bet · H801CU14 · 2021-04-19 00:00:00 — Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden som rör tillståndsregleringen av vattenverksamheter. Utskottet hänvisar till gällande regleringar på området och pågående beredningsarbete. Jämför reservation 8 (M, C, KD), 9 (M, SD), 10 (L) och 11 (SD). I kommittémotion 2020/21:729 av m.fl. (SD) yrkande 26 föreslås ett tillkännagivande om att det bör bli lättare att få dispens för effektiv markavvattning, t.ex. genom samråd eller liknande vid dikesrensningar av äldre diken. Motionärerna pekar på att dikning av skogsmark kan ge positiva effekter, i vissa fall kan t.ex. produktionen öka genom markavvattning. I kommittémotion 2020/21:731 av m.fl. (SD) yrkande 21 föreslås ett tillkännagivande om att intensifiera arbetet med att förbättra fiskarnas vandringsleder. I yrkande 25 i samma motion föreslås ett tillkännagivande om behovet av fler uppströms och nedströms passager för att avhjälpa problemet med ål som inte kan passera vattenkraftverk. I kommittémotion 2020/21:2732 av m.fl. (MP) yrkande 3 föreslås ett tillkännagivande om att bevara orörda älvar och vattendrag, även mindre åar och bäckar, mot vattenkraftsutbyggnad nu och . I kommittémotion 2020/21:3236 av m.fl. (L) yrkande 15 föreslås ett tillkännagivande om anläggande av våtmarker i tätbebyggelse. Våtmarker i tätbebyggda områden kan bidra till hantering av dagvatten och därmed minska belastningen på avlopps- och dagvattensystem. Motionärerna vill att stödsystem för anläggande av våtmarker även bör omfatta åtgärder i tätbebyggelse. I kommittémotion 2020/21:3356 av m.fl. (M) yrkande 5 föreslås ett tillkännagivande om att utreda möjligheten att i vissa fall tillåta utökad dikning av skogsmark för att göra det möjligt att omvandla icke produktiv skogsmark till produktiv mark. I kommittémotion 2020/21:3446 av m.fl. (M) yrkande 7 föreslås ett tillkännagivande om att möjligheten att få stöd för att driva mindre vattenkraftverk med reglerbar förmåga behöver öka. I kommittémotion 2020/21:3501 av m.fl. (KD) yrkande 7 föreslås ett tillkännagivande om att värna småskalig vattenkraft och tillsätta en utredning som överväger ytterligare åtgärder för att skydda den småskaliga vattenkraften mot produktionsminskningar och nedläggningar. I motion 2020/21:323 av och (C) föreslås ett tillkännagivande om att anpassa regelverket när det bl.a. gäller markavvattning. Motionärerna menar att det nuvarande regelverket inte är anpassat för dagens situation med tilltagande vattenbrist och långvarig torka. I motion 2020/21:973 av (M) yrkande 1 föreslås ett tillkännagivande om att utgångspunkten vid bedömningar av småskalig vattenverksamhet alltid ska vara att de småskaliga vattenkraftverken är samhällsviktiga verksamheter. I yrkande 3 föreslås ett tillkännagivande om att lagstiftningen om den småskaliga vattenkraften bör ses över i syfte att rädda och utveckla den småskaliga vattenkraften i . I motion 2020/21:2473 av (S) anförs att historiskt betydelsefulla dammar rivs i en allt snabbare takt. Motionären föreslår ett tillkännagivande om behovet av att ta större hänsyn till allmänintresset vid tillståndsprövningen för utrivning av dammar. I motion 2020/21:3562 av (M) yrkande 4 föreslås ett tillkännagivande om att landets länsstyrelser ska agera på ett likvärdigt sätt i hela landet när det gäller bl.a. hanteringen av anläggningar för mindre vattenkraftverk. Tillstånd eller anmälan för vattenverksamhet Bestämmelser om vattenverksamhet finns i 11 kap. . Med vattenverksamhet avses bl.a. uppförande, ändring, lagning eller utrivning av en anläggning i ett vattenområde. För att få bedriva vattenverksamhet krävs som huvudregel tillstånd. I 11 kap. 12 § första stycket finns ett undantag som innebär att tillstånd inte behövs om det är uppenbart att varken allmänna eller enskilda intressen skadas genom vattenverksamhetens inverkan på vattenförhållandena. Tillstånd för vattenverksamhet prövas av mark- och miljödomstolen. Till vattenverksamhet räknas även sådana