bet · H801UFöU5 · 2021-04-16 00:00:00 — Sammansatta utrikes- och försvarsutskottets betänkande Utskottet föreslår ett tillkännagivande till regeringen med anledning av ett motionsyrkande om att regeringen bör tydliggöra sin säkerhetspolitiska linje. S, V och MP reserverar sig mot förslaget. Utskottet föreslår att lägger skrivelsen till handlingarna och att övriga motioner avslås. I betänkandet finns tretton reservationer (S, M, SD, C, V, KD, L, MP) och två särskilda yttranden (M, V). Skrivelse 2020/21:56 Internationella försvarssamarbeten Sexton yrkanden i följdmotioner. Ett yrkande i en motion från allmänna motionstiden /21. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ärendet och dess beredning Övergripande frågor om internationella försvarssamarbeten Försvarssamarbete med övriga länder och regioner 1.Prioritering av internationella försvarssamarbeten, punkt 1 (SD) 2.Fredsbyggande arbete och fredsfrämjande insatser, punkt 2 (V) 3.Demokratisk värdegrund i försvarssamarbeten, punkt 3 (M, C, KD, L) 4.Förtydligande av säkerhetspolitiska linje, punkt 4 (S, V, MP) 5.Försvarssamarbete inom EU, punkt 5 (M, KD) 6.Försvarssamarbete inom EU, punkt 5 (V) 7.Medlemskap i , punkt 6 (M, C, KD, L) 8.Värdlandsavtal med Nato m.m., punkt 7 (V) 9.Nordiskt försvarssamarbete, punkt 8 (M, KD) 10.Nordiskt försvarssamarbete, punkt 8 (V) 11.Försvarsförbund med , punkt 9 (SD) 12.Försvarssamarbete med länder utanför , punkt 10 (V) 13.Samarbete med efter Brexit, punkt 11 (M, C, KD, L) 1.Förtydligande av säkerhetspolitiska linje, punkt 4 (V) 2.Europeiska fredsfaciliteten (M) Bilaga Förteckning över behandlade förslag Motion från allmänna motionstiden /21 Utskottets förslag till riksdagsbeslut Prioritering av internationella försvarssamarbeten 2020/21:3810 av m.fl. (SD) yrkandena 1 och 2. Reservation 1 (SD) Fredsbyggande arbete och fredsfrämjande insatser 2020/21:3814 av m.fl. (V) yrkandena 1 och 10. Reservation 2 (V) Demokratisk värdegrund i försvarssamarbeten 2020/21:3832 av m.fl. (C) yrkande 2. Reservation 3 (M, C, KD, L) Förtydligande av säkerhetspolitiska linje ställer sig bakom det som utskottet anför om säkerhetspolitiska linje och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3832 av m.fl. (C) yrkande 3. Reservation 4 (S, V, MP) 2020/21:3814 av m.fl. (V) yrkandena 4 och 7–9 samt 2020/21:3816 av m.fl. (M, KD) yrkande 2. Reservation 5 (M, KD) Reservation 6 (V) 2020/21:3816 av m.fl. (M, KD) yrkandena 3 och 4 samt 2020/21:3832 av m.fl. (C) yrkande 1. Reservation 7 (M, C, KD, L) Värdlandsavtal med Nato m.m. 2020/21:3814 av m.fl. (V) yrkandena 11 och 12. Reservation 8 (V) 2020/21:3814 av m.fl. (V) yrkande 2 och 2020/21:3816 av m.fl. (M, KD) yrkande 1. Reservation 9 (M, KD) Reservation 10 (V) 2020/21:3810 av m.fl. (SD) yrkande 3. Reservation 11 (SD) Försvarssamarbete med länder utanför 2020/21:3814 av m.fl. (V) yrkandena 3, 5 och 6. Reservation 12 (V) Samarbete med efter Brexit 2020/21:3586 av m.fl. (L) yrkande 1 och 2020/21:3816 av m.fl. (M, KD) yrkande 5. Reservation 13 (M, C, KD, L) lägger skrivelse 2020/21:56 till handlingarna. På sammansatta utrikes- och försvarsutskottets vägnar Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (M), (S), (M), (SD), (C), (V), (M), (SD), (S), (KD), (L), (SD), (MP), (M), (S) och (S). Ärendet och dess beredning I skrivelse 2020/21:56 redogör regeringen för internationella försvarssamarbeten. Skrivelsen har remitterats till utrikesutskottet. Utrikes- och försvarsutskotten har därefter med stöd av 7 kap. 7 § riksdagsordningen beslutat att bereda skrivelsen tillsammans med tillhörande motioner i ett sammansatt utrikes- och försvarsutskott (UFöU). har överlämnat ett motionsyrkande från allmänna motionstiden . En förteckning över vilka förslag som bereds av det sammansatta utrikes- och försvarsutskottet återfinns i bilaga 1. Kabinettssekreterare informerade utrikesutskottet om de säkerhetspolitiska aspekterna av utträde ur EU. Försvarsminister informerade försvarsutskottet om de