bet · H801TU6 · 2021-03-12 00:00:00 — Möjliga orsaker till synfältsdefekter är grön starr, tillstånd efter en stroke eller att man har ögonskador orsakade av diabetes. Körkortsdirektivet specificerar vilka synfältskrav som ska uppfyllas. specificerar synfältskraven ytterligare (2 kap. 4 och 5 §§ TSFS 2010:125). I föreskrifterna framgår vilken metod som ska användas för att mäta det centrala och det perifera synfältet samt vilka resultat som är godkända och inte. I motion 2020/21:109 pekar (SD) på behovet av att lämplighetspröva äldre förare. Motionären konstaterar att även om yngre förare står för en stor del av olyckorna så bidrar även äldre förare i hög utsträckning till den negativa statistiken och nämner bl.a. diagnoserna demens och stroke. I motion 2020/21:379 framför (SD) att körkortsinnehavare från bör testas. Motionären lyfter bl.a. fram att äldre förare på grund av felbedömningar, bristande reaktionsförmåga eller synnedsättning kan bidra till trafikolyckor, varför ett gratis test av syn, hörsel, uppfattning och reaktion bör göras för att få behålla körkortet. I motion 2020/21:1033 föreslår (KD) att syntester införs i samband med körkortsförnyelse. Motionären menar att det vore en investering för trafiksäkerheten att införa regelbundna kontroller av synskärpan vid förnyelse av samtliga körkortsbehörigheter. I motion 2020/21:1083 framför (M) att 5 kap. 3 § 7 körkortslagen (1998:488) ska revideras skyndsamt (yrkande 1) och att förare, som har fått körkortet återkallat trots läkarintyg om trafiksäkert framförande av fordon, ska ges rätt att få sitt beslut omprövat utan kostnad (yrkande 2). Motionären uppmärksammar att många förare med åldersrelaterad medicinsk funktionsnedsättning såsom synfältsnedsättningar får sina körkort återkallade trots att de inte synes utgöra en riskgrupp och inte är vållande till allvarliga trafikolyckor. I motion 2020/21:1090 framför (M) vidare att möjligheten att harmonisera Transportstyrelsens krav på synfält med kraven i övriga EU-länder bör ses över (yrkande 1) och att Transportstyrelsens krav på synfältstest bör anpassas till aktuell forskning och evidens (yrkande 2). Motionären menar att reglerna om nedsättning i synfält och körkortstillstånd bör harmoniseras med EU:s direktiv och praxis samt att de statiska tester som ligger till grund för Transportstyrelsens inledande bedömning bör ersättas där större hänsyn tas till den aktuella forskning som påvisar bilförares automatiska metodik att röra blicken när de kör. I motion 2020/21:1955 föreslår (M) att möjligheten att införa syntest vid körkortsförnyelse bör utredas. Motionären påminner om att synen försämras , vilket påverkar förmågan att köra bil. I kommittémotion 2020/21:2218 föreslår m.fl. (SD) att ett införande av ett enklare test för äldre att framföra sitt fordon bör utredas (yrkande 96). Motionärerna hänvisar till att många äldre personer drabbas av demens eller andra sjukdomar, vilket kan leda till sämre möjligheter att köra bil och även att en person anses olämplig att framföra ett fordon, varför möjligheten att införa obligatoriska läkarkontroller av äldre körkortsinnehavare bör utredas. Motionärerna framhåller även att ett införande av en synkontroll för förare bör utredas (yrkande 97). Motionärerna menar att har de flesta mer eller mindre förändrad syn och det är därför rimligt att man får göra en synundersökning vid förnyelse av körkort. Vidare menar motionärerna att möjligheten till dispens från medicinska krav på yrkesförare bör utredas (yrkande 98). Motionärerna uppmärksammar att många yrkesförare mister sina behörigheter trots att de har haft ett långt och klanderfritt yrkesliv bakom ratten och menar att det är rimligt att dessa förare tillåts fortsätta sin yrkesutövning till sin pensionering om de genomgår årliga kontroller. Motionärerna menar att det finns en möjlighet för nationella myndigheter att ge förare med god prognos fortsatt undantag. I kommittémotion 2020/21:2805 yrkande 8 föreslår m.fl. (KD) att syntester