bet · H801JuU24 · 2021-06-02 00:00:00 — Angrepp på den som utövar sin yttrandefrihet är straffbara genom olika bestämmelser, exempelvis misshandel, olaga hot, ofredande och förtal. För vissa brottsliga angrepp som sker i grundlagsskyddade medier kan särskilda straffbestämmelser i tryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen bli tillämpliga. Därutöver finns i viss utsträckning särskilda bestämmelser som innebär att brott som riktar sig mot någon som utövar sin yttrandefrihet kan bedömas strängare än motsvarande gärningar där något sådant motiv inte finns. Enligt 18 kap. 5 § döms den som utövar olaga tvång eller olaga hot med uppsåt att påverka den allmänna åsiktsbildningen eller inkräkta på handlingsfriheten inom politisk organisation eller yrkes- eller näringssammanslutning och därigenom sätter yttrande-, församlings- eller föreningsfriheten i fara, för brott mot medborgerlig frihet till fängelse i högst . Bestämmelserna i 18 kap. handlar om högmålsbrott, dvs. angrepp på statens bestånd eller på statsöverhuvudet. Det är alltså fråga om väldigt allvarliga och under mycket speciella förhållanden förekommande brott. Även vid straffvärdebedömningen finns utrymme för att bedöma brott som riktar sig mot någon som utövar sin yttrandefrihet strängare. Av doktrin och praxis framgår att ett överskjutande uppsåt att angripa någons yttrandefrihet eller den fria åsiktsbildningen, trots att det inte anges som en försvårande omständighet i 29 kap. 2 § , kan beaktas i straffskärpande riktning vid olika slag av brottsliga gärningar (se Jareborg m.fl., Straffrättens påföljdslära, 2017 s. 116 och RH 2015:46). gav regeringen en särskild utredare i uppdrag att bl.a. ta ställning till om det finns behov av ett förstärkt straffrättsligt skydd mot brott som riktar sig mot någon som utövar sin yttrandefrihet, särskilt inom ramen för yrkesmässigt bedriven nyhetsförmedling eller annan journalistisk verksamhet. Uppdraget ska redovisas (dir. 2020:54). Vid behandlingen av regeringens lagförslag om brott mot förtroendevalda ställde sig utskottet bakom motioner med innebörden att regeringen borde utreda frågan om ett förstärkt straffrättsligt skydd för särskilt betydelsefulla yrkesgrupper i det demokratiska systemet såsom exempelvis journalister. följde utskottets förslag (bet. 2019/20:JuU6, rskr. 2019/20:42). Med hänvisning till den utredning som redogörs för ovan får motion 2020/21:2363 (S) anses i huvudsak tillgodosedd. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om skärpt straff för övergrepp i rättssak och en särskild brottsrubricering för övergrepp i rättssak mot barn. Jämför reservation 22 (SD), 23 (C, KD) och 24 (L). I kommittémotion 2020/21:641 av m.fl. (SD) yrkande 25 begärs ett tillkännagivande om skärpta straff för övergrepp i rättssak. En liknande begäran framställs i motion 2020/21:1096 av (M). Även i kommittémotion 2020/21:2957 av m.fl. (C) yrkande 49 begärs skärpt straff för övergrepp i rättssak. Motionärerna vill vidare att asperationsprincipen inte ska tillämpas vid övergrepp i rättssak. I kommittémotion 2020/21:3271 av m.fl. (L) yrkande 30 begärs ett tillkännagivande om övergrepp i rättssak mot barn som särskild brottsrubricering med strängare straffskala. Enligt 17 kap. 10 § döms den som med våld eller hot om våld angriper någon för att han eller hon gjort en anmälan, fört talan, avlagt vittnesmål eller annars vid förhör avgett en utsaga hos en domstol eller annan myndighet eller för att hindra någon från en sådan åtgärd för övergrepp i rättssak till fängelse i högst eller, om brottet är ringa, till böter eller fängelse . Detsamma ska gälla om man med någon annan gärning som medför lidande, skada eller olägenhet, eller med hot om en sådan gärning angriper någon för att han eller hon avlagt vittnesmål eller annars avgett en utsaga vid förhör hos en myndighet eller för att hindra honom eller henne från att avge en sådan utsaga. Är brottet grovt döms till fängelse, lägst två och högst . Vid bedömningen