bet · H801JuU27 · 2021-05-21 00:00:00 — Därför vill utskottet att regeringen ger i uppdrag att följa upp den straffskärpningsreform som genomfördes , som bl.a. syftade till att straffskärpningsgrunderna i skulle få större genomslag. Om det behövs bör ytterligare skärpningar föreslås. Vad utskottet nu anfört bör ge regeringen till känna. följde utskottets förslag (rskr. 2019/20:233). I skrivelse 2020/21:75 (s. 95) anför regeringen att frågan analyseras i och att punkten inte är slutbehandlad. I samma betänkande avstyrkte utskottet ett motionsyrkande om att en statlig utredning skulle se över porrindustrins skadeverkningar genom att bl.a. granska pornografins koppling till prostitution och pornografiproduktion i relation till koppleri och människohandel (bet. 2019/20:JuU29 s. 23). följde utskottets förslag. I samband med behandlingen av proposition 2018/19:157 Straffrättsliga åtgärder mot utnyttjande av barn genom köp av sexuell handling avstyrkte utskottet ett motionsyrkande likalydande med det som framställs i motion 2020/21:395 (V) yrkande 1 om målsägandestatus för brottet köp av sexuell tjänst (bet. 2019/20:JuU7 s. 12). Utskottet noterade att gällande rätt ger utrymme för att bedöma detta och fann därför inte skäl att vidta någon åtgärd med anledning av motionsyrkandet. följde utskottets förslag (rskr. 2019/20:36). Trots att våld i nära relation är ett så allvarligt samhällsproblem finns det enligt utskottet mycket som tyder på att det går att göra långt mycket mer åt detta än vad som görs och att arbetet för att motverka våld i nära relation inte är tillräckligt effektivt. Som framgår ovan visade och interngranskning av handläggningen av brott i nära relation bl.a. på behov av tillämpning av metodstöd och enhetliga rutiner för att bättre motverka våld i nära relation. Interngranskningen visade också att trots att det rör sig om allvarlig brottslighet ledde få utredningar om brott i nära relation till åtal. Utskottet anser att alla dessa brister måste åtgärdas. Brott i nära relation ska hanteras av de brottsutredande myndigheterna på samma sätt och med samma prioritet, resurser och noggrannhet som annan grov och allvarlig brottslighet. Enligt utskottets mening måste uppklarandeprocenten när det gäller dessa brott öka. Fler fällande domar kräver att fler ärenden drivs till åtal. Givetvis ska hanteringen och uppklarningen av brott i nära relation inte heller skilja sig åt beroende på var i landet brottet äger rum. Specialistkompetens måste därför finnas i hela landet. En nollvision för våld och förtryck i nära relationer, samt för sexualiserat våld, ska gälla i hela landet. Vad utskottet nu anfört bör ge regeringen till känna. Därmed bifaller utskottet motion 2020/21:2958 (C) yrkandena 1–4. I motion 2020/21:2958 (C) yrkande 6 framhålls vikten av att ha relevanta kunskaper om våld i nära relationer. Utskottet delar motionärernas uppfattning om att brottsoffer måste bli bemötta på ett korrekt sätt, med tydlig information, empati och förståelse. De som i sin yrkesroll kommer i kontakt med offer för våld i nära relation måste ha kunskaper om den normaliseringsprocess som är en del av våld i nära relation, samt om den bakomliggande problematiken som gör att den våldsutsatta ibland väljer att ta tillbaka sin anklagelse. Relationsbrottsärenden är svåra att utreda och ställer sådana krav att brotten kan klassificeras som ett särskilt kompetensområde. Regeringen bör därför säkerställa att de som ofta kommer i kontakt med offer för våld i nära relationer har relevanta kunskaper inom området. Vad utskottet nu anfört bör ge regeringen till känna. Därmed bifaller utskottet motionsyrkandet. I motion 2020/21:3703 (M) begärs ett tillkännagivande om en översyn av åtgärder för att förhindra mäns våld mot kvinnor. Som framgår ovan pågår det ett aktivt arbete för att motverka våld i nära relationer. Utskottet utgår från att regeringen noga följer frågan och vid behov vidtar de ytterligare åtgärder som