dammar som definieras som en vattenanläggning vars syfte är att dämma upp eller utestänga vatten eller blandningar av vatten och annat material (11 kap. 4 § ). Begreppet omfattar avbördningsanordningar och intag samt invallningar, slussportar och gruvdammar (prop. 2013/14:38 s. 56 f.). Alla vattenverksamheter är således inte tillståndspliktiga. För de flesta mindre vattenverksamheter räcker det med en anmälan till en länsstyrelse. Som exempel på åtgärder som inte kräver tillstånd men som behöver anmälas kan nämnas anläggandet av våtmark där vattenområdet har en yta som inte överstiger fem hektar och uppförandet av en anläggning, fyllning eller pålning i ett vattendrag om den bottenyta som verksamheten omfattar i vattendraget uppgår till högst (se 19 § förordningen [1998:1388] om vattenverksamheter). Vidare krävs normalt sett inte tillstånd för rensningar i vattenområden, såväl naturliga sådana som vattenanläggningar, t.ex. diken, och för att återställa vattendrag. Exempelvis krävs inte tillstånd för rensningar som utförs för att bibehålla vattnets djup eller läge (11 kap. 15 § ). Vattenverksamhet som innebär markavvattning Med markavvattning avses en åtgärd som utförs för att avvattna mark, när det inte är fråga om att avleda avloppsvatten, eller som utförs för att sänka eller tappa ur ett vattenområde eller för att skydda mot vatten, när syftet med åtgärden är att varaktigt öka en fastighets lämplighet för något visst ändamål. För markavvattning finns det i 11 kap. en särreglering som innebär att alla åtgärder som innebär markavvattning kräver tillstånd. Det tidigare nämnda undantaget i 11 kap. 12 § första stycket gäller därmed inte för markavvattning. I vissa delar av landet är det förbud mot markavvattning. Vilka kommuner, län och andra områden som omfattas av förbudet framgår av 4 § förordningen (1998:1388) om vattenverksamhet m.m. Förbudet betyder att en markavvattning först ska ha fått dispens från förbudet innan tillstånd kan ges. Utanför begreppet markavvattning faller s.k. skyddsdikning. Skyddsdikning är dikning som sker i syfte att förhindra att grundvattnet stiger efter en skogsavverkning. Sådan dikning innebär inte markavvattning enligt definitionen i eftersom den inte uppfyller det nämnda varaktighetskravet. För åtgärder som avvattnar mark utan att uppfylla definitionen för markavvattning enligt är tillståndskravet inte absolut. För dessa åtgärder finns ett bemyndigande för regeringen att föreskriva tillståndsplikt i de fall åtgärden kan förväntas få en bestående negativ effekt på växt- och djurliv (11 kap. 13 § ). finns inga föreskrifter om en sådan tillståndsplikt. En åtgärd som inte kräver tillstånd kan dock kräva en anmälan och omfattas av samrådsplikt enligt . Det finns även ett lindrigare tillståndskrav för täckdikning i 11 kap. . Täckdikning innebär dränering av jordbruksmark med dräneringsrör som har en diameter om högst . Tillstånd krävs i dessa fall endast om det är sannolikt att enskilda och allmänna intressen skadas genom verksamheten. Utgångspunkten är att tillståndsansökan för markavvattning prövas av länsstyrelserna. Förutom de regler som gäller för tillstånd och anmälan i kan åtgärder som innebär markavvattning aktualisera behov av andra dispenser. Det kan exempel krävas strandskyddsdispens, dispens från biotop- och artskyddet samt i vissa fall även tillstånd enligt kulturmiljölagen (1988:950). Härutöver kan markavvattning i vissa fall även innebära exempelvis bortledande av grundvatten och därmed även aktualisera lagen (2006:412) om allmänna vattentjänster. Innehållet och omfattningen av tillståndsprövningen enligt Tillståndsprövningen enligt omfattar flera steg, bl.a. ett undersökningssamråd och att ta fram underlag, såsom en miljökonsekvensbeskrivning. Eventuella påtalade negativa risker beaktas och gås igenom av mark- och miljödomstolen som prövar ansökan. Tillståndet får förenas med villkor (16 kap. 2 § ). Sådana villkor kan omfatta t.ex. fiskbefrämjande åtgärder om vattenverksamheten