försvarspolitiska konsekvenserna av utträdet. I proposition 2020/21:30 lade regeringen fram förslag till ställningstagande när det gäller försvarspolitikens inriktning för perioden –2025. Det sammansatta utrikes- och försvarsutskottet behandlade i betänkande 2020/21:UFöU4 de säkerhetspolitiska delarna i propositionen samt följdmotioner. beslutade i enlighet med utskottets förslag (rskr. 2020/21:133 och 134). Regeringens förslag i totalförsvarspropositionen och motioner om försvarspolitiska frågor och totalförsvaret behandlades av försvarsutskottet i betänkande 2020/21:FöU4. Regeringens överväganden i den försvarspolitiska propositionen redovisades med utgångspunkt bl.a. i Försvarsberedningens säkerhets- och försvarspolitiska rapporter Motståndskraft – Inriktningen av totalförsvaret och utformningen av det civila försvaret 2021–2025 (Ds 2017:66) och Värnkraft – Inriktningen av säkerhetspolitiken och utformningen av det militära försvaret 2021–2025 (Ds 2019:8). I skrivelsen redogör regeringen för internationella försvarssamarbeten. Skrivelsens syfte är att beskriva bakgrunden till och den aktuella utvecklingen av internationella försvarssamarbeten som deltar i. Övergripande frågor om internationella försvarssamarbeten Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om förtydligande av säkerhetspolitiska linje och tillkännager det för regeringen. avslår övriga motioner, bl.a. med hänvisning till pågående arbete och tidigare ställningstaganden. Jämför reservation 1 (SD), 2 (V), 3 (M, C, KD, L) och 4 (S, V, MP) samt det särskilda yttrandet (V). Enligt skrivelsen utgör utvecklingen av ett starkt totalförsvar och de internationella försvarssamarbetena de två ben på vilka den svenska försvarspolitiken står. bedriver omfattande försvars- och säkerhetspolitiska samarbeten med andra stater och organisationer. I den försvarspolitiska propositionen försvar 2016–2020 (prop. 2014/15:109) slogs fast att den försvarspolitiska inriktningen måste utgå från den förändrade säkerhetspolitiska miljön, och tydligare inriktas mot den nationella försvarsdimensionen. Denna inriktning innebar också ytterligare en fördjupning av bi- och multilaterala försvars- och säkerhetspolitiska samarbeten. Regeringens proposition Totalförsvaret 2021–2025 (prop. 2020/21:30) innebär att denna linje fortsätter. De bedömningar av den säkerhetspolitiska och försvarspolitiska inramningen till dessa samarbeten som regeringen redovisat i denna totalförsvarspropositionen gäller fort-farande. Tillsammans med andra stater och organisationer bidrar aktivt till ett försvarspolitiskt sammanhang som höjer den konfliktavhållande tröskeln. Genom fördjupade försvarssamarbeten axlar ansvaret som en trovärdig, pålitlig och solidarisk samarbetspartner, vilket bidrar till stabilitet och säkerhet i vårt närområde och i . har i betänkandet Förutsättningar enligt regeringsformen för fördjupat försvarssamarbete (SOU 2016:64) konstaterat att samarbeten på försvarsområdet kan bedrivas på olika sätt och i varierande omfattning. Samarbetet kan röra en eller flera typer av aktiviteter, vara mer eller mindre omfattande inom de valda samarbetsområdena och involvera länder i flera olika konstellationer. Exempel på områden som försvarssamarbeten kan avse är informationsutbyte, samarbeten om utbildning, övningar, materiel och förmågeutveckling samt mer operativa samarbeten som innebär att de samarbetande staterna stöder varandra eller i övrigt agerar gemensamt med varandra i internationella krishanterings-operationer eller i händelse av väpnade konflikter eller territoriella kränkningar. Internationella försvarssamarbeten bidrar enligt regeringen till att höja det nationella försvarets förmåga och interoperabilitet samt tjänar ett viktigt säkerhetspolitiskt syfte. Dessa samarbeten utgör en integrerad del av den solidariska säkerhetspolitiken, som förutsätter att Försvarsmakten och andra myndigheter kan verka tillsammans med andra. Att delta i internationella militära insatser