bet · H801TU16 · 2021-06-16 00:00:00 — Enligt 39 § väglagen (1971:948) får en enskild körväg inte anslutas till en allmän väg utan väghållningsmyndighetens tillstånd. Inte heller får en enskild körvägs anslutning till en allmän väg ändras utan ett sådant tillstånd. Den som ska ansluta sin väg eller utfart till en statlig väg lämnar därmed in sin ansökan till . Utskottet kan konstatera att har sex regioner som var och en är väghållningsmyndighet. De ansvarar för de allmänna vägarna på landsbygden och för större genomfartsleder i tätorterna. I många större tätorter är respektive kommun väghållningsmyndighet. Utskottet kan konstatera att väghållningsmyndigheten enligt väglagen ska pröva om den tänkta åtgärden är lämplig med hänsyn till trafiksäkerheten och framkomligheten på den allmänna vägen. I samband med tillstånd kan väghållningsmyndigheten meddela föreskrifter om väganslutningens läge och utförande i övrigt. anser att en utfart inte får försämra trafiksäkerheten på vägen. Föraren ska ha fri sikt längs den allmänna vägen från in på utfartsvägen, och den nya utfarten får inte heller försämra framkomligheten på den allmänna vägen. ger bara i undantagsfall tillstånd för nya utfarter till Europavägar, riksvägar och vissa större länsvägar. Utskottet konstaterar att de vägarna ofta är mycket trafikerade med höga krav på trafiksäkerhet och framkomlighet, vilka kan vara svåra att uppfylla om det finns utfarter. Utskottet menar sammanfattningsvis att tillgången till mark som kan tas i anspråk för t.ex. en utbyggnad av infrastrukturen i många fall är begränsad inom tätbebyggda områden, och det finns inte sällan motstridiga intressen när det gäller hur marken ska nyttjas. Utskottet vill understryka vikten av att mark används effektivt. När det gäller utfart till allmän väg ser utskottet inte skäl att ändra på den rådande ordningen utan anser att väghållningsmyndigheten är väl skickad att ge tillstånd till tomtutfart till allmän väg. Mot den bakgrunden avstyrker utskottet motionerna 2020/21:454 (C) yrkande 1 och 2020/21:1270 (M). Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om vissa organisatoriska frågor. Utskottet anser att det är angeläget att statens resurser används effektivt. Utskottet konstaterar att myndigheterna inom transportområdet har ett nära samarbete och att det inte finns skäl att vidta någon åtgärd med anledning av motionsförslagen. Jämför reservation 56 (M) och 57 (SD). Enligt förordningen (2010:185) med instruktion för ska , med utgångspunkt i ett trafikslagsövergripande perspektiv, ansvara för den långsiktiga infrastrukturplaneringen för vägtrafik, järnvägstrafik, sjöfart och luftfart samt för byggande och drift av statliga vägar och järnvägar. får även, efter överenskommelse med , ansvara för genomförandet av infrastrukturprojekt i farleder, slussar och kanaler. Vidare ska verka för en grundläggande tillgänglighet i den interregionala kollektivtrafiken. ska med utgångspunkt i ett samhällsbyggnadsperspektiv skapa förutsättningar för ett samhällsekonomiskt effektivt, internationellt konkurrenskraftigt och långsiktigt hållbart transportsystem. ska verka för att de transportpolitiska målen uppnås. omfattar verksamheten vid tidigare , , och samt den långsiktiga planeringen vid och Transportstyrelsen. Även en del av tidigare () finns hos . I ingår också resultatenheterna Färjerederiet, Förarprov, Trafikverksskolan och Fordonsresurser. huvuduppgift är enligt förordningen (2010:184) med instruktion för att tillhandahålla en säker, effektiv och miljöanpassad flygtrafiktjänst för civil och militär luftfart. Myndigheten ska inom och utom landet tillhandahålla flygtrafiktjänster samt service- och konsulttjänster som är knutna till verksamheten samt svara för forskning och innovation som motiveras av myndighetens uppgifter. ska verka för att de transportpolitiska målen uppnås. ska enligt förordningen (2007:1161) med instruktion för verka för att de transportpolitiska målen