av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas om det har uppkommit eller funnits risk för betydande men för det allmänna eller någon enskild om gärningen har innefattat våld eller hot av allvarligt slag eller om gärningen annars har varit av särskilt hänsynslös eller farlig art. I 29 kap. 2 § anges det i tredje punkten att det som försvårande omständighet särskilt ska beaktas om någon utnyttjat någon annans skyddslösa ställning eller svårigheter att värja sig. I kommentaren till bestämmelsen anges att punkten bl.a. tar sikte på brott som förövats mot barn. Att man uppsåtligen utnyttjar att någon har en skyddslös ställning är en faktor som ofta bör tillmätas en betydande vikt. Detta gäller särskilt övergrepp mot barn där riskerna dessutom är särskilt stora att övergreppen kan medföra svåra och långvariga personliga skadeverkningar (se m.fl., , , , kommentaren till 29 kap. 2 §). En redogörelse för asperationsprincipen finns nedan i avsnittet om straffmätning vid flerfaldig brottslighet. tillsatte regeringen en utredning som ska titta på åtgärder för att stärka rättsprocessen och öka lagföringen, bl.a. vid brottslighet med kopplingar till kriminella nätverk. I utredningens uppdrag ingår att analysera om ett system med s.k. kronvittnen bör införas, att se över skyddet av och stödet till vittnen och deras anhöriga och att analysera om det bör införas en möjlighet att vittna anonymt. Utredningen får även i uppdrag att föreslå skärpta straffskalor för övergrepp i rättssak, mened och skyddande av brottsling och att utreda behovet av ändringar när det gäller vittnesuppgifter som lämnas under en förundersökning. Uppdraget ska redovisas (dir. 2019:85). Utskottet behandlade motionsyrkanden om skärpta straff för övergrepp i rättssak i betänkande 2018/19:JuU11. Utskottet anförde att rättsstaten brustit i sin förmåga om någon som utsatts för brott inte vågar anmäla brott eller vittna i domstol. Utskottet ansåg att samhället borde markera starkt mot denna typ av brottslighet och att det var angeläget med en utredning i syfte att skärpa straffen för övergrepp. Utskottet föreslog ett sådant tillkännagivande, vilket ställde sig bakom (rskr. 2018/19:181). Även i betänkande 2019/20:JuU26 fann utskottet att det med hänsyn till frågans angelägenhet fanns skäl att rikta ett tillkännagivande till regeringen om att återkomma till med ett förslag om skärpt straff för övergrepp i rättssak. Vid samma tillfälle fann utskottet med hänsyn till de nuvarande bestämmelserna i 29 kap. och den pågående utredningen inte skäl att ta något initiativ med anledning av en motion om en särskild brottsrubricering för övergrepp i rättssak mot barn. följde utskottets förslag (rskr. 2019/20:258). Som framgår ovan har riktat flera tillkännagivanden till regeringen om att skärpa straffet för övergrepp i rättssak, . Det är därför välkommet att den utredning som bl.a. haft i uppdrag att föreslå skärpta straffskalor för övergrepp i rättssak snart ska redovisa sitt uppdrag. I avvaktan på utredningen och med hänsyn till tidigare tillkännagivanden finner utskottet inte anledning att nu vidta några åtgärder med anledning av motionerna 2020/21:641 (SD) yrkande 25, 2020/21:1096 (M) och 2020/21:2957 (C) yrkande 49. Vad gäller motionsyrkandet om en särskild brottsrubricering för övergrepp i rättssak vidhåller utskottet sitt tidigare ställningstagande och är därmed inte berett att ställa sig bakom motion 2020/21:3271 (L) yrkande 30. Brott mot rikets säkerhet Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om skärpta straff för brott mot rikets säkerhet. Jämför reservation 25 (M, KD). I kommittémotion 2020/21:3447 av m.fl. (M) yrkande 6 begärs ett tillkännagivande om skärpta straff för brott mot rikets säkerhet så att straffen på ett tydligare sätt speglar det säkerhetshot som den typen av brottslighet innebär. Motionärerna pekar särskilt på att straffskalan för olovlig underrättelseverksamhet mot är fängelse i mellan och och anför vidare att det inte