bet · H801KU20 · 2021-01-26 00:00:00 — men budskapet kan inte missförstås. Så snart hade informerat UD om händelserna kallades hem från och det inleddes en intern utredning. inspektör sändes också till ambassaden i för att få en bild av skildes från uppdraget som ambassadör. Den interna utredningen fick pausas när förundersökningen mot inleddes, men den kunde återupptas sedan frikänts. Utredningen, som avslutades , kom fram till att inte hade informerat departementet om mötet och att hon därmed gjort avsteg från det nära samspel mellan UD och ambassaden som hade etablerats i Den riskanalys hon gjort inför mötet var inte heller tillräckligt Sammanfattningsvis ansåg UD att inte hade samverkat med departementet i det aktuella konsulära ärendet på det sätt som kunde ha förväntats av henne. ordnade mötet och bjöd in utan samråd, vid sidan av det samarbete som UD och ambassaden hade och utanför den taktik VISSA FRÅGOR OM REGERINGENS ANSVAR FÖR FÖRVALTNINGEN och strategi som hon var väl medveten om, där varje mått och steg instruerades i detalj och normalt föredrogs för utrikesministern eller kabinettssekreteraren. Det finns i de flesta fall inga konstitutionella hinder för en långtgående och detaljerad styrning av utlandsmyndigheterna. Det här fallet är ett exempel på detta. Så gott som alla aspekter av ärendet var föremål för övervägande vid UD i och instruktionsgivning till ambassaden. Det var viktigt för UD att bytet av sändebud gjordes på ett sådant sätt och att det inte påverkade relation till negativt, för det kunde också inverka menligt på ärendet . Det var främst med hänsyn till detta, och till arbetet med att hitta en godtagbar placering för , som hennes uppdrag som ambassadör i inte avslutades tidigare. På frågor om var ansvaret för anhörigkontakter normalt ligger och om det lämnats några instruktioner om detta i fallet anförde följande. I normalfallet är det den konsulära enheten i som sköter anhörigkontakter. Det beror på att i normalfallet finns de flesta anhöriga som är oroliga och behöver få information, kvar i . I det aktuella fallet var också instruktionen tydlig – anhörigkontakterna skulle skötas från . för mötet i hade i vart fall tio eller tolv samtal hållits med där hon fick direkta instruktioner om vem som skulle hålla kontakten med . Det kunde inte ha varit tydligare. Mötet gick rakt emot de instruktioner som hade lämnats. På fråga om hur det kommer sig att det tog närmare att skilja från hennes uppdrag som ambassadör i , från det att UD inlett en dialog med henne i frågan, anförde följande. Det finns ingen mall för den här typen av situationer. Omständigheterna var väldigt speciella, men ärendet hanterades i enlighet med den plan som fanns. kan ett byte av sändebud ske snabbt och ibland tar det . Tidsaspekten var inte anmärkningsvärd på det sättet. Till grund för bedömningen att uppdrag skulle avslutas låg att förutsättningarna för henne att verka i hade blivit försämrade. Det var framför allt hennes agerande i fallet som låg till grund för bedömningen. Även för en erfaren ambassadör kan en postering vara så svår och utmanande att det till slut blir en övermäktig uppgift. Då förekommer det att uppdraget måste avslutas . Det är inte väldigt vanligt, men det förekommer. var emellertid alltjämt ambassadör i . Det var viktigt att inte genomföra bytet av sändebud på ett sätt som ytterligare försämrade relationen till eller möjligheten att få fri. Därför gjordes ansträngningar att hitta en uppgift som var godtagbar för och att genomföra processen på ett korrekt sätt. UD skötte ärendet på det sätt som normalt gäller för en omplacering. Ingen hade kunnat ana att det skulle sluta med ett så omdömeslöst agerande. VISSA FRÅGOR OM REGERINGENS ANSVAR FÖR FÖRVALTNINGEN Under den slutna utfrågningen redogjorde ytterligare för de kontakter som har förekommit mellan UD och under den Utskottet konstaterar inledningsvis att UD och utrikesministern kan utöva en förhållandevis långtgående och detaljerad styrning av