bet · H801MJU15 · 2021-04-16 00:00:00 — Utredningen anser att det behövs kunskap för att kunna fatta politiska beslut om naturvård och föreslår därför bl.a. att regeringen ska tillsätta ett vetenskapligt råd för biologisk mångfald i skogen, som kan ge stöd i bedömningar av tillståndet för biologisk mångfald och vilka skogliga naturtyper och naturvärden som bör prioriteras. I betänkandet föreslås att regeringen ska besluta vad internationella åtaganden innebär och ställa upp ett långsiktigt mål för hur dessa åtaganden ska uppfyllas i skogen. Utredningen föreslår även att regeringen ska besluta om ett nationellt handlingsprogram för biologisk mångfald i skogen. I stället för att dela upp naturvårdsarbetet mellan skydd, skötsel och miljöhänsyn bör de olika delarna ingå i ett sammanhållet handlingsprogram. Betänkandet har skickats på remiss till . Beredning inom pågår. konstaterade landsbygdsminister vid debatten av interpellation 2020/21:441 Stärkt miljöhänsyn i skogsbruket att det är politikens uppgift och ansvar att säkerställa långsiktiga spelregler för skogen och för skogens framtida villkor och att det är politiken som måste göra prioriteringar och hitta rätt balans mellan alla intressen. Vidare anförde ministern följande: har en ganska ambitiös ansats när det gäller att ta ett helhetsgrepp om skogen. Man talar om vad man ser krävs för att stärka ägandet, hur kompensation ska ges vid avsättning, på vilken nivå det ska vara frivilligt eller tvingande och hur man ska jobba med att se till att vi har tillräckliga kunskaper om våra skogar. Det är den ena delen. I den andra delen slår man fast att har goda skäl att säkerställa att vi jobbar med hållbarhet i brukandet, att vi lever upp till internationella åtaganden och att vi jobbar aktivt med att skydda skyddsvärd skog. Det råder ingen tvekan om att vi ska göra detta. Däremot kan man ha en stor diskussion om hur mycket skog och vilken skog det gäller, vad det får kosta och på bekostnad av vad. Och som sagt var, vår roll kommer att bli att balansera i detta. Jag tycker att en viktig sak med är att den ändå försöker ta ett helhetsgrepp om frågan. Jag saknar så här långt politiker som är beredda att göra detsamma. Så här långt mutar alla in sin grundinställning och sin grundposition i frågan. Det kan vara fullt naturligt i ett läge där vi behöver förhandla om detta, för vi kommer från olika perspektiv. Men skogsfrågorna – oavsett om det handlar om att kunna värna och skydda mer skog, utveckla ekosystemtjänster, skapa fler jobb, förädlad produktion och förädlade värdekedjor eller åstadkomma klimatomställning eller om det är för ägarna – kräver att vi har långsiktighet i botten, vilket skapar långsiktiga förutsättningar. När det gäller skogens betydelse för klimatet anförde regeringen i den klimatpolitiska handlingsplanen (prop. 2019/20:65) att en hållbar markanvändning som möjliggör substitution av fossilintensiva material och fossila bränslen med förnybara produkter är betydelsefull för en växande bioekonomi och för att nå de nationella klimatmålen. bör långsiktiga kolsänkor bevaras , biologisk mångfald värnas och ekosystemtjänster vidmakthållas. Det nationella skogsprogrammet bör utvecklas för att ytterligare främja en växande skogsnäring och ett hållbart skogsbruk. Regeringen anförde att den ska ta fram en svensk bioekonomistrategi i enlighet med tillkännagivande (bet. 2018/19:MJU8 res. 27 punkt 20, rskr. 2018/19:146–147). Strategin ska bidra till ökad tillgång till biomassa och sysselsättning i hela landet och skapa miljö- och klimatnytta. För mer information om bioekonomistrategin, se avsnittet Skogsbrukets bidrag till bioekonomin. När det gäller och skogsvårdslagstiftningen anförde dåvarande miljöminister som svar på fråga 2016/17:1208 Skogen och följande: har frågat mig om jag och regeringen har initierat ett arbete att föra in skogen under . Jag vill inleda med att den svenska skogspolitiken bygger på de två jämställda målen om produktion och miljö. Det är viktigt