bet · H801SoU7 · 2021-01-21 00:00:00 — Uppdraget redovisades i betänkandet Kvalificerad välfärdsbrottslighet – förebygga, förhindra, upptäcka och beivra (SOU 2017:37) . Med anledning av utredningens förslag fick en särskild utredare i uppdrag att undersöka hur en samordnande funktion för statliga utbetalningar från välfärdssystemen kan bidra till att öka möjligheterna att förhindra felaktiga utbetalningar, effektivisera utbetalningsprocesser och förbättra servicen till medborgarna. Utredningen överlämnade sitt betänkande Kontroll för ökad tilltro – en ny myndighet för att förebygga, förhindra och upptäcka felaktiga utbetalningar från välfärdssystemen (SOU 2020:35) till regeringen . Utredaren föreslår bl.a. att en ny myndighet, Myndigheten för utbetalningskontroll, inrättas. Utredningens betänkande har remissbehandlats och bereds inom . Vidare har och fått i uppdrag att kartlägga hur utredningar av bidragsbrott bedrivs , analysera hur handläggningen kan förbättras och effektiviseras samt vidta lämpliga åtgärder i syfte att uppnå en ökad uppklaring. En slutredovisning lämnades . Av redovisningen framgår bl.a. att myndigheterna för regeringsuppdraget har genomfört konkreta åtgärder i syfte att öka lagföringen och förkorta handläggningstiderna. Myndigheterna framhåller att ökade resurser, ökad kompetens, ökad samverkan samt ökat fokus på brottsförebyggande åtgärder är faktorer som identifierats som avgörande för en framgångsrik bekämpning av bidragsbrottslighet. Myndigheternas redovisning bereds inom . Delegationen för korrekta utbetalningar från välfärdssystemen Regeringen beslutade att inrätta en delegation med uppdrag att motverka överutnyttjande av och felaktiga utbetalningar från välfärdssystemen och andra närliggande skattefinansierade eller skattesubventionerade system (Fi 2016:07). Delegationens uppdrag var att genom sitt arbete bidra till att de resurser som fördelas genom dessa system endast kommer dem till del som resurserna är avsedda för (dir. 2016:60). Delegationen överlämnade sitt slutbetänkande Samlade åtgärder för korrekta utbetalningar från välfärdssystemen (SOU 2019:59) . Betänkandet har remissbehandlats och bereds inom . I budgetpropositionen (prop. 2020/21:1, utg.omr. 10, s. 27) framhåller regeringen att för att socialförsäkringssystemet ska uppfattas som trovärdigt krävs att ersättningar som betalas ut kommer rätt person eller rätt företag till del. Regeringen understryker att för att värna legitimiteten i välfärdssystemen behöver förutsättningarna för att effektivt kunna motverka felaktiga utbetalningar och bidragsbrott förstärkas. Regeringen föreslår därför i budgetpropositionen att tillförs resurser för att intensifiera arbetet inom detta område bl.a. mot bakgrund av vad som föreslagits i betänkandet Samlade åtgärder för korrekta utbetalningar från välfärdssystemen (SOU 2019:59). genomförde totalt ca 1 300 kontrollutredningar av både assistenter och assistansberättigade, vilket är en ökning jämfört . Antalet ärenden som leder till åtgärder har minskat något, men antalet polisanmälningar har fördubblats. Även samverkan med har utvecklats – bl.a. genom att man tagit fram rutiner och effektivisera informationsutbytet. anmäldes 59 assistansanordnare till , vilket är i nivå med föregående år. har också stoppat utbetalningarna till 6 anordnare (Årsredovisning 2018). Analys av arbetet med assistansanordnare Enligt IVO:s regleringsbrev ska myndigheten göra en analys av arbetet med tillsyn och prövning av tillstånd för assistansanordnare för att öka kvaliteten för brukarna inom insatsen personlig assistans (S2019/05315/RS). Myndigheten ska ge förslag till åtgärder för att hindra anordnare från att bedriva oseriös verksamhet. Uppdraget redovisades till regeringen . I rapporten till åtgärder gällande oseriösa assistansanordnare (2020-11) lämnade bl.a. förslag på författningsändringar i syfte att ge myndigheten bättre förutsättningar att säkerställa kvaliteten för brukare genom att snabbare, enklare