bet · H801CU14 · 2021-04-19 00:00:00 — I detta arbete bör även berörda myndigheter, såsom , , och , involveras som stöd. Avslutningsvis bör regeringen ta nödvändiga initiativ för att säkerställa att lagstiftningen på området utformas på ett sätt som inte allvarligt hindrar utveckling och livskraft på landsbygden. Det behövs en proportionalitet när det gäller bedömningen av bostadsbyggande på landsbygder. Detta bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Skyddet av vattenområden och dricksvattentäkter, punkt 3 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3257 av m.fl. (L) yrkande 27 och 2020/21:101 av Acko Ankarberg och (båda KD), 2020/21:880 av (S), 2020/21:1348 av (M), 2020/21:1457 av och (båda S), 2020/21:2624 av (M) yrkandena 1–3, 2020/21:2703 av m.fl. (MP), 2020/21:2759 av (M) och 2020/21:3060 av m.fl. (MP) yrkande 1. Ett viktigt inslag i det miljöpolitiska arbetet är att säkra dricksvattenförsörjningen. De låga grundvattennivåerna och vattenbristen har ökat medvetenheten om grundvatten som en viktig resurs samt lett till ett ökat intresse för planering för vattenförsörjning och reservvattenförsörjning. Omfattningen av torkans effekter på grundvattennivåerna har varierat inom landet, men torra somrar har på många platser inneburit att det har blivit nödvändigt att vidta åtgärder för att hushålla med vatten. Klimatförändringarna förväntas medföra att perioder med försämrad vattentillgång blir ett växande problem i delar av . För att säkra dricksvattenförsörjningen behöver till att börja med fler yt- och grundvattentäkter ges skydd. De senaste årens torka och vattenbrist har skapat en ökad konkurrens om vatten och en medvetenhet om att vattentillgången kan vara begränsad för både odlingen och djurhållningen. För att jordbruket ska klara växtproduktion och djurhållning krävs det en reservvattenförsörjning. För att mer ska kunna magasineras och hållas kvar i markerna bör vi i större utsträckning restaurera och anlägga våtmarker eller anlägga bevattningsdammar. Våtmarkerna kan bidra till att bromsa upp och hålla kvar vatten i landskapet och förhindra vattenavrinning. Regelverket för bevattningsdammar och våtmarker måste medge uttag av vatten för att kunna fungera som reservvattenförsörjning vid torka. Markförhållanden förbättras om det finns en viss kontinuerlig tillförsel av vatten, vilket i sin tur påverkar läckaget av näringsämnen . Grödor har lättare att återhämta sig om det finns viss tillförsel av vatten även om det är begränsad tillförsel. vatten- och avloppssystem står inför stora renoveringsbehov. Ungefär 15–, beroende på vad som räknas in i spillet, av det rena dricksvattnet som produceras i våra vattenreningsverk rinner ut i marken utan att nå våra kranar. Det är orimligt med tanke på vikten av att värna dricksvattnet. Dricksvattenförsörjningen är en viktig del av samhällets infrastruktur, inte minst i tätbebyggda städer. Ledningsnätens brister kräver analyser ur ett nationellt perspektiv. införde t.ex. en straffavgift riktad mot läckage. Att har omfattande läckage som hushållen uppmanas att spara på vattnet är problematiskt. Med ökade klimatförändringar, torka och värme är det en grundläggande fråga att vattenförsörjningen fungerar samt att vattnet inte går till spillo. Sammanfattningsvis anser jag att fler yt- och grundvattentäkter måste ges skydd. Vidare behöver alla regelverk som rör bevattningsdammar och våtmarker ses över med syftet att möjliggöra uttag av vatten vid torka. Denna fråga rör lagstiftning och regelverk på en rad områden. Det behöver utredas vilka förändringar som är nödvändiga för att förbättra landskapets och jordbrukets resiliens och dricksvattenförsörjningen vid torka. Slutligen måste tillgången på dricksvatten värnas