skapar vandringshinder som medför påtalade risker och bedöms ha en inverkan på de miljöhänsyn som verksamheten bör ta enligt domstolens bedömning. Utöver tillståndsprövning enligt krävs säkerhetsklassificering för dammar enligt balkens regler för dammsäkerhet. Regelverket syftar till att förebygga dammbrott, bl.a. genom att stödja utvecklingen av dammsäkerhetsarbetet hos dammägarna och stärka tillsynen av dammsäkerheten (prop. 2013/14:38, bet. 2013/14:FöU8, rskr. 2013/14:155). Särskilt om tillstånd för vattenverksamheter som producerar vattenkraftsel gäller nya bestämmelser i 11 kap. för vattenverksamheter som har eller har tillkommit för att ha en funktion för att producera vattenkraftsel (se prop. 2017/18:243, bet. 2017/18:CU31, rskr. 2017/18:383). Sådana vattenverksamheter ska ha moderna miljövillkor. Det är verksamhetsutövaren som ansvarar för att ansöka om omprövning av tillståndet. I prövningen ska det finnas ett nationellt helhetsperspektiv med avvägningar mellan behovet av åtgärder som förbättrar vattenmiljön och behovet av en nationell effektiv tillgång till vattenkraftsel. För helhetssynen ska regeringen se till att det finns en nationell plan som ska vara vägledande för myndigheternas arbete med prövningarna och för vattenförvaltningen. Det finns även ett bemyndigande för regeringen att utfärda generella föreskrifter om försiktighetsmått i fråga om alla vattenverksamheter. De möjligheter att ställa mindre långtgående krav som följer av till förmån för samhällsnyttiga verksamheter ska utnyttjas fullt ut vid t.ex. meddelande av miljökvalitetsnormer och andra föreskrifter samt vid beslut om klassning av vattenförekomster. gäller enligt lagen (1998:811) om införande av att äldre beslut har rättsverkan enligt . gäller också att om en verksamhet bedrivs med stöd av urminnes hävd, privilegiebrev eller annan s.k. särskild rättighet ska den rättigheten anses ha tillkommit enligt motsvararande bestämmelse i . De tidigare bestämmelserna som angav att sådana äldre rättigheter skulle omprövas upphävdes från samma tidpunkt. I propositionen Vattenmiljö och vattenkraft (prop. 2017/18:243 s. 173) gör regeringen bl.a. bedömningen att det finns behov av en uppföljning av de nya bestämmelserna. Regeringen framför att en första uppföljning ska ske 18 månader efter det att bestämmelserna om omprövning för moderna miljövillkor har trätt i kraft. Vidare anför regeringen att berörda myndigheter kommer att få i uppdrag att bl.a. • ta fram en vägledning för hur en miljöanpassning av vattenkraften kan ske på ett kostnadseffektivt sätt i förhållande till eftersträvad miljönytta • utveckla sitt vägledande material vad gäller bedömningsgrunder, vad som kan anses vara samhällsnyttig verksamhet, för statusklassning och för kraftigt modifierade vatten. för fisk- och faunapassager fick Havs- och vattenmyndigheten i uppdrag av regeringen att utveckla sin vägledning för hur en miljöanpassning av vattenkraften kan ske på ett kostnadseffektivt sätt i förhållande till eftersträvad miljönytta. I samarbete med har Havs- och vattenmyndigheten därefter bl.a. tagit fram en vägledning för fisk- och faunapassager. Vägledningen riktar sig till alla inblandade aktörer och syftet är att den ska bidra till att underlätta arbetet med att anlägga passagelösningar vid dammar och vattenkraftverk. Nationell plan för vattenkraften beslutade regeringen om en nationell plan för moderna miljövillkor för vattenkraften och ändringar i förordningen om vattenverksamheter. Den nationella planen är ett resultat av den nya lagstiftning som infördes genom propositionen Vattenmiljö och vattenkraft. Syftet med den nationella planen är att omprövningarna av vattenkraftens miljövillkor ska leda till både största möjliga nytta för vattenmiljön och en nationell effektiv tillgång till vattenkraftsel. Utifrån den nationella planen kommer alla vattenkraftverk i att prövas systematiskt, t.ex. genom att alla kraftverk i en älvsträcka kan prövas med möjlighet att samordna beslutsunderlag. Tidsplanen