stärker bi- och multilaterala försvars- och säkerhetspolitiska samarbeten. Därtill stärks nationella säkerhet genom den verksamhet som bedrivs i insatsområdena. bör därför prioritera deltagande utifrån en samlad ansats. Samarbeten med olika länder i, och med engagemang i, är enligt skrivelsen av stor betydelse för säkerheten och stabiliteten i vårt närområde och därmed för . Det är avgörande att kan ta emot och ge militärt och civilt stöd. På så sätt skapas en reell möjlighet att agera tillsammans och samordnat i händelse av kris eller krig. Planering bör därför, så långt det är möjligt inom ramen för vår solidariska säkerhetspolitik, göras tillsammans med andra. Detta gäller för totalförsvaret i sin helhet. anför i kommittémotion 2020/21:3810 av m.fl. yrkandena 1 och 2 att regeringen bör göra en tydlig prioritering när det gäller de internationella försvarssamarbetena och klargöra den praktiska nyttan för i varje sådant samarbete. anför i kommittémotion 2020/21:3832 av m.fl. yrkande 2 att inom ramen för de internationella försvarssamarbetena alltid ska ta ställning för våra demokratiska grannars säkerhet och den demokratiska värdegrund som förenar oss. I yrkande 3 anförs att regeringen behöver tydliggöra sin säkerhetspolitiska linje. anför i kommittémotion 2020/21:3814 av m.fl. yrkande 1 att bör öka sitt engagemang för det fredsförebyggande arbetet både nationellt och internationellt. I yrkande 10 anförs att bör verka för att reformera de fredsbevarande insatserna. Utskottet vill inledningsvis understryka att alla beslut om försvarspolitiska samarbeten ska stämma överens med de riktlinjer som ges i beslut om försvarspolitiska inriktning (prop. 2020/21:30, bet. 2020/21:UFöU4, bet. 2020/21:FöU4, rskr. 2020/21:133 och 134). Utskottet vill i sammanhanget också påminna om att 10 kap. 3 § regeringsformen anger att godkännande krävs innan regeringen ingår en för riket bindande internationell överenskommelse, om överenskommelsen är av större vikt. Undantag kan dock göras om rikets intresse kräver det. Regeringen ska då i stället överlägga med innan överenskommelsen ingås. Utskottet står fast vid sin uppfattning att det är väsentligt att beslut om att delta i säkerhets- och försvarspolitiska samarbeten är parlamentariskt förankrade (bet. 2017/18:UFöU3). Utskottet delar regeringens uppfattning i skrivelsen att internationella försvarssamarbeten bidrar till att höja det nationella försvarets förmåga och interoperabilitet samt tjänar ett viktigt säkerhetspolitiskt syfte. Dessa samarbeten utgör en integrerad del av den solidariska säkerhetspolitiken, som förutsätter att Försvarsmakten och andra myndigheter kan verka tillsammans med andra. Att delta i internationella militära insatser stärker bi- och multilaterala försvars- och säkerhetspolitiska samarbeten. Därtill stärks nationella säkerhet genom den verksamhet som bedrivs i insatsområdena. bör därför prioritera deltagande utifrån en samlad ansats. Dessutom kan utskottet påminna om att regeringen i totalförsvars-propositionen framhöll att deltagandet i internationella militära insatser bör utgå från de resurser och förmågor som utvecklas inom ramen för Försvarsmaktens förmåga att försvara mot väpnat angrepp. I totalförsvarspropositionen anförs att svenskt deltagande i internationella militära insatser under nästa försvarsbeslutsperiod måste övervägas noga och utifrån en bred analys. Analysen måste enligt bedömningen innefatta utrikes- och säkerhetspolitiska avvägningar, inklusive insatsernas roll i internationella försvarssamarbeten. En bedömning måste också göras av var och i vilka konstellationer kan göra störst nytta med de begränsade resurser som kommer att kunna ställas till förfogande . I varje enskilt fall framhåller regeringen att noggranna bedömningar måste göras. Utskottet utgår från att motsvarande bedömningar görs även vid överväganden om övriga internationella försvarssamarbeten. Det är tydligt i regeringens skrivelse att det är de bilaterala samarbetena