behövs. Utskottet anser därför inte att det finns skäl för att ta något sådant initiativ som motionären begär och avstyrker motionsyrkandet. Även frågan om våld mot äldre i nära relation är uppmärksammad och utskottet avstyrker därför motion 2020/21:2958 (C) yrkande 17. Många våldsutsatta söker vård i nära anslutning till utövat våld. Det är också klarlagt att många av de personer som mördas av närstående har varit i kontakt med polisen, eller vården före mordet. Att så många av dem som utsätts för dödligt våld i nära relation har varit i kontakt med myndigheterna före mordet ger en tydlig fingervisning om att de inte har fått den hjälp som de har behövt. Utskottet anser därför att det bör tillsättas en utredning som tittar närmare på varför dessa hjälpsökande och sedermera våldsdödade har fallit genom samhällets skyddsnät trots kontakter med myndigheter och vården. Vad utskottet nu har anfört bör ge regeringen till känna. Därmed bifaller utskottet motion 2020/21:2958 (C) yrkande 8. Utskottet vidhåller däremot sin tidigare uppfattning när det gäller förslaget att en ska tillsättas vid varje fall av dödligt kvinnovåld och är således inte berett att ställa sig bakom ett sådant tillkännagivande som efterfrågas i motion 2020/21:657 (SD) yrkande 2. Motionsyrkandet avstyrks därför. riktade ett tillkännagivande till regeringen om det som begärs i motionerna 2020/21:2842 (M) och 2020/21:3496 (KD) yrkande 10 i fråga om brott mot äldre. Mot bakgrund av att tillkännagivandet fortfarande bereds inom finns det enligt utskottet inte skäl för att återigen rikta ett tillkännagivande om samma fråga till regeringen. Utskottet avstyrker därför motionsyrkandena. I frågan om målsägandestatus för brottet köp av sexuell tjänst vidhåller utskottet sin tidigare uppfattning att det saknas skäl att vidta någon åtgärd. Utskottet avstyrker därför motion 2020/21:395 (V) yrkande 1. I motion 2020/21:395 (V) yrkande 7 begär motionärerna att regeringen ska ta initiativ till att kartlägga den svenska sexhandelns och porrindustrins kopplingar till organiserad brottslighet samt ta fram åtgärder som minskar porrindustrin och stöttar de människor som utnyttjas i den. Utskottet har tidigare avstyrkt ett motionsyrkande om att en statlig utredning skulle se över porrindustrins skadeverkningar genom att bl.a. granska pornografins koppling till prostitution och pornografiproduktion i relation till koppleri och människohandel. Utskottet, som även noterar att har uppmärksammat frågan i en rapport, är inte berett att ställa sig bakom det begärda tillkännagivandet och avstyrker motionsyrkandet. Avslutningsvis är utskottet inte heller berett att ställa sig bakom det tillkännagivande om s.k. sugardejting som begärs i motion 2020/21:395 (V) yrkande 9. Motionsyrkandet avstyrks därför. Hedersrelaterat våld och förtryck m.m. Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om kriminalisering av underlåtenhet att anmäla eller annars avslöja äktenskapstvång och barnäktenskap, och tillkännager detta för regeringen. avslår motionsyrkanden om bl.a. en särskild brottsrubricering för hedersrelaterade brott, skärpta straff, internationellt arbete och kriminalisering av månggifte. Jämför reservation 7 (M, SD, KD), 8 (M, SD, KD), 9 (M, SD, KD), 10 (M, C, KD), 11 (M, KD, L), 12 (M, KD, L), 13 (SD), 14 (S, V, MP) och 15 (SD) samt särskilt yttrande 1 (C, L). Särskild brottsrubricering för hedersrelaterade brott I kommittémotionerna 2020/21:641 av m.fl. (SD) yrkande 37, 2020/21:656 av m.fl. (SD) yrkande 25 och 2020/21:3311 av m.fl. (KD) yrkande 11 vill motionärerna att det ska införas en särskild brottsrubricering för hedersbrott. Motsvarande förslag framställs i motionerna 2020/21:2362 av Lawen Redar (S) och 2020/21:3453 av och (båda SD) yrkande 6. I partimotion 2020/21:3366 av m.fl. (M) yrkande 20 vill motionärerna att det ska införas en särskild brottsrubricering för hedersbrott med grov fridskränkning som förebild, men där gärningsmannakretsen vidgas och där