uppnås. Verket ska i sitt arbete ha ett trafikslagsövergripande synsätt. huvuduppgifter är bl.a. att tillhandahålla lotsning, i egenskap av infrastrukturhållare för farleder svara för farledshållning och vid behov inrätta nya farleder, tillhandahålla sjöräddnings- och flygräddningstjänst samt svara för isbrytning. Vidare finns myndigheterna (), Trafikanalys och Transportstyrelsen. Bland de statligt ägda bolagen inom området kan nämnas. I motion 2020/21:150 anför (KD) att ett samlat ansvar för de statliga trafikverksamheterna i en myndighet förlagd till bör utredas. Motionären konstaterar att mängden myndigheter inom trafikområdet har diskuterats och att det nu är dags att utreda vilka konsekvenser det skulle få att införliva och funktioner i . I kommittémotion 2020/21:2215 föreslår m.fl. (SD) att en delning av till ett vägverk och ett banverk ska utredas. Motionärerna konstaterar att det är dags att granska om sammanslagningen av till har varit optimal för verksamheten eller om sammanslagningen har lett till försämringar och fördyringar. Motionärerna konstaterar att antalet anställda på har ökat och att det är svårare att få nödvändig kompetens för flera tjänster. I kommittémotion 2020/21:3467 yrkande 4 begär m.fl. (M) en översyn av antalet statliga myndigheter för infrastruktur i syfte att stärka samordningen mellan de olika trafikslagen. Motionärerna konstaterar att skapades för att förbättra samordningen mellan olika infrastrukturprojekt och att behovet av samordning kring beslut mellan olika trafikslag har ökat. är sjöfarten och flyget organisatoriskt frikopplade från i form av , och Swedavia. I kommittémotion 2020/21:4042 yrkande 35 pekar m.fl. (M) på behovet av att se över myndighetsstrukturen inom infrastrukturområdet i syfte att stärka samordningen och effektiviteten mellan de olika trafikslagen. Inom ramen för en sådan översyn bör också möjligheten att överklaga myndighetsbeslut kopplat till upphandling och kostnadsansvar ses över. Utskottet vill inledningsvis påminna om att regeringen beslutade om att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att kartlägga och analysera vissa verksamheter och funktioner hos myndigheterna inom transportområdet (dir. 2008:90). I direktiven angavs att översynen syftade till att finna de lösningar som bäst stöder ett effektivt utförande av statens uppgifter inom transportområdet och som leder till att medborgare och näringsliv sätts i centrum, att det trafikslagsövergripande synsättet stärks i planeringsprocessen samt att övriga verksamheter bedrivs på ett effektivt sätt. I uppdraget ingick också att föreslå åtgärder som bidrar till utvecklade beställarfunktioner hos myndigheterna inom transportområdet i syfte att uppnå en bättre fungerande anläggningsmarknad och högre effektivitet. Utredningen överlämnade delbetänkandet Tydligare uppdrag – i stället för sektorsansvar (SOU 2008:128), delbetänkandet De statliga beställarfunktionerna och anläggningsmarknaden (SOU 2009:24) och slutbetänkandet Effektiva transporter och samhällsbyggande – En ny struktur för sjö, luft, väg och järnväg (SOU 2009:31). Beslutet om den nuvarande myndighetsstrukturen fattades av en enhällig riksdag (prop. 2009/10:59, bet. 2009/10:TU9, rskr. 2009/10:183). Beslutet innebar att planeringen av utvecklingen av transportinfrastruktur därmed samlades hos den nyinrättade myndigheten . I förslaget till den nya myndighetsstrukturen framhölls att ett samlat trafikverk, med en sammanhållen planerings- och förvaltningsverksamhet, är den lösning som bäst svarar mot den planeringsansats som utredningen hade föreslagit. Enligt förslaget skapas därmed också de bästa förutsättningarna för tillämpning av fyrstegsprincipen, funktionalitet i hela transportsystemet, en önskvärd effektivisering av de statliga upphandlings- och beställningsfunktionerna samt en lämplig och enhetlig regional representation (prop. 2009/10:59). I SOU 2009:31 föreslogs att det dåvarande ansvaret