även i ledningarna. Ledningar som läcker måste åtgärdas, och för detta krävs nationella strategier. Det får vara en uppgift för regeringen att ta initiativ till dessa nödvändiga åtgärder för att värna dricksvattnet och säkra tillgången till vatten i jordbruket. Detta bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Stranderosion m.m., punkt 4 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3357 av m.fl. (M) yrkandena 14 och 15, 2020/21:1765 av m.fl. (M) yrkande 2 och 2020/21:1765 av m.fl. (M) yrkandena 1 och 3, 2020/21:2147 av m.fl. (S), 2020/21:3236 av m.fl. (L) yrkande 18 och 2020/21:3679 av m.fl. (L) yrkande 45. Stranderosion kan leda till enorma kostnader både för samhället som helhet och för de privatpersoner som drabbas. Stranderosionen hotar att förstöra stora och unika naturvärden, vilket innebär att den för kustkommunerna viktiga turistnäringen hotas. De drabbade områdena finns framför allt i , , och . Kustlinjen förändras ständigt, och stranderosionen har till stor del naturliga förklaringar. Mänskliga aktiviteter kan dock snabbt rubba jämvikten mellan naturliga processer och bidra till att erosionsskadorna förvärras. Strandfodring är en flitigt använd metod i för att motverka stranderosion. Metoden tar hänsyn till miljön i hög grad, och den bör självfallet också kunna användas i . Att få tillstånd för strandfodring här är dock komplicerat. Det beror framför allt på den dubbla miljöprövningen mot både och lagen (1966:314) om kontinentalsockeln. Som regelverket är utformat ska olika myndigheter och departement behandla olika delar av en ansökan. Detta leder till otydlighet och långsamma processer. Den nuvarande ordningen, där SGI har samordningsansvaret för nio olika myndigheters arbete kring stranderosion, är enligt vår mening inte effektiv. Vi anser i stället att regeringen bör tilldela en myndighet helhetsansvaret för frågor om stranderosion. Vi konstaterar vidare att den nuvarande processen för att få tillstånd för strandfodring är så lång och kostsam att kommunerna inte ens använder metoden för att rädda sina stränder och fastigheter. Regeringen bör därför ta initiativ till en översyn av regelverken kopplade till strandfodring för att se till att tillståndsprocessen kortas och effektiviseras. Det som vi har anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Stranderosion m.m., punkt 4 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3236 av m.fl. (L) yrkande 18 och 2020/21:3679 av m.fl. (L) yrkande 45 och 2020/21:1765 av m.fl. (M) yrkandena 1–3, 2020/21:2147 av m.fl. (S) och 2020/21:3357 av m.fl. (M) yrkandena 14 och 15. Världshaven har stigit . Bara steg haven med , vilket är ett rekord. ger Grönlandsisen det största smältvattenbidraget till havsnivåhöjningen. Mycket tyder på att avsmältningen på har gått så långt att den kommer att fortsätta även om temperaturen slutar stiga. Stigande havsnivåer är globalt ett mycket allvarligt bekymmer eftersom majoriteten av världens befolkning bor i låglänta områden. Städer och infrastruktur kommer att kunna skyddas i viss mån; är ett exempel på att detta är praktiskt möjligt. Havsnivåhöjningen kommer emellertid att innebära att många människor behöver bosätta sig på andra platser än . I leder de stigande havsnivåerna bl.a. till ökande problem med stranderosion, och den strandnära bebyggelsen är ofta utsatt. Falsterbonäset är särskilt utsatt för effekterna av havsnivåhöjningen, och på vissa ställen längs de sydsvenska kusterna är situationen kritisk. Allt tyder på att situationen längs våra kuster kommer att förvärras, bl.a. på grund av den hårdare väderlek som följer med klimatförändringarna. Risken för allvarliga översvämningar kommer att öka eftersom förekomsten av kraftiga stormar med tillhörande