gärningar som begås av flera olika personer i samförstånd ska omfattas. I kommittémotion 2020/21:3297 av m.fl. (M) yrkande 7 begärs att regeringen ska återkomma med en särskild brottsrubricering för hedersbrott än 2022. Skärpta straff för brott med hedersmotiv I kommittémotion 2020/21:656 av m.fl. (SD) yrkande 26 begärs ett tillkännagivande om kraftiga skärpningar av de straff som utdelas för all form av hedersrelaterad brottslighet. Även i partimotion 2020/21:3234 av m.fl. (L) yrkande 10, kommittémotion 2020/21:2696 av m.fl. (MP) yrkande 31 och motion 2020/21:3453 av och (båda SD) yrkande 5 begärs skärpta straff för brott med hedersmotiv. I kommittémotion 2020/21:3297 av m.fl. (M) yrkande 12 vill motionärerna att det ska finnas en möjlighet för polisen att skjuta upp eller låta bli att underrätta vårdnadshavare om att ett förhör med ett barn ägt rum om det är till men för barnet. I samma motion yrkande 13 begärs att polisen ska kunna höra barn som är som vittnen även utan vårdnadshavares godkännande i vissa fall. Övriga motioner om hedersrelaterat våld och förtryck m.m. I motion 2020/21:451 av Amineh Kakabaveh (-) yrkande 17 begär motionären att regeringen ska tillsätta en kommission för att utreda samtliga fall med misstänkta ”balkongflickor” och undersöka varför så få fall av ”balkongflickor” inte hamnat i domstol. Motionären anför bl.a. att hedersvåldet kan ta sig mycket brutala uttryck och att en mordmetod är att knuffa eller kasta ut kvinnan från en hög höjd, exempelvis en balkong. när svensk lag föreskriver hårdare straff för mord med hedersmotiv finns det anledning att befara att hedersmördare i ökad utsträckning använder sig av balkongmetoden i tron att hedersmord med den metoden är svårare att bevisa än andra mord. I samma motion yrkande 18 begärs ett tillkännagivande om en bredare eller tydligare definition av hedersbrottslighet, där företeelsen balkongflickor beaktas och inkluderas i denna vidare definition av begreppet hedersbrottslighet, samt att denna definition införs i kommande lagtexter. I kommittémotion 2020/21:656 av m.fl. (SD) yrkande 27 begär motionärerna att det tillsätts en utredning om en ändring i i fråga om hedersrelaterade brott liknande den som införts för kvinnlig könsstympning, där även underlåtelse att ingripa eller anmäla till polisen i sig självt är en brottslig handling. Eftersom de som utövar hedersförtrycket i många fall är fler än de som står för fysiskt våld och kränkningar anser motionärerna att även de medskyldiga bör stå till svars för sin medverkan. I kommittémotion 2020/21:1611 av m.fl. (SD) yrkande 29 begär motionärerna att de som inte respekterar våra lagar gällande månggifte ska straffas och i den mån det är möjligt även utvisas från landet. I kommittémotion 2020/21:3274 av m.fl. (L) yrkande 12 begärs ett tillkännagivande om barnrättsperspektiv i arbetet mot hedersrelaterat våld och förtryck. Enligt motionärerna behövs det en mycket större medvetenhet i hela samhället om att de strukturer som upprätthåller det hedersrelaterade förtrycket drabbar människor i alla åldrar – inte bara vuxna och ungdomar utan också yngre barn. I samma motion yrkande 15 framhåller motionärerna vikten av att utveckla det internationella rättsliga samarbetet eftersom många hedersrelaterade brott innefattar flera länder. I kommittémotion 2020/21:3297 av m.fl. (M) yrkande 19 begär motionärerna att underlåtenhet att anmäla eller annars avslöja äktenskapstvång och barnäktenskapsbrott ska kriminaliseras. I kommittémotion 2020/21:3410 av m.fl. (KD) yrkande 13 föreslås att det inom inrättas en särskild enhet vars uppgift är att hjälpa flickor och pojkar som riskerar att giftas bort mot sin vilja. Motionärerna anför att sådana enheter finns i och i , och kallas Forced Marriage Units. Enligt 4 kap. 4 a § första stycket döms den som begår brottsliga gärningar enligt 3, 4, 6 eller 12 kap. eller enligt 24 § lagen (1988:688) om kontaktförbud mot en närstående eller tidigare närstående