bet · H801KU33 · 2021-06-04 00:00:00 — – rättsväsendet och advokatverksamhet – forskningen och högskoleutbildningen. För vart och ett av verksamhetsområdena ska det finnas två ledamöter som har erfarenhet från området. Regeringen framhåller att eftersom styrelsen både ska vara och uppfattas vara oberoende bör styrelseledamöterna inte sökas bland personer som är partipolitiskt aktiva. För den sjunde ledamoten anser regeringen inte att det bör anges några motsvarande krav på sakkunskaper eller arbetslivserfarenhet. För att stärka institutets oberoende och främja dess legitimitet i samhället i stort anser regeringen att förslagen till styrelseledamöter bör hämtas in från aktörer som har en fristående roll i förhållande till regeringen och som har ett stort förtroende i samhället. Aktörerna bör också ha god kännedom om de verksamhetsområden som har bedömts vara av betydelse för institutets verksamhet. Regeringen ska enligt förslaget begära in förslag till ledamöter från institutets råd, samt universiteten och högskolorna. Regeringen anser att det finns skäl att säkerställa medverkan av det civila samhället och andra aktörer som ett stort utrymme lämnas till institutet att självt bestämma formerna för sådan medverkan. Vid institutet bör det därför inrättas ett permanent råd som ges en rådgivande och stödjande roll i förhållande till institutet samt bidrar med kunskaper och erfarenheter från det civila samhället och andra aktörers arbete med de mänskliga rättigheterna. Formerna för rådets arbete bör bestämmas av institutet. Regeringen anser därutöver att rådet bör tillsättas av styrelsen som leder myndigheten och som bäst kan avgöra vilka behov som finns. Rådet ska utses av styrelsen och ha en bred sammansättning. Rådet ska bestå av minst tio ledamöter. I rådet ska organisationer som företräder personer med funktionsnedsättning finnas representerade. Behandling av personuppgifter och frågor om sekretess Regeringen gör bedömningen att den befintliga reglering som finns på personuppgiftsområdet utgör tillräcklig reglering för den personuppgiftsbehandling som kan komma att utföras vid . Det behöver således inte införas någon ytterligare reglering om denna behandling. Institutet kommer sannolikt att kontaktas av enskilda med hänsyn till att institutets uppgift är att främja säkerställandet av de mänskliga rättigheterna. Även om institutet inte kommer att ha som uppgift att pröva enskilda klagomål om kränkningar av mänskliga rättigheter kan det inte undvikas att enskilda lämnar in handlingar till institutet som innehåller känsliga uppgifter om deras personliga eller ekonomiska förhållanden. Institutets arbete innebär vidare att det kan komma att ta del av integritetskänsliga uppgifter. Regeringen föreslår därför att sekretess ska gälla i institutets verksamhet för uppgifter om en enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden, om det inte står klart att uppgifterna kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider skada eller men. För en uppgift i en allmän handling ska sekretessen gälla i högst . Den tystnadsplikt som följer av den nya bestämmelsen ska i motsvarande mån inskränka rätten enligt tryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen att meddela och offentliggöra uppgifter. Sekretessen ska kunna brytas vid misstanke om vissa brott samt undantas från den s.k. generalklausulens tillämpningsområde. Bestämmelserna i lagen om som reglerar institutets styrelse och nomineringen av styrelseledamöter ska träda i kraft . Övriga bestämmelser i lagen om , bestämmelser om offentlighet och sekretess samt om förutsättningarna för att skilja direktören från sin anställning ska träda i kraft . Enligt övergångsbestämmelser till lagen ska regeringen inte begära in förslag till ledamöter från institutets råd första gången institutets styrelseledamöter utses. Första gången institutets styrelseledamöter utses ska två ledamöter utses för , två ledamöter