för när vattenkraftsägarna senast ska lämna in sina ansökningar till domstolen framgår av 39 § förordningen (1998:1388) om vattenverksamheter och bilagan till samma förordning. Vattenreglering och omprövning av tillstånd I många av våra strömmar och vattendrag finns fler än en aktör som reglerar vattnet för kraftändamål. Den vattenverksamhet som bedrivs kan innebära vattenreglering, dvs. en ändring av vattenöverföringen i ett vattendrag till förmån för en annan vattenverksamhet. Vid vattenreglering för kraftändamål sker ofta olika typer av reglering av vattnet, t.ex. flerårsreglering, årsreglering och korttidsreglering. Hur vattnet får regleras framgår av tillståndet för verksamheten. Om det är fler en aktör som reglerar vattnet kan ägarna bilda ett vattenregleringsföretag som fungerar som en vattenregleringssamfällighet enligt bestämmelserna i 5 kap. lagen (1998:812) med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet. I vattenregleringsföretagens uppgifter kan t.ex. ingå att samordna och sköta vattenhushållningen för den aktuella samfälligheten och att samordna frågor som berör vattenkraftverksamheten. Kammarkollegiet är en av de myndigheter som hos miljödomstolen kan ansöka om omprövning av tillstånd, ändring eller att upphäva villkor eller andra bestämmelser eller att utfärda nya sådana. Tillstånd kan omprövas exempelvis om de villkor som ställts för verksamheten inte följts eller om förhållandena i omgivningen väsentligen ändrats (24 kap. 5 och 7 §§ ). Skyddet av nationalälvarna och andra älvsträckor Enligt 4 kap. 6 § får vattenkraftverk och vattenreglering eller vattenöverledning för kraftändamål inte utföras i vissa angivna älvar, älvsträckor och andra vattendrag. I paragrafens tredje stycke finns ett undantag från detta skydd. har möjligheten till undantag från förbudet att utföra vattenkraftverk, vattenreglering eller vattenöverledning för kraftändamål i nationalälvarna och andra angivna älvsträckor avgränsats till att endast gälla åtgärder som inte innebär någon ytterligare negativ miljöpåverkan eller endast en tillfällig sådan miljöpåverkan. Sådana åtgärder kan enligt regeringen vara att upprätthålla eller underhålla anläggningar eller verksamheter som har tillkommit på lagligt sätt (se prop. 2017/18:243 s. 171). bedömde i slutbetänkandet I vått och torrt – förslag till ändrade vattenrättsliga regler (SOU 2014:35) bl.a. att prövningssystemet för markavvattning hade vissa brister eftersom regelverket är krångligt. Utredningen konstaterade att regelverket framstår som komplicerat och svåröverskådligt för enskilda eftersom det dels förutsätter tillstånd eller anmälan enligt reglerna för vattenverksamheter i , dels i vissa fall kräver andra dispenser som t.ex. strandskyddsdispens och dispens från biotop- och artskyddet. Utredningen bedömde vidare att det finns behov av att klargöra begreppet markavvattning i och med att markavvattning i vissa fall även kan innebär att man avleder avloppsvatten och leder bort grundvatten. Mot denna bakgrund föreslog utredningen att det bl.a. genomförs författningsändringar som innebär att regelverket om markavvattning samlas i reglerna för tillstånd eller anmälan för vattenverksamhet i 11 kap. . Förslaget skulle innebära att den som vill utföra markavvattning endast behöver söka tillstånd eller anmäla åtgärden enligt nämnda regler. Betänkandet bereds inom . Uppdrag till Havs- och vattenmyndigheten om ekosystembaserad fiskförvaltning och det europeiska beståndet av ål I Havs- och vattenmyndighetens regleringsbrev har myndigheten fått i uppdrag att redovisa hur myndigheten arbetar för att en ekosystembaserad fiskförvaltning ska vara en integrerad del i att uppfylla målen i havs- och vattenförvaltningen samt miljömålen. Redovisningen ska även innehålla en beskrivning av hur Havs- och vattenmyndigheten samråder med berörda myndigheter, näringar och intresseorganisationer i frågan. Vidare ska myndigheten redovisa hur myndigheten i det svenska genomförandet av