temporärt höga vattenstånd ökar. Detta innebär att viktiga naturvärden samt turistintressen och rekreationsområden riskerar att gå förlorade. För människor som bor i riskområden kan erosionen innebära en personlig tragedi då hus och egendom försvinner ut i havet. Jag menar att staten måste ta ett ökat ansvar för att bekämpa stranderosionen. behöver en aktiv kustpolitik som bygger på forskning och kunskap och på samverkan mellan de berörda kommunerna och statliga aktörer. Regeringen bör vidta de åtgärder som krävs för att ta fram en nationell strategi för kustskydd, översvämningar och stranderosion. Detta bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Vattenkraft, punkt 5 (M, C, KD) av (KD), (M), (M), (C), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3446 av m.fl. (M) yrkande 7 och 2020/21:3501 av m.fl. (KD) yrkande 7, 2020/21:973 av (M) yrkande 3 och 2020/21:973 av (M) yrkande 1, 2020/21:2732 av m.fl. (MP) yrkande 3 och 2020/21:3562 av (M) yrkande 4. Ägarna till de småskaliga vattenkraftverken har fått det allt mer kämpigt på grund av krav på miljöanpassningar och omprövningar av tillstånd. Givetvis ska en balans mellan olika intressen, där naturvärdena har en plats, alltid eftersträvas. Miljöperspektivet har dock i vissa fall i praktiken fått motsatt effekt. Det finns exempel där vattendrag har torrlagts och djurlivet skadats på grund av att man tagit bort dammar och vattenregleringar av påstådda miljöskäl. Flera småskaliga vattenkraftverk har fått stängas ned med hänvisning till EU:s ramvattendirektiv. Det har sagts att dessa vattenkraftverk har en negativ inverkan på vattenkvaliteten och den biologiska mångfalden. Direktivet kräver dock inte en stängning av vattenkraftverken utan endast att verkens påverkan undersöks och att anpassningsåtgärder vidtas om den negativa påverkan är betydande. riktade ett tillkännagivande till regeringen till den småskaliga vattenkraftens försvar. I tillkännagivandet understryker att det fortsatta arbetet ska vara inriktat på att värna den småskaliga vattenkraften genom minskat regelkrångel, respekt för äganderätten och effektiva miljöåtgärder till rimliga kostnader. Vi utgår från att regeringen tar nödvändiga initiativ med anledning av tillkännagivandet. Möjligheten att få stöd till att driva mindre vattenkraftverk med reglerbar förmåga behöver öka och inte förbjudas med hänvisning till EU:s ramvattendirektiv. Vi vill därför ytterligare understryka vikten av att de undantag som ramvattendirektivet medger verkligen används fullt ut. Vattenkraftsägarnas möjlighet att söka bidrag från Vattenkraftens Miljöfond får inte användas som en förevändning av myndigheterna att fortsätta ställa oproportionerliga åtgärdskrav. Även med hjälp från fonden kan kostnaderna för en mindre aktör bli betungande och leda till en utarmad verksamhet. De kostnader som prövningen medför måste vara skäliga även för verksamheter med en liten produktion, och detta behöver noggrant följas upp. ska alltså använda möjligheter till undantag fullt ut, men vi menar att det kan ifrågasättas om så sker i praktiken. Andelen vattendrag som har förklarats vara kraftigt modifierade vatten ligger t.ex. fortfarande på en låg nivå i . Mot denna bakgrund anser vi sammanfattningsvis att det finns skäl att i en utredning överväga ytterligare åtgärder för att skydda småskalig vattenkraft mot produktionsminskningar och nedläggningar. En utredning bör t.ex. se över möjligheten att i vattenförvaltningsförordningen ännu tydligare precisera förutsättningarna för att myndigheterna ska kunna förklara en vattenförekomst som ett kraftigt modifierat vatten eller besluta om undantag i form av mindre stränga krav. Detta för att säkerställa att de möjligheter som medger verkligen