att skogsbruksåtgärder utförs på ett långsiktigt ekonomiskt, miljömässigt och socialt hållbart sätt. gäller parallellt med skogsvårdslagstiftningen, liksom de förordningar som är meddelade med stöd av , exempelvis artskyddsförordningen (2007:845). Bestämmelserna gäller även skogsbruksåtgärder. Det är verksamhetsutövarens ansvar att följa lagstiftningen och tillsynsmyndigheternas ansvar att följa upp att så sker. arbetade med att sammanställa kunskap om skogens ekosystemtjänster. Förutom att definiera och beskriva vad de betyder för människan bedömdes också faktorer som påverkar respektive ekosystemtjänst och den aktuella statusen. Drygt 30 av skogens ekosystemtjänster finns beskrivna i ekosystemtjänster – status och påverkan (rapport /13). Tolv ekosystemtjänster bedöms ha god status medan åtta får bedömningen otillräcklig. I nio fall bedöms statusen som måttlig. planerar för en uppdaterad bedömning av skogens ekosystemtjänster . Av regleringsbrev framgår att myndigheten ska redovisa vilka insatser som är möjliga för att förbättra statusen på identifierade ekosystemtjänster i skogen som har måttlig eller otillräcklig status. Som nämns ovan presenterade regeringen en strategi för nationella skogsprogram. När det gäller fokusområdet Ett hållbart skogsbruk med ökad klimatnytta anför regeringen bl.a. att skogsbrukets miljöarbete behöver förbättras ytterligare och effektiviseras för att främja ett variationsrikt skogslandskap och skogens ekosystemtjänster där de nationella miljömålen nås. Markägarens centrala roll för en god miljöhänsyn i skogsbruket bör vara en viktig utgångspunkt även i fortsättningen, liksom att frihet under ansvar ger utrymme för markägare att sätta sina mål och bidra till ett variationsrikt skogsbruk. Regeringen har gett ett antal uppdrag för att genomföra skogsprogrammet. Regeringen anför i budgetpropositionen (prop. 2020/21:1 utg.omr. 20) att kunskapen om tillståndet för ekosystemens funktioner och processer på nationell nivå i många fall är bristfällig och att det saknas kunskap om ekosystemens förmåga att klara av störningar och att anpassa sig till ett ändrat klimat. Det finns även stora kunskapsbrister om var i landskapet olika ekosystemtjänster produceras och hur dessa tjänster påverkas av planerings- och exploateringsbeslut. Det innebär både att värdet av ekosystemtjänster inte integreras i verksamheter och beslut och att det därför inte går att följa upp hur ekosystemtjänsterna förändras . och länsstyrelsernas kommunikationsarbete om värdet av ekosystemtjänster för att uppmuntra till att integrera ekosystemtjänster i verksamhet och beslut fortsatte därför . tog länsstyrelserna fram regionala handlingsplaner för grön infrastruktur och gjorde en sammanställning som visar på möjliga stöd för att genomföra åtgärder som stärker grön infrastruktur. höll också tillsammans med riktade skogsdialoger med markägare och naturvårdsorganisationer om hur handlingsplanerna kan bidra till grön infrastruktur i skogslandskapet. Vidare anför regeringen att människan i hög grad påverkar naturens förmåga att långsiktigt generera ekosystemtjänster. Många ekosystemtjänster kräver en försiktig förvaltning för att nyttjandet ska vara hållbart, och för vissa tjänster är kunskapen otillräcklig. Regeringen bedömer att det saknas ett tydliggörande och utvecklat arbete vad gäller arbetssätt, kommunikation, vägledning och uppföljning som också omfattar nyttan av ekosystemtjänster och grön infrastruktur, inklusive friluftsliv, och kopplingen till den biologiska mångfalden. De tätortsnära natur- och kulturmiljöerna är betydelsefulla för att människor ska förstå värdet av landskapet och den biologiska mångfalden. Dessa miljöer bidrar också till rekreation och folkhälsa. När det gäller förvaltning av skogen är man enligt skogsvårdslagen (1979:429) skyldig att anlägga ny skog om markens virkesproducerande förmåga inte tillvaratas på ett godtagbart sätt efter avverkning eller skada på skogen. Lagen anger att man ska använda