införs i samband med körkortsförnyelse. Motionärerna konstaterar att synnedsättning är ett vanligt förekommande problem hos en stor del av befolkningen och kan påverka trafiksäkerheten negativt. Att ha synkontroller hos en optiker och i ett system som redan finns för de som är yrkesförare skulle enligt motionärerna innebära endast marginella kostnader. I motion 2020/21:3070 lyfter (MP) fram behovet av att se över vilka krav som ska ställas vid förnyelse av körkort (yrkande 1). Motionären menar att det vore rimligt att vid varje förnyelse bifoga ett synintyg och att också testa körkortsinnehavarens teoretiska kunskaper. Motionären framför även att det bör utredas om ytterligare krav ska ställas på läkare så att personer som är olämpliga för bilkörning verkligen anmäls (yrkande 2). Motionären lyfter fram att det finns läkare som har kommit överens med patienter som permanent är olämpliga för bilkörning att de inte ska köra och har läkaren valt att inte rapportera det till Transportstyrelsen. I kommittémotion 2020/21:3172 föreslår m.fl. (C) att man, inom ramen för en utredning, bör låta undersöka det rimliga i att införa obligatoriska syntester för privatpersoner i samband med körkortsförnyelse efter en viss ålder (yrkande 47). Motionärerna betonar att förarens varseblivning måste vara tillförlitlig. Vidare framför motionärerna att Transportstyrelsen bör få i uppdrag att i ett första steg se till att återinföra möjligheten att nyttja simulatorn på () för att bedöma körförmågan hos personer som har fått sitt körkort återkallat på grund av synfältsbortfall (yrkande 48). Motionärerna understryker att de som fortfarande kan köra bil på ett trafiksäkert sätt ska ha möjlighet att få göra så. Slutligen menar motionärerna att det skyndsamt bör tillsättas en utredning som undersöker hur ett nytt system för körprov på väg för personer med synfältsdefekter kan införas (yrkande 49). Frågor som behöver utredas är enligt motionärerna bl.a. vad som ska ingå i testet och vem som har kompetens att bedöma testresultaten, liksom behovet av ändringar i körkortslagen och körkortsförordningen. I kommittémotion 2020/21:3265 uppmärksammar m.fl. (L) behovet av att införa en rikstäckande trafikmedicinsk kompetens (yrkande1). Motionärerna framhåller att de trafikmedicinska bedömningarna är av olika kvalitet och förenade med långa väntetider, varför det är nödvändigt att ge ansvarig myndighet i uppdrag att se till att trafikmedicinska bedömningar sker utan dröjsmål, med hög kompetens och med likhet över landet. Vidare uppmärksammar motionärerna behovet av att införa enhetliga nationella regler för bedömning av körförmågan (yrkande 2). Motionärerna menar att det behövs riktlinjer för hur bedömningen av körförmåga hos en patient bör genomföras för att åstadkomma likvärdighet i hela landet. Slutligen framför motionärerna att behovet av att införa regelbundna synkontroller för privatpersoner bör utredas (yrkande 3). Motionärerna konstaterar att ett säkert trafikbeteende bygger på en god överblick av trafikmiljön, varför det bör utredas om det ur ett trafiksäkerhetsperspektiv bör införas obligatoriska syntester efter en viss ålder. Krav på återkommande hälso- och synkontroller Utskottet konstaterar inledningsvis att det 2020 enligt Transportsstyrelsens körkortsstatistik fanns totalt 6 731 000 körkortsinnehavare i , och av dessa var 1 862 000 . Enligt uppgifter från Transportstyrelsens olycksfallsdatabas, , rapporterades det sammanlagt 20 799 olyckor på svenska vägar med moped, mc, personbil, lastbil eller buss inblandade. Av dessa var förare inblandade i 1 067 olyckor, dvs. av samtliga olyckor. Av dem som omkom i vägtrafiken var enligt Trafikanalys cirka en tredjedel . Ungefär hälften av dessa färdades i personbil. Utskottet vill påminna om att minimikraven i fråga om fysisk och psykisk lämplighet för att framföra motorfordon framgår av EU:s körkortsdirektiv. De medicinska kraven revideras återkommande inom ramen för EU:s arbete med körkortsdirektivet till