sällan döms till endast böter för brottet obehörig befattning med hemlig uppgift. I 19 kap. finns straffbestämmelser om brott mot säkerhet. Brottsrubriceringarna innefattar högförräderi (1 §) med upp till fängelse på livstid i straffskalan medan andra brott har fängelse eller böter i straffskalan, såsom obehörig befattning med hemlig uppgift (7 §) som har böter eller fängelse i högst i straffskalan. I 10 § anges att den som, för att gå främmande makt tillhanda, hemligen eller med användande av svikliga medel antingen bedriver verksamhet vars syfte är anskaffande av uppgifter om förhållanden vars uppenbarande för främmande makt kan medföra men för säkerhet eller medverkar till sådan verksamhet mer än tillfälligt, döms för olovlig underrättelseverksamhet mot till fängelse i högst . Är brottet grovt döms till fängelse i lägst och högst . Det är av största vikt att de bestämmelser som syftar till att skydda säkerhet är ändamålsenligt utformade, och detta innefattar det straffrättsliga regelverket. Utskottet anser dock inte att det framkommit något som ger anledning för att ta initiativ till en översyn av detta regelverk. Motion 2020/21:3447 (M) yrkande 6 avstyrks därför. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om skärpt straff för brott mot tystnadsplikten. I motion 2020/21:1947 av Boriana (M) yrkande 1 efterfrågas skärpt straff för brott mot tystnadsplikten. Motionären anför att detta behövs för att komma till rätta med sjukvårdspersonal som obehörigen läser patientjournaler. I 20 kap. 3 § anges att om någon röjer uppgift, som han är pliktig att hemlighålla enligt lag eller annan författning eller enligt förordnande eller förbehåll som har meddelats med stöd av lag eller annan författning, eller utnyttjar han olovligen sådan hemlighet, dömes, om ej gärningen eljest är särskilt belagd med straff, för brott mot tystnadsplikt till böter eller fängelse i högst . Den som av oaktsamhet begår gärning som avses i första stycket, dömes till böter. I ringa fall ska dock ej dömas till ansvar. I 4 kap. 9 c § anges att den som olovligen bereder sig tillgång till en uppgift som är avsedd för automatiserad behandling eller olovligen ändrar, utplånar, blockerar eller i register för in en sådan uppgift döms för dataintrång till böter eller fängelse i högst . Detsamma gäller den som olovligen genom någon annan liknande åtgärd allvarligt stör eller hindrar användningen av en sådan uppgift. Är brottet grovt, döms för grovt dataintrång till fängelse i lägst och högst . Vid bedömande av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas om gärningen har orsakat allvarlig skada eller avsett ett stort antal uppgifter eller annars varit av särskilt farlig art enligt andra stycket av samma bestämmelse. Bestämmelsen om grovt brott lades till genom en lagändring som trädde i kraft (prop. 2013/14:92, bet. 2013/14:JuU27, rskr. 2013/14:244). gav regeringen en särskild utredare i uppdrag att bl.a. överväga och ta ställning till om straffskalan för brott mot tystnadsplikten bör skärpas. Uppdraget ska redovisas (dir. 2020:54). Utskottet behandlade motionsyrkanden om grovt brott mot tystnadsplikten och strängare straff för dataintrång i betänkande 2019/20:JuU26 (s. 26 och 58 f.). Utskottet ansåg att de nuvarande bestämmelserna var väl avvägda och avstyrkte motionerna. följde utskottets förslag (rskr. 2019/20:258). Utskottet, som konstaterar att frågan är under utredning, finner inte skäl att ta något initiativ med anledning av motionen. Utskottet avstyrker motion 2020/21:1947 (M) yrkande 1. Åtgärder mot grov organiserad brottslighet Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om att regeringen ska återkomma till med ett förlag om avsevärt skärpta straff för brott som är kopplade till kriminella uppgörelser och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som utskottet anför om skärpt straff för den som rekryterar barn och unga in i kriminalitet, och detta tillkännager för regeringen. avslår motionsyrkanden om