och mer träffsäkert kunna identifiera oseriösa verksamheter. framhåller i rapporten att man genom författningsförslagen kan minska glappet mellan metoderna som används av oseriösa verksamheter för att utnyttja ersättningen för personlig assistans och IVO:s möjligheter att förhindra dessa. På så vis kan mer effektivt bidra till en god omsorg för brukare med personlig assistans, oavsett valet av assistansanordnare. pekar även på att myndigheten behöver få möjlighet till ett utökat samarbete med andra myndigheter, särskilt med , kommunerna, , och . Behovet av en närmare samverkan och större informationsutbyte mellan myndigheter ökar eftersom de oseriösa verksamheterna använder sig av alltmer systematiska metoder som oftast berör flera myndigheter . Rapporten bereds inom . Svar på skriftliga frågor och interpellationer besvarade socialminister (S) en skriftlig fråga om likvärdig assistans i (fr. 2019/20:362). Socialministern anförde följande: har frågat mig hur jag tänker agera för att komma till rätta med de stora ojämlikheter som råder för funktionsnedsatta. Jag instämmer i vikten av att personer behandlas likvärdigt och att bostadsorten inte ska ha betydelse för omfattningen av stöd som en person med funktionsnedsättning kan få tillgång till. Stöd till personer med funktionsnedsättning ska inte vara olika beroende på var i landet du bor. Det är dock viktigt att bedömningen av rätten till insats utgår från individens behov vilket också nämner, såväl som kommunens eller regionens övriga stödinsatser. Fastställandet av ersättningsnivå för det ekonomiska stödet till skäliga kostnader för personlig assistans är en angelägenhet. Som framgår av förarbeten till lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade (prop. 1992/93:159 s. 175) bör dock det belopp som regeringen bestämmer i schablonersättning vara vägledande även i fråga om det ekonomiska stödet från kommunen. Det stora flertalet kommuner följer också nivån för den statliga schablonersättningen. Jag och regeringen anser att det är viktigt att omfattningen av stöd till personer med funktionsnedsättning är likvärdiga i landet, och följer därför utvecklingen noga. besvarade socialminister (S) en skriftlig fråga om schablonersättningen (fr. 2019/20:836). Socialministern anförde följande: har frågat mig hur jag tänker agera för att nivån på uppräkning av schablonersättningen inte ska få negativa konsekvenser för assistenternas villkor. Nivån på schablonersättningen är av betydelse för att säkerställa goda arbetsvillkor för den personliga assistenten och inte minst för att ge trygghet för den som behöver insatsen personlig assistans. Jag är glad att regeringen genom utredningen om en översyn av yrket personlig assistans (S 2018:08) fått ett betänkande som beskriver personliga assistenters arbetsförhållanden när det gäller arbetsvillkor och arbetsmiljö. Det pågår ett beredningsarbete i och det är därför för tidigt för mig att uttala mig på vilket sätt förslagen kommer att hanteras. Enligt bestämmelser i socialförsäkringsbalken ska de eller det belopp som assistansersättningen lämnas med bestämmas som schablonbelopp. Beloppet beräknas med ledning av de uppskattade kostnaderna för att få assistans. I enlighet med bestämmelserna inhämtar regeringen därför underlag för att beräkna ett schablonbelopp som ska vara på en nivå som ger rimliga förutsättningar att bedriva assistansverksamhet. I budgetpropositionen aviserar regeringen förslag till schablonbelopp . Jag tycker det är en bra ordning. Jag och regeringen tänker också fortsatt agera för att säkerställa att personlig assistans och assistansersättning är av god kvalitet. besvarade socialminister (S) en skriftlig fråga om fusk och överutnyttjande inom assistansersättningen (fr. 2019/20:696). Socialministern anförde följande: har frågat mig om regeringen har gjort någon uppföljning och analys av effekten av de lagändringar som alliansregeringen initierade för att beivra fusk och kriminalitet inom