bet · H901FiU8 · 2021-10-01 00:00:00 — granskning av miljöskatter på lång sikt Utskottet föreslår att lägger regeringens skrivelse till handlingarna och avslår de motionsyrkanden som väckts med anledning av skrivelsen. Utskottet konstaterar att det är viktigt att de bedömningar av de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet som regeringen gör och presenterar för är så korrekta som möjligt. Utskottet ser därför positivt på att regeringen utifrån granskning avser att förbättra den metod som används för att beräkna inkomsterna från energi- och miljöskatter i kommande beräkningar. I betänkandet finns en reservation (M, SD). Skrivelse 2020/21:167 granskning av miljöskatter på lång sikt. Två yrkanden i en följdmotion. Utskottets förslag till riksdagsbeslut granskning av miljöskatter på lång sikt granskning av miljöskatter på lång sikt (M, SD) Bilaga Förteckning över behandlade förslag Utskottets förslag till riksdagsbeslut granskning av miljöskatter på lång sikt 2020/21:4003 av m.fl. (M) yrkandena 1 och 2 samt lägger skrivelse 2020/21:167 till handlingarna. Reservation (M, SD) Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (M), (S), (S), (M), (S), (C), (M), (SD), (S), (S), (L), (SD), (MP), (M), (KD), (V) och (SD). I regeringens skrivelse 2020/21:167 granskning av miljöskatter på lång sikt behandlas skatteintäkter och förändrad energianvändning (RiR 2020:25). har granskat om regeringen i tillräcklig utsträckning har tagit hänsyn till utvecklingen på klimat- och energiområdet i bedömningen av de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet. överlämnade till regeringen . Med anledning av granskningsrapporten lämnade regeringen sin skrivelse till . En motion har lämnats med anledning av skrivelsen. Förslagen i motionen finns i bilagan till betänkandet. granskning av miljöskatter på lång sikt Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkandena och lägger skrivelsen till handlingarna. Jämför reservationen (M, SD). har granskat om regeringen i tillräcklig utsträckning har tagit hänsyn till utvecklingen på klimat- och energiområdet vid bedömningen av de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet. Granskningen har gjorts utifrån bedömningsgrunden att anser att hållbarhetskalkylerna bör utgå från aktuella skatteregler, men på ett rimligt sätt ta hänsyn till trendmässiga förändringar på klimat- och energiområdet om de har en väsentlig påverkan på framtida skatteintäkter. Granskningens resultat och rekommendationer övergripande slutsats är att regeringen inte i tillräcklig utsträckning har tagit hänsyn till utvecklingen på klimat- och energiområdet i bedömningen av de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet. Granskningen visar enligt att regeringen inte tar hänsyn till den utveckling på klimat- och energiområdet som innebär att statens intäkter från energi- och koldioxidskatter trendmässigt har minskat i förhållande till BNP − en utveckling som bedöms fortsätta. Regeringen överskattar enligt beräkningar skatteintäkterna 2050 med i storleksordningen en halv procent av BNP, vilket motsvarar eller en fjärdedel av de totala skatteintäkterna från skatt på energi, miljö och vägtrafik. Om skatteintäkterna överskattas innebär det att indikatorerna som används för att bedöma om de offentliga finanserna är långsiktigt hållbara kan bli missvisande. Det finns därmed menar en risk att regeringens underlag till kan ge en felaktig bild av hållbarheten i de offentliga finanserna. granskning visar vidare att det är lämpligt att regeringen använder ett huvudscenario för energianvändningen för att kunna utveckla beräkningsmodellerna och göra goda långsiktiga prognoser. Det bör vara ett scenario som visar den mest sannolika utvecklingen givet de åtgärder som man har fattat beslut om och de aktuella skattereglerna. utveckla metoden för att beräkna skatteintäkter på lång sikt så att den fångar utvecklingen på klimat- och energiområdet ge i uppdrag att återkommande ta fram ett