bet · H801MJU19 · 2021-05-20 00:00:00 — Regeringen samverkar med näringslivet för att främja omställningen till en cirkulär ekonomi och bidra till att nå miljö- och klimatmålen samt målen i Agenda . Vidare anför regeringen att dess strategiska samverkansprogram Näringslivets klimatomställning samlar nyckelpersoner från näringslivet, akademin, civilsamhället och den offentliga sektorn för att bidra till gemensamma insatser och samverka om lösningar som bidrar till klimatomställningen och det riksdagsbundna 2045-målet, genom bl.a. en omställning till en cirkulär ekonomi. Även samverkansprogrammen Näringslivets digitala strukturomvandling samt Kompetensförsörjning och livslångt lärande bidrar enligt regeringen till att skapa förutsättningar för cirkulär ekonomi. Nationella innovationsrådet är regeringens rådgivande organ som med innovation ska bidra med lösningar på de stora samhällsutmaningarna och verka för ett långsiktigt konkurrenskraftigt och hållbart . Fossilfritt samlar branschföreträdare för att formulera branschåtaganden och identifiera åtgärder som regeringen behöver genomföra. Delegationen för cirkulär ekonomi inrättades efter beslut av regeringen . Delegationen är regeringens rådgivande organ som har till uppgift att vara ett och en samordnande kraft för näringslivets omställning till en cirkulär ekonomi. Delegationen ska även identifiera hinder och fungera som en katalysator. Delegationen utses av regeringen och består av en ordförande, en vice ordförande och högst tio ledamöter. Delegationen har utsett en referensgrupp med personer som med sin erfarenhet och kunskap inom olika områden kan stödja delegationens arbete. Referensgruppen består av 57 personer och fler kan väljas in om det behövs. Delegationen inrättar också successivt en rad expertgrupper som arbetar fokuserat med ett antal prioriterade områden. hade grupperna sammanlagt 125 medlemmar från 84 organisationer som aktivt bidrog till arbetet. Expertgruppernas roll är, liksom referensgruppens, att utarbeta förslag som delegationen kan ta ställning till och, när det är lämpligt, skicka in till . finns det expertgrupper för bl.a. cirkulär anläggningsindustri, cirkulära designprinciper, hållbara flöden av metaller, stärkt spårbarhet, utökat producentansvar samt cirkulärt byggande. skulle delegationen, i enlighet med regeringens beslut om att inrätta delegationen, redovisa hur delegationens arbete har fungerat. Tiden för att redovisa detta förlängdes till då delegationen överlämnade sin rapport (dnr DCE 2021–11) till regeringen. I rapporten anför delegationen bl.a. att omställningen till en cirkulär ekonomi kan vara extra svår för små och medelstora företag. Därför menar delegationen att en person med god inblick i dessa företags situation skulle kunna komplettera delegationens nuvarande sammansättning. Rapporten är nu under beredning i . Strategiska innovationsprogram är en insats som presenterades första gången i den forskningspolitiska propositionen 2012 (prop. 2012/13:30 Forskning och innovation). Programmen har skapat gränsöverskridande samverkan kring prioriteringar, målformuleringar och insatser mellan olika sektorer, branscher och aktörer inom en rad strategiskt viktiga områden. finansieras 17 strategiska program via Verket för innovationssystem (), för miljö, areella näringar och samhällsbyggande (Formas) samt . Företag, offentlig sektor, lärosäten och institut utvecklar tillsammans framtidens hållbara lösningar, varor och tjänster. utvärderades första omgången av strategiska innovationsprogram (fem program) som varit verksamma (2020:10). Utvärderingen visar bl.a. att satsningen på strategiska innovationsprogram har lett till bred samverkan mellan aktörer, i synnerhet med många små och medelstora företag. I regleringsbrev har regeringen gett myndigheten i uppdrag att redovisa vilka åtgärder som myndigheten har vidtagit för att bidra i omställningen till en cirkulär ekonomi. Forskning, innovation och digitalisering överlämnade regeringen proposition 