bl.a. kriminalisering av deltagande i kriminell organisation och utvisning av gängkriminella. Jämför reservation 26 (M, SD, KD), 27 (SD, KD), 28 (C, KD) och 29 (M, SD, KD) samt särskilt yttrande 4 (S, MP). Skärpta straff m.m. för brott kopplade till grov organiserad brottslighet I partimotion 2020/21:3365 av m.fl. (M) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om dubbla straff för vissa brott som har ett samband med uppgörelser i kriminella grupperingar. Motsvarande yrkanden finns i kommittémotion 2020/21:3302 av m.fl. (M) yrkande 1 samt i motionerna 2020/21:219 av (SD) och 2020/21:2630 av (M) yrkande 5. Yrkanden om skärpta straff för denna typ av brottslighet framställs även i kommittémotionerna 2020/21:2957 av m.fl. (C) yrkande 3, 2020/21:3271 av m.fl. (L) yrkande 38 och 2020/21:3311 av m.fl. (KD) yrkande 6. I kommittémotion 2020/21:3271 av m.fl. (L) yrkande 39 begärs ett tillkännagivande om skärpta straffskalor för vissa brott med särskild koppling till gängbrottslighet, bl.a. för rån, grov misshandel och grov utpressning. I motion 2020/21:979 av (M) yrkandena 1 och 2 efterfrågas ett flertal åtgärder mot den s.k. gängbrottsligheten, bl.a. straffskärpningar, visitationszoner samt införande av kronvittnen och anonyma vittnen. I motion 2020/21:2630 av (M) yrkandena 6 och 7 efterfrågas bl.a. avskaffande av möjligheter till förtidsfrigivning och straffrabatter samt ökade möjligheter till brottsprovokation. Skärpt straff för rekrytering av barn I kommittémotionerna 2020/21:2720 av m.fl. (MP) yrkande 6, 2020/21:2957 av m.fl. (C) yrkande 26 och 2020/21:3271 av m.fl. (L) yrkande 7 begärs skärpta straff för den som rekryterar barn och unga in i kriminalitet. Deltagande i kriminell organisation I partimotion 2020/21:3365 av m.fl. (M) yrkande 4 begärs ett tillkännagivande om kriminalisering av deltagande i ett kriminellt gäng. Motsvarande begäranden framställs i kommittémotionerna 2020/21:641 av m.fl. (SD) yrkande 30, 2020/21:3302 av m.fl. (M) yrkande 4 och 2020/21:3311 av m.fl. (KD) yrkande 7. Näringsförbud vid samröre med organiserad kriminalitet I kommittémotion 2020/21:1622 av m.fl. (SD) vill motionärerna låta utreda möjligheterna att belägga personer som deltar i, eller har samröre med, organiserad kriminalitet med näringsförbud. I kommittémotion 2020/21:2529 av Alireza Akhondi m.fl. (C) yrkande 12 vill motionärerna tillsätta en utredning för att komma åt den illegala låneverksamheten och bekämpa den ekonomiska brottsligheten som följer med detta. I partimotion 2020/21:3365 av m.fl. (M) yrkande 9 begärs ett tillkännagivande om att fler gängmedlemmar ska utvisas från oavsett om de dömts för brott. Motionärerna anför att de utländska medborgare som befinner sig i och är aktiva i kriminella gäng utgör ett kvalificerat säkerhetshot. Det bör därför övervägas om det ska införas en möjlighet att utvisa utländska medborgare som kan befaras begå eller medverka till brott inom ramen för organiserad brottslighet – oavsett om de dömts för brott eller inte. Lagen (1991:527) om särskild utlänningskontroll bör enligt motionärerna tjäna som förebild. I kommittémotion 2020/21:3302 av m.fl. (M) yrkande 9 framställs ett likalydande yrkande. Allmänt om det straffrättsliga regelverket och organiserad brottslighet I finns det inte någon vedertagen definition av organiserad brottslighet. Enligt 29 kap. 2 § första stycket 6 ska som försvårande omständigheter vid bedömningen av straffvärdet särskilt beaktas bl.a. om ett brott utgjort ett led i en brottslighet som utövats i organiserad form eller systematiskt eller om brottet föregåtts av särskild planering. Utmärkandeför den organiserade brottsligheten är bl.a. att flera personer är delaktiga i den brottsliga verksamheten och att brottsligheten ofta är välplanerad. Systematiken är alltså en omständighet som – vid sidan av vad som gäller för varje särskild brottstyp – särskilt ska beaktas vid straffvärdebedömningen. Till ledning för hur systematiken närmare ska förstås anges följande