följd av ny kunskap inom trafikmedicin. Utskottet vill här uppmärksamma att infrastrukturministern i sitt svar på interpellation 2019/20:68 anförde att deltar aktivt i detta arbete. presenterades Transportstyrelsens rapport om sjukdomar och olycksinblandning hos äldre bilförare (2018-4875) som genomförts tillsammans med (). Studien har utrett om personbilsförare som är eller äldre och som har en sjukdomsdiagnos oftare är inblandade i trafikolyckor jämfört med förare i samma ålder och utan diagnos. Utskottet noterar att resultaten visar att förare med ålderstypiska sjukdomar som hjärt- och kärlsjukdomar och synfunktioner inte har en hög sannolikhet att vara inblandad i en olycka. Förare med demens, en diagnos som också är starkt åldersberoende, har en lägre sannolikhet för olycka, jämfört med förare utan denna diagnos. Detta kan bero på att man ofta slutar att köra bil när man fått sin demensdiagnos. Utskottet vill lyfta fram att slutsatsen i rapporten är att det med utgångspunkt från både tidigare resultat och resultat från den aktuella studien inte finns något generellt behov av att gå vidare och fortsätta utreda allmänna periodiska hälsokontroller från en viss ålder. Däremot finns det några diagnosgrupper med en ökad sannolikhet för olycksinblandning som man i rapporten rekommenderar bör utredas närmare. Det gäller missbruks- och beroendesjukdomar, psykiska sjukdomar, epilepsi och diabetes. Dessa studier bör enligt Transportstyrelsen innefatta körkortsinnehavare i alla åldersgrupper. Mot denna bakgrund beslutade Transportstyrelsen 2019 att inte vidare utreda behovet av att införa åldersbaserade hälsokontroller. Myndigheten bedömer att konsekvenserna för körkortsinnehavare av behörighet B och den ökade kostnaden för hälso- och sjukvården inte står i proportion till den marginella säkerhetseffekt som förväntas uppnås med införande av allmänna hälsokontroller av äldre bilförare. Vidare kan utskottet konstatera att enligt uppgift från myndigheten har vissa andra medlemsstater i EU återkommande hälsokontroller, inte bara synkontroller. publicerade en rapport om medlemsstaternas genomförande av det tredje körkortsdirektivet (The implementation of directive 2006/126/EC on driving licences. Final report). Enligt studien har en majoritet av medlemsstaterna, , inga krav på återkommande hälsokontroller vid förnyelse av körkort i kategorierna A och B. De huvudsakliga skälen till varför återkommande hälsokontroller inte ansågs motiverade var bl.a. den administrativa och finansiella börda som sådana kontroller skulle utgöra för den enskilde. När det gäller återkommande synkontroller kan utskottet konstatera att denna fråga inte ingick i Transportstyrelsens utredning . Utskottet noterar att Transportstyrelsen är tveksam till om det med tanke på den höga trafiksäkerheten i är samhällsekonomisk försvarbart att införa återkommande synkontroller. Transportstyrelsen uppger vidare att en sådan förändring skulle kräva lag- och förordningsändringar. Utskottet vill vidare uppmärksamma att Transportstyrelsen genomförde en översyn av de medicinska synkraven för innehav av körkort. Av slutsatserna i rapporten framgår att det i vissa delar är nödvändigt att revidera reglerna om syn i medicinföreskrifterna för att uppfylla minimikraven i körkortsdirektivet. Det finns också vissa delar i föreskrifterna som bör ändras av andra anledningar. Utskottet kan konstatera att Transportstyrelsen därför har påbörjat ett föreskriftsarbete för att se över och revidera kapitlen om syn i Transportstyrelsens medicinföreskrifter. Planerat ikraftträdande är . har Transportstyrelsen även genomfört en översyn av de medicinska kraven för innehav av körkort vid diabetes. Av slutsatserna i rapporten framgår att det i vissa delar är nödvändigt att revidera reglerna om diabetes i medicinföreskrifterna för att uppfylla minimikraven i körkortsdirektivet. Föreskrifterna ska enligt planen träda i kraft . Enligt Transportstyrelsens körkortsstatistik återkallades sammanlagt 5 