utlandsmyndigheterna, även i konsulära ärenden, när så bedöms vara påkallat. Utskottets granskning visar att det i ärendet har förekommit täta kontakter mellan den svenska ambassaden i och UD i . Styrningen har varit ingående och involverat såväl utrikesministern som kabinettssekreteraren. Genom att arrangera det i granskningen aktuella mötet i mellan dotter och kinesiska affärsmän har den dåvarande svenska ambassadören i ansetts agera på ett sätt som gick utanför de instruktioner som getts till henne. Utskottet kan mot bakgrund av vad som framkommit i utredningen konstatera att så tycks vara fallet, men kan notera att den dåvarande ambassadören gör en annan bedömning. Det får enligt utskottet därför anses att kommunikationen mellan UD och ambassadören i fråga om anhörigkontakter i ärendet inte räckte till i tydlighet. Utskottet noterar även den långa tid som förflöt från det att UD gjorde bedömningen att den dåvarande ambassadörens uppdrag skulle avslutas till dess att hennes uppdrag faktiskt avslutades. I granskningen har framkommit uppgifter som talar för att det har funnits välgrundad anledning att hantera ambassadörens situation på ett visst sätt med hänsyn till arbetet i ärendet . Tidsutdräkten innebar dock att det händelseförlopp som ledde fram till mötet i kunde fullföljas. Sammantaget vill utskottet i granskningen framhålla vikten av en tydlig och vid behov situationsanpassad dialog för att säkerställa att instruktioner som utgår från UD uppfattas på rätt sätt. Med hänsyn till de omständigheter som rådde i det aktuella fallet hade det funnits skäl att vara mer utförlig samt i vissa avseenden mer uppmärksam och skyndsam i kontakterna med den dåvarande ambassadören. Vad som framkommit i övrigt ger inte anledning till något uttalande av utskottet. Vissa frågor om statsråds tjänsteutövning 4.1Justitie- och migrationsministerns uttalande rörande statistik om elevresultat I en anmälan till (dnr 2203-2019/20), bilaga A4.1.1, begärs att granskar justitie- och migrationsminister uttalande i sociala medier om sekretessklassificering av vissa tidigare offentliga skoluppgifter. Anmälaren menar att justitie- och migrationsminister i ett uttalande på den sociala medieplattformen agerat på ett vilseledande sätt genom att påstå att var positiva till sekretessbeläggning av bl.a. uppgifter om betyg, elev- sammansättning och genomströmning av elever. Enligt anmälaren var uppgiften som justitie- och migrationsminister lämnade inte korrekt. Tvärtemot ministerns påstående menar anmälaren att protesterade mot det beslut som ledde till att de tidigare offentliga uppgifterna kom att sekretessbeläggas. Enligt anmälaren bör granska om justitie- och migrationsminister har levt upp till kravet att statsråds uttalanden ska vara korrekta. Till grund för granskningen har legat bl.a. en promemoria som upprättats inom , bilaga A4.1.2. publicerades följande Twitterinlägg i justitie- och migrationsminister namn: Friskolorna vill alltså inte att allmänheten ska få veta hur bra eller dåliga de är, och de vill dölja eventuell betygsinflation. Det får till följd att inga skolresultat i fortsättningen publiceras. Hur ska föräldrar och elever då kunna välja skola? Det här är totalt galet. Twitterinlägget var en s.k. citerad retweet, dvs. när en användare vidarebefordrar ett inlägg från en annan användare med en tillhörande personlig kommentar. I detta fall vidarebefordrade justitie- och migrations- minister ett Twitterinlägg från ”SR Ekot” (). I ursprungsinlägget från SR Ekot stod det följande: VISSA FRÅGOR OM STATSRÅDS TJÄNSTEUTÖVNING JUST NU: kommer att endast publicera statistik på riksnivå. Statistik om enskilda skolor kommer inte att publiceras. Detta efter en dom som menar att uppgifter om friskolors elevsammansättning och betyg är affärshemligheter. Svar på skriftlig fråga Med anledning av inlägget på Twitter ställdes en skriftlig fråga (fr. 2019/20:1720) till justitie- och migrationsminister om vad han menade med sitt uttalande att det är friskolorna som drivit