inom för den långsiktiga planeringen och för utpekande av sjöfartens riksintressen skulle föras över till för att på så sätt främja ett trafikslagsövergripande synsätt i infrastrukturplaneringen. När det gällde övriga funktioner inom beställarfunktionen och den producerande verksamheten bedömde utredningen att det inte fanns några uppenbara synergier eller andra vinster med att integrera dessa verksamheter i ett trafikverk. Utredningen underströk dock att det fanns all anledning för och att vidareutveckla samarbetet och utbyta erfarenheter kring t.ex. upphandlingsfrågor. I beredningen av förslaget menade utskottet att det inte kunde uteslutas att en så stor myndighet som riskerade att bli svårstyrd men konstaterade att risken skulle kunna bemästras, framför allt genom en ändamålsenlig intern organisation. Utskottet menade även att den nya myndigheten skulle komma att tillföra regeringens arbete den ytterligare kvalitetsförstärkning och sakkunskap som behövs för en effektiv uppföljning och styrning av verksamhet. Utskottet kan konstatera att , i enlighet med sin instruktion, bl.a. ska ha väl fungerande rutiner, arbetssätt och samverkansformer som tar till vara och möjliggör nationellt, regionalt och lokalt inflytande samt samverka med andra aktörer och då vidta åtgärder för att nå de transportpolitiska målen. uppdrag är att ansvara för den långsiktiga infrastrukturplaneringen för vägtrafik, järnvägstrafik, sjöfart och luftfart samt för byggande och drift av statliga vägar och järnvägar. ansvarar i sin tur för framkomlighet och säkerhet till sjöss. Sammanfattningsvis kan sägas att hanterar strategiska frågor och operativa frågor. ansvarar för den strategiska infrastrukturplaneringen i samråd med i de ärenden som berör sjöfart. Det kan t.ex. gälla hur trafikslagen samverkar på en viss sträcka, var hamnar och andra terminaler lokaliseras och vilka kapacitetsförändringar nya tvärförbindelser leder till. Utskottet delar regeringens bedömning i budgetpropositionen att transportmyndigheternas verksamhet i många delar är grundläggande för att det svenska transportsystemet ska fungera och därmed möjliggöra en samhällsekonomiskt effektiv och långsiktigt hållbar tillgänglighet för näringsliv och medborgare i hela landet. Sammanfattningsvis anser utskottet att det är angeläget att statens resurser används effektivt. Utskottet konstaterar att verken inom transportområdet har ett nära samarbete och att det inte finns skäl att vidta någon åtgärd med anledning av motionsförslagen. Mot den bakgrunden avstyrker utskottet motionerna 2020/21:150 (KD), 2020/21:2215 (SD), 2020/21:3467 (M) yrkande 4 och 2020/21:4042 (M) yrkande 35. Ett transportsystem för medborgare och näringsliv i hela , punkt 1 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3467 av m.fl. (M) yrkande 12, 2020/21:3469 av m.fl. (M) yrkande 4 och 2020/21:4042 av m.fl. (M) yrkandena 15, 18 och 25, 2020/21:2211 av m.fl. (SD) yrkande 9, 2020/21:3172 av m.fl. (C) yrkande 27 och 2020/21:3235 av m.fl. (L) yrkande 9 och 2020/21:476 av och (båda C) yrkande 3, 2020/21:635 av Alireza Akhondi (C), 2020/21:660 av m.fl. (SD) yrkande 2, 2020/21:663 av m.fl. (SD) yrkande 10, 2020/21:700 av m.fl. (SD) yrkande 1, 2020/21:701 av m.fl. (SD) yrkande 2, 2020/21:705 av m.fl. (SD) yrkande 3, 2020/21:1638 av och (båda S), 2020/21:1808 av och (båda S), 2020/21:1838 av m.fl. (S) yrkandena 1 och 2, 2020/21:1879 av (M), 2020/21:2040 av och (båda S), 2020/21:2217 av m.fl. (SD) yrkandena 13, 14, 16, 30 och 31, 2020/21:2218 av m.fl. (SD) yrkandena 14, 21 och 72, 2020/21:2544 av Per Åsling och (båda C), 2020/21:2809 av m.fl. (KD) yrkandena 21 och 37, 2020/21:2851 av och (båda M), 2020/21:2926 av m.fl. (C) yrkande 10, 2020/21:2948 av m.fl. (C) yrkandena 3, 8 och 11, 2020/21:2949 av m.fl. (C) yrkande 3, 2020/21:3172 av m.fl. (C) yrkandena 19, 20, 29 och 40, 2020/21:3235 av m.fl. (L) yrkande 1, 2020/21:3262 av m.fl. (L) yrkande 11 och 2020/21:3499 av m.fl. (KD) yrkandena 