assistansersättningen, och vilka ytterligare åtgärder regeringen är beredd att vidta om inte effekten har varit ändamålsenlig. Jag delar syn att det är viktigt att förhindra kriminalitet i välfärden som det inte får innebära att de berättigades assistansersättning beskärs. Lagen om stöd och service (LSS) där personlig assistans ingår är en rättighetslagstiftning och den som har rätt till assistans ska också få det. Regeringen gav 2013 Inspektionen för socialförsäkringen (ISF) i uppdrag att följa upp vilka åtgärder vidtagit med anledning av de lagändringar som trädde i kraft med syfte att motverka fusk och fel i utbetalningar. ISF redovisade i två delar, en rapport och en 2018. ISF slutsats var att en påtaglig effekt av lagändringarna var den påbörjade utvecklingen av ett nytt it-stöd för handläggning av assistansersättningen, och menade att lagändringen haft en viss positiv verkan framförallt för myndighetens möjligheter att stoppa felaktiga utbetalningar. Regeringen tillsatte därutöver en Delegation med uppdrag att motverka överutnyttjandet av felaktiga utbetalningar från välfärdssystemen, som lämnade sin slutredovisning (SOU 2019:59). I regleringsbrev har det vidare i återrapporteringskravet, som hör till målet om assistansersättning, förtydligats att myndigheten ska redovisa de åtgärder som har vidtagits för att säkerställa kontroll i syfte att motverka bidragsbrott inom assistansersättningen. Sammanfattningsvis bedömer jag att regeringen har vidtagit verkningsfulla åtgärder för att säkra att personlig assistans kommer de assistansberättigade till del som vi motverkar kriminalitet. Regeringen följer löpande hur det arbetet utvecklas. besvarade socialminister (S) en skriftlig fråga om metoder för beräkning av felaktiga utbetalningar inom assistansersättningen (fr. 2019/20:841). Socialministern anförde bl.a. följande: har frågat mig vad jag anser om att man använder Expertmetoden, som enligt forskare och saknar evidens för att beräkna felaktiga utbetalningar inom assistansersättningen, och vilka åtgärder jag och regeringen avser att vidta för att säkerställa att evidensbaserade metoder kommer att användas framöver. Regeringen är angelägen om att minska risken för felaktiga utbetalningar och brottsligt utnyttjande av alla välfärdssystem. De utbetalande myndigheterna har därför i uppgift att säkerställa att felaktiga utbetalningar inte görs och motverka bidragsbrott. För att fullgöra sin uppgift behöver myndigheterna arbeta med flera åtgärder och rikta insatserna där de gör störst nytta, bland annat genom att kontinuerligt genomföra riskanalyser och vidareutveckla olika metoder för att minska sådana risker. Delegationen mot överutnyttjande av och felaktiga utbetalningar från välfärdssystemen (Fi 2016:07, dir. 2016:60) har tillfört ytterligare kunskap om problemens omfattning och redovisar även den osäkerhet som föreligger beträffande deras olika bedömningar. För områden där empiriska underlag saknas blir också osäkerheten större. Vilka metoder som sedan är bäst lämpade för att minska risken för felaktiga utbetalningar och motverka bidragsbrott anser jag vara upp till myndigheten, eller utredningen i det enskilda fallet, att bedöma utifrån deras kännedom om den specifika verksamheten. anförde socialminister (S) följande i en interpellationsdebatt om den striktare bedömningen av grundläggande behov (ip. 2019/20:401): har frågat mig om jag anser att intentionen i LSS - att personer med omfattande funktionsnedsättning ska ges möjlighet att leva som andra - är uppfylld när det grundläggande behovet personlig hygien begränsas till att endast omfatta hjälp som syftar till att hålla kroppen ren från smuts och andra ohälsosamma ämnen. har även ställt frågan vilka åtgärder, utöver de angivna i januariöverenskommelsen, jag och regeringen är beredda att vidta för att personer med omfattande funktionsnedsättning ska kunna leva ett liv som andra i enlighet med intentionerna i LSS. Givetvis ska personer med funktionsnedsättning ges