används fullt ut i praktiken. Det som vi har anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Markavvattning, dammar och våtmarker, punkt 6 (M, SD) av (M), (M), (SD), (M), (SD), (SD) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:729 av m.fl. (SD) yrkande 26 och 2020/21:3356 av m.fl. (M) yrkande 5 och 2020/21:323 av och (båda C), 2020/21:2473 av (S) och 2020/21:3236 av m.fl. (L) yrkande 15. För att säkerställa att det svenska skogsbruket står starkt även bör möjligheten till ökad utdikning, s.k. markutvattning, utredas. Dikning av skogsmark är i vissa fall ett effektivt sätt att öka produktionen, minska översvämningsrisker och minimera körskador. Genom dikning kan man omvandla icke-produktiv skogsmark till produktiv mark, och dikningen kan därför leda till en ökad skogstillväxt och därmed ökad kolinlagring. I praktiken hindrar det nuvarande regelverket möjligheterna att ta till vara de positiva effekterna av dikning. Dikning av skogsmark är t.ex. förbjuden i hela . Vi anser att regelverken för dikning av skogsmark behöver ses över. Målsättningen ska vara att bibehålla och öka produktionen, åstadkomma god miljöhänsyn och minska riskerna för översvämningar. Det skulle t.ex. kunna övervägas att förenkla möjligheten till dispens för effektiv markavvattning genom samråd eller liknande vid dikesrensningar av äldre befintliga diken. Det får vara en uppgift för regeringen att ta nödvändiga initiativ för att göra det möjligt att i högre grad än ta tillvara de positiva effekterna av skogsdikning. Det som vi har anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Markavvattning, dammar och våtmarker, punkt 6 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3236 av m.fl. (L) yrkande 15 och 2020/21:323 av och (båda C), 2020/21:729 av m.fl. (SD) yrkande 26, 2020/21:2473 av (S) och 2020/21:3356 av m.fl. (M) yrkande 5. Att återställa tidigare utdikade eller igenväxta våtmarker kan ge stora positiva effekter både för klimatet och miljön. Nyanlagda och restaurerade våtmarker kan bidra till att minska övergödningen i vattendrag. En våtmark som anläggs i eller nära tätbebyggda områden kan även bidra till rekreationsmöjligheter och friluftsliv för allmänheten. Insatser för att ge allmänheten tillgång till våtmarken blir då viktiga. Tillgängligheten ska också vara anpassad för besökare med funktionsvariation. Klimatförändringarna för med sig utmaningar för tätbebyggda städer med stora arealer hårdgjord yta. Vid kraftiga regn kan t.ex. belastningen på avlopps- och dagvattensystem bli betydande. I det sammanhanget skulle våtmarker och dammar kunna vara en lösning; genom att anlägga våtmarker och dammar i tätorter kan belastningen på va-nätet minskas. Vidare kan risken för utsläpp av föroreningar i hav, sjöar och vattendrag minskas. Sammanfattningsvis har våtmarkerna många positiva effekter. Jag anser därför att stödsystemet för anläggande av våtmarker även bör omfatta åtgärder i tätbebyggda områden. Regeringen bör se till att så sker och ta nödvändiga initiativ för att främja och underlätta anläggandet av våtmarker i tätorter. Detta bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Vandringsleder och passager för fisk, punkt 7 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:731 av m.fl. (SD) yrkandena 21 och 25. Sportfisket av lax, öring, regnbåge och andra arter ger både nöje och tillfälle till motion, naturupplevelser och avkoppling. Fisketurismen har vuxit, vilket är positivt. Besöken vid sjöar och älvar, stugbyar osv. bidrar till regional tillväxt och en levande landsbygd samt ger sysselsättning. Man bör dock inte blunda för att det finns en intressekonflikt mellan sportfisket och andra aktörer som använder vattnet som resurs. En stor del av den flora och fauna