13–16. För att säkra jobb och tillväxt i hela landet behövs en väl fungerande infrastruktur. Det är viktigt för att företag ska kunna frakta sina varor och för att människor tryggt ska kunna pendla till sina arbetsplatser. Människor och företag ska enkelt kunna resa inom, till och från . Vi vill inledningsvis betona att längre och tyngre tåg ökar tågets konkurrenskraft genom förbättrad lönsamhet och effektivitet. Vi vill peka på att har genomfört försöksverksamhet med trafik med godståg i , vilket har redovisats i rapporten att köra längre och/eller tyngre godståg (TRV 2015:17). Vi konstaterar att en ökad längd på tåg innebär att samma mängd gods kan transporteras av färre tåg och att pendeltåg kan köras med fler vagnar. Det ger enligt vår bedömning förbättrade pendlingsmöjligheter, minskade transportkostnader och ökad kapacitet på spåren. Vidare blir järnvägssystemet mindre känsligt för störningar då antalet tåg i rörelse reduceras. Längre och tyngre tåg är ett viktigt sätt att stärka konkurrenskraft kopplat till den tunga basindustrin. Vi menar att regeringen bör ge i uppdrag att prioritera frågan om att bygga om stationer för att kunna ta emot längre och tyngre tåg. Vi vill också lyfta fram vikten av att prioritera insatser för att göra det svenska vägnätet mer robust och modernt. behöver ett väl fungerande och effektivt vägnät, där flaskhalsar byggs bort och underhåll prioriteras. Vi konstaterar att hastigheten har sänkts statlig väg det senaste dryga året till följd av bristande underhåll. Detta är ett underbetyg för hela den svenska infrastrukturpolitiken och drabbar både företag och pendlare. Det behövs en plan för att återställa hastigheten på de statliga vägar där hastigheten har sänkts på grund av dåligt underhåll. Vi menar att skyndsamt bör prioritera arbetet med att så snabbt som möjligt rusta dessa vägar och återställa hastigheten. Ett slutdatum för detta arbete bör sättas. Dessutom vill vi peka på vikten av att säkerställa en väl fungerande infrastruktur till och från hamnarna. Tillgängligheten till hamnarna är viktig för svensk sjöfart. Vi kan konstatera att i en transportkedja till sjöss ansvarar staten för vägar och farleder till sjöss, medan hamnarna och anslutningarna till och från dessa är ett kommunalt ansvar. När flera politiska nivåer ska samverka i en gemensam ambition att stärka svensk sjöfart behövs tydliga avtal och väl utbyggda samarbetsformer. Vi menar att det här finns mycket mer att göra för att säkerställa infrastrukturen till och från svenska hamnar. Regeringen bör därför se över samarbetsrutiner mellan staten och de kommuner som ansvarar för infrastrukturen till och från svenska hamnar. Vidare vill vi uppmärksamma behovet av bättre godsflöden. Att godsflödena mellan olika transportslag fungerar är mycket viktigt för ekonomi, miljö och konkurrenskraft. Vi kan konstatera att företag vittnar om fortsatta svårigheter när det gäller tillgänglighet till hamnar, stationer och flygplatser. Detta innebär onödigt långa väntetider som ger ökade kostnader för näringslivet. Vi menar att regeringen därför bör initiera en utredning som ser över godsflödena kopplat till företagande och ekonomi över hela landet. I uppdraget bör också ingå att se över hur staten bättre kan samordna arbetet med kommuner och regioner. Det som vi nu har anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Ett transportsystem för medborgare och näringsliv i hela , punkt 1 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:660 av m.fl. (SD) yrkande 2, 2020/21:663 av m.fl. (SD) yrkande 10, 2020/21:700 av m.fl. (SD) yrkande 1, 2020/21:701 av m.fl. (SD) yrkande 2, 2020/21:705 av m.fl. (SD) yrkande 3, 2020/21:2211 av m.fl. (SD) yrkande 9, 2020/21:2217 av m.fl. (SD) yrkandena 13, 14, 16, 30 och 31, 2020/21:2218 av m.fl. (SD) yrkandena 14, 21 och 72 samt 2020/21:4042 av m.fl. (M) yrkande 15, 2020/21:2809 av m.fl. (KD) yrkande 21, 2020/21:2948 av m.fl. (C) yrkande 3, 2020/21:3172 