huvudscenario över energisystem på lång sikt. Regeringens bedömning av iakttagelser och rekommendationer Regeringen instämmer i bedömning att de beräkningar som används vid bedömningen av finanspolitikens långsiktiga hållbarhet sannolikt överskattar de framtida intäkterna från miljö- och energiskatter och att beräkningarna bör beakta en gradvis minskning av koldioxidutsläppen. Det är rimligt att bl.a. de klimatpolitiska målsättningarna beaktas i bedömningen av de framtida skatteinkomsterna. Regeringen delar också bedömning att den metod som används för att beräkna inkomsterna från miljö- och energiskatter på lång sikt kan förbättras. Överskattningen är dock enligt regeringen inte av den omfattningen att bedömningen av finanspolitikens hållbarhet nödvändigtvis blir felaktig. När det gäller scenarier för energianvändningen bedömer regeringen att den samlade bild av den framtida energianvändningen som ges av de scenarier som myndigheten tar fram utgör ett tillräckligt bra underlag för hållbarhetsberäkningarna. Regeringens åtgärder med anledning av rekommendationer Regeringen avser att ändra den metod som används för att beräkna inkomsterna från miljö- och energiskatter på lång sikt i kommande beräkningar så att den bättre fångar det faktum att skatteunderlaget för dessa skatter kan förväntas krympa. I detta arbete är bedömningar av den framtida energianvändningen ett viktigt underlag. Regeringen bedömer dock som konstaterats ovan att den samlade bilden av den framtida energianvändningen som ges av de scenarier som tar fram utgör ett tillräckligt bra underlag för hållbarhetsberäkningarna. kan också förväntas beakta de miljö- och klimatpolitiska målsättningarna i sina framskrivningar. Regeringen anser därför inte att behöver ges i uppdrag att ta fram ytterligare scenarier över energisystem på lång sikt. m.fl. (M) vill i kommittémotion 2020/21:4003 att regeringen vidtar åtgärder för att bättre beakta och prognostisera hur inkomsterna på klimat-, miljö- och energiområdet, inklusive regeringens gröna skatteväxling, påverkar de offentliga finanserna på såväl lång som kort sikt. Motionärerna vill också att regeringen i större utsträckning följer upp och utvärderar effekterna av de skatter som införs med miljöstyrande motiv samt presenterar mer genomgående konsekvensanalyser som belyser risker och effekter av grön skatteväxling. Motionärerna framhåller att det inte går att utgå från att inkomster från en stabil skattebas helt kan ersättas med en eroderande skattebas på , vilket är idén med grön skatteväxling. Det skapar risker för de offentliga finanserna att göra den sortens skatteväxling om den inte kombineras med exempelvis utgiftsminskningar eller andra inkomstförstärkningar. Det är också av stor vikt anför motionärerna att skatter och förändringar av skatter utvärderas, särskilt när det råder osäkerhet om vilken effekt en skatteförändring förväntas ha. Regeringen redovisar en bedömning av finanspolitikens långsiktiga hållbarhet i den ekonomiska vårpropositionen. Bedömningen baseras på beräkningar som omfattar samtliga offentliga inkomsters och utgifters utveckling under hela det innevarande århundradet och beaktar alla väsentliga demografiska och ekonomiska förändringar som rimligen kan förutses. Beräkningar med den aktuella tidshorisonten är osäkra och måste tolkas med viss försiktighet. är det viktigt att de bedömningar som regeringen gör är så korrekta som möjligt och att bedömningarna baseras på rättvisande beräkningar. Utskottet ser därför positivt på att regeringen avser att ändra den metod som används för att beräkna inkomsterna från miljö- och energiskatter i kommande beräkningar så att metoden bättre fångar det faktum att skatteunderlaget för dessa skatter kan förväntas krympa. Utskottet välkomnar också vad regeringen anför om att kan förväntas beakta de miljö- och klimatpolitiska målen och effekterna av arbetet med dessa i de underlag som myndigheten tar fram. Utskottet konstaterar vidare att regeringen