bet · H801MJU13 · 2021-03-11 00:00:00 — anmäldes totalt ca 4 500 brott mot och det togs totalt ca 3 300 beslut om miljösanktionsavgifter (redovisning om tillsyn M2020/00578/Me). I propositionen anfördes dock att komplexiteten i miljöprövningen har ökat och att länsstyrelserna inte når målet om att handläggningstiden ska understiga från det att ansökan är komplett till dess beslut har fattats. Regeringen framhöll i budgetpropositionen att behöver stärka sin övergripande och samordnande roll när det gäller miljötillsynen och bidra i miljöprövningen med hög kompetens så att handläggningstiderna kan kortas. För att säkerställa en effektiv miljöprövning och tillsyn föreslog regeringen i budgetpropositionen en höjning av förvaltningsanslagen till och länsstyrelserna. När det gäller bevisbördan i miljöärenden regleras detta i . I 2 kap. 1 § anges att när frågor prövas om tillåtlighet, tillstånd, godkännande och dispens och när sådana villkor prövas som inte avser ersättning samt vid tillsyn enligt balken, är alla som bedriver eller avser att bedriva en verksamhet eller vidta en åtgärd skyldiga att visa att de förpliktelser som följer av 2 kap. iakttas. Bevisbördan har i således lagts på den som bedriver eller avser att bedriva en verksamhet eller vidta en åtgärd och gäller både vid tillståndsprövning och tillsyn. Detsamma gäller för omprövning av tillstånd och villkor. Enligt förarbetena bör bevisbördans placering som sådan aldrig kunna bli föremål för någon skälighetsavvägning. Däremot när det gäller beviskravet, dvs. hur stark bevisningen måste vara, ska det göras en rimlighetsavvägning från fall till fall. Olika verksamheter och åtgärder kan motivera att skyddsåtgärder eller andra försiktighetsmått vidtas vid olika sannolikhet för att miljö- eller hälsopåverkan uppkommer (prop. 1997/98:45 del 1, s. 210). Effektivare tillståndsprocesser, kortare handläggningstider och regler för miljöprövning har riktat ett antal uppmaningar till regeringen i fråga om effektivare tillståndsprocesser och kortare handläggningstider. har bl.a. anfört att som det är bra att har en krävande miljölagstiftning så ska myndigheternas prövningar och krav på underlag vara enkla, förutsägbara och effektiva. har också påpekat värdet i ett s.k. grönt spår för att ytterligare snabba på tillståndsprocesserna för miljöförbättrande verksamheter. Utskottet noterar därför med tillfredsställelse att regeringen har tillsatt en utredning som ska se över det nuvarande systemet för miljöprövning och föreslå åtgärder för att uppnå en modernare och mer effektiv miljöprövning. Som framgår ovan ska utredningen bl.a. bedöma om tillämpningsområdet för att tillståndspröva ändringar och anmäla ändringar kan utvidgas. Utredningen ska även bedöma om ett anmälningsförfarande under vissa förutsättningar kan ersätta tillståndsförfarandet när en verksamhet eller ändring i verksamhet inte kan antas medföra en betydande miljöpåverkan. Utskottet noterar att utredningen även får föreslå vissa andra förändringar i nuvarande miljöprövningssystem. Utskottet följer regeringens fortsatta arbete med denna fråga med mycket stort intresse. I avvaktan på det arbete som pågår avstyrker utskottet motionerna 2020/21:700 (SD) yrkande 20, 2020/21:2243 (M), 2020/21:2709 (MP) yrkande 15, 2020/21:2807 (KD) yrkande 11, 2020/21:2918 (C) yrkande 47 i denna del, 2020/21:2948 (C) yrkandena 4, 5 och 13, 2020/21:3162 (C) yrkandena 1–3, 2020/21:3349 (M) yrkandena 12 och 13, 2020/21:3368 (M) yrkandena 24 och 25 samt 2020/21:3483 (M) yrkandena 15–18. Utskottet kan konstatera att utsläppen av koldioxid från dikade torvmarker är betydande. Utskottet välkomnar därför regeringens satsning på återvätning av tidigare torrlagda våtmarker och konstaterar att den kan ge betydande klimatvinster och stärka den biologiska mångfalden. Utskottet vill i sammanhanget framhålla det som regeringen anfört om att satsningen bygger på frivillig medverkan av markägare. När det gäller frågan om