beprövade metoder och trädslag som passar marken. I skogsvårdslagen finns också krav på återväxtens kvalitet. Plantering, sådd eller åtgärder för naturlig föryngring ska göras senast under tredje året efter avverkningsåret. Samma tidskrav gäller vid skada på skogen. Föryngringen måste vara tillräckligt tät för att trygga återväxten av ny skog. fanns en röjningsplikt i ungskog som avskaffades i och med omgjorda skogsvårdslag. Trots att skogsägaren inte är skyldig att röja anger 6 § skogsvårdsförordningen (1993:1096) att ny skog ska vårdas genom hjälpplantering, plantröjning och andra åtgärder som behövs för att den ska utvecklas tillfredsställande. Förordningen anger även att får meddela föreskrifter om bl.a. röjning. I 3 kap. 2 § föreskrifter och allmänna råd (SKSFS 2011:7) till skogsvårdslagen återfinns därmed kvalitativa mål för röjning och gallring i syfte att värna skogsproduktionen. Det finns inte heller några lagkrav som säger att man måste gallra; däremot finns regler för hur gallringen får genomföras. Om gallringen resulterar i ett alltför utglesat bestånd räknas den som slutavverkning. Enligt 10 § skogsvårdslagen ska avverkning på produktiv skogsmark vara ändamålsenlig för återväxt av ny skog eller främja skogens utveckling. Enligt föreskrifter och allmänna råd till skogsvårdslagen ska – gallringen gynna sådana trädslag som med hänsyn till växtplatsens förutsättningar kan ge en tillfredsställande virkesproduktion – efter gallring stamantal och virkesförråd vara tillräckligt för att tillvarata markens virkesproducerande förmåga – de kvarlämnade träden i huvudsak vara jämnt fördelade över arealen – skador på kvarlämnade träd så långt möjligt undvikas. I av skogen och skogsbruket – mål och förslag på åtgärder (rapport /23) lägger myndigheten fram mål och förslag som ett första steg mot att i samverkan med sektorn systematiskt och fortlöpande verka för, och följa upp, skogsbrukets klimatanpassning i nutid och . Rapporten är en redovisning av de krav som följer av förordningen (2018:1428) om myndigheters klimatanpassningsarbete. Ett av målen som lägger fram handlar om att skador ska förebyggas långsiktigt och kostnadseffektivt genom att skogen är ståndortsanpassad, vilket bl.a. handlar om lägsta andel bland- och lövskog, och stormsäker och har hög grad av variation. Under detta mål finns preciseringar om lägsta andel tallföryngring på torra marker, högsta andel viltskadade tallplantor, riskspridning i form av lägsta andel bland- och lövskog samt ökad kunskap om att skapa stormtåliga beståndskanter . –2024 avser att särskilt knyta samman klimatanpassning med produktion och hållbar tillväxt i satsningar inom skogsprogrammet och inom ramen för sitt arbete med sektorsdialoger. Som en del av det nationella skogsprogrammet fick i uppdrag att genom rådgivning och kommunikation bidra till ett mer variationsrikt skogsbruk. insatser skulle bidra till att ge information om och förslag på hur främst yrkesverksamma, exempelvis entreprenörer, och skogsägare kan skapa en ökad variation i skogen avseende skogsbrukssätt, metoder och trädslagsval. slutrapporterade uppdraget (Slutrapportering av uppdrag inom ramen för det nationella skogsprogrammet, ) och redovisade att myndigheten genomfört aktiviteter inom ramen för med variation. Aktiviteterna riktades i första hand till skogsägare, men även gruppen yrkesverksamma i skogsbruket fanns med som en viktig målgrupp. Eftersom den senare gruppen är viktig för att budskapen i kampanjen ska bli genomförda i praktiken har en särskild satsning på yrkesverksamma gjorts i uppdraget. Inom uppdraget har olika typer av stöd- och informationsmaterial tagits fram. Exempel på detta är nya filmer om skötsel av blandskogar och om lövskogsskötsel, uppdaterat rådgivningsmaterial, en bilaga till tidningen och ett digitalt beslutsstöd för målanpassad ungskogsskötsel. stärkte samarbetet inom sju strategiska områden för att öka takten i miljöarbetet. Inom det strategiska området Insatser för grön