när den föreslår ändringar av bl.a. skatte- och avgiftsregler också ska redovisa en konsekvensanalys, inklusive kostnadsberäkningar av förslaget. Utskottet konstaterar också att regeringen har beslutat om flera utvärderingar av skatter inom miljöområdet, bl.a. av den s.k. kemikalieskatten. Med detta anser utskottet att regeringens skrivelse kan läggas till handlingarna och att yrkandena i motionen bör avslås. granskning av miljöskatter på lång sikt (M, SD) av (M), (M), (M), (SD), (SD), (M) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:4003 av m.fl. (M) yrkandena 1 och 2 samt lägger skrivelse 2020/21:167 till handlingarna. Regeringen brister i att bedöma intäkterna från miljöstyrande skatter på både lång och kort sikt. Det är skillnad på att beräkna och prognostisera intäkter från en relativt stabil skattebas såsom arbete jämfört med intäkter från en eroderande skattebas, t.ex. beskattning av miljöskadlig verksamhet. Det skapar risker för de offentliga finanserna att göra den sortens skatteväxling om den inte kombineras med exempelvis utgiftsminskningar eller andra inkomstförstärkningar. Det är centralt att miljöskatter koncentreras till att vara just miljöstyrande. Om miljöskatter successivt utgör en alltmer betydande del av statens intäkter skapar det risker för de offentliga finanserna eftersom idén med miljöstyrande skatter är att det som beskattas ska fasas ut. Det är också av stor vikt att nya skatter och förändringar av skatter utvärderas, särskilt när det råder osäkerhet om vilken effekt skatteförändringen förväntas ha. Förteckning över behandlade förslag Regeringens skrivelse 2020/21:167 granskning av miljöskatter på lång sikt. 2020/21:4003 av m.fl. (M): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör vidta åtgärder för att bättre beakta och prognostisera hur inkomsterna på klimat-, miljö- och energiområdet, inklusive regeringens gröna skatteväxling, påverkar offentliga finanser på lång liksom på kort sikt och tillkännager detta för regeringen. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen i större utsträckning behöver följa upp och utvärdera effekterna av de skatter man inför med miljöstyrande motiv, liksom presentera mer genomgående konsekvensanalyser av risker med och effekter av grön skatteväxling, och tillkännager detta för regeringen. Användningen av miljöskatter har ökat , både för att styra människors beteenden i den riktning som en majoritet av politikerna önskar och för att öka statens skatteintäkter. Begreppet grön skatteväxling har också fått allt större betydelse. Man menar då att man sänker skatten på exempelvis arbete och i stället höjer den på sådant som man anser är miljöskadligt. I teorin har detta ansetts gå jämnt ut i statens finanser. Många har dock invänt mot att detta är feltänkt och inte hållbart i längden. Om människor ändrar sina beteenden på det sätt som politikerna önskar faller automatiskt skatteintäkterna och det uppstår en brist i statens budget. har granskat frågan, och i sin rapport rekommenderar de regeringen att utveckla metoden för att beräkna skatteintäkter på lång sikt så att den bättre fångar utvecklingen på klimat- och energiområdet. påpekar att statens intäkter från energi- och koldioxidskatter kommer att minska med nuvarande skatteregler och påpekar att denna trend inte syns i regeringens långsiktiga beräkningar. Regeringen anger i sin svarsskrivelse att de delar bedömning att den metod som används för att beräkna inkomster från miljö och energiskatter på lång sikt kan förbättras, men att överskattningen av skatteintäkterna dock inte är av den omfattningen att bedömningen av finanspolitikens hållbarhet nödvändigtvis blir felaktig. Från moderat sida håller vi inte med om detta. Det är uppenbart att regeringen brister i att bedöma intäkterna från miljöstyrande skatter på lång och kort sikt. Ett aktuellt exempel är den nya skatten på plastbärkassar som regeringen har infört och som, förutom att den inte medför några tydliga