tillståndsprocesserna för prövning av torvtäkter vill utskottet hänvisa till det som anförs i redovisningen ovan om att utredningen modern och effektiv miljöprövning ska se över det nuvarande systemet för miljöprövning. Mot denna bakgrund avstyrker utskottet motionerna 2020/21:700 (SD) yrkande 41 och 2020/21:3350 (M) yrkandena 13 och 14. Regeringen gav en särskild utredare i uppdrag att undersöka förutsättningarna för att upphäva bestämmelsen om tillstyrkan av vindkraftverk. I avvaktan på resultatet av denna översyn avstyrker utskottet motion 2020/21:388 (V) yrkande 2. I miljöprövningsförordningen regleras vilka miljöfarliga verksamheter som är tillståndspliktiga och vilka som är anmälningspliktiga. Alla verksamheter som kan orsaka skada eller olägenhet för människors hälsa eller miljön – oavsett om verksamheten är tillståndspliktig, anmälningspliktig eller får bedrivas utan tillstånd eller anmälan – ska dock följa de krav som ställs i . Enligt ska skyddsåtgärder utföras och försiktighetsmått vidtas. Det ställs också krav på att verksamhetsutövaren ska skaffa sig den kunskap som behövs för att skydda människors hälsa. Utskottet finner inte skäl att vidta någon åtgärd när det gäller frågan om vilka verksamheter som ska vara tillstånds- eller anmälningspliktiga och avstyrker därför motionerna 2020/21:125 (SD) yrkande 2 och 2020/21:307 (V) yrkande 9. Utskottet vill hänvisa till det regeringen anfört om att behöver stärka sin övergripande och samordnande roll när det gäller miljötillsynen och bidra i miljöprövningen med hög kompetens så att handläggningstiderna kan kortas. Utskottet vill i sammanhanget peka på den höjning av förvaltningsanslagen till och länsstyrelserna som gjordes i budgetpropositionen för att säkerställa en effektiv miljöprövning och tillsyn. Utskottet vill även påminna om att regeringen i propositionen Förbättrad tillsyn på miljöområdet (prop. 2019/20:137) bl.a. föreslog ett antal nya bestämmelser som syftar till att effektivisera och förtydliga tillsynen enligt , t.ex. att får förelägga en kommun som inte uppfyller de skyldigheter som följer av uppdraget om tillsynsarbetet att avhjälpa bristen. När det gäller bevisbördan i har denna lagts på den som bedriver eller avser att bedriva en verksamhet eller vidta en åtgärd. Detta gäller både vid tillståndsprövning och tillsyn. Bevisbördans placering är en naturlig följd av den försiktighetsprincip som gäller inom miljörätten och som enligt innebär att förebyggande åtgärder och andra försiktighetsmått ska vidtas så snart det kan befaras att en viss åtgärd skulle kunna utgöra en olägenhet för människors hälsa eller miljön. Utskottet ser inte skäl att ändra på denna ordning. Mot bakgrund av det anförda avstyrker utskottet motionerna 2020/21:724 (SD) yrkande 55, 2020/21:2709 (MP) yrkande 9, 2020/21:2807 (KD) yrkande 45 och 2020/21:2918 (C) yrkande 47 i denna del. Regler och riktvärden för buller Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om regler och riktvärden för buller. Utskottet hänvisar bl.a. till de nya vägledningar som tagits fram. Jämför reservation 12 (M), 13 (C) och 14 (L). I kommittémotion 2020/21:2927 av m.fl. (C) yrkande 39 anförs att industri- och trafikbuller inte bör likställas med ljud från exempelvis skolor och idrottsaktiviteter. Motionärerna anser att en grön och hållbar samhällsbyggnad behöver inkludera fritidsaktiviteter och idrott för barn, inte omöjliggöra detta. Enligt kommittémotion 2020/21:3338 av m.fl. (M) yrkande 3 bör regeringen ge i uppdrag att ta fram riktlinjer för ljud från idrott, lek och fritid. Det är angeläget att idrott, bilsport och närboende kan fungera i varandras närhet. I kommittémotion 2020/21:3252 av m.fl. (L) yrkande 5 föreslås att regelverket ändras så att ljud vid idrottsaktiviteter inte likställs med industribuller. Motionärerna anför att det nuvarande regelverket innebär att ett flertal idrottsanläggningar hotas av nedläggning eller kraftiga inskränkningar i verksamheterna. Enligt