frågan om att statistik inte ska få publiceras. Frågeställaren anförde att det var regeringens myndighet () som på eget initiativ ändrat policy om sekretessuppgifter och att exempelvis varit negativa till SCB:s beslut. I ett skriftligt svar anförde justitie- och migrationsminister följande: Bakgrunden till fråga till mig är att Kammarrätten i i ett avgörande bedömt att uppgifter hos () om fristående skolors genomströmning, betygs- sättning och sammansättning av elever omfattas av sekretess enligt 24 kap. 8 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) till skydd för den enskilde huvudmannens ekonomiska förhållanden. har på sin webbplats gått ut med information om att myndigheten från enbart kommer att publicera statistik på riksnivå. Detta som en följd av att kan publicera statistik om fristående skolor. Regeringen ser allvarligt på denna situation då möjligheten att samla in och använda viss information om enskilda huvudmäns verksamhet där enskilda huvudmän kan identifieras är nödvändig för de statliga skolmyndigheternas utförande av sina instruktionsenliga uppdrag, bl.a. fördelning av statsbidrag, skolutveckling och inspektionsverksamhet. Tillgång till korrekt information om olika skolor skapar vidare förutsättning för att elever och föräldrar ska kunna ha lika förutsättningar att göra välinformerade önskemål av skola. Även kommuner använder uppgifter om förskolor och skolor, såväl kommunala som fristående, som underlag för sin tillsyn, sin resursfördelning och information till sina medborgare. När det slutligen gäller mitt uttalande om att de fristående skolorna inte vill att allmänheten ska få veta hur bra eller dåliga de är, gjordes det mot bakgrund av att företrädare för fristående skolor tidigare motsatt sig en ordning som innebär att offentlighetsprincipen ska gälla i deras verksamhet. En sådan ordning skulle ge allmänheten en bredare insyn i de enskilda huvudmännens verksamhet. I 1 kap. 9 § regeringsformen anges att domstolar samt förvaltnings- myndigheter och andra som fullgör offentliga förvaltningsuppgifter i sin verksamhet ska beakta allas likhet inför lagen samt iaktta saklighet och opartiskhet. Denna s.k. objektivitetsprincip innebär att ett förvaltningsorgan i sin verksamhet inte får låta sig vägledas av andra intressen än de som det är VISSA FRÅGOR OM STATSRÅDS TJÄNSTEUTÖVNING satt att tillgodose och inte heller grunda sina avgöranden på hänsyn till andra omständigheter än sådana som enligt gällande författningar får beaktas vid prövningen av ett ärende (och , Allmän förvaltningsrätt, , , avsnitt 5.3.3). Som framgår gäller bestämmelsen inte bara för domstolar och förvaltningsmyndigheter utan även för andra som fullgör uppgifter inom den offentliga förvaltningen. Utformningen av bestämmelsen i denna del innebär att den även gäller för regeringen när den uppträder som högsta myndighet inom förvaltningsorganisationen (prop. 1975/76:209 s. 138). Regeringens normgivning omfattas inte av bestämmelsen. har i flera ärenden granskat statsråds uttalanden i olika sammanhang. Ofta har det rört sig om uppgifter som har lämnats vid kontakter mellan regeringen och dess myndigheter. har granskningen kommit in på frågor som rör instruktionsförbudet gentemot domstolar, förvaltnings- myndigheter och eller avsett uppgifter som statsråd har lämnat i anslutning till regeringsbeslut (se t.ex. bet. 1999/2000:KU20 s. 119 f., bet. 2003/04:KU20 s. 189 f., bet. 2004/05:KU20 s. 196 f., bet. 2005/06:KU20 s. 156 f. och bet. 2007/08:KU20 s. 163 f.). Utskottet har även granskat om uttalanden av statsråd har varit korrekta. granskade utskottet finansminister uttalanden i en intervju i om de offentliga finanserna (bet. 2014/15:KU20 s. 250 f.). I artikeln uppgav finansministern bl.a. att statens finanser var i så dåligt skick att överskottsmålet skulle komma att nås tidigast under nästa mandatperiod och att regeringen inte skulle genomföra några förslag som inte var fullt finansierade. När det gällde tillståndet för den svenska ekonomin