miljövinster och är dåligt utformad, enbart har inbringat en bråkdel av de intäkter som regeringen hade räknat med till statsbudgeten. Det går inte att komma ifrån att inkomster från en stabil skattebas kan ersättas med en eroderande skattebas på , vilket är idén med grön skatteväxling. I den gröna skatteväxling som regeringen och dess samarbetspartier håller på att genomföra ska höjda miljöskatter växlas mot sänkt skatt på jobb och företagande med . Dessutom innebär januariavtalet att miljöskatternas andel av skatteinkomsterna ska öka. Det är skillnad på att beräkna och prognostisera intäkter från en relativt stabil skattebas, såsom arbete, jämfört med intäkter från en eroderande skattebas, exempelvis när miljöskadlig verksamhet beskattas. Det skapar risker för de offentliga finanserna att göra den sortens skatteväxling om det inte kombineras med exempelvis utgiftsminskningar eller andra inkomstförstärkningar. Det är centralt att miljöskatter koncentreras till att vara just miljöstyrande. Om miljöskatter successivt utgör en alltmer betydande del av statens intäkter skapar det risker för offentliga finanser eftersom hela idén med miljöstyrande skatter är just att det som beskattas ska fasas ut. Det är av stor vikt att skatter och förändringar av skatter utvärderas, särskilt när det råder osäkerhet om vilken effekt skatteförändringen kan förväntas få. Kemikalieskatten är ett exempel där detta inte gjorts. tillkännagav för regeringen redan under /18 att kemikalieskatten ska utvärderas. Detta är fortfarande inte helt uppfyllt. Kemikalieskatten är en skadlig punktskatt som inte har någon miljönytta. Den har införts på främst elektronikvaror i och blivit en ny tung pålaga som en hel bransch tvingas hantera med nya omfattande kostnader och administration som följd. Kemikalieskatten har också kritiserats för att enbart inbringa en begränsad andel av de intäkter som regeringen ursprungligen räknade med. Skatten och dess negativa konsekvenser är ännu ej helt utvärderad i enlighet med vad uppmanat regeringen att göra. Detta borde ha skett och hade kunnat utgöra ett viktigt underlag när regeringen nu planerar och förbereder en ny skadlig kemikalieskatt i form av en skatt på kläder och skor. Sammanfattningsvis anser att regeringen måste ta frågan om att byta ut stabila skattebaser mot eroderande skattebaser på allvar. Vi föreslår därför att ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör vidta åtgärder för att bättre beakta och prognostisera hur inkomsterna på klimat, miljö- och energiområdet, inklusive regeringens gröna skatteväxling, påverkar offentliga finanser och tillkännager detta för regeringen. Vi föreslår också att ställer sig bakom att regeringen i större utsträckning behöver följa upp och utvärdera effekterna av de skatter man inför med miljöstyrande motiv liksom presentera mer genomgående konsekvensanalyser av risker med och effekter av grön skatteväxling och tillkännager detta för regeringen. Jag yrkar därmed bifall till reservation 1. I skrivelsen som vi har på bord ger regeringen sin syn på de rekommendationer som lämnat med anledning av myndighetens granskning av miljöskatter och de skatteintäkter som dessa genererar. Miljöskatterna är utformade på ett sådant sätt att när de uppfyller sitt syfte minskar skatteintäkterna. Det är just träffsäkerheten i skatteprognoserna som har granskat, och en av rekommendationerna som myndigheten ger är att metoden för att beräkna skatteintäkter på lång sikt bör utvecklas så att den bättre fångar utvecklingen på klimat- och energiområdet. Man skriver att regeringens beräkningar riskerar att överskatta de årliga skatteintäkterna och att det i sådana fall innebär att ges en felaktig bild av hållbarheten i de offentliga finanserna. anger vidare att det därmed finns en risk för att säkerhetsmarginalen i regeringens hållbarhetsbedömning minskar. Regeringen å sin sida verkar halvt om halvt vara överens med , dock med brasklappen att överskattningen av skatteintäkterna