2020/21:60 Forskning, frihet, framtid – kunskap och innovation för till . I propositionen presenterar regeringen forskningspolitiken –2024 och framhåller bl.a. att det är mycket angeläget att fortsätta med strategiska forsknings- och innovationssatsningar som kopplar till nationella och globala samhällsutmaningar. Regeringen anför att Agenda 2030 och utgör viktiga referenspunkter för regeringens prioriteringar och att ny kunskap ger beslutsunderlag för att balansera och integrera de ekonomiska, sociala och miljömässiga dimensionerna av hållbarhet. Två av de samhällsutmaningar som propositionen fokuserar på är klimat och miljö samt digitalisering. I propositionen beskrivs att regeringen, för att ta till vara de möjligheter som ges med ny teknik och innovation, har tillsatt innovation och etik (Komet) som har i uppdrag att sprida kunskap och lämna förslag till regeringen om ansvarsfull teknikutveckling, regelverk och innovation samt samverkande förvaltning och möjliggöra försöksverksamhet. De innovationssatsningar som redovisas i propositionen ökar enligt regeringen förutsättningarna för att nyttiggöra ny kunskap och nya lösningar. Satsningarna riktas till förbättrad samverkan mellan näringslivet, lärosäten, forskningsinstitut, offentlig sektor och andra aktörer i hela landet. Enligt regeringen skapas parallellt förutsättningar som bidrar till en hållbar utveckling i linje med Agenda 2030. I propositionen anför regeringen vidare att det genom teknikutveckling och innovation för cirkulära lösningar kan tas viktiga steg för stärkt konkurrenskraft. För att balansera och integrera social, ekonomisk och miljömässig hållbarhet i linje med Agenda 2030 behövs enligt regeringen forskning för att utveckla giftfria cirkulära och biobaserade lösningar som respekterar planetens begränsningar samt skyddar människors hälsa och miljö i alla delar av landet. Regeringen anser mot bakgrund av detta att det behövs en forskningssatsning som kan bidra till att den cirkulära och biobaserade ekonomin utvecklas i de gröna och blå näringarna, dvs. från jord, skog och vatten. I den forskningspolitiska propositionen anför regeringen vidare att tillgången till relevanta test- och demonstrationsmiljöer (test och demo) ofta kräver stora investeringar, och de allra flesta företag har inte råd att vare sig bygga eller driva dessa i egen regi, särskilt inte små och medelstora företag. Offentliga investeringar bl.a. från staten och regionerna är därför en förutsättning. Insatser inom test och demo bör enligt regeringen genomföras inom de samhällsutmaningar som pekas ut i propositionen. tillförs därför medel för vidareutveckling och investeringar i test och demo samt för att stimulera nyetableringar av test och demo både i privat och i offentlig regi, såväl som stärkt internationellt samarbete. Ökningen ska enligt regeringen även användas för att stimulera en bredare användning av och tillgång till testbäddsmiljöer i hela landet samt i EU och internationellt, inte minst för små och medelstora företag samt för företag på landsbygden. Vidare anför regeringen att ökningen ska användas för att stimulera och driva utvecklingen av testbäddar i offentliga miljöer. Inom ramen för anslagsökning för forskning och utveckling (jfr prop. 2020/21:1 utg.omr. 24, bet. 2020/21:NU1, rskr. 2020/21:145) avsätts 2021, 2022, 2023 och 2024 för satsning på test- och demonstrationsmiljöer. Industriklivet infördes och är ett styrmedel för industrins klimatomställning. beslutade att anvisa till anslaget 1:19 Industriklivet som ett led i en flerårig satsning. beslutade , i enlighet med regeringens förslag, att utöka anslagets ändamål till att även kunna finansiera forskning, förstudier och investeringar som rör bl.a. strategiskt viktiga insatser inom industrin som bidrar till klimatomställningen i samhället i stort (prop. 2020/21:1 utg.omr. 20, bet. 2020/21:MJU1, rskr. 2020/21:143). Satsningen knyter därmed an till strategin för cirkulär ekonomi som ska bidra till att nå miljö- och klimatmålen. Enligt