrning. Sedan privatuthyrningslagen infördes råder friare regler för hyressättning vid andrahandsuthyrning. Hyrorna är inte fria, utan det måste fortfarande finnas ett tydligt samband mellan de direkta och indirekta kostnaderna för boendet och hyran. Reformen har lett till betydligt fler utannonserade andrahandsboenden. För att ytterligare stimulera privatuthyrningen bör det enligt vår mening övervägas en friare hyressättning vid uthyrning av villor, bostadsrätter och ägarlägenheter genom en generösare beräkning av den s.k. skäliga hyran. Regeringen bör vidta åtgärder för att öka privatuthyrningen och återkomma till med förslag till lagändringar i enlighet med det som anförts.