som regeringen lägger sin kraft på. Både EU- och Natosamarbetena redogörs för kort och utan större framåtblickande ambitioner. Det fanns heller inte i regeringens försvarspolitiska proposition. Det är alltjämt oklart hur regeringen ser att försvarssamarbetet inom dessa organisationer behöver utvecklas. I avsnittet om EU begränsar regeringen omfattningen av solidariska säkerhetspolitik genom att koppla den till EU-medlemskapet. Därmed ger man enligt utskottets bedömning intryck av att exkludera våra nordiska grannar som inte är medlemmar och spär på osäkerheten som finns kring svensk säkerhetspolitik. I den politiska diskussion som uppstått med anledning av att tillkännagett för regeringen att bör uttala en Natooption i sin säkerhetspolitiska linje hävdar regeringen att tvära kast ska undvikas i säkerhetspolitiken. Regeringen måste då, utifrån tillkännagivande, säkerställa brett stöd för säkerhetspolitik och därmed tydliggöra en förankrad svensk säkerhetspolitisk linje. har den svagt stöd och framstår som innehållande både tvära kast och stora osäkerheter. Vad utskottet här anfört om säkerhetspolitiska linje bör ge regeringen till känna med bifall till motion 2020/21:3832 yrkande 3. Vad gäller motionsförslagen om fredsbyggande arbete och fredsbevarande insatser vill utskottet hänvisa till sina ställningstaganden i betänkande 2020/21:UFöU4 där dessa frågor behandlades. Med hänvisning till vad som här anförts avstyrker utskottet motionerna 2020/21:3810 yrkandena 1 och 2, 2020/21:3814 yrkandena 1 och 10 samt 2020/21:3832 yrkande 2. Utskottets förslag i korthet avslår motionerna med hänvisning till pågående arbete och tidigare ställningstaganden. Jämför reservation 5 (M, KD) och 6 (V). EU är enligt skrivelsen viktigaste utrikes- och säkerhetspolitiska arena. EU-medlemskap utgör grunden för den unilaterala solidaritetsförklaringen och den solidariska säkerhetspolitiken. Försvarsrelaterade frågor återfinns såväl inom det mellanstatliga samarbetet inom den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken inom EU (Gusp), vilket regleras i fördraget om Europeiska unionen (FEU), som inom det överstatliga samarbetet, vilket regleras i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (FEUF). Sedan EU:s Globala strategi presenterades av den höga representanten 2016 har säkerhets- och försvarssamarbetet inom EU utvecklats och förstärkts och ett antal initiativ inom försvarsområdet har startats, såsom – det permanenta strukturerade samarbetet (Pesco) – den samordnade årliga försvarsöversikten (Card) – EU:s militära planerings- och ledningskapacitet (MPCC) – den europeiska fredsfaciliteten (EPF) – det försvarsindustriella utvecklingsprogrammet EDIDP (för åren 2019–2020) – Europeiska försvarsfonden (EDF:n för åren 2021–2027). Dessa initiativ utgör komplement till de civila verktyg som tillsammans med de militära verktygen utgör grunden i den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken. I den fleråriga budgetramen för perioden –2027 inkluderas en rubrik om säkerhet och försvar som förutom EDF även innehåller medel för militär rörlighet. fattade rådet beslut om att gå vidare med en s.k. strategisk kompass som ska kunna bidra till att ge politisk vägledning för den fortsatta utvecklingen av EU:s säkerhets- och försvarssamarbete. Fyra fokusområden har identifierats: Arbetet förutses pågå och avslutas med ett antagande av den strategiska kompassen. Arbetet med Pesco fortskrider genom att både projekten inom Pesco och åtagandena för att förbättra de deltagande staternas militära förmågor genomförs. deltar i sex projekt och är observatör i elva. Som ett led i fullgörandet av åtaganden inom Pesco har också deltagit i en av EU:s stridsgrupper under ledning av . har en strategisk översyn av Pesco genomförts och rådet antog beslut om generella villkor enligt vilka tredjeländer i undantagsfall ska kunna bjudas in att delta i enskilda Pesco-projekt. genomfördes även den första fullständiga samordnade årliga