handlingsplanen för cirkulär ekonomi kan Industriklivet användas för att stödja bl.a. investeringar i återvinningsanläggningar. I strategin för cirkulär ekonomi anför regeringen att och svenska företag, genom att erbjuda cirkulära varor och tjänster, kan vara med och utveckla och driva på omställningen till en cirkulär ekonomi i det internationella arbetet. Digitaliseringens möjligheter kan främja svenska företags omställning till en cirkulär ekonomi i linje med regeringens digitaliseringsstrategi. Digital och datadriven innovation skapar enligt regeringen nya tekniker och digitala tjänster som kan bidra till omställningen genom att produkter ersätts av tjänster eller genom att det blir enklare att återanvända eller dela produkter och tjänster. Vidare anför regeringen att digitala lösningar även kan möjliggöra spårning, kartläggning och delning av resurser, ge ökad information om individuella behov och leda till att produkter, processer och produktion utformas på ett optimalt sätt. Digitaliseringen kan, om den används på ett klokt och hållbart sätt, enligt regeringen underlätta omställningen till en giftfri och resurseffektiv ekonomi. Som redovisats ovan innehåller såväl strategin som handlingsplanen för cirkulär ekonomi fyra fokusområden. Fokusområde 4 – cirkulär ekonomi som drivkraft för näringsliv och andra aktörer genom åtgärder som främjar innovation och cirkulära affärsmodeller – inriktas bl.a. på att främja forskning, innovation och teknikutveckling inom bl.a. materialåtervinning, digitalisering och spårbarhet för att underlätta för cirkulära affärsmodeller och ett mer effektivt och cirkulärt nyttjande av samhällets resurser. Delegationen för cirkulär ekonomi och ett antal av de strategiska innovationsprogrammen inledde ett samarbete. Syftet med samverkan är att lyfta fram viktiga frågeställningar och skapa samarbete mellan de olika innovationsprogrammen, bl.a. om hur innovationer kan skalas upp och kommersialiseras. De innovationsprogram som har deltagit samlar nyckelaktörer inom områden som hållbar produktion, biobaserade material, metalliska material, cirkulära materialflöden och digitalisering. Gruppen diskuterar behovet av forskning och innovation i omställningen till en resurseffektiv cirkulär ekonomi samt pågående initiativ och möjliga områden för samverkan om strategiska innovationsprogram. Spårbarhet i hållbara värdekedjor genom ökad digitalisering har identifierats som ett viktigt område. Detta är ett viktigt led i att främja lättillgänglig transparent information om produkters innehåll, ursprung och klimat- och miljöpåverkan samt även information om hur ett material eller en produkt kan återvinnas eller tas om hand. Åtgärder i , inom EU och på ett globalt plan Utskottet delar regeringens bedömning i budgetpropositionen att omställningen till en mer cirkulär och biobaserad ekonomi är nödvändig för att ska uppnå sina miljö- och klimatmål och de globala målen i Agenda samt för att bibehålla näringslivets konkurrenskraft globalt. Vidare instämmer utskottet i att , som ett av världens mest innovativa länder, har goda förutsättningar att ta sig an denna omställning. Genom innovation och företagande baserat på cirkulära materialflöden och affärsmodeller, kan utvecklingen av en resurseffektiv, giftfri, cirkulär och biobaserad ekonomi främjas. En förutsättning för att en omställning ska ske är att offentlig verksamhet, näringsliv, privatpersoner och andra aktörer har en drivkraft att ställa om till cirkularitet. Det är därför med tillfredsställelse som utskottet konstaterar att frågan är prioriterad av såväl regeringen som EU och att flera åtgärder har vidtagits eller kommer att vidtas för att nå målet om en omställning från en linjär till en cirkulär ekonomi. Som tidigare uttalats är utskottet positivt till för cirkulär ekonomi. Denna handlingsplan kommer att vara en viktig utgångspunkt för det fortsatta arbetet mot en cirkulär omställning och för att främja giftfria och resurseffektiva kretslopp, såväl inom