uppgav finansministern följande: ”Det har blivit väldigt tydligt att ladan är helt tom. Det är inget dukat bord vi kommer till – det är helt avskrapat. Frågan är om ens bordet står kvar.” I sitt ställningstagande konstaterade utskottet inledningsvis att statsråd i likhet med andra medborgare har rätt att göra uttalanden i olika sammanhang men att vissa särskilda hänsyn kan behöva tas. Utskottet anförde vidare att det är av stor vikt att statsråd deltar i samhällsdebatten och att det också är rimligt att statsråd använder de möjligheter som står till buds för att nå ut till allmänheten. När det gällde den aktuella granskningen noterade utskottet att statsrådet i sin roll som finansminister vid och i anslutning till en pressträff hade redovisat sin syn på läget i den svenska ekonomin. Utskottet, som hade valt att inte närmare analysera tillståndet i den svenska ekonomin vid det ovannämnda tillfället, underströk att det givetvis var viktigt att finansministern vid det aktuella tillfället hade säkerställt att hennes uttalanden grundades på uppgifter som var korrekta. I den promemoria som hade upprättats inom till svar på utskottets frågor uppgavs att den ovannämnda redovisningen av VISSA FRÅGOR OM STATSRÅDS TJÄNSTEUTÖVNING ministern byggde på beräkningar och prognoser som tagits fram inom Granskningen gav i övrigt inte anledning till något uttalande granskade utskottet justitie- och migrationsminister uttalande på den sociala medieplattformen om antalet beviljade uppehållstillstånd på grund av anknytning (bet. 2020/21:KU10 s. 308 f.). I sitt ställningstagande konstaterade utskottet inledningsvis att statsråd, i likhet med andra medborgare, har rätt att göra uttalanden i olika sammanhang, men statsråd kan behöva ta särskilda hänsyn. En självklar utgångspunkt i dessa sammanhang är enligt utskottet att uttalandena ska vara korrekta. Detta utesluter naturligtvis inte att statsråd i debatter och andra politiska sammanhang uttrycker sig tillspetsat och Utskottet konstaterade att det framgick av utredningen att den statistik som statsrådet redovisade i sitt uttalande inte, mer än i möjligen begränsad utsträckning, kunde ge underlag för några slutsatser om den aktuella Utskottet framhöll att justitie- och migrationsministern ansvarade för sina uttalanden och därmed även för att de uppgifter som han lämnade skulle vara korrekta. Att det aktuella uttalandet hade gjorts på ministerns personliga Twitterkonto saknade, som utskottet tidigare framhållit, betydelse i sammanhanget. Genom en skrivelse som sänts till begärde utskottet bl.a. svar på frågan om på vilket underlag baserade sitt uttalande om Friskolornas riksförbunds ståndpunkt. en promemoria som upprättats inom (bilaga A4.1.2). promemorian framgår i huvudsak följande. I promemorian anges att justitie- och migrationsminister uttalande gjordes mot bakgrund av debatten om tillgång till skolinformation från fristående skolor som förts samt att uttalandet inte avsåg Friskolornas riksförbunds ståndpunkt då organisationen inte omnämndes i uttalandet. Enligt svaret i promemorian har inom ramen för denna debatt olika företrädare för fristående skolor motsatt sig en ordning som innebär att offentlighetsprincipen ska gälla i deras verksamhet. lämnade ett yttrande med sådant innehåll över promemorian Offentlighetsprincipen hos börsnoterade skolföretag. Vidare framhålls det i promemorian att med offentlighetsprincipen införd i fristående skolor hade den mycket allvarliga situationen beträffande tillgången till skolinformation inte uppkommit. Som utskottet har uttalat i tidigare granskningar har statsråd, i likhet med alla andra medborgare, rätt att göra uttalanden i olika sammanhang, men statsråd kan behöva ta särskilda hänsyn. En självklar utgångspunkt i dessa VISSA FRÅGOR OM STATSRÅDS TJÄNSTEUTÖVNING sammanhang är att uttalandena ska vara korrekta. Detta utesluter naturligtvis inte att statsråd i debatter och andra politiska sammanhang uttrycker sig tillspetsat och polemiskt. Att ett uttalande görs på ett statsråds personliga Twitterkonto saknar, som utskottet har framhållit, betydelse i sammanhanget. Utskottet kan konstatera att det i granskningen inte har redovisats några uppgifter som kan tjäna som grund för att tillskriva friskolorna den uppfattning som gjorde i sitt inlägg på Twitter. 