för och tre ledamöter för . De två styrelseledamöter som har erfarenhet av kvalificerat arbete inom det civila samhället ska utses för . I kommittémotion 2020/21:3980 av m.fl. (M) begärs att avslår propositionen. Motionärerna anför att ett effektivt skydd för individens fri- och rättigheter kräver andra slags åtgärder än det förslag som regeringen nu lägger fram. Enligt motionärerna är det mest effektiva sättet att skydda individens fri- och rättigheter att stärka de enskilda rättigheterna i grundlagen, att förbättra möjligheterna till domstolsprövning bl.a. genom att införa en rätt till skadestånd när staten har överträtt en enskilds fri- och rättigheter och att ändra kostnadsreglerna i så att staten tar ett större ansvar för rättegångskostnaderna även om staten vinner mål mot enskilda. Motionärerna menar att regeringen borde vara mer angelägen att lägga fram det utredningsförslag om skadestånd på grund av överträdelser av regeringsformen som är klart . Motionärerna delar regeringens inställning att bör uppfylla kraven i de s.k. Parisprinciperna men ser flera brister i regeringens förslag. Att inrätta en helt ny myndighet för säkerställandet av mänskliga rättigheter kan inte anses vara den mest effektiva lösningen för att hantera denna viktiga fråga, vilket påtalades i motionärernas budgetmotion. Motionärerna förordar att institutionen inrättas inom en av de befintliga myndigheterna som har uppgifter när det gäller fri- och rättigheter. En ny myndighet innebär kostnader för staten, och det är också oklart vad en ny myndighet kommer att medföra för de myndigheter som redan arbetar med frågorna. Motionärerna anser också att institutets uppdrag bör avgränsas till att främja säkerställandet av de mänskliga rättigheterna i med utgångspunkt i våra grundlagar, och EU:s rättighetsstadga. Institutet bör däremot inte arbeta med utgångspunkt i andra för folkrättsligt bindande förpliktelser. I kommittémotion 2020/21:3981 av m.fl. (L) yrkande 1 begärs att avslår regeringens förslag till lag om i den del det avser 2 § andra stycket. Förslaget i denna del innebär att det i den nya lagen ska tas in en bestämmelse om att institutet får föreslå för regeringen att folkrättsliga åtaganden utvidgas inom området mänskliga rättigheter. Motionärerna framhåller att detta är en politisk fråga och anser att det är olämpligt att ge ett institut ett uttalat ansvar att väcka sådana förslag. I yrkande 2 begär motionärerna att ska besluta att 8 § tredje stycket i den nya lagen ges den lydelse som framgår av motionens bilaga. Enligt regeringens förslag ska institutets rådgivande organ vara en av nomineringsinstanserna som regeringen tillfrågar när det är dags att utse ledamöter till styrelsen. Motionärerna anser att detta är en mindre lyckad konstruktion som riskerar att bygga in ovidkommande lojalitetshänsyn i nomineringsarbetet. Motionärerna föreslår att rådet tas bort från listan över nomineringsinstanser. Motionärerna begär i yrkandena 3 och 4 att ska besluta att det i 8 § lagen om ska införas ett nytt fjärde stycke och i 10 § ett nytt tredje stycke som framgår av motionens bilaga. Enligt dessa tillägg ska den som är ledamot i styrelsen eller rådet inte få vara tjänstgörande riksdagsledamot, statsråd eller anställd i . Motionärerna anser att det är en brist att lagförslaget inte innehåller tydliga garantier för att säkerställa att styrelsens ledamöter kan agera helt oberoende och utan att ifrågasättas för otillbörliga rollkonflikter. De hänvisar till att det inom mediepolitikens område har tagits viktiga steg för att säkerställa att personer som har ledande politiska uppdrag inte sitter på beslutspositioner där de kan utöva ägarstyrning över public service-medierna eller bevilja statligt ekonomiskt stöd till enskilda privata mediebolag. Motionärerna anser att motsvarande principer bör gälla för institutets styrelse och råd. I yrkande 5 begär motionärerna att i övrigt antar förslaget till