bet · H901CU2 · 2021-11-15 00:00:00 — När det gäller förslaget om en möjlighet att bestämma hyran efter lägenhetens bruksvärde, om det ger en högre hyra, anför regeringen att tilllämpningen av den kostnadsbaserade hyressättningsregeln har komplicerats av hur räntenivån har utvecklats sedan privatuthyrningslagen trädde i kraft; referensränta har legat på noll eller lägre. Detta har skapat en osäkerhet om vilken hyra som är godtagbar. En hjälpregel av innebörden att hyran även kan bestämmas efter bruksvärdesprincipen torde enligt regeringen avhjälpa vissa av svårigheterna med den kostnadsbaserade hyran. En sådan bestämmelse skulle få betydelse i de situationer där den kostnadsbaserade hyran är lägre än bruksvärdeshyran, vilket kan vara fallet på bostadsmarknader med låga marknadsvärden. Lagförslaget om hyresvärdens rätt till uppsägning I kommittémotion 2020/21:4103 av m.fl. (M) yrkande 2 föreslås att ska avslå regeringens förslag om att ta bort hyresvärdens rätt enligt privatuthyrningslagen att säga upp ett tidsbegränsat hyresavtal . Samma förslag läggs fram i kommittémotionerna • 2020/21:4104 av m.fl. (SD) yrkande 3 • 2020/21:4101 av och (båda C) yrkande 4 • 2020/21:4102 av m.fl. (KD) yrkande 2 • 2020/21:4099 av m.fl. (L) yrkande 3. Den framtida regleringen om privatpersoners uthyrning I kommittémotion 2020/21:4097 av Momodou m.fl. (V) yrkande 8 anser motionärerna att hyreslagens regler ska gälla fullt ut vid privatpersoners uthyrning av ägda bostäder och att det alltså inte ska finnas någon särreglering för dessa fall. Motionärerna begär därför ett tillkännagivande till regeringen om att privatuthyrningslagen bör avskaffas. Lagförslaget om hyresvärdens rätt till uppsägning Utskottet konstaterar att privatuthyrningslagens reglering syftar till att stimulera privatpersoner att hyra ut bostadslägenheter som de inte behöver. Det handlar om att, som ett komplement till den ordinarie hyresmarknaden, öka tillgången på bostäder genom ett bättre utnyttjande av det befintliga bostadsbeståndet. Utskottet konstaterar vidare att privatpersoner normalt saknar den kompetens och de resurser som professionella hyresvärdar har. Till skillnad från den vanliga hyresmarknaden är hyresvärden och hyresgästen vid privatuthyrning därför relativt jämbördiga avtalsparter. När privatuthyrningslagen infördes ansåg lagstiftaren att en utgångspunkt bör vara att en privatperson som överväger att tillfälligt bli hyresvärd utan svårighet ska kunna överblicka konsekvenserna av att hyra ut sin bostad. Det bedömdes också med hänsyn till lagens syfte – att öka uthyrningen av bostäder som för tillfället inte behövs – naturligt att inte bara hyresgästen utan även hyresvärden har rätt att säga upp hyresavtalet om förhållandena förändras. För att hyresvärdens uppsägning av hyresavtalet inte skulle riskera att sätta hyresgästen i en trängd situation ansåg man dock att hyresvärdens uppsägningstid borde vara längre än hyresgästens, nämligen . Enligt utskottet gör sig dessa överväganden gällande på samma sätt som när regleringen tillkom. Med hänsyn till det sagda och eftersom benägenheten att hyra ut en bostadslägenhet påverkas av hur reglerna är utformade kan utskottet inte ställa sig bakom regeringens förslag till inskränkning av hyresvärdens rätt till uppsägning av hyresavtalet. Med bifall till motionsyrkandena i detta avsnitt bör därför avslå regeringens lagförslag om hyresvärdens rätt till uppsägning. Lagförslaget om alternativ bruksvärdeshyra Utskottet konstaterar att det inte har väckts någon motion som går emot att antar regeringens lagförslag om att komplettera regeln om hyrans bestämmande vid privatuthyrning med en möjlighet att bestämma hyran efter lägenhetens bruksvärde. Lagförslaget bör därför antas av de skäl som anförs i propositionen. Den framtida regleringen om privatpersoners uthyrning När det gäller motion 2020/21:4097 (V) yrkande 8 vill utskottet hänvisa till sina överväganden ovan när det gäller lagförslaget om hyresvärdens rätt till uppsägning vid privatuthyrning. Utskottet kan därmed inte ställa sig bakom motionens förslag om att avskaffa den särreglering som gäller för privatuthyrning och som finns i privatuthyrningslagen. Motionsyrkandet avstyrks följaktligen. Skyddet för hyresgäster när bostadslägenheter förstörs Utskottets förslag i korthet antar regeringens lagförslag om ett stärkt skydd för hyresgäster när bostadslägenheter förstörs. Därmed avslår motionsyrkanden dels om avslag på propositionen i denna del, dels om att från regleringens tillämpningsområde undanta hyresgäster som har en bostadsrättsförening