infrastruktur ingår ett projekt som kallas variationsrikt skogsbruk. Projektet syftar till att öka intresset för och kunskapen om ett mer variationsrikt skogsbruk. Det handlar om ökade inslag av lövträd och lövskogar och mer hyggesfria metoder samt om att skapa mer naturvärden i brukad skog. På detta sätt ska förutsättningarna för en grön infrastruktur utvecklas där naturvärden även finns utanför formella och frivilliga avsättningar. Myndigheter och aktörer som medverkar är , , , länsstyrelserna, skogsbruket och ideella organisationer. Projektet ska bl.a. leverera nya innovativa förslag på hur lövinslaget och mängden lövskog i landskapet ska öka och belysa olika definitioner och typer av hyggesfritt skogsbruk och deras effekter. Miljökvalitetsmålet Levande skogar innebär att skogens och skogsmarkens värde för biologisk produktion ska skyddas som den biologiska mångfalden bevaras samt kulturmiljövärden och sociala värden värnas. Regeringen har fastställt nio preciseringar av miljökvalitetsmålet Levande skogar: – Skogsmarkens egenskaper och processer: Skogsmarkens fysikaliska, kemiska, hydrologiska och biologiska egenskaper och processer är bibehållna. – Ekosystemtjänster: Skogens ekosystemtjänster är vidmakthållna. – Grön infrastruktur: Skogens biologiska mångfald är bevarad i samtliga naturgeografiska regioner och arter har möjlighet att sprida sig inom sina naturliga utbredningsområden som en del i en grön infrastruktur. – Gynnsam bevarandestatus och genetisk variation: Naturtyper och naturligt förekommande arter knutna till skogslandskapet har gynnsam bevarandestatus och tillräcklig genetisk variation inom och mellan populationer. – Hotade arter och återställda livsmiljöer: Hotade arter har återhämtat sig och livsmiljöer har återställts i värdefulla skogar. – Främmande arter och genotyper: Främmande arter och genotyper hotar inte skogens biologiska mångfald. – Genetiskt modifierade organismer: Genetiskt modifierade organismer som kan hota den biologiska mångfalden är inte introducerade. – Bevarade natur- och kulturmiljövärden: Natur- och kulturmiljövärden i skogen är bevarade och förutsättningarna för fortsatt bevarande och utveckling av värdena finns. – Friluftsliv: Skogens värden för friluftslivet är värnade och bibehållna. När det gäller en bedömning av hur miljökvalitetsmålet Levande skogar utvecklas anförde dåvarande klimat- och miljöminister följande som svar på fråga 2020/21:644 Miljökvalitetsmålet Levande skogar: Regeringens bedömning i budgetpropositionen, som hänvisar till, är att trenden för utvecklingen av miljökvalitetsmålet är negativ eftersom skyddsvärda skogar fortsatt blir avverkade och antalet arter som blir rödlistade ökar. Nuvarande beslutade eller planerade styrmedel är inte tillräckliga för att nå miljökvalitetsmålet Levande skogar. Regeringens bedömning av miljökvalitetsmålets utveckling bygger bland annat på uppföljning av miljökvalitetsmålet som redovisas i deras årliga uppföljning. redovisar att det finns både positiva och negativa utvecklingsriktningar som tar ut varandra och att det därför inte går att se en tydlig riktning för utvecklingen av miljökvalitetsmålet. Regeringens bedömning bygger också på den sammanställning av rödlistade arter som redovisats av Artdatabanken vid . Artdatabankens redovisning av rödlistan publicerades efter att redovisat sin årliga uppföljning av miljökvalitetsmålet. Artdatabanken redovisar att antalet arter som har skogen som en viktig livsmiljö och som bedöms vara hotade har ökat från 904 till 999 . Det motsvarar en ökning med . Tillståndet för hotade arter och livsmiljöer påverkas i hög utsträckning av landskapets ekologiska funktioner och kvaliteter och i synnerhet om kvarvarande skogar med höga naturvärden avverkas. Regeringens samlade bedömning är att trenden är negativ. skogsägare utför ett mycket viktigt miljöarbete, både genom frivilliga avsättningar men även med den generella hänsyn som tas. Den hänsyn som skogsägarna tar vid brukandet av skogen är en