möjlighet att leva ett liv som andra. Det var intentionerna när lagstiftningen togs fram, och det är utgångspunkten för regeringens politik. Som lagen är skriven åligger det och kommunerna att tolka och tillämpa bestämmelserna. En enskild som är missnöjd med ett beslut kan överklaga det till allmän förvaltningsdomstol. Regering och riksdag är enligt grundlag förhindrade att söka påverka tillämpningen av lagen i det enskilda fallet. har det skett en kontinuerlig minskning av antalet personer som får personlig assistans. Det var också bakgrunden till att regeringen i regleringsbrev gav myndigheten i uppdrag att analysera och beskriva orsakerna till att antalet personer som beviljats ersättningen minskar samt till att ersättningen upphör. redovisade uppdraget, och vi analyserar nu slutsatserna vidare inom . Mot bakgrund av utvecklingen har också flera åtgärder vidtagits. genomfördes lagändringar som innebar att tvåårsomprövningarna inom assistansersättningen slopades samt att personlig assistans kan beviljas för bland annat väntetid och beredskap. Vidare har andning införts som ett grundläggande behov, och regeringen har lämnat förslag om att assistans ska kunna beviljas för samtliga hjälpmoment som avser andning och sondmatning. Regeringen har därutöver tillsatt en utredning som ska lämna förslag på hur rätten till personlig assistans kan stärkas för stöd vid egenvårdsinsatser och för behov av hjälp med tillsyn. Utredaren ska även göra en översyn av hur föräldraansvaret vid bedömningen av barns rätt till personlig assistans kan smalnas av. Motionsyrkanden om bl.a. LSS och assistansersättningen, daglig verksamhet, stöd till anhöriga och kontroller behandlades senast i betänkande 2019/20:SoU8 Stöd till personer med funktionsnedsättning. biföll utskottets förslag till riksdagsbeslut (prot. 2019/20:114). Utskottet behandlade Proposition 2019/20:92 Personlig assistans för samtliga hjälpmoment som avser andning och måltider i form av sondmatning och en följdmotion i betänkande 2019/20:SoU16. Utskottet tillstyrkte propositionen och avstyrkte motionen. biföll utskottets förslag till riksdagsbeslut (prot. 2019/20:131, rskr. 2019/20:289). Utskottet har vidare föreslagit att tillkännager för regeringen att den skyndsamt ska ta initiativ till en utredning som har ett statligt helhetsansvar för personlig assistans som målsättning (bet. 2020/21:SoU10, rskr. 2020/21:80). Regeringen ska återkomma till med lagförslag . Lagförslagen ska träda i kraft före valperiodens slut. har beslutat i enlighet med utskottets förslag. har även riktat två tillkännagivanden till regeringen om att den bör återkomma till med förslag som innebär att samma krav på tillstånd som gäller för enskilda för att yrkesmässigt bedriva verksamhet inom även ska gälla för offentlig verksamhet (bet. 2016/17:SoU11 punkt 2, rskr. 2016/17:156) och (bet. 2017/18:SoU1 punkt 2, rskr. 2017/18:121). Frågan bereds inom ramen för (punkt 61). Tillkännagivandena är inte slutbehandlade. LSS och assistansreformen har på avgörande sätt förbättrat livskvaliteten och ökat självbestämmandet för många personer med svåra funktionsnedsättningar. Ytterst handlar LSS och assistansersättningen om att tillförsäkra personer med omfattande och varaktiga stödbehov insatser som de behöver för sitt dagliga liv. Utskottet vill understryka att det är av största vikt att den personliga assistansen och assistansersättningen präglas av hög kvalitet och rättssäkerhet. har rättstillämpningen av LSS fått konsekvenser för brukare med personlig assistans. Utskottet ser därför positivt på vad som anges i det s.k. januariavtalet om att säkerställa att den personliga assistansen och assistansersättningen präglas av hög kvalitet och rättssäkerhet och att alla som har rätt till stöd ska få det. Ändringen i LSS när det gäller personlig assistans för hjälp med andning som trädde i kraft var en viktig åtgärd, liksom de ändringar som trädde i kraft som bl.a. innebär att hjälp med de grundläggande behoven andning