176 körkort av medicinska skäl. Detta kan jämföras med 2019 då 5 520 körkort återkallades av medicinska skäl, vilket då var fler än något i tidsserien 1996–2019. Utskottet noterar att det vid normalt åldrande enligt Transportstyrelsen bara är påverkan på synen som har betydelse för trafiksäkerheten. Övriga förhållanden, som långsammare reaktioner och ökad stelhet, har mindre betydelse för lämpligheten att köra bil eftersom körerfarenhet, insikt och omdöme ofta uppväger detta. publicerade VTI en studie om synskärpans påverkan på bilkörning (2019/0248). Syftet med studien var att undersöka synens påverkan på körförmåga, oavsett ålder. Till följd av att tidigare forskning har visat att det behövs fler syntester än enbart synskärpa för att bedöma bilkörning kompletterades synskärpa med kontrastseende och testet Useful Field of View (UFOV) samt simulatorkörning. Datainsamlingen genomfördes i en körsimulator från VTI. Utskottet noterar att studien i korthet visade att synfunktioner spelar en viktig roll för säker bilkörning, oavsett ålder, och att körsimulator är ett användbart verktyg för att bedöma körförmåga. Författarna konstaterar också att det behövs ytterligare studier för att öka förståelsen för exakt vilken grad av nedsättning, kopplat till varje typ av synfunktion, som försämrar körbeteendet och leder till minskad trafiksäkerhet. I sammanhanget vill utskottet också nämna att det finns ett samarbete mellan och optikerbranschen, kallat Synbesiktningen, där förare i samband med att bilen besiktigas kan välja att genomgå en synundersökning. Syftet är att uppmärksamma synens betydelse för ansvarsfull bilkörning. I den senaste undersökningen framkom att av de synundersökta bilisterna inte skulle ha klarat det syntest som görs vid ansökan om lämplighetsintyg för B-körkort. Vidare visade undersökningen att av bilisterna menar att det borde vara obligatoriskt med synkontroller för bilister i samband med körkortsförnyelsen som sker . riktade ett tillkännagivande till regeringen om att möjligheten att använda ett simulatortest för att bedöma körförmågan hos personer som fått sitt körkort återkallat på grund av synfältsdefekter bör återinföras och att ett nytt system för körprov på väg för personer med synfältsdefekter bör utredas (bet. 2019/20:TU14, rskr. 2019/20:323). Utskottet konstaterar att tillkännagivande enligt uppgift är under beredning inom . Utskottet kan konstatera att forskning inom området visar att synfältsdefekter på aggregerad nivå påverkar körförmågan negativt, som samma studier visar att det krävs en individuell bedömning, eftersom förmågan till trafiksäkert beteende varierar kraftigt mellan individer. Ett flertal personer med synfältsdefekter kan genom sitt körbeteende kompensera synfelet och fortsätta att framföra fordonet på ett trafiksäkert sätt. Bedömningen av om en förare uppfyller de medicinska kraven görs av Transportstyrelsen, som också i vissa fall kan medge undantag från kraven om det kan ske utan fara för trafiksäkerheten. För att förare med synfältsbortfall ska kunna beviljas dispens måste synfältet mätas och värderas för att säkerställa att de EU-gemensamma reglerna följs, och därmed att föraren är lämplig från trafiksäkerhetssynpunkt. Utskottet vill framhålla att Transportstyrelsen har gjort en översyni fråga om de trafikmedicinska kraven på syn. publicerade Transportstyrelsen två rapporter om syn och diabetes i vilka det framgår att medicinföreskrifterna i vissa delar inte uppfyller minimikraven i körkortsdirektivet och i vissa delar är strängare än direktivets krav (se ovan). Utskottet konstaterar att det inte finns någon möjlighet att genomföra ett körprov på väg när de medicinska kraven inte uppfylls. Detta beror på att körkortslagen reglerar att ett körkortstillstånd krävs för att få genomföra körprov på väg. Ett körkortstillstånd får inte beviljas för en person som inte uppfyller de medicinska kraven. Körkortslagen ställer inte några specifika krav för att synen ska anses godkänd. Transportstyrelsens