av m.fl. (C) yrkande 27, 2020/21:3235 av m.fl. (L) yrkande 9, 2020/21:3262 av m.fl. (L) yrkande 11, 2020/21:3469 av m.fl. (M) yrkande 4, 2020/21:3499 av m.fl. (KD) yrkandena 13 och 14 samt 2020/21:4042 av m.fl. (M) yrkande 25 och 2020/21:476 av och (båda C) yrkande 3, 2020/21:635 av Alireza Akhondi (C), 2020/21:1638 av och (båda S), 2020/21:1808 av och (båda S), 2020/21:1838 av m.fl. (S) yrkandena 1 och 2, 2020/21:1879 av (M), 2020/21:2040 av och (båda S), 2020/21:2544 av Per Åsling och (båda C), 2020/21:2809 av m.fl. (KD) yrkande 37, 2020/21:2851 av och (båda M), 2020/21:2926 av m.fl. (C) yrkande 10, 2020/21:2948 av m.fl. (C) yrkandena 8 och 11, 2020/21:2949 av m.fl. (C) yrkande 3, 2020/21:3172 av m.fl. (C) yrkandena 19, 20, 29 och 40, 2020/21:3235 av m.fl. (L) yrkande 1, 2020/21:3467 av m.fl. (M) yrkande 12, 2020/21:3499 av m.fl. (KD) yrkandena 15 och 16 samt 2020/21:4042 av m.fl. (M) yrkande 18. Det är viktigt att svenskt näringsliv och svensk arbetsmarknad har en fungerande infrastruktur. Vi vill inledningsvis betona att det behövs ett större fokus på industrins villkor i infrastrukturplaneringen. har försummat investeringar och underhåll i transportinfrastrukturen, vilket innebär att det är högst angeläget att påbörja upprustning och långsiktiga investeringar. Regeringen bör ge direktiv om att industrins villkor måste prioriteras högre inom infrastrukturplaneringen. Vi menar att skogs- och gruvindustrins behov av nya järnvägsspår i norra bör utredas. Genom att stärka järnvägsnätet som är kopplat till skogs- och gruvindustrin i norra kan större mängder gods flyttas över från väg till järnväg. Vi vill här dock betona att detta naturligtvis måste ställas mot andra investeringar och samhällsnytta och vara ekonomiskt försvarbart. Vid en sådan utbyggnad ska hänsyn tas till tillgång till hamnar som kan exportera varorna, men även till industrier som kan förädla varorna i . För tillverkningsindustrins del är transportinfrastrukturen avgörande för frakt av gods, men infrastrukturen måste också fungera tillfredsställande för arbetskraften. Tyngre lastbilar ska kunna trafikera fler sträckor, varför underhållsförhöjande åtgärder av t.ex. vissa broar bör prioriteras. Vi vill särskilt peka på stålindustrins beroende av stabila och tillförlitliga leveranser av råvara och behovet av ett robust och välfungerande transportsystem för de färdiga produkterna. Ett tillräckligt underhåll av järnvägsnäten är nödvändigt, och flaskhalsar i systemet behöver byggas bort. Stålindustrin förlitar sig i mycket stor utsträckning på järnvägstransporter, varför det är viktigt med underhåll av järnvägsnätet. Vi vill också lyfta fram att infrastrukturen kopplad till gruvnäringens behov behöver stärkas. Vi kan konstatera att malmbrytningen oftast sker i norra inland, och väl fungerande transportsystem är därför helt centrala för att ska kunna vara med och konkurrera på världsmarknaden. Det är därför viktigt att i infrastrukturplaneringen särskilt betona behoven hos den tunga industrin. Exempelvis gruvindustrin är i stort behov av säkra och tillförlitliga vägtransporter för att behovet av exempelvis maskindelar, bränsle, förbrukningsmateriel och kompetensförsörjning ska kunna säkerställas. Underhållet av järnvägsnätet har varit eftersatt under många decennier, och det är viktigt att flaskhalsar i systemet byggs bort för att underlätta för godstransporter. behöver också standarden höjas för att medge transporter med högre hastigheter än . I grunden bör hela transportinfrastruktursystemet ses som en nationell angelägenhet. Vi kan konstatera att godstrafikens behov av upprustning har fått stå tillbaka för persontrafikens behov. Dessutom har godstågen fått en kraftig ökning av s.k. skogstid, vilket innebär att tågen ställs åt sidan för förbigång eller att de får vänta på mötande tåg. Vi menar att flera sträckningar måste anpassas för järnvägsgodsets behov, och dessutom finns det ett behov av att rusta upp