och måltider i form av sondmatning ska grunda rätt till personlig assistans enligt LSS oavsett hjälpens karaktär. Utskottet noterar också att slutbetänkande har remissbehandlats och bereds inom . Utskottet vill också peka på det uppdrag som har haft att bl.a. analysera och beskriva orsakerna till att antalet personer som beviljats assistansersättning minskat. Myndighetens slutsatser analyseras inom . Mot bakgrund av pågående beredningsarbete anser inte utskottet att det finns behov av att ta något initiativ med anledning av motionsförslagen och avstyrker därmed motionerna 2020/21:2032 (SD) yrkandena 16, 17 och 28, 2020/21:2996 (KD) yrkande 2 samt 2020/21:3543 (KD) yrkande 12. När det gäller övriga motionsförslag om LSS och assistansersättningen vill utskottet framhålla att personer med funktionsnedsättning ska ges möjlighet att leva ett liv som andra. Det var intentionerna när lagstiftningen togs fram, och utskottet förutsätter att det också är utgångspunkten för det fortsatta arbetet med beredningen av förslag. Utskottet välkomnar även att regeringen har tillsatt en utredning som ska utreda stärkt rätt till personlig assistans för stöd vid egenvård, hur definitionen av normalt föräldraansvar kan smalnas av samt hur rätten till assistans vid behov av tillsyn kan stärkas. Utskottet konstaterar att den s.k. tvåårsomprövningen av rätten till assistansersättning togs bort . I stället ska vara skyldig att ompröva rätten till assistansersättning i den utsträckning som denna rätt har minskat i omfattning på grund av väsentligt ändrade förhållanden som är hänförliga till den försäkrade. Utskottet vill påminna om att i samband med lagändringen gjordes bedömningen att tvåårsomprövningarna kommer att återinföras tidigast när en reformerad assistanslagstiftning träder i kraft. Utskottet har framhållit vikten av de frågor som motionärerna lyfter och av att alla som har rätt till stöd ska få det. Mot bakgrund av det arbete som pågår inom detta område anser dock utskottet att inte bör ta några initiativ när det gäller LSS och assistansersättningen. Motionerna 2020/21:167 (V) yrkande 9, 2020/21:2032 (SD) yrkandena 13 och 15, 2020/21:2195 (S), 2020/21:2232 (M), 2020/21:2785 (M), 2020/21:2996 KD) yrkandena 5, 8 och 30 samt 2020/21:3589 (M) avstyrks. När det gäller motionsförslag om ersättningssystemet för assistans kan utskottet konstatera att nivån på schablonersättningen har betydelse för att säkerställa goda arbetsvillkor för den personliga assistenten. Utskottet välkomnar därför att socialminister i sitt svar på en skriftlig fråga (fr. 2019/20:836) framförde att regeringen tänker fortsätta att agera för att säkerställa att den personliga assistansen och assistansersättningen är av god kvalitet. I samma frågesvar framförde socialministern att regeringen först hämtar in underlag för att beräkna ett schablonbelopp, som ska vara på en nivå som ger rimliga förutsättningar att bedriva assistansverksamhet, och därefter aviserar regeringen förslag till schablonbelopp . Utskottet finner ingen anledning att ifrågasätta den ordningen. Utskottet avstyrker därmed motionerna 2020/21:2032 (SD) yrkandena 9 och 10, 2020/21:2996 (KD) yrkandena 9 och 10 samt 2020/21:3543 (KD) yrkande 11. När det gäller barn med funktionsnedsättning och deras familjer vill utskottet påminna om Utredningen om stärkt rätt till personlig assistans för stöd vid egenvård, vid tillsyn samt för barn. Utredningens förslag ska öka kontinuiteten och förutsägbarheten inom personlig assistans och assistansersättning. Utredningen ska bl.a. ta ställning till om föräldraansvaret vid bedömningen av barns rätt till personlig assistans kan förtydligas och smalnas av genom tydliggörande i exempelvis kunskapsstöd eller om det krävs ändringar i regleringen av föräldraansvaret inom personlig assistans. Utskottet konstaterar att frågan om samhällsstöd som syftar till att underlätta vardagen för barn med funktionsnedsättning och deras familjer är av stor betydelse. Mot bakgrund