föreskrift möjliggör tester av körförmåga för individer med kognitivt nedsatt förmåga, t.ex. vid stroke och demens, innan ett körkort eventuellt dras in, dock inte för synfältsbortfall. Vidare kan utskottet konstatera att en godkänd körning i en särskild simulator vid VTI har ingått i Transportstyrelsens bedömning om huruvida undantag från de krav som rör synfältsdefekter kan beviljas för körkort med behörighet B eller inte. rekommenderade Transportstyrelsen emellertid att simulatoranvändningen skulle pausas för att ge utrymme för en utvärdering. Rekommendationen grundades bl.a. på att flera personer med mycket stora synfältsdefekter klarat körningen. Den frågeställning som lyftes var om simulatorn fyllde avsedd funktion. Transportstyrelsen påbörjade därefter en utvärdering för att undersöka om det finns belägg för att en körning i simulatorn med säkerhet kan visa vem som kan kompensera för sina synfältsdefekter och vem som inte kan kompensera. Utvärderingen av VTI:s simulator för att testa kompensationsförmåga vid synfältsdefekter blev klar (dnr TSV 2018-1126). beslutade Transportstyrelsen att inte längre väga in godkänd körning i VTI:s simulator när myndigheten bedömer körförmågan hos personer som har fått sitt körkort återkallat på grund av synfältsbortfall. Myndigheten baserade sitt beslut bl.a. på en genomgång av vetenskaplig litteratur som visar att för att kunna dra slutsatser om körförmåga på väg baserat på utfall av körning i en simulator krävs det omfattande valideringar, däribland studier på väg. En sådan validering har inte utförts på simulatorn vid VTI. En uppföljning av de personer som godkänts för dispens genom VTI:s simulatortest efteråt uppvisar dock att dessa har en lägre risk att hamna i en olycka rent statistiskt. Andra delar som har påverkat Transportstyrelsens ställningstagande är att testscenariot i simulatorn är begränsat. När det gäller frågan om hur de svenska kraven harmonierar med kraven i övriga EU-länder vill utskottet uppmärksamma att Transportstyrelsen har framhållit att de svenska kraven inte är strängare i gradtalen än i direktivet och att det anges i de svenska kraven att en del defekter kan accepteras. Den nu gällande regleringen är mer detaljerad än tidigare och kan därför uppfattas som att det ställs högre krav än de föreskrifter som gällde före . De nya reglerna innebär dock i praktiken lägre krav för ett flertal personer med synfältsdefekter än de tidigare reglerna. Utskottet konstaterar att den svenska tolkningen av EU:s körkortsdirektiv genomgick en prövning av EU som inte hade några synpunkter på de svenska föreskrifterna när det gäller synfältsdefekter. Chans till dispens är ett projekt för att utveckla träning och testmetoder i samband med dispensansökan när man har mindre synfältsbortfall. Inom projektet har en metod utvecklats som innebär körning på inhägnad bana. Metoden är standardiserad och uppges inte utgöra någon trafikfara. bedömer Transportstyrelsen att även denna metod är behäftad med liknande problem som simulatorn, dvs. att den inte säger tillräckligt om körförmågan på väg. Utskottet vill slutligen peka på att infrastrukturministern i sitt svar på fråga 2020:322 framförde att Transportstyrelsen ser över reglerna för synkrav för körkort utifrån de minimikrav som ställs i EU:s körkortsdirektiv och tillämpningen av dessa i andra länder. Ministern konstaterade att myndigheten har gjort en första analys och går vidare med att ta fram förslag till författningsändringar. Enligt ministern förutsätts myndigheten i det arbetet även se över vilka krav som behöver uppfyllas för att en simulator skulle kunna användas som en del av utvärderingen av en persons körförmåga. Utskottet ser fram emot att ta del av resultatet av detta arbete. Utskottet vill påminna om att i samband med den ändring i körkortslagen som beslutades (prop. 2009/10:198, bet. 2009/10:TU22, rskr. 2009/10:350) ändrades bl.a. läkares anmälningsskyldighet i syfte att avdramatisera anmälan och därmed