lag om med den ändringen att det bör klargöras att institutets uppdrag att främja utbildning, forskning, kompetensutveckling, information och ökad medvetenhet om de mänskliga rättigheterna inte innefattar opinionsbildning. Motionärerna anför att myndigheter ska informera och bidra till ökad medvetenhet om åtagande inom området för mänskliga rättigheter, däremot inte bedriva opinionsbildning. Detta bör tydliggöras i samband med riksdagsbehandlingen. För att tydliggöra institutets oberoende roll begär motionärerna i yrkande 6 ett tillkännagivande till regeringen om att en styrelseledamot i institutet inte ska kunna tillhöra styrelsen för eller vara anställd i en civilsamhällesorganisation med mänskliga rättigheter som sitt bevakningsområde. Utskottet välkomnar att en institution inrättas med uppdraget att främja säkerställandet av mänskliga rättigheter i . Utskottet ställer sig bakom förslaget om vilka källor som ska tjäna som utgångspunkt vid utförandet av uppdraget, bl.a. folkrättsligt bindande förpliktelser inom området mänskliga rättigheter. Det finns dock skäl att upprepa utskottets tidigare uttalanden om att en utgångspunkt för att värna mänskliga rättigheter i är att detta ska ske inom ramen för den svenska konstitutionella ordningen. Det är de svenska lagarna – som kan innehålla normer från internationella konventioner och överenskommelser – som ska tillämpas och tolkas. Om internationella konventioner eller politiska överenskommelser tillämpas direkt kringgås de nationella demokratiska processerna. Detta kan både försvaga ställning på de aktuella områdena och leda till att såväl nationella som internationella normers långsiktiga legitimitet äventyras (se bet. 2017/18:KU6). Regeringen föreslår att institutionen inrättas som en ny myndighet under regeringen. För att säkerställa att institutet får en oberoende ställning i förhållande till regeringen bör, som regeringen föreslår, institutets uppgifter och ledning samt vissa grundläggande frågor om institutets organisation och arbetssätt regleras i lag. Lagregleringen innebär att regeringen inte har möjlighet att styra institutets uppgifter och arbete i den utsträckning som normalt gäller för myndigheter under regeringen. Institutet ska ledas av en styrelse. Vid institutet ska det också finnas ett rådgivande organ, ett råd, som utses av styrelsen. Utskottet anser att det är av avgörande betydelse för myndighetens trovärdighet att den är och uppfattas som oberoende. Verksamheten ska styras och bedrivas utifrån ett allmänt intresse. Det är angeläget att styrelseledamöterna uppfyller högt ställda krav på oberoende och integritet samt att de inte representerar eller uppfattas representera några särintressen. Utskottet delar också regeringens uppfattning att styrelseledamöterna inte bör utses bland personer som är partipolitiskt aktiva, vilket innebär att exempelvis riksdagsledamöter, statsråd eller statssekreterare inte kommer att utses till styrelseledamöter. För att stärka institutets oberoende bör styrelsen, som regeringen framhåller, ha en bred sammansättning med erfarenhet från skilda verksamhetsområden. Inom styrelsen ska det finnas ledamöter med sakkunskap inom området mänskliga rättigheter och erfarenhet av kvalificerat arbete inom tre verksamhetsområden: det civila samhället, rättsväsendet och advokatverksamheten samt forskningen och högskoleutbildningen. När det gäller själva nomineringsförfarandet föreslår regeringen att förslagen till styrelseledamöter hämtas in från aktörer som har en fristående roll i förhållande till regeringen och som har ett stort förtroende i samhället. Dessa aktörer bör ha god kännedom om de verksamhetsområden som har betydelse för institutets verksamhet. Mot denna bakgrund föreslår regeringen att förslag ska inhämtas från institutets råd, samt universiteten och högskolorna. Utskottet noterar att regeringen inte är bunden av nomineringsförslagen och att även andra aktörer kan