försvarsöversikten (Card) som bidrar till att samla information om medlemsstaternas försvarsansträngningar. Parallellt fortgår också arbetet inom ramen för Europeiska försvarsbyrån. Förhandlingarna om Europeiska försvarsfonden är avslutade och förordningen kan antas när EU:s långtidsbudget formellt har beslutats. Ett generaldirektorat för försvarsindustri och rymden har inrättats inom . Samarbetet inom unionen för att förenkla militär rörlighet har fortsatt i flera spår, bl.a. med fokus på att underlätta förfarandet vid gränspassage och arbetet med förbättrad transportinfrastruktur för dubbel användning. Arbetet inom EU med hanteringen av hybridhot fortsätter att utvecklas och EU har vidtagit en rad åtgärder på flera områden. har bidragit till EU:s samtliga militära insatser och bidrar med bl.a. rådgivare och instruktörer till EU:s pågående tränings- och utbildningsinsatser (EUTM) i , och . bidrar även till operation i sedan insatsen upprättades och till operation i utanför . och påtalar i kommittémotion 2020/21:3816 av m.fl. yrkande 2 vikten av att är aktivt i det fortsatta försvarssamarbetet inom EU och driver på i frågor som är viktiga för vår säkerhet och våra intressen. anför i kommittémotion 2020/21:3814 av m.fl. yrkandena 7 och 8 att bör verka för att militariseringen av EU stoppas samt att ska lämna Europeiska försvarsbyrån och Pesco. ska enligt motionärerna inte heller delta i Europeiska försvarsfonden eller den europeiska fredsfaciliteten (yrkande 9). Utskottet delar regeringens uppfattning i skrivelsen att EU är viktigaste utrikes- och säkerhetspolitiska plattform. EU-medlemskap utgör grunden för den unilaterala solidaritetsförklaringen och den solidariska säkerhetspolitiken. Utskottet står därmed fast vid sitt ställningstagande i betänkande 2020/21:UFöU4 om vikten av att sammanhållningen, samarbetet, solidariteten och integrationen inom EU värnas och stärks. Utskottet noterar att säkerhets- och försvarspolitik diskuterades vid den 24–. Rådet uttalade efter mötet bl.a. att det • har en fortsatt beslutsamhet att genomföra den strategiska agendan 2019–2024 genom att eftersträva ett mer strategiskt tillvägagångssätt och öka EU:s förmåga att agera autonomt • har en beslutsamhet att ha ett nära samarbete med Nato och ser fram emot att samarbeta med nya administration • understryker de betydande steg som har tagits för att stärka EU:s säkerhets- och försvarspolitik med sikte på att fördjupa det samarbetet inom exempelvis den europeiska fredsfaciliteten och Pesco. • understryker målet att stärka europeisk resiliens och reaktionsförmåga på cyberområdet mot bakgrund av flera komplexa cyberhot. • uppmanar till ökat samarbete och ökad samordning för att förhindra och reagera på hybridhot och desinformation, bl.a. genom deltagande av den privata sektorn och berörda internationella aktörer. • uppmanar den höga representanten och medlemsstaterna att fortsätta arbetet med den strategiska kompassen för antagande senast . Rådet nådde också en uppgörelse om den europeiska fredsfaciliteten. I linje med EU:s globala strategi är målet med faciliteten dels att förbättra EU:s förmåga att förebygga och snabbt reagera på kriser och konflikter i områden där hoten mot säkerheten är som mest akuta och kritiska, dels att ge partnerländer och regionala och internationella organisationer möjlighet att göra detsamma. Det nya instrumentet kommer att ha en budget på för perioden –2027 och ska finansieras genom årliga bidrag från EU:s medlemsstater. Faciliteten gör det möjligt för EU att komplettera sina gemensamma säkerhets- och försvarspolitiska (GSFP) uppdrag och insatser i värdländer med biståndsåtgärder, bl.a. genom att tillhandahålla militär- och försvarsrelaterad utrustning, infrastruktur och assistans, på begäran av tredjeländer eller av regionala och internationella organisationer. Biståndsåtgärderna kommer att ingå i en tydlig och konsekvent politisk strategi och åtföljas av grundliga riskbedömningar och kraftfulla