person för grov fridskränkning till fängelse i lägst och högst . Om gärningar som anges i första stycket har begåtts av en man mot en kvinna som han är eller har varit gift med eller som han bor eller har bott tillsammans med under äktenskapsliknande förhållanden, ska han i stället dömas för grov kvinnofridskränkning till samma straff. En förutsättning för att brottet ska kvalificeras som grov fridskränkning och grov kvinnofridskränkning är att var och en av gärningarna utgjort ett led i en upprepad kränkning av personens integritet och att gärningarna varit ägnade att allvarligt skada personens självkänsla. Enligt 4 kap. 4 c § första stycket döms den som genom olaga tvång eller utnyttjande av utsatt belägenhet förmår en person att ingå ett äktenskap som är giltigt i den stat där det ingås, i den stat enligt vars lag det ingås eller i en stat i vilken minst en av makarna är medborgare eller har hemvist för äktenskapstvång till fängelse i högst . Av andra stycket framgår att detsamma gäller den som på sätt som anges i första stycket förmår någon att ingå en äktenskapsliknande förbindelse, om den ingås enligt regler som gäller inom en grupp och som innebär att parterna betraktas som makar och anses ha rättigheter eller skyldigheter i förhållande till varandra, och innefattar frågan om upplösning av förbindelsen. finns det en ny straffbestämmelse om barnäktenskapsbrott. Enligt 4 kap. 4 c § tredje stycket döms den som begår en gärning som avses i första eller andra stycket mot en person som inte har fyllt för barnäktenskapsbrott till fängelse i högst . För barnäktenskapsbrott döms också den som i annat fall förmår eller tillåter en person som inte har fyllt att ingå ett äktenskap som är giltigt på sätt som anges i första stycket eller en äktenskapsliknande förbindelse enligt vad som anges i andra stycket. Detta gäller även om den som begår en sådan gärning inte haft uppsåt till men varit oaktsam beträffande omständigheten att den andra personen inte fyllt . Enligt 1 § lagen (1982:316) med förbud mot könsstympning av kvinnor får ingrepp i de kvinnliga yttre könsorganen i syfte att stympa dessa eller åstadkomma andra bestående förändringar av dem (könsstympning) inte utföras, oavsett om samtycke har lämnats till ingreppet eller inte. Den som bryter mot 1 § döms till fängelse i lägst två och högst (2 §). Är brottet med hänsyn till omständigheterna mindre grovt, döms till fängelse i högst . Är brottet grovt, döms till fängelse i lägst fem och högst . Könsstympning är straffbart på försöks- och förberedelsestadiet. Även stämpling till könsstympning och underlåtenhet att avslöja eller förhindra könsstympning är straffbart. Det är möjligt att besluta om utreseförbud som ska skydda barn från att föras utomlands i syfte att ingå barnäktenskap eller att könsstympas (31 a § lagen [1990:52] med särskilda bestämmelser om vård av unga). Ett utreseförbud utgör dels hinder mot att utfärda pass, dels skäl för att återkalla pass (7 a § och 12 § första stycket 10 passlagen [1978:302]). Det är straffbart att föra ut ett barn ur i strid med ett utreseförbud (45 § lagen med särskilda bestämmelser om vård av unga). En särskild straffskärpningsgrund för brott med hedersmotiv infördes en särskild straffskärpningsgrund som innebär att det vid bedömningen av straffvärdet ska ses som en försvårande omständighet om ett motiv för brottet har varit att bevara eller återupprätta en persons eller familjs, släkts eller annan liknande grupps heder (29 kap. 2 § 10 ). Under en förundersökning får enligt 23 kap. 6 § förhör hållas med var och en som kan antas lämna upplysningar av betydelse för utredningen. När den som hörs är bör den som har vårdnaden om honom eller henne vara närvarande vid förhöret, om det kan ske utan men för utredningen (23 kap. 10 § sjätte stycket ). Enligt 7 § lagen (1999:997) om särskild företrädare för barn ska åklagaren underrätta barnets vårdnadshavare om de utredningsåtgärder som vidtas i fråga om barnet