av pågående arbete är utskottet dock inte berett att föreslå någon åtgärd. Motionerna 2020/21:1832 (SD) yrkande 68, 2020/21:2032 (SD) yrkande 20 och 2020/21:2996 (KD) yrkande 24 avstyrks därför. Precis som alla andra insatser enligt LSS ska den dagliga verksamheten anpassas till mottagarens individuella behov och tillförsäkra deltagaren goda levnadsvillkor. Utskottet ser positivt på att det infördes ett bidrag om i syfte att stödja kommunerna i deras arbete med att stimulera deltagande i daglig verksamhet. Bidraget får användas av kommunerna för att införa, bibehålla eller höja en låg dagpenning till dem som deltar i daglig verksamhet enligt LSS. Utskottet vill även påminna om att framhöll att daglig verksamhet är en insats som för många skapar en meningsfull sysselsättning och ett vardagligt sammanhang. Utskottet delar den bilden. Utskottet har även noterat att det i utredningens uppdrag har ingått att bedöma om det behövs en ny lag om habiliteringsersättning. Mot bakgrund av bl.a. beredningen av finner utskottet dock inte skäl att vidta några åtgärder i enlighet med motionerna 2020/21:167 (V) yrkandena 7 och 8, 2020/21:1806 (M), 2020/21:2784 (M), 2020/21:2786 (M) och 2020/21:2955 (C) yrkande 9. Utskottet konstaterar att framhöll att en översyn av insatsen bör genomföras med utgångspunkt från en kartläggning av förhållandet mellan daglig verksamhet och arbetsmarknads- och utbildningsområdena. Utredningen framhöll bl.a. att översynen bör avse frågan om de ekonomiska och organisatoriska förutsättningarna för att på olika sätt möjliggöra en övergång till arbete eller studier i kombination med deltagande i daglig verksamhet. Utredningens förslag bereds inom . Utskottet konstaterar att daglig verksamhet inte är en anställningsform som har i syfte att producera varor och tjänster utan i stället en insats som bl.a. ska stärka människors möjligheter att leva ett självständigt liv. Utskottet förutsätter att det bedrivs ett aktivt arbete för att se till att daglig verksamhet kan utföras på ett tryggt sätt och med den personal som behövs för stöd och omvårdnad. Utskottet anser inte att det finns anledning att vidta något initiativ med anledning av motionsförslagen. Motionerna 2020/21:2032 (SD) yrkande 23 och 2020/21:2996 (KD) yrkande 25 avstyrks. När det gäller motionsförslag om utförande av personlig assistans vill utskottet peka på Utredningen om översyn av yrket personlig assistent. I uppdraget har ingått att undersöka hur arbetsförhållandena ser ut för personliga assistenter hos arbetsgivare i olika sektorer. Mot bakgrund av pågående beredningsarbete finner inte utskottet skäl att vidta någon åtgärd med anledning av motionerna 2020/21:1832 (SD) yrkande 69 och 2020/21:2032 (SD) yrkandena 21 och 44. Utskottet instämmer med motionärerna om att insatsen ledsagning och ledsagarservice är av stor betydelse för att personer med funktionsnedsättning ska kunna vara delaktiga i samhället. Utskottet har noterat att föreslog att det stöd som krävs för att delta i aktiviteter ska ingå i insatsen personligt stöd och boendestöd. Utskottet vill även peka på att Utredningen socialtjänst har tittat på frågan om insatser utan behovsprövning. Utredningen framhåller att enskildas delaktighet och självbestämmande på så sätt kan öka och det förebyggande arbetet kan stärkas. Mot bakgrund av pågående beredningsarbete anser inte utskottet att bör ta något initiativ med anledning av motionerna 2020/21:1423 (L) yrkandena 1 och 2 samt 2020/21:2996 (KD) yrkande 26. Motionerna bör avslås. Utskottet välkomnar socialminister uttalande i svar på en skriftlig fråga (fr. 2019/20:696) om att det är viktigt att förhindra kriminalitet i välfärden som det inte får innebära att de berättigades assistansersättning beskärs. Likaså välkomnar utskottet regeringens uttalanden i budgetpropositionen om att det krävs att de ersättningar som betalas ut kommer rätt person eller rätt företag till del för att socialförsäkringssystemet ska uppfattas som trovärdigt.