nationell och EU-reglerad förvaltning av ål har säkerställt att alla åtgärder genomförts så att skyddet av beståndet prioriteras. Tillkännagivande om småskalig vattenkraft beslutade , på förslag av näringsutskottet, om ett tillkännagivande till regeringen med anledning av motionsyrkanden om småskalig vattenkraft. Enligt tillkännagivandet behöver det fortsatta arbetet med att reformera vattenlagstiftningen och vattenförvaltningen vara inriktat på att värna den småskaliga vattenkraften genom minskat regelkrångel, respekt för äganderätten och effektiva miljöåtgärder till rimliga kostnader (bet. 2019/20:NU14, rskr. 2019/20:221). Dåvarande miljö- och klimatminister svarade på en skriftlig fråga om hon eller regeringen avser att ta några initiativ för den småskaliga vattenkraften i linje med tillkännagivande om småskalig vattenkraft (fr. 2020/21:1128). trädde regeländringar om miljöanpassning av vattenkraften i kraft. En av ändringarna innebar att regeringen genom ändringar i vattenförvaltningsförordningen (2004:660) införde en skyldighet för vattenförvaltningen att fullt ut använda alla de möjligheter som ger avseende undantag och förklarande av vatten som kraftigt modifierade. I syfte att säkerställa genomslag av denna ändring gav regeringen Havs- och vattenmyndigheten i uppdrag att se över sina föreskrifter och vägledningar så att möjligheterna till undantag och förklarande av vatten som kraftigt modifierade används fullt ut. beslutade regeringen om en nationell plan för moderna miljövillkor. uppdrog regeringen åt Havs- och vattenmyndigheten att tillsammans med och se över de s.k. HARO-värden som anges i den nationella planen och som utgör vägledning i vattenmyndigheternas arbete med att se över klassificering och kvalitetskrav enligt vattenförvaltningsförordningen. I båda dessa beslut erinrar regeringen om att de möjligheter att ställa mindre långtgående krav som följer av till förmån för samhällsnyttiga verksamheter ska utnyttjas fullt ut vid till exempel meddelande av miljökvalitetsnormer och andra föreskrifter samt vid beslut om klassning av vattenförekomster. Uppföljning är centralt för att säkerställa att utfallet av den nationella planen och de enskilda prövningarna inte går emot syftet att få en samordnad prövning med största möjliga nytta för vattenmiljön och för nationell effektiv tillgång till vattenkraftsel. En viktig del i uppföljningen kommer att vara att utvärdera i vilken utsträckning vattenförekomster har klassificerats som kraftigt modifierade vatten och i vilken utsträckning de undantag som vattendirektivet medger används. I regleringsbreven för budgetåren 2020 och 2021 avseende länsstyrelserna har regeringen uppdragit åt länsstyrelserna att redovisa hur de arbetar med att genomföra den nationella planen samt redovisa vilka undantag som beslutats och vilka vatten som förklarats som kraftigt modifierade för de vattenförekomster där det finns verksamheter som omfattas av den nationella planen. Regeringen kommer dessutom att ge berörda myndigheter ett samlat uppdrag att genomföra uppföljningen av den nationella planen. tillkännagav att regeringen borde återkomma till med förslag på ett regelverk för tillståndsprocesser för vattenverksamheter som är flexibelt och anpassat till småskaliga verksamheter (bet. 2015/16:CU13, rskr. 2015/16:191). Tillkännagivandet ansågs tillgodosett genom lagförslagen i proposition 2017/18:243 Vattenmiljö och vattenkraft (bet. 2017/18:CU31). Utskottet har därefter behandlat och avstyrkt motionsyrkanden om tillståndsregleringen för vattenverksamheter, bl.a. i betänkande 2018/19:CU5. Utskottet konstaterade till att börja med att lagstiftningsärendet om vattenmiljö och vattenkraft innehöll en planerad uppföljning och kontroll av åtgärderna, och den kommande analysen fann utskottet inte anledning att föregripa. Utskottet hänvisade vidare till att det inte fanns anledning att föregripa resultatet av den pågående beredningen av förslag. Vidare ansåg utskottet att ett motionsyrkande om att