flera rangerbangårdar. Vi vill framhålla att det krävs ett större fokus i nästa nationella plan för att förbättra för järnvägsgodstransporterna. Vidare krävs en förbättrad planering från sida för att minska skogstiden för godsoperatörerna. Vi vill här också lyfta fram behovet av fler, längre och tyngre tåg. Längre och tyngre tåg är ett viktigt sätt att stärka konkurrenskraft kopplat till den tunga basindustrin. Vi menar att sådana tåg ökar järnvägens konkurrenskraft genom förbättrad lönsamhet och effektivitet eftersom samma mängd gods kan transporteras av färre tåg och pendeltågen kan köras med fler vagnar. Ökad längd på tåg innebär att samma mängd gods kan transporteras av färre tåg och pendeltågen kan köras med fler vagnar. Regeringen bör därför ge i uppdrag att prioritera frågan om att bygga om stationer för att kunna ta emot längre och tyngre tåg. Vi vill vidare betona att infrastrukturen i och runt olika typer av hamnar är en grundförutsättning för en god sjöfart. Om passagerare eller gods inte kan ta sig till eller från en hamn spelar det ingen roll hur stor kapacitet hamnen har eftersom leveransen stöter på fysiska och digitala men även juridiska hinder. För många hamnar är därmed vägar, digital infrastruktur och järnväg av stor betydelse för att hamnen ska fungera optimalt. Vi menar att därför bör göra en översyn av trafikflöden i hamnar. Vi vill även lyfta fram behovet av att stärka landsbygdsperspektivet på resor, transportkostnader och infrastruktur. Vi vill här särskilt betona att effektiva transporter, inklusive med bil, är av grundläggande vikt för att utanför storstäderna ska utvecklas. prioriteras förbindelser mellan storstäderna, medan det finmaskiga nätet av vägar och järnvägar som håller ihop negligeras. Vi menar att detta är en utveckling som måste brytas. Vi vill också peka på att säkrare vägar snarare än sänkta hastighetsgränser ska eftersträvas. Vi vill betona att det är rimligare att åtgärda eftersatt vägunderhåll än att sänka hastighetsbegränsningar, vilket enbart ökar pendlingstiden och minskar den radie utanför centralorterna inom vilken t.ex. unga familjer är beredda att bosätta sig. Detta är särskilt påtagligt i landets mest glesbefolkade regioner som präglas av långa avstånd. Genom satsningar på upprustningar i hela landet skulle en större transportnytta nås, inte minst för företag och boende på landsbygden. Vi vill betona att en väl utbyggd och fungerande infrastruktur utgör grunden för att skapa förutsättningar för tillväxt i hela landet, och det finns ett ökat behov av såväl vidmakthållande som utveckling, bl.a. av vägunderhåll och spårkapacitet. Vi vill här även ta upp frågan om att ge bättre förutsättningar för regionala järnvägsnät. Eftersom bostadsbrist och höga bostadspriser får folk att flytta från städer till kranskommuner är det viktigt att förbättra möjligheten till regional pendling. De större städerna expanderar och många företag förlägger sin verksamhet dit. Goda kommunikationer med regionaltåg är en förutsättning för att arbetspendling ska fungera, och en utveckling av det regionala nätet och resandet görs bäst i dialog med olika regioner och trafikhuvudmän. Det är önskvärt med snabba regionaltåg med täta avgångar mellan och inom regioner och fler pendlarparkeringar för ökat användande av regionaltåg. Vi vill understryka vikten av att har en positiv grundsyn på olika regioners önskemål om nya stationer. I de fall mindre orter med tillräckligt underlag för tågresande önskar att en station byggs bör detta utredas i samråd mellan kommunen, regionen och . Genom ökade möjligheter att pendla med tåg minskar enligt vår bedömning beroendet av bil, och de orter som får en ny station blir mer attraktiva att välja som boendeort. Vidare vill vi också betona vikten av att Europavägarna i landet bör hålla lägst fyrfältsstandard. Vi menar att de större Europavägarna i landet bör hålla lägst en sådan standard för att säkerhetsnivån ska vara rimlig.