sedan ett interimistiskt beslut om särskild företrädare har meddelats. Underrättelsen ska göras så snart det är möjligt utan men för utredningen. I 2 a § förordningen (1999:998) om särskild företrädare för barn föreskrivs att domstolen kan vänta med att expediera beslutet om särskild företrädare för barn till dess att det kan ske utan men för utredningen. Expediering får dock aldrig ske senare än den sjätte vardagen efter det interimistiska beslutet. När en särskild företrädare har förordnats utan att vårdnadshavarna har hörts, underrättas alltså dessa senast efter beslutet, oavsett vilka utredningsåtgärder som har vidtagits och hur utredningsläget ser ut. Ingår den som är gift nytt äktenskap eller ingår ogift äktenskap med den som är gift döms för tvegifte till böter eller fängelse i högst (7 kap. 1 § första stycket ). Den som är partner i ett registrerat partnerskap och ingår äktenskap, döms enligt andra stycket i samma paragraf för olovligt ingående av äktenskap till böter eller fängelse i högst . Däremot är polygama äktenskap tillåtna i en hel del andra länder, och lagen (1904:26 s. 1) om vissa internationella rättsförhållanden rörande äktenskap och förmynderskap, förkortad IÄL, reglerar under vilka förutsättningar ett äktenskap som ingåtts utomlands ska erkännas som giltigt i . Enligt 1 kap. 7 § IÄL anses ett äktenskap som ingåtts utom riket enligt främmande lag giltigt till formen, och erkänns därmed, om det är giltigt i den stat där det ingicks. I 1 kap. 8 a § IÄL finns en vägransregel med vissa undantag från den generella regeln om erkännande. Enligt denna gäller i fråga om polygama äktenskap att ett sådant äktenskap inte erkänns i , om minst en av parterna var svensk medborgare eller hade hemvist i när äktenskapet ingicks. Vägransregeln uppställer alltså för polygama äktenskap ett krav på anknytning till . Om vägransregeln är tillämplig, kan äktenskapet ändå erkännas under förutsättning att det finns synnerliga skäl för det. Ökat skydd mot hedersrelaterad brottslighet I proposition 2019/20:131 Ökat skydd mot hedersrelaterad brottslighet, som behandlades av utskottet i betänkande 2019/20:JuU23 (rskr. 2019/20:272), gjorde regeringen bedömningen att underlåtenhet att anmäla eller annars avslöja äktenskapstvång, barnäktenskapsbrott eller vilseledande till äktenskapsresa inte bör kriminaliseras. Regeringen anförde bl.a. (s. 57) att planeringen av ett tvångs- eller barnäktenskap ofta hålls hemlig inom en snäv krets av familjemedlemmar som är starkt knutna till varandra. Det är därför tveksamt om ett underlåtelseansvar verkligen skulle leda till att fler tvångs- och barnäktenskap förhindras. Vidare bör några av de mer allvarliga fallen av tvångs- och barnäktenskap falla under bestämmelsen om människohandel. För människohandel gäller redan ett ansvar för underlåtenhet att avslöja sådant brott (4 kap. 10 § första meningen ). beslutade regeringen (dir. 2019:43) att ge en särskild utredare i uppdrag att bl.a. • analysera och ta ställning till om det bör införas en särskild straffbestämmelse, med en egen brottsbeteckning, som uttryckligen tar sikte på hedersrelaterat våld och förtryck • lämna förslag på en sådan reglering oavsett ställningstagande när det gäller frågan om huruvida ett särskilt hedersbrott bör införas • om utredaren bedömer det ändamålsenligt, lämna förslag på hur ett effektivare straffrättsligt skydd mot hedersrelaterat våld och förtryck kan åstadkommas på något annat sätt • överväga hur preskriptionstiden för sådan brottslighet bör beräknas och ta ställning till om särskilda preskriptionsregler bör gälla om brott har begåtts mot en person • analysera svensk domstols behörighet att döma över sådan brottslighet begången utomlands • lämna förslag på nödvändiga författningsändringar. Utredningen, som antog namnet (Ju 2019:05), presenterade sina förslag i utredningsbetänkandet Ett särskilt hedersbrott (SOU 2020:57). Utredningen bedömer att det finns ett behov av att markera