göra det lättare att anmäla personer vars körkortsinnehav kan ifrågasättas av medicinska skäl. Ändringen innebär att läkare är skyldiga att anmäla en körkortsinnehavare som är medicinskt olämplig att ha körkort. gällde att personen skulle vara uppenbart olämplig att ha körkort. Frågan regleras i 10 kap. 5 § körkortslagen där det föreskrivs att om en läkare vid undersökning av en körkortsinnehavare finner att körkortsinnehavaren av medicinska skäl är olämplig att ha körkort ska läkaren anmäla det till Transportstyrelsen. Innan anmälan görs ska läkaren underrätta körkortsinnehavaren. Anmälan behöver inte göras om det finns anledning att anta att han eller hon kommer att följa läkarens uppmaning att avstå från att köra körkortspliktiga fordon. Om en läkare vid undersökning eller genomgång av journalhandlingar finner det sannolikt att körkortsinnehavaren av medicinska skäl är olämplig att ha körkort och körkortsinnehavaren motsätter sig fortsatt undersökning eller utredning ska läkaren anmäla förhållandet till Transportstyrelsen. När det gäller frågan om trafikmedicinsk kompetens vill utskottet peka på att för att Transportstyrelsen ska kunna återkalla körkortet krävs det att läkarintyget som är underlag för bedömningen ska vara skrivet av en läkare med specialistkompetens. Vilken kompetens som krävs beror på det aktuella medicinska förhållandet. Utskottet vill vidare framhålla att Transportstyrelsen på sin webbplats publicerar information som riktar sig till bl.a. vården och optiker. Utskottet vill påminna om att för de högre körkortsbehörigheterna ställs i krav på att förare efter att de har fyllt ska visa att de fortsatt uppfyller hälsokraven genom att genomgå en läkarundersökning, där synen är en av flera hälsoaspekter som kontrolleras. Ett intyg om synprövning som avser både synskärpa och synfält ska enligt körkortsförordningen (1998:980) lämnas tillsammans med en ansökan om körkortstillstånd. Utskottet konstaterar att körkortsinnehavare som har fått avslag på sin ansökan om körkortstillstånd eller taxiförarlegitimation eller har fått sitt körkort, traktorkort eller taxiförarlegitimation återkallat på grund av att de inte längre uppfyller de medicinska kraven kan ansöka om dispens. Före ansökan om undantag krävs ett beslut där det fastställts att föraren inte uppfyller de medicinska kraven i medicinföreskrifterna. Transportstyrelsen kan inte pröva ansökan om undantag förrän beslutet har vunnit laga kraft. Om myndighetens beslut överklagas prövas ansökan om undantag först efter att domstolarnas prövning är klar. Utskottet uppmärksammar att Transportstyrelsen enligt egen utsago är restriktiv med att medge undantag från de medicinska kraven och en förutsättning är att myndigheten bedömer att det kan ske utan fara för trafiksäkerheten. Av trafiksäkerhetsskäl kan behörigheten behöva begränsas på något sätt för att myndigheten ska kunna medge undantag och då krävs att begränsningen ger en betydande minskning av riskerna i trafiken. Exempel på begränsningar är körning (t.ex. från efter soluppgången till före solnedgången), körning inom en begränsad radie från körkortsinnehavarens bostad eller inom staden eller regionen samt körning utan passagerare. Det är bara den som är lämplig med tanke på de personliga och medicinska förhållandena som beviljas körkortstillstånd. Utskottet konstaterar att en ansökan därför måste prövas utifrån detta. Utskottet kan sammanfattningsvis konstatera att det finns ett stort engagemang i utskottet i fråga om trafikmedicinska frågor. Utskottet vill starkt betona att såväl de EU-gemensamma medicinska kraven som den svenska nollvisionen fordrar kompetenta förare, vilket i sin tur förutsätter ett regelverk som effektivt fångar upp de förare som är olämpliga att föra motorfordon. När det gäller frågan om återkommande hälsokontroller vill utskottet hänvisa till att nyttan med sådana hälsokontroller av äldre förare har utretts av den ansvariga myndigheten och att denna inte fann skäl att gå vidare i frågan.