EU som globalt. Utskottet ser också positivt på att regeringen enligt sin handlingsplan för cirkulär ekonomi avser att ha en hög ambitionsnivå i arbetet med att genomföra de åtgärder som kommissionen aviserat för . Utskottet vill i detta sammanhang även lyfta betydelsen av att på ett globalt plan har tagit en aktiv roll i arbetet med den cirkulära omställningen, och utskottet framhåller betydelsen av att fortsätter att vara pådrivande i detta arbete. Utskottet välkomnar regeringens strategi för cirkulär ekonomi, som pekar ut riktningen och ambitionen för omställningen, och regeringens handlingsplan för cirkulär ekonomi, som närmare konkretiserar hur regeringen avser att inrikta arbetet. Som regeringen anför i handlingsplanen kan dock innehållet i dessa dokument inte ses som en lösning på problemen med en linjär ekonomi utan som ett steg på vägen i omställningen. Utskottet vill därför understryka betydelsen av att arbetet med omställningen på nationell nivå, inom EU och på ett internationellt plan fortsätter och i förekommande fall intensifieras. Därmed bedömer utskottet att motion 2020/21:2709 (MP) yrkandena 3 och 16, 2020/21:2729 (MP) yrkande 29, 2020/21:2918 (C) yrkandena 2 och 3 och 2020/21:3351 (M) yrkandena 4 och 9 kan lämnas utan vidare åtgärd. Samarbete och dialog mellan det offentliga och näringslivet Av redovisningen ovan framgår att det pågår dialog och samverkan om hållbarhetsfrågor i ett flertal forum mellan den offentliga sektorn, näringslivet och den akademiska världen. Utskottet ser mycket positivt på detta kunskaps- och erfarenhetsutbyte som utgör en viktig del av arbetet med omställningen till en cirkulär ekonomi. Med hänvisning till den samverkan mellan offentlig och privat sektor som redan pågår föreslår utskottet att motion 2020/21:3351 (M) yrkande 5 avslås. När det gäller Delegationen för cirkulär ekonomi kan utskottet konstatera att den har en relativt blandad sammansättning samt att den även har inrättat en referensgrupp och en rad expertgrupper som på olika sätt bidrar till delegationens arbete och kunskapsunderlag. Vidare noterar utskottet att delegationen, i den rapport som överlämnats till regeringen, lyfter frågan om att små och medelstora företag bör vara representerade i delegationen. Frågan är nu under beredning i . Utskottet finner mot denna bakgrund inte skäl att vidta någon åtgärd med anledning av motion 2020/21:2729 (MP) yrkande 11. Forskning, innovation och digitalisering Forskning, innovation och digitalisering är enligt utskottets bedömning av stor betydelse för att möjliggöra en cirkulär ekonomi. Utskottet välkomnar därför de påbörjade och aviserade satsningar på området som redovisas i regeringens forskningspolitiska proposition. Utskottet vill i detta sammanhang särskilt framhålla satsningarna på arbete för bl.a. vidareutveckling och investeringar i test och demo. Utskottet ser också positivt på att ett av fokusområdena i regeringens strategi och handlingsplan för cirkulär ekonomi inriktas just på att främja forskning, innovation och teknikutveckling inom bl.a. materialåtervinning, digitalisering och spårbarhet. Vidare noterar utskottet att Industriklivet numera kan användas för att stödja bl.a. investeringar i återvinningsanläggningar. Utskottet kan också konstatera att Delegationen för cirkulär ekonomi och ett antal av de strategiska innovationsprogrammen har inlett ett samarbete, och utskottet ser framför sig att detta kunskaps- och erfarenhetsutbyte kan ge goda resultat. Med hänvisning till de insatser som redovisats bedömer utskottet att motionerna 2020/21:2729 (MP) yrkande 8, 2020/21:2918 (C) yrkande 43 och 2020/21:3351 (M) yrkandena 7 och 8 kan lämnas utan åtgärd. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om definitionen av avfall och avfall som resurs samt om tillstånd, tillsyn, samarbete och uppföljning i avfallsfrågor. Jämför reservation 6 (M, KD), 7 (SD), 8 (C) och 9 (M). Definitionen av avfall och avfall som resurs I kommittémotion 2020/21:3351 av m.fl. (M) yrkande 23 anför motionärerna att bör få i uppdrag att ta fram en ny, tydligare vägledning om när avfall upphör att vara avfall. I samma motion yrkande 24 föreslår motionärerna att ska få ett nytt uppdrag för att snabbt kunna avgöra avfallets status samt vid behov utarbeta end of waste-kriterier för avfall. Enligt motionärerna finns det behov av detta för att skapa större tydlighet och förutsägbarhet för företag som vill bidra till omställningen till en cirkulär ekonomi. Även i kommittémotion 2020/21:2918 av m.fl. (C) yrkande 46 anför motionärerna att det behöver tas fram nationella end of waste-kriterier. Motionärerna anför att bl.a. och Kemikalieinspektionen måste få i uppdrag att förtydliga när avfall upphör att vara avfall, något som inte är tydligt eller förutsägbart för många branscher och tillverkare. Det måste enligt motionärerna även tas fram EU-gemensamma definitioner av avfall och när avfall upphör att vara avfall som möjliggör ökad cirkularitet och resurseffektivitet (yrkande 40). Vidare bör EU ta fram en resurslagstiftning som komplement till avfallslagstiftningen (yrkande 41). Motionärerna anför i dessa delar att avfallsdefinitionen måste utvecklas så att det endast är material som helt saknar fortsatta användningsområden som omfattas av avfallsbegreppet. Dagens avfallsdefinition innebär att en hög andel material klassas som avfall, vilket leder till att en stor andel material inte återanvänds och att tillverkare vänder sig till jungfruliga materialkällor istället. I yrkande 45 i denna del framhåller motionärerna behovet av att utreda möjliga långsiktiga alternativ till avfallshierarkin för en cirkulär omställning. Motionärerna anför att avfallshierarkin har varit en grundbult i miljöpolitiken men att den kanske behöver ses över i ljuset av dagens samhällsuppbyggnad och resursförbrukning. I kommittémotion 2020/21:2729 av m.fl. (MP) yrkande 20 anför motionärerna att det är viktigt att noga följa lagtillämpningen i fråga om när avfall upphör att vara avfall och att standardiserad provtagning av prioriterade material bör tas fram. Motionärerna konstaterar att det i och med genomförandet av EU-direktiv på avfallsområdet i svensk rätt har tydliggjorts när avfall upphör att vara avfall, men de pekar på att det behövs tydlig vägledning för hur regelverket ska tillämpas i praktiken. I kommittémotion 2020/21:3351 av m.fl. (M) yrkande 14 i denna del anför motionärerna att bör ges i uppdrag att ta fram s.k. end of waste-kriterier för uttjänta däck. Motsvarande förslag finns i motion 2020/21:697 av (KD). I kommittémotion 2020/21:732 av m.fl. (SD) yrkande 8 anförs att möjligheterna att materialåtervinna uttjänta däck måste förenklas. Motionärerna anför bl.a. att däck klassas som avfall, vilket gör materialåteranvändningen komplicerad, och det bör utredas närmare om däck och material från däck framöver i stället kan betraktas som råvara. Tillstånd, tillsyn, samarbete och uppföljning i avfallsfrågor Enligt kommittémotion 2020/21:2729 av m.fl. (MP) yrkande 21 behöver tillsynen inom avfallsområdet stärkas. Även kommittémotion 2020/21:2709 av m.fl. (MP) yrkande 18 handlar om behovet av att stoppa den illegala avfallshanteringen mer effektivt. I kommittémotion 2020/21:3351 av m.fl. (M) yrkande 18 anför motionärerna att regeringen inom EU och globalt ska verka för tillkomsten av internationella avtal som reglerar att plastavfall hanteras på ett ansvarsfullt sätt. Enligt motionärerna visar en rapport från att och fortsätter att exportera plastavfall till tillväxtländer i som dessvärre inte hanterar avfallet på ett tillfredsställande sätt. Regeringen måste därför driva frågan om vikten av globala avtal som kan stävja denna kriminalitet. I samma motion yrkande 25 anför motionärerna att berörda myndigheter måste uppmanas att genomföra fler stickprov när det gäller transporter av farligt avfall. I yrkande 27 framhåller motionärerna vikten av att följa upp effekten av de nya regleringar som införts för att stävja illegal handel med avfall. I