som har etablerats under århundraden av mänsklig verksamhet lever i och gynnas av de förhållanden som råder i vattenkraftsdammarna. Dessa dammar utgör viktiga flödesbegränsningar och slamfällor i vattendragen. Dammarna är dessutom viktiga miljöer för rekreation och ett rikt friluftsliv. Inte sällan tar olika intressegrupper och vattenkraftsägare runt vattendrag frivilliga initiativ till fiskefrämjande och miljöförbättrande åtgärder. Detta är givetvis positivt. Dessa frågor är dock så viktiga att en utredning borde få i uppdrag att se över hur ett samordnat investeringsstöd för att underlätta fiskens vandringar skulle kunna utformas och hur arbetet för att få till förbättrade vandringsleder skulle kunna intensifieras. Ålbestånden har försvagats betydligt, vilket även har uppmärksammats på EU-nivå. Mycket tyder på att den hårda regleringen kring ålfisket har lett till ett ökat illegalt fiske. Målsättningen bör vara att minska denna drivkraft genom att underlätta för legalt ålfiske i den mån det är möjligt. Jag anser därför att åtgärder behöver vidtas för att åtgärda problemet med ål som inte kan passera vattenkraftverk. Detta problem kan avhjälpas genom fler uppströms och nedströms passager. Det får bli en uppgift för regeringen att ta nödvändiga initiativ för att det ska kunna utvecklas flera sådana passager. Detta bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Vattenförsörjning och vattenförvaltning, punkt 8 (M, KD) av (KD), (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3102 av m.fl. (M) yrkande 13, 2020/21:3357 av m.fl. (M) yrkandena 20 och 29 samt 2020/21:3408 av m.fl. (KD) yrkande 38 och 2020/21:536 av (KD), 2020/21:1477 av m.fl. (S), 2020/21:1655 av (S) och 2020/21:2920 av m.fl. (C) yrkandena 8, 14 och 16. Vatten är vårt viktigaste livsmedel och en trygg vattenförsörjning är grunden för ett välfungerande samhälle. Vi anser att fler åtgärder måste vidtas för att trygga vattenförsörjningen i vårt samhälle, och vi föreslår därför följande: Vattenförsörjningsfrågorna är komplexa och bereds i olika former inom flera departement. För att stärka det nationella ansvaret för vattenförsörjnings-frågorna bör alla frågor som rör vattentjänster samlas inom ett och samma departement. För att långsiktigt säkra vattenförsörjningen bör kommunerna åläggas att upprätta planer för den framtida vattenförsörjningen inom kommunen. Vattenförsörjningsplanerna ska antas av kommunfullmäktige och bör inför antagande lämnas för samråd och granskning i syfte att öka det demokratiska inflytandet. Förslaget ligger i linje med vad utredningen om hållbara vattentjänster föreslog i sitt betänkande Vägar till hållbara vattentjänster (SOU 2018:34). Vidare föreslår vi ett ökat användande av s.k. tekniskt vatten, dvs. vatten som inte håller dricksvattenkvalitet. Vi menar att tekniskt vatten i större utsträckning skulle kunna användas inom industrin, vid konstbevattning och i våra toaletter. Det skulle minska åtgången av vatten med dricksvattenkvalitet och därmed leda till en mer resurseffektiv hushållning med vatten. Slutligen föreslår vi att det införs en nationell leveransgaranti vad gäller vattenförsörjning. För elnätet finns det en leveransgaranti som ger kunder rätt till ersättning vid strömavbrott som varar minst . Vi anser att samma princip bör gälla för vattenförsörjningen och att det därför bör införas en nationell leveransgaranti. Vi tror att en leveransgaranti skulle uppmärksamma kommunerna på vikten av ett långsiktigt perspektiv på vattenförsörjningsfrågorna och öka pressen på kommunerna att tillgodose invånarnas behov och genomföra de investeringar som behövs. Det är regeringens uppgift att ta nödvändiga initiativ och återkomma till med förslag i enlighet med vad som anges