lämna förslag på ledamöter. Utskottet delar dock regeringens uppfattning att styrelseledamöterna normalt bör hämtas från kretsen av de nominerade. Styrelsens oberoende är nära förknippat med att regeringen i första hand utser nominerade ledamöter. Under alla förhållanden är det emellertid angeläget att styrelseledamöterna uppfyller högt ställda krav på oberoende och integritet. Samma krav på sakkunskap inom området mänskliga rättigheter och erfarenhet av kvalificerat arbete inom något av de tre verksamhetsområdena bör, som regeringen framhåller, gälla även i det fall en styrelseledamot utses som inte har nominerats av de utpekade aktörerna. För att stärka institutets oberoende föreslås vidare att styrelsen bör få besluta om anställningen som chef för myndigheten. Anställningstiden bör dessutom preciseras i lag. Dessutom får den som har varit ledamot i styrelsen eller anställd som direktör inte utses till ledamot eller chef för myndigheten tidigare än efter det att uppdraget eller anställningen upphörde. Utskottet delar vidare regeringens uppfattning att även rådet bör ha en bred sammansättning och att formerna för rådets arbete bör bestämmas av styrelsen. Rådets ledamöter bör som framhålls i propositionen utses på grund av att de har relevanta kunskaper och erfarenheter. För att enskilda ska kunna reagera vid brister i rättighetsskyddet och utkräva sina rättigheter måste de ha kunskap om de mänskliga rättigheterna. I institutets uppdrag ska därför ingå att främja utbildning, forskning, kompetensutveckling, information och ökad medvetenhet om mänskliga rättigheter. vill i detta sammanhang påminna om att som för all annan offentlig verksamhet kommer även för institutet att gälla krav på att iaktta opartiskhet och saklighet i verksamheten enligt 1 kap. 9 § regeringsformen. Information till allmänheten måste således alltid vara saklig och opartisk. Som utskottet i tidigare sammanhang har framhållit är det vidare av största vikt att myndigheternas information präglas av god förvaltningssed vilket bl.a. innebär att en försiktighetsprincip bör iakttas vid valet av form för opinionsbildande verksamhet (se bet. 2018/19:KU28, jfr prop. 2009/10:175 och SOU 2007:107). Kravet på form kan innebära att vissa uttryck som vid informationsgivning är önskvärda från kommunikativ synpunkt får träda tillbaka för kravet på en allsidig belysning av en fråga som motsvarar dess komplexitet. Utskottet tillstyrker regeringens förslag i proposition 2020/21:143 punkt 1 i denna del samt punkt 2 och 3, med några mindre ändringar av rättelsekaraktär, och avstyrker motion 2020/21:3980 (M) och motion 2020/21:3981 (L) yrkandena 2–6. Bestämmelse om att lämna förslag om folkrättsliga åtaganden Regeringen föreslår att det i förslaget till lag om tas in en uttrycklig bestämmelse om att institutet får föreslå för regeringen att folkrättsliga åtaganden utvidgas inom området mänskliga rättigheter. Som regeringen framhåller är det regeringen och i vissa fall som avgör vilka nya åtaganden bör göra. Mot denna bakgrund ifrågasätter utskottet i likhet med några remissinstanser om det är lämpligt att ge en myndighet i uppgift att lämna sådana förslag. Av Parisprinciperna framgår att en institution om mänskliga rättigheter bl.a. ska ha i uppgift att uppmuntra ratificering av internationella instrument om mänskliga rättigheter eller anslutning till sådana instrument. Även utan en sådan uttrycklig bestämmelse som föreslås i lagen anser utskottet att institutet skulle vara oförhindrat att uppmärksamma regeringen på frågor som rör skyddet av mänskliga rättigheter. Utskottet anser mot denna bakgrund att lagen inte bör innehålla någon bestämmelse som anger att institutet får lämna förslag om att folkrättsliga åtaganden utvidgas. Utskottet avstyrker därmed proposition 2020/21:143 punkt 1 i denna del och tillstyrker motion 2020/21:3981 (L) yrkande 1. Avslag på propositionen, punkt 1 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: avslår regeringens förslag. 