motion 2020/21:1773 av (M) anför motionären att företag som omhändertar miljöfarligt avfall ska ha en certifiering som visar att de kan hantera avfallet på ett korrekt sätt. behandling och kompletterande uppgifter Definitionen av avfall och avfall som resurs Som redovisats under avsnittet Övergripande åtgärder för en cirkulär ekonomi fastställs det i EU:s avfallsdirektiv en avfallshierarki. I artikel 3.1 i direktivet definieras avfall som ett ämne eller föremål som innehavaren gör sig av med eller avser eller är skyldig att göra sig av med. Avfallsdirektivet har genomförts i svensk rätt i framför allt och avfallsförordningen (2011:927). 15 kap. innehåller bestämmelser om avfall och om hur det ska hanteras. Utgångspunkten är att den som innehar avfall ska se till att det hanteras på ett hälso- och miljömässigt godtagbart sätt. Utöver kraven i 15 kap. ska de allmänna hänsynsreglerna i 2 kap. följas vid all avfallshantering. I 15 kap. 1 § första stycket definieras avfall på samma sätt som i avfallsdirektivet, dvs. att som avfall avses varje ämne eller föremål som innehavaren gör sig av med eller avser eller är skyldig att göra sig av med. Om något har definierats som avfall gäller avfallsförordningen, med undantag för de material och ämnen som anges i 11 §. I 15 kap. 1 § andra stycket anges att ett ämne eller föremål som uppkommit i en produktionsprocess där huvudsyftet inte är att producera ämnet eller föremålet ska anses vara en biprodukt i stället för avfall, om det är säkerställt att ämnet eller föremålet kommer att fortsätta användas ämnet eller föremålet kan användas direkt utan någon annan bearbetning än den bearbetning som är normal i industriell praxis ämnet eller föremålet har producerats som en integrerad del av produktionsprocessen den användning som avses i 1 inte strider mot lag eller annan författning och inte leder till allmänt negativa följder för miljön eller människors hälsa. Att avgöra om en restprodukt som har uppkommit i en produktionsprocess ska anses som avfall eller biprodukt är svårt. Gränsdragningen är viktig eftersom avfallslagstiftningen inte gäller för biprodukter. Användning och hantering av biprodukter regleras i stället i produktlagstiftningen för respektive produktslag, dvs. faller inom samma regelverk som om det hade gällt nytillverkade produkter. För att reda ut och förtydliga gränsdragningen har tagit fram en vägledning för vad som bör anses vara avfall respektive biprodukt: Meddelande från kommissionen till rådet och – Tolkningsmeddelande om avfall och biprodukter (COM(2007) 59). Vägledningen bygger på domar från som rör avfallsbegreppet. Vägledningen är relevant vid tillämpningen av den svenska avfallsdefinitionen eftersom praxis från är bindande för . Vägledningen tar inte upp frågan om när avfall upphör att vara avfall. Även har tagit fram en vägledning som hjälp för att fastställa om en restprodukt ska klassas som en biprodukt eller avfall. Att återvinna avfall innebär att avfall går från att vara avfall till att bli ett föremål eller ämne. Detta kan i vissa fall innebära flera återvinningssteg på flera olika verksamhetsställen och innefatta komplicerade processer. Det kan i andra fall vara fråga om relativt enkla processer som t.ex. att man gör en provtagning som visar att avfallet har motsvarande egenskaper som andra produkter på marknaden. Frågan om när avfall upphör att vara avfall är viktig eftersom det avgör om det är avfalls- eller produkt-/kemikalielagstiftningen som ska tillämpas. Avfallsdirektivets artikel 6 innehåller villkor för när avfall upphör att vara avfall (end of waste). Enligt bestämmelsen ska medlemsstaterna vidta lämpliga åtgärder för att se till att avfall som har genomgått materialåtervinning eller något annat återvinningsförfarande ska anses ha upphört att vara avfall om det uppfyller villkoren. Bestämmelsen har genomförts i svensk rätt genom 15 kap. 9 a–c §§ . Av 15 kap. 9 a § framgår att avfall som har genomgått ett återvinningsförfarande upphör att vara avfall om