i förarbetena (se prop. 2009/10:147 s. 43): Med brottslighet som utövats i organiserad form avses brottslighet som begåtts inom ramen för en struktur där flera personer samverkat under en inte helt obetydlig tidsperiod för att begå brott. Det är inte tillräckligt att brottet har skett i samverkan mellan flera gärningspersoner, utan personerna ska ha ingått i en sammanslutning eller ett nätverk av viss kontinuitet vars syfte att begå brott sträckt sig längre än till enbart det ifrågavarande brottet. Brottet måste vidare ha ett naturligt samband med den övriga brottsligheten. Däremot krävs det inte att brottet har begåtts av den eller de som organiserat brottsligheten. Som exempel på brottslighet som utövats i organiserad form nämns fickstölder som begåtts av en grupp personer. presenterade regeringen propositionen Bättre straffrättsliga verktyg mot organiserad brottslighet (prop. 2015/16:113) som innehöll flera ändringar i det straffrättsliga regelverket för att mer effektivt motverka denna typ av brottslighet. Ändringarna var i huvudsak följande: • Försök, förberedelse och stämpling till allvarliga brott kriminaliserades i större utsträckning . • Bestämmelsen om straff för förberedelse och stämpling ändrades så att högre straff än fängelse ska kunna dömas ut i fler fall. • Den som har ett bestämmande inflytande i en sammanslutning och låter bli att förhindra vissa allvarliga brott inom ramen för sammanslutningen ska kunna dömas för det. • Det infördes nya omständigheter som särskilt ska beaktas vid bedömningen av om ett brott är grovt. • Brottsbeteckningarna grovt brott och/eller ringa brott infördes för de brott som berördes av förslagen och som inte redan hade en sådan beteckning. Förslaget bifölls av (bet. 2015/16:JuU16, rskr. 2015/16:234). Lagändringarna trädde i kraft . Så kallad brottsprovokation är inte uttryckligen reglerad i svensk lagstiftning. Däremot har frågan behandlats i praxis. I NJA 2007 s. 1037 var frågan hur den omständigheten att de tilltalade provocerats att begå brotten av en infiltratör som polisen använde skulle bedömas. gjorde med hänvisning till krav på en rättvis rättegång och hur det kravet tolkats av följande uttalande: Vid en samlad bedömning synes övervägande skäl tala för att i sådana fall som praxis avser, polisprovokation enligt svensk rätt bör betraktas som en bristande materiell straffbarhetsbetingelse. Något direkt lagstöd för en sådan tillämpning finns visserligen inte men inte heller något lagligt hinder mot att på detta sätt tillgodose de krav som följer av och den praxis som utvecklat. hade i uppdrag att utifrån rättssäkerhets- och integritetsskyddsaspekter, förhållanden i andra länder och det internationella brottsbekämpande samarbetet överväga vissa straffprocessuella och polisrättsliga frågor om de brottsbekämpande myndigheternas dolda spanings- och utredningsverksamhet. Utredningen föreslog i betänkandet Särskilda spaningsmetoder (SOU 2010:103) bl.a. att spaningsmetoder som behöver lagregleras skulle tas in i en ny lag om särskilda inhämtningsåtgärder i de brottsbekämpande myndigheternas verksamhet (inhämtningslagen). Lagen skulle reglera användningen av de särskilda spaningsmetoderna både iförundersökning och i underrättelseverksamhet. Utredningen har i den delen den rörde provokation inte lett till lagstiftning. Deltagande i kriminell organisation Enligt gällande rätt är deltagande i kriminell organisation inte kriminaliserat. Frågan om straffansvar för deltagande i kriminella organisationer behandlades av Kommittén om straffansvar för organiserad brottslighet, m.m. Kommittén övervägde en ny bestämmelse i 23 kap. om ansvar för dels underlåtenhet att hindra brottslig verksamhet, dels främjande av brottslig verksamhet av följande lydelse (SOU 2000:88 s. 180): Den som i ledande ställning inom en sammanslutning, där allvarlig brottslig verksamhet förekommer, underlåter att göra vad som skäligen kan begäras för att verksamheten skall upphöra, döms för underlåtenhet