2020/21:3980 av m.fl. (M). Ett effektivt skydd för individens fri- och rättigheter kräver helt andra slags åtgärder än det förslag som regeringen nu lägger fram. Enligt vår mening är det mest effektiva sättet att skydda individens fri- och rättigheter att stärka de enskilda rättigheterna i grundlagen, att förbättra möjligheterna till domstolsprövning bl.a. genom att införa en rätt till skadestånd när staten har överträtt en enskilds fri- och rättigheter och att ändra kostnadsreglerna i så att staten tar ett större ansvar för rättegångskostnaderna även om staten vinner mål mot enskilda. Vi menar att regeringen borde vara mer angelägen om att lägga fram det utredningsförslag om skadestånd på grund av överträdelser av regeringsformen som är klart . Vi delar regeringens inställning om att bör uppfylla kraven i de s.k. Parisprinciperna, men ser flera brister i regeringens förslag. Att inrätta en helt ny myndighet för säkerställandet av mänskliga rättigheter kan inte anses vara den mest effektiva lösningen för att hantera denna viktiga fråga, vilket påtalades i vår budgetmotion. Vi anser att institutionen bör inrättas inom en av de befintliga myndigheterna som har uppgifter när det gäller fri- och rättigheter. En ny myndighet innebär kostnader för staten, och det är också oklart vad en ny myndighet kommer att medföra för de myndigheter som redan arbetar med frågorna. Vi anser också att institutets uppdrag bör avgränsas till att främja säkerställandet av de mänskliga rättigheterna i med utgångspunkt i våra grundlagar, och EU:s rättighetsstadga. Institutet bör däremot inte arbeta med utgångspunkt i andra för folkrättsligt bindande förpliktelser. Bestämmelse om att lämna förslag om folkrättsliga åtaganden, punkt 2 (S, C, V, MP) av (S), (S), (S), (C), (S), (MP), (S) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: antar 2 § regeringens förslag till lag om . Därmed bifaller proposition 2020/21:143 punkt 1 i denna del och avslår motion 2020/21:3981 av m.fl. (L) yrkande 1. Enligt Parisprinciperna ska en nationell rättigheter bl.a. ha i uppgift att uppmuntra ratificering av eller anslutning till internationella överenskommelser om de mänskliga rättigheterna. För att uppfylla kraven i Parisprinciperna föreslår regeringen en bestämmelse i lagen om om att institutet får föreslå att internationella åtaganden inom området för mänskliga rättigheter utvidgas. Som regeringen betonar avgörs alltid frågan om huruvida internationella åtaganden bör utvidgas av regeringen efter en sedvanlig beredning av frågan. Dessutom krävs godkännande innan regeringen ingår vissa internationella överenskommelser, t.ex. överenskommelser som förutsätter att en lag ändras. Vi har mot denna bakgrund inga betänkligheter mot aktuell bestämmelse och ställer oss därför bakom regeringens förslag. , punkt 3 (SD, C, L) av (SD), (C), (SD), (L) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: antar regeringens förslag till 1. lag om – i de delar som inte omfattas av utskottets förslag under förslagspunkt 2 med den ändringen att ordet ”artikel” ska införas i 1 § andra stycket före uttrycket ”33.2”, – med den ändringen att 8 och 10 §§ ska ha den lydelse som reservanterna föreslår i bilaga 4, 2. lag om ändring i lagen (1994:260) om offentlig anställning, 3. lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) med den ändringen att det ska införas ett kommatecken efter ordet ”rättshjälp” i 1 kap. 6 § femtonde strecksatsen. Därmed bifaller proposition 2020/21:143 punkterna 2 och 3 samt motion 2020/21:3981 av m.fl. (L) yrkandena 2–5 och bifaller delvis proposition 2020/21:143 punkt 1 i denna del. Enligt regeringens förslag ska institutets rådgivande organ vara en av nomineringsinstanserna som regeringen tillfrågar när det är dags att utse ledamöter till styrelsen. Enligt vår mening är detta en mindre lyckad konstruktion som riskerar att bygga in ovidkommande