motionärerna bör allmänna råd uppdateras efter dagens förutsättningar. Enligt motion 2020/21:3176 av Per Lodenius m.fl. (C) yrkande 13 bör ges i uppdrag att se över de allmänna råden om buller kopplade till motorbanor och de idrottsanläggningar som lyder under definitionen industribuller, i syfte att underlätta för de verksamheter som bedrivs där. I motion 2020/21:537 av (KD) föreslås att maximalt tillåtna ljudnivåer för idrottsanläggningar bör ändras till samma nivåer som gäller för vägar och järnvägar. Både , (2010:900) samt plan- och byggförordningen (2011:338) innehåller uttryckliga krav på hänsyn till allmänna intressen som hälsa och säkerhet. Buller kan få konsekvenser för människors hälsa, och därför ska den som planlägger väga in ljudmiljön i bedömningen. Motorsportbanor är anmälningspliktiga verksamheter enligt och miljöprövningsförordningen (2013:251). har i Allmänna råd om buller från motorsportbanor, halkövningsbanor och banor för provning av motordrivna fordon (NFS 2004:16) angett riktvärden för buller. Råden är avsedda att ge vägledning om skyddsåtgärder, begränsningar och försiktighetsmått om störning av buller från främst permanenta sport-, halkövnings- eller provningsbanor för motordrivna fordon. har även tagit fram en vägledning om industribuller och annat verksamhetsbuller (NV rapport 6583). Vägledningen avser främst de verksamheter som förtecknas i 2–32 kap. miljöprövningsförordningen (2013:251). tog fram en vägledning om buller från idrottsplatser (). Vägledningen ska enligt fungera som stöd för att minska bullerstörningar som goda möjligheter till idrottsutövning bibehålls. I vägledningen finns stöd för hur en olägenhetsbedömning enligt bör göras. Det finns även exempel på åtgärder som kan vidtas. Av vägledningen framgår bl.a. att riktvärden för industribuller inte bör användas för buller från idrottsutövning utomhus. Bedömningen av störningar från idrottsplatser bör göras utifrån förutsättningarna på platsen, bl.a. avstånd till bostäder och vilket antal användare som är vid anläggningen. som vägledning publicerades presenterade sin rapport 2020:22 Buller från idrottsplatser – en vägledning. vägledning är i första hand avsedd att användas vid detaljplaneläggning eller bygglovsprövning av ny bostadsbebyggelse i områden som exponeras för buller från idrottsplats. meddelade Mark- och vid dom i det s.k. Boovallenmålet (M 7353-19). Mark- och bedömde i det aktuella målet att buller från en så omfattande verksamhet som bedrivs på Boovallen gav upphov till en sådan olägenhet för människors hälsa som avses i . Domstolen ansåg dock inte att bullerstörningarna var så stora att den organiserade idrottsverksamheten behövde förbjudas. Kommunen måste dock genomföra vissa åtgärder för att begränsa bullerpåverkan. Domstolen kom fram till att bullerskydd inte var en miljömässigt motiverad och rimlig åtgärd i detta fall. Däremot ansåg domstolen att tiderna inom vilka idrottsverksamheten fick pågå skulle begränsas. I sin bedömning tog domstolen hänsyn till verksamhetens storlek, närheten till bostäder och de ljudnivåer som verksamheten orsakar. Domstolen anförde även att det i det aktuella fallet inte var lämpligt att tillämpa riktvärdena i vägledning om industri- och annat verksamhetsbuller. Utskottet vill, i likhet med det som anförts tidigare, framföra att idrottsanläggningar behöver adekvata förutsättningar att verka för att kunna säkerställa goda möjligheter för barn och ungas idrottande och att det kan noteras att buller påverkar vår hälsa och vår möjlighet till en god livskvalitet (bet. 2019/20:MJU12). Utskottet konstaterar med tillfredsställelse att har publicerat en särskild vägledning om buller från idrottsplatser. Vägledningen kan fungera som stöd för att minska bullerstörningar som goda möjligheter till idrottsutövning bibehålls. har utformat en vägledning som kan användas vid detaljplaneläggning eller bygglovsprövning av ny bostadsbebyggelse i områden som exponeras för buller från idrottsplatser. Därutöver har viss rättspraxis utvecklats. Utskottet anser mot denna bakgrund att motionerna 2020/21:537 (KD), 2020/21:2927 (C) yrkande 39, 2020/21:3176 (C) yrkande 13, 2020/21:3252 (L) yrkande 5 och 2020/21:3338 (M) yrkande 3 kan lämnas utan åtgärd i den utsträckning de inte kan anses tillgodosedda och avstyrker därför yrkandena. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om äganderättsfrågor. Utskottet hänvisar främst till pågående utrednings- och beredningsarbete. Jämför reservation 15 (SD), 16 (KD) och 17 (M, KD) samt särskilt yttrande 4 (C). Stärkt äganderätt och ersättning vid rådighetsinskränkningar I kommittémotion 2020/21:700 av m.fl. (SD) yrkande 45 anförs att mark ska kunna undantas från brukande endast efter mycket noggrann prövning och att beslut som innebär brukandebegränsningar ska kunna överklagas från markägarens sida. Motionärerna menar att en levande och brukad landsbygd behövs för många arter och för att utveckla turismen. I kommittémotion 2020/21:733 av m.fl. (SD) yrkande 3 framhålls att allmänt ägd mark i första hand bör nyttjas för offentliga syften, t.ex. naturskydd av olika slag. Motionärerna menar att expropriation liksom inskränkningar av brukanderätt för privata ägare i det längsta ska undvikas. I motion 2020/21:1258 av (M) anförs att den försvagade svenska äganderätten bör stärkas genom översyn och förändring av bl.a. och artskyddsförordningen mot bakgrund av lagstiftningen om egendomsskydd. Motionärerna menar att tillämpningen av och olika förordningar har gått i en negativ riktning med utökade äganderättsinskränkningar som följd. Vidare anförs i motion 2020/21:1541 av (M) att den försvagade svenska äganderätten bör stärkas genom krav på tydligt definierade och specifika motiv för skydd av natur i allmänhet och privat ägd mark i synnerhet. I motion 2020/21:3562 av (M) yrkande 1 anförs att regeringen behöver stå upp för äganderätten och privat ägande. Motionären menar att ärenden som gäller äganderätten kontra bredare samhällsperspektiv bör handläggas med stor rättssäkerhet där även markägaren känner att denna får sin sak prövad. I yrkande 6 i kommittémotion 2020/21:733 av m.fl. (SD) anförs att ersättning vid beslut om inskränkt brukande- eller äganderätt ska betalas med kortast möjliga fördröjning och att, om så ej sker, beslutet ska anses upphävt. Regeringen bör enligt motionärerna fastlägga lämpliga tidsramar för detta. I motion 2020/21:3157 av (C) anförs att regeringen bör analysera om myndigheterna i tillämpningen av reglerna om rådighetsinskränkningar av hälsoskydds-, miljöskydds- eller säkerhetsskäl utger ersättning i de fall inskränkningarna orsakar skador för berörda rättighetshavare och vid behov säkerställa att så sker. Motionären menar att myndigheter inte alltid vid denna tillämpning beaktar avgöranden från . Enligt kommittémotion 2020/21:2928 av m.fl. (C) yrkande 2 bör man se över möjligheten att ersätta alla redan beslutade avsättningar och intrång innan nya skyddade områden inrättas. Motionärerna framhåller att det för den enskilda skogsägaren bl.a. är svårt att överklaga eller ifrågasätta myndighetsbeslut. Markägare ska inte fråntas rätten att bruka sin skog utan ersättning eller behöva känna rädsla inför att investera i mark som riskerar att tappa sitt värde. I kommittémotion 2020/21:2808 av m.fl. (KD) yrkande 68 anförs att markägarens rätt till skälig ersättning bör säkras vid rådighetsinskränkningar som görs med stöd av artskyddsförordningen. Motionärerna välkomnar den utredning som regeringen har tillsatt för att se över artskyddsförordningen men anser att direktiven kunde vara tydligare, bl.a. när det gäller att justera artskyddsförordningen så att den motsvarar de krav som faktiskt ställs i det ursprungliga EU-direktivet och markägarens rätt till skälig ersättning. Äganderätt och grön infrastruktur I kommittémotion 2020/21:3359 av m.fl. (M) yrkande 3 anförs vikten av att klargöra juridisk