viktig del för att uppnå miljökvalitetsmålet Levande skogar. Med stöd av bl.a. de framtagna målbilderna för god miljöhänsyn samt samverkan och dialog kommer miljöhänsynen kunna förbättras ytterligare. Regeringen har en tydlig ambition att skyddsvärda skogar inte ska avverkas utan bevaras, antingen genom formellt skydd eller frivilliga avsättningar samt att miljöhänsynen i skogsbruket ska öka. Frågan är viktig för regeringen och i budgetpropositionen föreslås att anslagen till skydd av värdefull natur och åtgärder för värdefull natur ska öka. Som anförs i svaret ovan föreslog regeringen i budgetpropositionen (prop. 2020/21:1 utg.omr. 20) en ökning av anslaget för åtgärder för värdefull natur. Bland annat föreslogs följande satsningar: ytterligare insatser för att förstärka den biologiska mångfalden genom t.ex. skötsel av skyddade områden, naturvårdsförvaltning, artbevarande och viltförvaltning, åtgärder för friluftslivet, en satsning på särskilda naturbaserade lösningar för att återväta torvmarker, restaurera och anlägga våtmarker i syfte att minska utsläppen av växthusgaser, balansera vattenflöden, öka tillskottet till grundvattnet och bidra till biologisk mångfald samt minska övergödningen och en förstärkning för att komma igång med bekämpning av invasiva främmande arter. Regeringen bedömde även att det behövs ytterligare insatser för skydd och bevarande av värdefulla naturmiljöer och föreslog därför att anslaget för skydd av värdefull natur skulle ökas. beslutade i enlighet med regeringens förslag (bet. 2020/21:MJU1, rskr. 2020/21:142). anför i sitt betänkande Stärkt äganderätt, flexibla skyddsformer och naturvård i skogen (SOU 2020:73) att genom miljökvalitetsmålet Levande skogar har uttryckt en ambitionsnivå som innebär att naturtyper och naturligt förekommande arter knutna till skogslandskapet har gynnsam bevarandestatus. Utredningens uppfattning är att miljökvalitetsmålen tillsammans med preciseringar och etappmål inte har varit fullt ut verkningsfulla verktyg för att tydliggöra den politiska riktningen för skogen. Utredningen anser att man måste utgå från den tillgängliga kunskapen om behoven för att trygga biologisk mångfald och olika åtgärders effekter när målen för naturvårdspolitiken beslutas. Utredningens uppfattning är att det är politikens uppgift att formulera tydliga mål och ta ställning till vad som krävs för att uppnå dessa. Som underlag för en politisk prioritering krävs kunskap, och utredningen lämnar därför en rad förslag på åtgärder för att förstärka kunskapsuppbyggnaden om tillståndet för den biologiska mångfalden i skogar. Dessutom lämnas förslag på ett vetenskapligt råd som ska stödja regeringen och dess expertmyndigheter i värderingen av denna kunskap. Betänkandet är på remiss till . Beredning inom pågår. Inledningsvis vill utskottet framhålla att den svenska skogspolitiken bygger på de jämställda målen om produktion och miljö. Grundläggande utgångspunkter för skogspolitiken är skogsbrukets sektorsansvar och skogsägarnas frihet under ansvar. Mot bakgrund av de långa tidsperspektiv som kännetecknar skogsbruket är långsiktiga och stabila förutsättningar mycket viktiga för skogssektorn. I en växande cirkulär ekonomi är det viktigt med god tillgång till skogsråvara som skogsbruket ska vara hållbart och bedrivas med stor miljöhänsyn. Regeringen tillsatte för att bl.a. belysa eventuella målkonflikter och för att nyttja synergier mellan internationella och relevanta nationella åtaganden om biologisk mångfald och en växande cirkulär bioekonomi. Utredningen har överlämnat sitt betänkande till regeringen och beredning pågår nu av utredningens förslag. Utskottet noterar regeringens bedömning att den befintliga modellen för skogsförvaltning i huvudsak är anpassad för att uppnå de riksdagsbundna målen men att det finns områden som behöver utvecklas. Som nämns ovan är det i en växande cirkulär bioekonomi viktigt med ett långsiktigt hållbart uttag av skogsråvara som också naturvård, biologisk mångfald