att hindra brottslig verksamhet till fängelse i högst eller, om brottet är ringa, böter. Den som lämnar ekonomiskt bidrag, upplåter hus, del av hus eller mark eller lämnar annat liknande stöd till en sammanslutning av sådant slag som anges i första stycket döms, om stödet inte är att anse som obetydligt, för främjande av brottslig verksamhet till böter eller fängelse i högst . Vad nu sagts skall dock inte gälla, om ansvar kan dömas ut enligt en annan bestämmelse i denna balk eller i annan lag eller författning. Majoriteten i kommittén avstod från att lägga fram förslaget, bl.a. med hänvisning till att bestämmelserna närmast skulle utgöra en komplettering till reglerna om medverkan, förberedelse och stämpling till brott och därför skulle få ett förhållandevis begränsat tillämpningsområde. Dessutom ansågs bestämmelserna vara förknippade med bevissvårigheter och kunde enligt majoriteten därmed inte förväntas bli särskilt effektiva. I propositionen Ett särskilt straffansvar för samröre med en terroristorganisation (prop. 2019/20:36) konstaterar regeringen att kriminalisering av deltagande i en terroristorganisation innebär en begränsning av den grundlagsskyddade föreningsfriheten och att ett förslag, för att rymmas inom grundlagens ramar, måste begränsas så att den tar sikte på terroristorganisationer som uppfyller förutsättningarna i den s.k. begränsningsregeln i 2 kap. 24 § andra stycket regeringsformen, dvs. som är militära eller militärliknande till sin natur eller vars verksamhet innebär förföljelse av en folkgrupp. I annat fall krävs en grundlagsändring för att möjliggöra ett deltagandebrott. Bestämmelser om näringsförbud finns i lagen (2014:836) om näringsförbud. Ett beslut om näringsförbud innebär att en näringsidkare meddelas begränsningar i rätten att bedriva eller ta del i näringsverksamhet. Näringsförbud kan meddelas på grund av brott eller underlåtelse att betala skatt och i samband med konkurs. Ansökan om näringsförbud på grund av brott görs av allmän åklagare. Ansökan om näringsförbud på grund av underlåtenhet att betala skatt och i samband med konkurs får göras av om allmän åklagare har avstått från att ansöka om näringsförbud. Ansökan prövas av allmän domstol. Bestämmelser om utvisning på grund av brott finns i 8 a kap. utlänningslagen (2005:716). En utlänning som inte är EES-medborgare eller familjemedlem till en EES-medborgare får utvisas ur om han eller hon döms för ett brott som kan leda till fängelse (1 §). Utvisning får dock ske endast om utlänningen döms till svårare påföljd än böter och om • gärningen är av sådant slag och övriga omständigheter är sådana att det kan antas att han eller hon kommer att göra sig skyldig till fortsatt brottslighet här i landet eller • brottet med hänsyn till den skada, fara eller kränkning som det har inneburit för enskilda eller allmänna intressen är så allvarligt att han eller hon inte bör få stanna kvar. En utlänning som är EES-medborgare eller familjemedlem till en EES-medborgare får utvisas ur om de förutsättningar som anges i 1 § är uppfyllda och det sker av hänsyn till allmän ordning och säkerhet (5 §). Det följer av lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll att en utlänning kan utvisas med hänsyn till rikets säkerhet eller om det kan befaras att personen kommer att begå eller medverka till terroristbrott enligt 2 § lagen (2003:148) om straff för terroristbrott. Ett beslut om utvisning ska förenas med ett förbud för utlänningen att utan tillstånd av regeringen återvända till . Förbudet meddelas för eller utan tidsbegränsning. Beslut om utvisning enligt lagen meddelas av . Frågan om utvisning tas upp på ansökan av Säkerhetspolisen. presenterade regeringen ett 34-punktsprogram med förslag på åtgärder mot gängkriminaliteten. En stärkt rättsprocess och en ökad lagföring tillsatte regeringen en utredning som ska titta på åtgärder för att stärka rättsprocessen och öka lagföringen, bl.a. vid brottslighet med kopplingar till kriminella nätverk.