4.2Justitie- och migrationsministerns uttalanden om antalet frihetsberövade I en anmälan till (dnr 1171-2020/21), bilaga A4.2.1, begärs att granskar justitie- och migrationsminister uttalande i SVT-programmet om att antalet misstänkta frihetsberövade brottslingar är högre än . Anmälaren menar att genom sitt uttalande har försökt framställa det som att regeringen framgångsrikt lyckats lagfara och inkapacitera fler brottslingar än , vilket enligt anmälaren är en felaktig beskrivning. Anmälaren menar vidare att uttalande i Agenda inte var en engångsföreteelse utan en upprepning av vad han har sagt vid minst ett ytterligare tillfälle, då i en debatt med . Inga åtgärder har enligt anmälaren heller vidtagits för att korrigera de uppgifter som anmälaren anser är felaktiga. Anmälaren uppmärksammar även en artikel i nättidskriften . Enligt anmälaren bör granska justitie- och migrationsminister uttalande om att ”vi ... burar in fler än någonsin”. Till grund för granskningen har legat bl.a. två promemorior som upprättats inom , bilaga A4.2.2–3. Uttalanden om antalet frihetsberövade Enligt en artikel från möttes justitie- och migrationsminister och partiledare i en debatt om gängkriminalitet i . I artikeln anges att i en kommentar bl.a. uttryckte följande: VISSA FRÅGOR OM STATSRÅDS TJÄNSTEUTÖVNING Det utbildas dubbelt så många poliser nu som . Vi har skärpt straffen på så gott som alla vålds- och vapenbrott och vi burar in fler än vad vi någonsin gjort tidigare. Det måste göras för att de förebyggande insatserna ska fungera. Enligt en artikel i nättidskriften uppgav i SVT-programmet att ”vi faktiskt burar in fler personer än någonsin”. I artikeln redogörs vidare för vilket underlag som statsrådets uttalande byggde på. Enligt artikeln har räknat på medelbeläggning i anstalt och medelbeläggning i häkte 2004 samt 2019 och av 2020. Särskild debatt om kriminalvårdens stabsläge och kapacitet Under en särskild debatt i om kriminalvårdens stabsläge och kapacitet ställde (KD) en fråga till med anledning av hans uttalande att fler än någonsin buras in (prot. 2020/21:32 anf. anförde bl.a. att flest dömdes samt att medelbeläggningen på anstalterna sjunkit med ca 500 personer jämfört med och 2006. Med anledning av detta frågade hur statsrådet med gott samvete kunde hävda att vi burar in fler personer än någonsin då verkligheten påvisade något annat. Som svar anförde bl.a. följande (prot. 2020/21:32 anf. Det är åtminstone fler än . Det är kanske den tid vi diskuterar här, den vi kan överblicka och den vi har ett ansvar för. Det är det som har hänt – 1 000 fler har frihetsberövats på bara . Det är en mycket kraftig ökning. Är det då bra eller dåligt? Den frågan kan man naturligtvis ställa. Jag tycker att det är bra att vi med straffskärpningar, häktningsmöjligheter, kameraövervakning, ökade hemliga tvångsmedel till polisen och allt annat som vi gjort på området – inte minst utbyggnaden av polisen – faktiskt börjar ge effektivitet i brottsbekämpningen så att folk som tidigare sprang runt på stan med vapen kan göra det. Det är i grunden bra. Där tror jag inte att vi skiljer oss åt. I en replik frågade återigen hur ministern med gott samvete kunde hävda att hans uttalande i Agenda var korrekt när siffrorna enligt visade motsatsen (prot. 2020/21:32 anf. Som svar anförde bl.a. följande (prot. 2020/21:32 anf. Jag har svarat på den frågan. Vad jag inte förstår är vad egentligen är ute efter. Är han emot de straffskärpningar som vi har gjort? Är han emot att polisen har fått mer resurser och ökade möjligheter att komma åt gängkriminella, till exempel? Ifrågasätter han själva utvecklingen, alltså att vi nu har ett mycket större behov i kriminalvården än vad vi