ytterligare i straffsystemet att hedersrelaterat våld och annat sådant förtryck är oacceptabelt. Det behöver därför införas en särskild brottstyp som tar sikte på upprepade hedersrelaterade gärningar som riktar sig mot samma brottsoffer. Utredningen föreslår att det, med reglerna om de s.k. fridskränkningsbrotten som förebild, införs ett nytt särskilt hedersbrott i 4 kap. . För hedersbrott döms den som begår brottsliga gärningar enligt 3, 4, 5, 6 eller 12 kap. eller enligt 24 § lagen (1988:688) om kontaktförbud i syfte att bevara eller återupprätta en persons eller familjs, släkts eller annan liknande grupps heder, om var och en av gärningarna utgjort led i en upprepad kränkning av den utsattes integritet och gärningarna varit ägnade att allvarligt skada hans eller hennes självkänsla. Till skillnad från bestämmelserna om grov fridskränkning och grov kvinnofridskränkning innehåller den föreslagna nya bestämmelsen inget krav på att gärningspersonen och brottsoffret ska vara närstående i förhållande till varandra. Straffskalan för den nya brottstypen ska vara densamma som för grov fridskränkning och grov kvinnofridskränkning, dvs. fängelse i lägst och högst . Utredningen bedömer att allmänna regler om preskription bör gälla för den föreslagna nya brottstypen hedersbrott. Vidare föreslås att svensk domsrätt ska föreligga för den föreslagna nya brottstypen hedersbrott utan hinder av det generella kravet på s.k. dubbel straffbarhet. Utredningen, som också haft att analysera om minimistraffet för grov kvinnofridskränkning och grov fridskränkning bör höjas, gör bedömningen att straffskalan inte bör ändras. Trots ställningstagandet i sak lämnas, i enlighet med uppdraget, ett alternativt förslag till straffskala för grov fridskränkning och grov kvinnofridskränkning som innebär att straffminimum höjs från fängelse till fängelse . Det alternativa förslaget omfattar även det föreslagna nya särskilda hedersbrottet. Vidare gör utredningen bedömningen att det inte ska vara straffbart att underlåta att avslöja eller förhindra det föreslagna nya hedersbrottet. I denna del anför utredningen bl.a. följande (s. 193 f.). Vid en första anblick kan det tyckas som om såväl grov fridskränkning och grov kvinnofridskränkning som det nya hedersbrottet borde ingå i den klass av brottstyper som täcks av tillämpningsområdet för 23 kap. 6 § . Dessa tre straffstadganden avser samtliga allvarlig brottslighet och det kan hävdas att det borde ankomma på den som känner till förestående eller pågående sådan brottslighet att avslöja brottsligheten. Vad särskilt gäller hedersrelaterad brottslighet kan poängteras att anhöriga ofta känner till att sådan begås, vilket i många tänkbara typfall kan skilja sådan brottslighet från övrig brottslighet i nära relation. måste beaktas att vi nu diskuterar komplexa brottstyper, vilka i sig består av flera enskilda brott, exempelvis flera fall av misshandel, olaga hot och ofredande. En kriminalisering av underlåtenhet att avslöja grov fridskränkning, grov kvinnofridskränkning eller hedersbrott skulle alltså i praktiken innebära en kriminalisering av underlåtenhet att avslöja exempelvis ofredande. Det kan ju inte alltid stå klart för den som får reda på brottsligheten att den gärningsperson som begår ett ofredande kommer att begå ytterligare brott mot samma brottsoffer. Av denna anledning anser vi att det är en väl avvägd ordning att grov fridskränkning och grov kvinnofridskränkning inte täcks av kriminaliseringen av underlåtenhet att avslöja eller förhindra brott. Av samma anledning bör inte heller det föreslagna nya hedersbrottet ingå i uppräkningen i 4 kap. 10 § . Utredningen har remitterats och remisstiden gick ut . Enligt regeringens förteckning av propositioner som är avsedda att lämnas under /21 ska propositionen Ett särskilt hedersbrott överlämnas till senast . Straffrättsligt skydd för barn som bevittnar brott mellan närstående samt mot uppmaning och annan psykisk påverkan att begå självmord