inte är så stor att man behöver oroa sig över finanspolitikens hållbarhet. Det är väl här någonstans som och regeringens grundläggande syn på skatteprognoserna skiljer sig åt. Regeringen bestrider alltså en expertmyndighet vars hela existensberättigande bygger på att identifiera risker och komma med förslag på åtgärder. I stället för att erkänna problemformuleringen - att skatteprognoserna äventyrar finanspolitikens hållbarhet - rycker man på axlarna och säger att det där nog löser sig. Det är just denna mentalitet som är kritiska till. uppskattar att regeringen har överskattat de årliga skatteintäkterna med ungefär en halv procent av bnp 2050, vilket motsvarar mätt med dagens bnp och penningvärde. Det är klart att detta påverkar förtroendet för skattesystemet. Jag läste en intressant rubrik på samma tema i svensk affärspress : "Miljöskatten slår hårt mot begagnad elektronik. När kemikalieskatten överstiger värdet på produkten blir det i princip omöjligt att sälja den." Vi ska inte gå in på skatterna i detalj , men jag konstaterar att den gröna skatteväxlingen är full av logiska vurpor, som just denna, som underminerar förtroendet för skattesystemet. Dessutom och viktigare är att det är riskabelt att göra finansieringen av svensk välfärd beroende av osäkra skattebaser. Expertgruppen för studier i offentlig ekonomi skriver om den gröna skatteväxlingen i sin rapport att det är "desto svårare att via skatteväxling finna en finansiering av den offentliga sektorn". Tolka mig rätt: Det ligger i sakens natur att intäkter från eroderande skattebaser, som miljöskatter, är svårare att prognostisera, så jag klagar inte på bristande kompetens. Min poäng är att man trots alla de resurser som finns tillgängliga ändå inte lyckas prognostisera bättre. Att i det läget då säga "låt oss öka miljöskatternas andel av de totala skatteintäkterna" som regeringen gör är som att säga låt oss öka osäkerheten i skatteintäkterna ännu mer. Vilka konsekvenser kommer det att få för finansieringen av rättsväsen, sjukvård och skola om det görs en överskattning av skatteintäkterna med faktor 10? Det var fallet med plastpåseskatten, som enligt regeringens budgeterade prognoser skulle inbringa men som i själva verket drog in . Är det med denna osäkerhet vi ska trygga de offentliga finanserna? Är det med skatt på Playstation, plastpåsar och kylskåp som den svenska välfärden ska byggas? Om det är den vägen regeringen väljer för är det minsta vi kan kräva att regeringen reflekterar över vilka risker som det medför. Den moderata motionen lyfter ett antal viktiga poänger som regeringen bör ta med sig i det framtida arbetet. Nummer ett är att inkludera prognoser över hur offentliga finanser påverkas av den gröna skatteväxlingen på kort sikt. Nummer två är att utvärdera riskerna med den gröna skatteväxlingen. Jag tycker att det är fullt rimliga krav från att ställa på regeringen mot bakgrund av den osäkerhet som det innebär att jobba med den här sortens skattebaser. Jag yrkar bifall till reservationen. Det svenska skattesystemet utgör förstås grunden för det svenska välfärdssamhället. Skatt ska betalas efter bärkraft med syftet att finansiera vår gemensamma välfärd - av var och en efter förmåga, åt var och en efter behov. Men skatter kan också vara motiverade för att till exempel korrigera icke-fungerande marknadskrafter när man inte betalar för det man förstör av det gemensamma. De kan också användas för att snabba på takten i klimatomställningen genom att ha en styrande effekt. Jag tror att de flesta människor håller med om att det ska vara lätt att välja rätt. Det är naturligt och till och med önskvärt att intäkterna från miljöskatterna minskar, i alla fall om det är en särskild miljöskatt, eftersom hela syftet med skatten är att bidra till omställningen och därmed våra levnadsvanor så att vi får ett grönare samhälle. Det är också viktigt att vi som beslutsfattare får korrekta bedömningar av hur intäkterna från miljöskatterna utvecklas