status för begreppet grön infrastruktur även relaterat till andra frivilliga miljöåtgärder. Motionärerna framhåller att det behöver tydliggöras hur vissa mål och åtgärder juridiskt är relaterade till varandra. Ett exempel är s.k. grön infrastruktur. är det enligt motionärerna inte längre specificerat vare sig i myndighetens regleringsbrev eller arbetsordning att de ska jobba med denna fråga. fortsätter landets länsstyrelser med att upprätta handlingsplaner och skriva strategier om detta. behandling och kompletterande uppgifter Stärkt äganderätt och ersättning vid rådighetsinskränkningar Skyddet för äganderätten, det s.k. egendomsskyddet, är en grundläggande fri- och rättighet enligt regeringsformen (RF) och . Vid samtliga slag av ingrepp i egendomsskyddet gäller enligt såväl RF som en proportionalitetsprincip som innebär att nödvändigheten av ett intrång som sker i skyddet för egendom med hänvisning till det allmännas intresse måste balanseras mot den skada den enskilde drabbas av till följd av intrånget. Av 2 kap. 15 § andra stycket RF följer vidare att den enskilde ska vara tillförsäkrad ersättning när det allmänna inskränker någons användning av mark eller byggnad på ett sådant sätt att pågående markanvändning inom berörd del av fastigheten avsevärt försvåras eller att skada uppkommer som är betydande i förhållande till värdet på denna del av fastigheten. I de fall en lag innebär att användningen av mark eller byggnad inskränks av hälsoskydds-, miljöskydds- eller säkerhetsskäl gäller att rätten till ersättning bestäms genom lag. För sådana rådighetsinskränkningar får det alltså övervägas om en rätt till ersättning ska införas. I 31 kap. 4 § anges sådana beslut enligt som berättigar till ersättning, exempelvis beslut som gäller naturreservat och beslut om biotopskyddsområden. I 31 kap. 2 § anges att bestämmelserna i expropriationslagen (1972:719) som huvudregel ska gälla vid ersättning enligt 31 kap. . höjdes den ersättning som betalas vid expropriation och andra åtgärder där fastigheter tas i anspråk med tvång (prop. 2009/10:162). föreslog miljö- och jordbruksutskottet ett tillkännagivande till regeringen i fråga om arbetet med att utforma kompensationsmodeller vid inskränkningar i äganderätten. Utskottet noterade inledningsvis att det pågår ett arbete när det gäller rådighetsinskränkningar i samband med inrättande av vattenskyddsområden och rådighetsinskränkningar med stöd av artskyddsförordningen. Däremot bedömde utskottet att det finns anledning att även på andra områden granska och föreslå ändringar i de bestämmelser som möjliggör rådighetsinskränkningar av hälsoskydds-, miljöskydds- och säkerhetsskäl. Utskottet beskrev det som angeläget att ytterligare initiativ tas för att utreda vilka slags kompensationsmodeller som skulle kunna utformas för att begränsa de ekonomiska förluster som markägare kan drabbas av till följd av rådighetsinskränkningar. Kammaren biföll utskottets förslag (bet. 2017/18:MJU19, rskr. 2017/18:217). riktade en uppmaning till regeringen om att tillsätta en parlamentariskt sammansatt kommitté som ska se över och stärka det grundlagsreglerade egendomsskyddet. anförde att det är betydelsefullt att samhället värnar äganderätten och att markägare så långt som möjligt bör få bestämma över sin egendom. Beslut som rör exempelvis skydd av värdefulla områden, arter och ekosystem bör bygga på samarbete med markägare och respekt för äganderätten. Med stärkt egendomsskydd säkras viktiga naturtillgångar och en omställning till ett mer hållbart samhälle, enligt utskottet. Kammaren följde utskottets förslag (bet. 2018/19:KU27, rskr. 2018/19:281). Det framgår av den skrivelse över åtgärder vidtagna som överlämnades till att båda tillkännagivanden i fråga om egendomsskyddet inte är slutbehandlade. Det framgår vidare att det pågår ett arbete inom med att identifiera vilka åtgärder som kan vidtas med anledning av uppmaningar (skr. 2019/20:75 s. 225). I budgetpropositionen (prop. 