bevara de orörda älvarna och vattendragen var tillgodosett genom ändringen i 4 kap. 6 § . När det gäller motionsyrkanden om fisktrappor hänvisade utskottet till att det enligt gällande rätt finns vissa möjligheter att ta hänsyn till behovet av fiskbefrämjande åtgärder. följde utskottets förslag. Regeländringarna om miljöanpassning av vattenkraften trädde i kraft , och ska vattenförvaltningen fullt ut använda alla de möjligheter som ger avseende undantag och förklarande av vatten som kraftigt modifierade. Som framgår av den dåvarande miljö- och klimatministerns frågesvar ovan har regeringen vidtagit flera åtgärder för att säkerställa att möjligheter att ställa mindre långtgående krav ska utnyttjas fullt ut, och regeringen kommer dessutom att följa upp och utvärdera i vilken utsträckning vattenförekomster har klassificerats som kraftigt modifierade vatten och i vilken utsträckning de undantag som vattendirektivet medger används. Mot denna bakgrund finner utskottet inte skäl till något tillkännagivande om åtgärder för att ytterligare främja vattenkraften, och utskottet avstyrker därför motionerna 2020/21:973 (M) yrkandena 1 och 3, 2020/21:3446 (M) yrkande 7, 2020/21:3501 (KD) yrkande 7 och 2020/21:3562 (M) yrkande 4. Den nu gällande bestämmelsen i med förbud mot utförande av vattenkraftverk, vattenreglering och vattenöverledning för kraftändamål i vissa älvar och andra vattendrag trädde i kraft så sent som (4 kap. 6 § ). Utskottet är inte berett att ställa sig bakom förslaget i motion 2020/21:2732 (MP) yrkande 3 om skydd av älvar och andra orörda vattendrag, och utskottet avstyrker därför motionsyrkandet. Utskottet konstaterar att förslag bereds. Utskottet ser fortfarande inte skäl för att föregripa resultatet av den beredningen med något tillkännagivande. Utskottet avstyrker därmed förslagen om markavvattning, dammar och våtmarker i motionerna 2020/21:323 (C), 2020/21:729 (SD) yrkande 26, 2020/21:2473 (S), 2020/21:3236 (L) yrkande 15 och 2020/21:3356 (M) yrkande 5. När det gäller motionsförslagen om åtgärder för att förbättra fiskarnas vandringsleder och avhjälpa problemet med ål som inte kan passera vattenkraftverk kan utskottet till att börja med konstatera att det enligt gällande rätt finns möjlighet att ta hänsyn till behovet av fiskbefrämjande åtgärder i tillståndsprocessen för vattenverksamhet. Utskottet noterar vidare att Havs- och vattenmyndigheten i samarbete med har tagit fram en vägledning för fisk- och faunapassager för att underlätta arbetet med att anlägga passagelösningar vid dammar och vattenkraftverk. När det gäller ålen noterar utskottet också att Havs- och vattenmyndigheten har fått i uppdrag att bl.a. redovisa hur myndigheten i det svenska genomförandet av nationell och EU-reglerad förvaltning av ål har säkerställt att alla åtgärder genomförts så att skyddet av beståndet prioriteras. Utskottet avstyrker motion 2020/21:731 (SD) yrkandena 21 och 25. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden som rör vattenförsörjning och vattenförvaltning. Utskottet hänvisar till pågående arbete. Jämför reservation 12 (M, KD) och 13 (C). I kommittémotion 2020/21:2920 av m.fl. (C) yrkande 8 föreslås ett tillkännagivande om att modernisera vattenlagstiftningen och anpassa den i syfte att möta nationella beredskapsbehov och framtida klimatutmaningar. I yrkande 14 föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör ta initiativ till att kartlägga omfattningen av och tillgängligheten på underjordiska vattenresurser med hjälp av modern karteringsteknik. Vidare bör innovativa initiativ för att återskapa grundvattenbildning främjas. I yrkande 16 föreslås ett tillkännagivande om att det i vattenlagstiftningen ska införas bestämmelser om uppsamling av vatten. I kommittémotion 2020/21:3102 av m.fl. (M) yrkande 13 föreslås ett tillkännagivande om att kommunerna ska åläggas att upprätta långsiktiga planer för vattenförsörjningen. Vattenplanerna ska antas av kommunfullmäktige och föregås av granskning och samråd.