och hur detta påverkar våra offentliga finanser och därmed möjligheten att finansiera vår gemensamma välfärd. Bakgrunden till dagens debatt är att har granskat om regeringen i tillräckligt hög utsträckning har tagit hänsyn till utvecklingen på klimat- och energiområdet i bedömningen av de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet. Det är en viktig granskning som bidrar till ökad förståelse för hur vi bör utforma och utvärdera vårt skattesystem och dess syfte. Detta blir mer angeläget ju mer vi har av denna typ av skatter. Den övergripande slutsatsen från rapporten är att regeringen inte i tillräcklig utsträckning har tagit hänsyn till utvecklingen på klimat- och energiområdet i bedömningen av de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet. har vi sett att statens intäkter från energi- och koldioxidskatter trendmässigt har minskat, och i takt med att samhället fortsätter att ställa om beräknas också intäkterna från dessa skattebaser att minska. Därmed finns en risk att regeringen kan ge en felaktig bild av hållbarheten i de offentliga finanserna, enligt . Utifrån detta ger två rekommendationer till regeringen. Den första är att man bör utveckla metoden för att beräkna skatteintäkter på lång sikt så att den fångar upp utvecklingen på klimat- och energiområdet. Den andra rekommendationen är att man bör ge i uppdrag att återkommande ta fram ett huvudscenario över energisystem på lång sikt. I regeringens skrivelse framgår det att man instämmer i den första delen av kritiken eller rekommendationerna och att man avser att ändra den metod som används för att beräkna inkomsterna från miljö- och energiskatter så att den bättre fångar upp det faktum att skatteunderlaget från dessa skatter förväntas krympa. När det gäller den andra rekommendationen gör regeringen bedömningen att nuvarande scenarier ger ett tillräckligt bra underlag för framtida hållbarhetsberäkningar. Vi står inför stora utmaningar framöver. Vi har en allt äldre befolkning som kommer att behöva vård och omsorg. Vi behöver öka takten i den gröna omställningen och trycka ned utsläppen som vi skapar möjligheter för framtidens gröna jobb. Tryggheten i samhället behöver stärkas med fortsatta tillskott till polisen och hela rättskedjan och nya investeringar för att hindra att unga dras in i kriminella miljöer. Allt detta kommer att kosta. Så enkelt är det. Desto viktigare är det att vi då följer upp och granskar hur de offentliga finanserna utvecklas. Därmed vill jag yrka bifall till utskottets förslag och avslag på motionerna. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT granskning av miljö-skatter på lång sikt pekar på alla de viktiga sakerna i sitt anförande och på hur viktigt det är att man följer upp och så vidare, och sedan avslutar hon med att yrka avslag på den motion som säger just detta. Jag tycker att det är ett problem att regeringen tar väldigt lätt på kritiken och avfärdar den. Precis som nämnde är plastpåseskatten ett bra exempel. Där hade man budgeterat intäkter på långt över 2 miljarder, och så blev det 175 miljoner. Om vi har många miljöskatter som har den utvecklingen kommer det att bli ett väldigt stort hål i statens budget med tiden, särskilt om regeringen följer sitt mål att öka andelen miljöskatter och växla från exempelvis skatt på arbete till miljöskatter. Då riskerar vi att få ett stort hål i finanserna. Därför tycker jag att det är konstigt att man inte tar denna fråga på större allvar. Jag pekade också på kemikalieskatten. Där sa redan under den förra mandatperioden att frågan skulle utvärderas ordentligt, men detta har regeringen inte gjort trots att det nu har gått en hel del mandatperiod sedan tog beslutet. Jag vill fråga , som är ordförande i finansutskott, som har ansvaret i för statsbudgeten och statens finanser: Tycker hon att det är rimligt att regeringen inte verkställer det som har beslutat och som har stor betydelse för att uppnå stabila statsfinanser? Det var en lång rad synpunkter.