2019/20:1 utg.omr. 23) anförde regeringen att äganderätten till skog behöver stärkas och värnas. Det finns enligt regeringen ett behov av att öka förtroendet mellan skogsägare, myndigheter och andra berörda aktörer samt att öka legitimiteten och förutsebarheten för skogs- och naturvårdspolitiken. Inskränkningar i äganderätten till mark måste vara förenliga med proportionalitetsprincipen. Markägare ska få ekonomisk kompensation för inskränkningar i ägande- och brukanderätten i den utsträckning som de har rätt till. slöt Socialdemokraterna, en sakpolitisk överenskommelse (nedan januariavtalet). Till följd av avtalet tillsatte regeringen en utredning om stärkt äganderätt, nya flexibla skydds- och ersättningsformer vid skydd av mark, samt hur internationella åtaganden om biologisk mångfald ska kunna förenas med en växande cirkulär bioekonomi (dir. 2019:46, nedan ). I motiven för nämndes bl.a. att rättssäkerheten ska stärkas för markägare och företag och att det ska säkerställas att markägare får ekonomisk kompensation för inskränkningar i ägande- och brukanderätten i den utsträckning de har rätt till. Anslagen för ersättningar för skyddad mark ska vara tillräckliga för detta. En annan central del av utredningen är att klargöra markägares rätt till ersättning, och hur denna bör beräknas. Därtill ska nya flexibla skydds- och ersättningsformer utredas som bygger på frivillighet och stärker incitamentsstrukturen i skogsbruket. I utredningen ingår därför att föreslå nya flexibla skydds- och ersättningsformer som ekonomiskt eller på annat sätt gynnar markägare som bevarar biologisk mångfald och gynnar allmänna intressen, som det är möjligt att utveckla och få verksamheter med bas i skog att växa. Formerna ska vara effektiva för att bidra till en förvaltning där den biologiska mångfalden säkras långsiktigt. Uppdraget redovisades (SOU 2020:73). Utredningsbetänkandet är under beredning i . I budgetpropositionen (prop. 2020/21:1 utg.omr. 20) anförde regeringen att det nuvarande artskyddet har kritiserats för att inte i tillräcklig grad vara tillämpbart, effektivt och rättssäkert. Rättsfall om artskydd i skogsbruket har skapat osäkerhet. Regeringen har därför tillsatt en utredning om översyn av artskyddsförordningen (M2020:03) för att säkerställa att regelverket effektivt och rättssäkert kan skydda arter och att lagstiftningen är tydlig gentemot markägare om när dessa har rätt till ersättning. Utredaren ska bl.a. se över artskyddsförordningen för att säkerställa att regelverket effektivt och rättssäkert kan skydda arter och att lagstiftningen är tydlig gentemot markägare om när dessa har rätt till ersättning. Utredaren ska även ta ställning till om ändringar i ersättningsbestämmelser eller andra delar av balken är nödvändiga för att översynens syfte ska kunna nås (dir. 2020:58). Uppdraget ska redovisas . I sitt svar på en skriftlig fråga (fr. 2020/21:989) anförde justitie- och migrationsminister bl.a. att frågeställningar som rör skyddet för äganderätten kan uppkomma i skilda sammanhang och på många olika rättsområden. Svåra avvägningar mellan enskilda och allmänna intressen behöver ofta göras inte minst på områden där hälsa, miljö och säkerhet kan motivera begränsningar i äganderätten. Statsrådet framhöll att regeringen arbetar med att genomföra januariavtalet och att detta är ett arbete som kommer att fortsätta framöver. Vidare upplyste statsrådet om att regeringen har tillsatt utredningar med uppdrag att lämna förslag som berör egendomsskyddet för markägare och ersättningsrätt vid olika former av rådighetsinskränkningar över mark och att han kommer att invänta resultatet av pågående arbete innan han tar ställning till vilka förändringar som kan behöva genomföras. I sammanhanget framhöll statsrådet att den nuvarande utformningen av egendomsskyddet i grundlag är ett resultat av ett omfattande arbete som gjordes i brett politiskt samförstånd i och som trädde i kraft . Äganderätt och grön infrastruktur