ovan. Detta bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Vattenförsörjning och vattenförvaltning, punkt 8 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:2920 av m.fl. (C) yrkandena 8, 14 och 16 samt 2020/21:536 av (KD), 2020/21:1477 av m.fl. (S), 2020/21:1655 av (S), 2020/21:3102 av m.fl. (M) yrkande 13, 2020/21:3357 av m.fl. (M) yrkandena 20 och 29 samt 2020/21:3408 av m.fl. (KD) yrkande 38. I takt med att klimatförändringarna förvärras väntas påfrestningarna på va-systemen öka. Systemen måste vara rustade för att klara av perioder av torka, skyfall och översvämningar. Jag menar att dagens vattenlagstiftning behöver ses över för att säkerställa att va-systemen rustas att möta de klimatrelaterade utmaningar som väntar. Det kan t.ex. handla om att anpassa lagstiftningen så att lagstiftningen inte bara ställer krav på bortledande av vatten utan också på uppsamling av vatten, för att säkra dricksvattenförsörjningen. har grundvattennivåerna i delar av landet varit låga . För att säkra tillgången till dricksvatten i hela landet bör regeringen ta ytterligare initiativ till att kartlägga omfattningen och tillgängligheten på underjordiska vattenresurser med hjälp av modern karteringsteknik. Vidare bör regeringen stimulera innovativa initiativ till grundvattenåterskapning. Det som anförts ovan bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Åtgärder för en hållbar va-infrastruktur, punkt 9 (M, C) av (M), (M), (C), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:2920 av m.fl. (C) yrkande 1, 2020/21:2927 av m.fl. (C) yrkande 38 och 2020/21:3357 av m.fl. (M) yrkande 24. Enligt branschorganisationen är den befintliga va-infrastrukturen i landet i stort behov av upprustning och nyinvesteringar. Organisationens senaste investeringsrapport visar att dagens investeringsnivå är långt ifrån tillräcklig för att va-organisationerna ska klara att upprätthålla sin lagstadgade funktion och genomföra nödvändiga klimatanpassningsåtgärder . Vi anser att det finns skäl att se över vattenlagstiftningen för att vidga möjligheterna att finansiera investeringar i va-infrastruktur. Exempelvis skulle möjligheten att fondera medel till investeringar kunna förbättras. Ytterligare åtgärder som bör övervägas är införandet av en vattenavgift på offentligt vatten. Den närmare utformningen av ett sådant system behöver utredas, men det kan t.ex. ske via en va-fond eller genom en regionaliserad vattenskatt. En avgift skulle ge ökade incitament att hushålla med vatten och skapa förutsättningar för fler nödvändiga re-investeringar i va-infrastrukturen. Det får bli en uppgift för regeringen att ta nödvändiga initiativ och återkomma till med lagförslag som tillgodoser det anförda. Detta bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Övriga förslag om va-infrastruktur, punkt 10 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 10 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:2920 av m.fl. (C) yrkandena 2 och 4–7. Det är hög tid att ta ett samlat grepp om behovet av investeringar för att uppgradera den grundläggande va-infrastrukturen i . I rapporten och framtida kostnader för kommunalt vatten och avlopp för perioden –2040 framhåller Svenskt Vatten att behovet av investeringar –2040 är betydande för att upprätthålla nuvarande kapacitetsnivå i va-nätet. Enligt branschorganisationen utgör mer än hälften av investeringsbehoven reinvesteringar i ålderstigna och slitna va-system som eftersatts . Utbyggnad av ny va-infrastruktur till nya bostadsområden utgör cirka en tredjedel av investeringsbehoven. Därutöver står klimatanpassningsåtgärder och åtgärder för att utrusta reningsverk med den senaste tekniken för en mindre men nog så viktig del av de framtida investeringsbehoven.