hade ? Det kan han ju rimligen inte göra. Det som har hänt är just att vi har förstärkt polisen, höjt straffen och sett till att man har fått ökade möjligheter att komma åt de kriminella. VISSA FRÅGOR OM STATSRÅDS TJÄNSTEUTÖVNING innebär att vi fyller upp häkten och anstalter, och därför måste vi se till att bygga ut detta i den takt vi nu har. Under samma debatt tog (M) upp frågan om antalet platser i svensk kriminalvård (prot. 2020/21:32 anf. Han anförde att det 2010 fanns 4 895 platser i svensk kriminalvård och att den senaste årsstatistiken visade att det fanns 4 331 platser, vilket är drygt 500 färre. Som svar anförde bl.a. följande (prot. 2020/21:32 anf. får nog gå tillbaka till sin räknesticka. Så här är det: minskade antalet platser med 455. ökade antalet platser med 448. Så är det. Det är den officiella statistik som finns, och det är tack vare den utbyggnad vi gjorde. Av 1 kap. 9 § regeringsformen följer att domstolar samt förvaltnings- myndigheter och andra som fullgör offentliga förvaltningsuppgifter i sin verksamhet ska beakta allas likhet inför lagen samt iaktta saklighet och opartiskhet. Denna s.k. objektivitetsprincip innebär att ett förvaltningsorgan i sin verksamhet inte får låta sig vägledas av andra intressen än de som det är satt att tillgodose och inte heller grunda sina avgöranden på hänsyn till andra omständigheter än sådana som enligt gällande författningar får beaktas vid prövningen av ett ärende (och , Allmän förvaltningsrätt, , , avsnitt 5.3.3). Som framgår gäller bestämmelsen inte bara för domstolar och förvaltningsmyndigheter utan även för andra som fullgör uppgifter inom den offentliga förvaltningen. Utformningen av bestämmelsen i denna del innebär att den även gäller för regeringen när den uppträder som högsta myndighet inom förvaltningsorganisationen (prop. 1975/76:209 s. 138). Regeringens normgivning omfattas inte av bestäm- melsen. har i flera ärenden granskat statsråds uttalanden i olika sammanhang. Ofta har det rört sig om uppgifter som har lämnats vid kontakter mellan regeringen och dess myndigheter. har granskningen kommit in på frågor som rör instruktionsförbudet gentemot domstolar, förvaltnings- myndigheter och eller avsett uppgifter som statsråd har lämnat i anslutning till regeringsbeslut (se t.ex. bet. 1999/2000:KU20 s. 119 f., bet. 2003/04:KU20 s. 189 f., bet. 2004/05:KU20 s. 196 f., bet. 2005/06:KU20 s. 156 f. och bet. 2007/08:KU20 s. 163 f.). Utskottet har även granskat om uttalanden av statsråd har varit korrekta. granskade utskottet finansminister uttalanden i en intervju i om de offentliga finanserna (bet. 2014/15:KU20 s. 250 f.). I artikeln uppgav finansministern VISSA FRÅGOR OM STATSRÅDS TJÄNSTEUTÖVNING bl.a. att statens finanser var i så dåligt skick att överskottsmålet skulle komma att nås tidigast under nästa mandatperiod och att regeringen inte skulle genomföra några förslag som inte var fullt finansierade. tillståndet för den svenska ekonomin uppgav finansministern följande: ”Det har blivit väldigt tydligt att ladan är helt tom. Det är inget dukat bord vi kommer till – det är helt avskrapat. Frågan är om ens bordet står kvar.” I sitt ställningstagande konstaterade utskottet inledningsvis att statsråd i likhet med andra medborgare har rätt att göra uttalanden i olika sammanhang men att vissa särskilda hänsyn kan behöva tas (s. 256). Utskottet anförde vidare att det är av stor vikt att statsråd deltar i samhällsdebatten och att det också är rimligt att statsråd använder de möjligheter som står till buds för att nå ut till När det gällde den aktuella granskningen noterade utskottet att statsrådet i sin roll som finansminister vid och i anslutning till en pressträff hade redovisat sin syn på läget i den svenska ekonomin. Utskottet, som hade valt att inte närmare analysera tillståndet i den svenska ekonomin vid det ovannämnda tillfället, underströk att det givetvis var viktigt att finansministern vid det aktuella tillfället hade säkerställt att hennes uttalanden grundades på