skyddsåtgärder. Den europeiska fredsfaciliteten ersätter den fredsbevarande resursen för , som är EU:s viktigaste instrument för att bidra till finansieringen av insatser som leds av Afrikanska unionen eller afrikanska regionala organisationer. Dessutom kommer faciliteten att ersätta den s.k. Athenamekanismen, som tidigare användes för att finansiera gemensamma operativa kostnader för EU:s enskilda militära GSFP-uppdrag och GSFP-insatser. Med den nya europeiska fredsfaciliteten kommer EU nu att kunna bidra till finansieringen av fredsfrämjande insatser som leds av partner överallt i världen. Frågan om svenskt deltagande i Europeiska försvarsbyrån tas upp i en motion. Utskottet konstaterar att Europeiska försvarsbyrån som inrättades 2004 stöder projekt inom det europeiska försvarssamarbetet och fungerar som forum för samarbete mellan de europeiska försvarsmyndigheterna. Samtliga EU:s medlemsstater utom är medlemmar. Europeiska försvarsbyrån främjar samarbete, tar fram nya initiativ och lösningar för att förbättra försvarskapaciteten och hjälper de medlemsländer som vill utveckla en gemensam försvarskapacitet. Försvarsbyrån har också en central roll när det gäller att utveckla den kapacitet som ligger till grund för EU:s gemensamma säkerhets- och försvarspolitik. medlemskap i ligger enligt utskottets uppfattning väl i linje med utskottets ställningstagande om EU:s roll i säkerhets- och försvarssamarbete. Utskottet står också fast vid sina ställningstaganden i betänkande 2010/21:UFöU4 om Pesco, Europeiska försvarsfonden och den europeiska fredsfaciliteten och avstyrker därmed motion 2020/21:3814 yrkandena 7–10. Motion 2020/21:3816 yrkande 2 avstyrks också i den mån den inte tillgodosetts genom vad utskottet anfört. Utskottets förslag i korthet avslår motionerna, bl.a. med hänvisning till pågående arbete och tidigare ställningstaganden. Jämför reservation 7 (M, C, KD, L) och 8 (V). Regeringen anför i skrivelsen att Nato är en central aktör för europeisk säkerhet och integration samt för internationell krishantering. Nato upprätthåller de kollektiva säkerhetsgarantierna inom alliansen och är den tydligaste manifestationen av den transatlantiska länken. Vidare utgör organisationen det viktigaste forumet för en bred säkerhetspolitisk dialog mellan och . Programmet Partnerskap för fred (PFF) är ett samarbete mellan Natomedlemmar och andra stater som grundades . 1997 blev del av (). Samverkan med Nato konkretiserades genom ett individuellt partnerskapsprogram (IPP) som innehöll både militära och civila delar. PFF-samarbetet gav även möjlighet att delta i PFF-övningar och Natoövningar som var öppna för partnerländer samt utgjorde en grund för deltagande i Natoledda militära insatser i Bosnien, Kosovo, och . I samband med Natotoppmötet i 2014 fick status som en av Natos s.k. (). EOP-statusen ger möjligheter att tillsammans med Nato utveckla ett individualiserat partnerskap som bygger på gemensamma intressen och ömsesidig nytta. Statusen förlängs i treårsintervaller, vilket innebär att status förnyades 2017 och 2020. Den försämrade säkerhetssituationen i närområde har lett till ett ökat fokus på samarbete i närområdet inom ramen för partnerskapet, som fortsätter att delta i Natoledda internationella krishanteringsinsatser. Inom ramen för EOP-statusen har samarbetet med Nato fortsatt att fördjupas med fokus på politisk dialog, utbildning och övningar samt informationsutbyte. Särskilt viktig är den dialog om säkerheten i närområdet som och för med Nato, där möten i s.k. 30 + 2-format hålls regelbundet på politisk nivå, tjänstemannanivå och militär nivå. Bland de internationella försvarssamarbetena är det i första hand Natosamarbetet som bidrar till att utveckla Försvarsmaktens samlade förmåga att hantera en kvalificerad motståndare. Nato har som enda organisation en lednings- och planeringsstruktur som har förmåga att leda stora och krävande militära operationer, vilket har betydelse för säkerheten i vårt närområde.