och sociala värden säkerställs. Utskottet delar regeringens syn att skogsägare gör ett mycket viktigt miljöarbete, både genom frivilliga avsättningar och genom att ta generella hänsyn. noterar utskottet att det finns ett behov av att ytterligare förbättra förutsättningarna att tillgodose naturvårdens och kulturmiljövårdens intressen vid skötsel och brukande av skog. Det är därför positivt att det pågår arbete med att förbättra förutsättningarna för att ta miljöhänsyn genom samverkan och dialog mellan myndigheter och relevanta aktörer. Vidare noterar utskottet att regeringen har gjort satsningar på skydd av och åtgärder för värdefull natur och att dessa satsningar har gett positiva resultat. Ytterligare resurser har dessutom tillförts . Utskottet noterar även olika förslag för att bättre miljöanpassa skogsbruket. Förslagen är nu under beredning inom . Mot bakgrund av det som anförts ovan och i avvaktan på utfallet av den pågående beredningen av betänkande anser utskottet att motion 2020/21:1311 (V) yrkande 14 kan lämnas utan åtgärd. När det gäller ett starkare lagligt skydd för skogen vill utskottet framhålla att skogsvårdslagstiftningen gäller parallellt med och de förordningar och förskrifter som är meddelade med stöd av . bestämmelser gäller således även skogsbruksåtgärder. Utskottet ser ingen anledning att för tillfället ändra denna ordning och avstyrker därför motion 2020/21:2709 (MP) yrkande 11. Utskottet delar regeringens bedömning att en hållbar skogs- och markanvändning som möjliggör substitution av fossilintensiva material och fossila bränslen med förnybara produkter är betydelsefull för att nå de nationella klimatmålen som biologisk mångfald värnas, ekosystemtjänster vidmakthålls och bioekonomin kan växa. I likhet med regeringen anser utskottet att det nationella skogsprogrammet bör utvecklas för att ytterligare främja en växande skogsnäring och ett hållbart skogsbruk. De åtgärder som regeringen och ansvariga myndigheter vidtar inom ramen för det nationella skogsprogrammet är enligt utskottets bedömning angelägna för den växande cirkulära bioekonomin och för att ta till vara skogens klimatnytta. Vidare konstaterar utskottet att regeringen arbetar med att ta fram en svensk bioekonomistrategi i enlighet med tillkännagivande. Enligt utskottets bedömning kan en lämpligt utformad strategi bidra till ökad tillgång till biomassa och ökad sysselsättning i hela landet som den skapar miljö- och klimatnytta. Utskottet noterar vidare att har tagit fram en rapport om skogsbrukets klimatanpassning och att myndigheten avser att knyta samman klimatanpassning med produktion och hållbar tillväxt i satsningar inom skogsprogrammet och inom ramen för sitt arbete med sektorsdialoger. Enligt utskottets mening är det angeläget med ett skogsbruk som är väl förberett och anpassat för effekterna av klimatförändringar. Mot bakgrund av det ovan anförda anser utskottet att motionerna 2020/21:2709 (MP) yrkande 12, 2020/21:3273 (L) yrkandena 2 och 3 samt 2020/21:3349 (M) yrkande 36 kan lämnas utan åtgärd. Utskottet noterar att många av skogens ekosystemtjänster bedöms ha statusen måttlig eller otillräcklig, vilket är oroväckande. Regeringen redovisar även att det finns en kunskapsbrist om tillståndet för ekosystemens funktioner och var i landskapet olika tjänster produceras. Skogen är en livsviktig naturresurs som skapar förutsättningar för biologisk mångfald och människors välstånd och hälsa. Enligt utskottets mening är det angeläget att skydda skogens ekosystemtjänster och det är därför positivt att det i strategin för det nationella skogsprogrammet ingår att förbättra och effektivisera skogsbrukets miljöarbete ytterligare för att bl.a. främja skogens ekosystemtjänster. Utskottet noterar att har fått flera uppdrag för att genomföra skogsprogrammet och även att och hållit riktade dialoger med markägare och naturvårdsorganisationer om hur handlingsplaner för grön infrastruktur kan förbättra ekosystemtjänsternas status i skogslandskapet.