lojalitetshänsyn i nomineringsarbetet. För att förebygga detta anser vi att rådet måste tas bort från listan över nomineringsinstanser. Inget hindrar att de organisationer som är representerade i rådet lämnar egna förslag på nomineringar. För att säkerställa institutets oberoende anser vi vidare att den som är ledamot i styrelsen eller rådet inte ska få vara tjänstgörande riksdagsledamot, statsråd eller anställd i . Det är en brist att lagförslaget inte innehåller tydliga garantier för att säkerställa att styrelsens ledamöter kan agera helt oberoende och utan att ifrågasättas för otillbörliga rollkonflikter. Inom mediepolitikens område har det tagits viktiga steg för att säkerställa att personer som har ledande politiska uppdrag inte sitter på beslutspositioner där de kan utöva ägarstyrning över public service-medierna eller bevilja statligt ekonomiskt stöd till enskilda privata mediebolag. Enligt vår mening bör motsvarande principer gälla för institutets styrelse och råd. Vi delar regeringens bedömning att institutet inom ramen för sitt uppdrag ska främja utbildning, forskning, kompetensutveckling, information och ökad medvetenhet om de mänskliga rättigheterna. Det är viktigt att tydliggöra gränsen mellan sådan verksamhet och rent opinionsbildande verksamhet. Myndigheter ska informera och bidra till ökad medvetenhet om åtagande inom området för mänskliga rättigheter, däremot ska de inte bedriva opinionsbildning. Enligt vår mening bör det därför klargöras att institutets uppdrag inte innefattar opinionsbildning. Tydliggöra institutets oberoende roll, punkt 4 (SD, L) av (SD), (SD), (L) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3981 av m.fl. (L) yrkande 6. Enligt regeringens förslag ska ett råd med representanter från det civila samhället knytas till institutet. Rådets roll är en annan än styrelsens. För att tydliggöra institutets oberoende roll bör det även tydliggöras att den som sitter i institutets styrelse inte kan tillhöra styrelsen för eller vara anställd i en civilsamhällesorganisation som har frågor om mänskliga rättigheter som sitt bevakningsområde. Detta anser vi bör ges regeringen till känna. Förteckning över behandlade förslag Proposition 2020/21:143 : 1.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om . 2.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1994:260) om offentlig anställning. 3.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). 2020/21:3980 av m.fl. (M): avslår proposition 2020/21:143 . 2020/21:3981 av m.fl. (L): 1.Riksdagen avslår regeringens förslag till lag om i den del det avser 2 § andra stycket. 2.Riksdagen beslutar att 8 § tredje stycket lagen om ges den lydelse som framgår av motionens bilaga. 3.Riksdagen beslutar att det i 8 § lagen om införs ett fjärde stycke med den lydelse som framgår av motionens bilaga. 4.Riksdagen beslutar att det i 10 § lagen om införs ett tredje stycke med den lydelse som framgår av motionens bilaga. 5.Riksdagen antar i övrigt förslaget till lag om med den ändringen att det bör klargöras att institutets uppdrag att främja utbildning, forskning, kompetensutveckling, information och ökad medvetenhet om de mänskliga rättigheterna inte innefattar opinionsbildning. 6.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att en styrelseledamot i inte ska kunna tillhöra styrelsen för eller vara anställd i en civilsamhällesorganisation med mänskliga rättigheter som sitt bevakningsområde och tillkännager detta för regeringen. Ändring i regeringens förslag till lag om 1. följa, undersöka och rapportera om hur de mänskliga rättigheterna respekteras och förverkligas, 2. lämna förslag till regeringen om de åtgärder som behövs för att säkerställa de mänskliga rättigheterna, 3. ha kontakter med internationella organisationer och även i övrigt delta i internationellt samarbete, och 4. främja utbildning, forskning, kompetensutveckling, information och ökad medvetenhet om de mänskliga rättigheterna.