som hyresvärd. Vidare avslår motionsyrkanden om den framtida regleringen om skyddet för hyresgäster när bostadslägenheter förstörs. Jämför reservation 5 (M, KD), 6 (SD, L), 7 (C) och 8 (V) samt det särskilda yttrandet (SD). När en lägenhet blir så förstörd att den inte kan användas för det avsedda ändamålet förfaller hyresavtalet (10 och 16 §§ hyreslagen). Det innebär att hyresförhållandet upphör utan att någon uppsägning behöver göras. Någon rätt för hyresgästen att få lägenheten återställd finns då inte och således inte heller någon motsvarande skyldighet för hyresvärden. av landets hyresgäster har en hemförsäkring. I en sådan försäkring ingår ett visst ekonomiskt skydd för det fall lägenheten förstörs. Försäkringsskyddet omfattar, utöver skador på egendom som uppkommit, merkostnader för att bostaden blivit obrukbar av mellan , beroende på försäkringsbolag. Någon ny bostad kan emellertid inte erbjudas av försäkringsbolaget. Regeringen föreslår ett stärkt skydd för hyresgäster när bostadslägenheter förstörs. När ett hyresavtal för en bostadslägenhet förfaller på grund av att lägenheten förstörs ska sålunda hyresvärden erbjuda hyresgästen ett nytt hyresavtal när en lägenhet blir tillgänglig för upplåtelse. Det ska gälla under förutsättning att det är skäligt. Erbjudandet ska avse den förstörda lägenheten i återställt skick eller en annan likvärdig lägenhet. Vill hyresgästen ha en likvärdig lägenhet ska han eller hon meddela hyresvärden detta från det att hyresavtalet förföll. Vidare ska hyresgästen få ansöka om att hyresnämnden ska förelägga hyresvärden vid vite att erbjuda hyresgästen en likvärdig lägenhet. Föreläggandet ska vara tidsbegränsat och ska inte få gälla längre än . Om det finns särskilda skäl ska hyresnämnden kunna förbjuda hyresvärden att upplåta en viss lägenhet till någon annan som tvisten i hyresnämnden pågår. Den nya regleringen föreslås träda i kraft . Om en lägenhet har förstörts före ikraftträdandet ska dock äldre bestämmelser gälla. Skälen för regeringens förslag Som skäl för sitt förslag om ett stärkt skydd för hyresgäster när bostadslägenheter förstörs anför regeringen i propositionen bl.a. följande (s. 32 f. och 59 f.). Regeringen konstaterar att när en bostadslägenhet förstörs försätts hyresgästen i en mycket svår situation. Han eller hon blir då utan förvarning bostadslös. För många hyresgäster är det svårt att hitta en godtagbar ersättningsbostad, särskilt när det råder bostadsbrist. Det kan göra det svårt att fullfölja en anställning, utbildning eller skolgång för barn. Det uppstår naturligtvis också en stor osäkerhet för den hyresgäst som förlorat sin bostad och har svårt att lösa sin bostadssituation. Regeringen anser att den nuvarande ordningen är otillfredsställande, särskilt i ljuset av att bostadssociala hänsyn i övrigt fått stort genomslag i hyreslagen. Hyresgäster har exempelvis som huvudregel rätt till förlängning av hyresavtalet, även när hyresvärden säger upp det, s.k. direkt besittningsskydd. Enligt regeringen är det angeläget att hyresgäster har någon form av skydd enligt lag när en lägenhet förstörs. Även om många hyresvärdar försöker hjälpa hyresgäster när en lägenhet förstörs gör inte alla det. Hyresgästen står då utan skydd. Det finns också exempel på att lägenheter har återställts utan att hyresgästen har erbjudits ett nytt hyreskontrakt. framhåller regeringen att en förstörd lägenhet är en oväntad händelse även för hyresvärden. Skador på huset omfattas i och för sig normalt av ett försäkringsskydd, men ekonomiska förluster kan inte desto mindre uppstå. Det ger dessutom upphov till merarbete. Hänsyn till detta måste tas vid utformningen av ett skydd för hyresgäster. Det är visserligen, anför regeringen vidare, mycket ovanligt att skador uppstår i en sådan omfattning att lägenheten anses förstörd. Regeringen anser emellertid inte att det är något vägande argument mot att införa en skyddsregel som gäller för just dessa situationer. Det finns även anledning att se positivt på att seriösa hyresvärdar i möjligaste mån erbjuder hyresgästerna en ersättningsbostad. Det visar också enligt regeringen att det inte är alltför betungande för hyresvärdar utan tvärtom något som man bör kunna vänta sig. För de hyresgäster som inte har en hyresvärd som är beredd att medverka till att hyresgästen får en annan bostad kvarstår inte desto mindre behovet av ett skydd i lag. En annan sak är att en lagregel om ett grundskydd för hyresgäster när en lägenhet förstörs inte bör försvåra för hyresvärdar som tar ansvar för hyresgästen när en lägenhet förstörs. Sammantaget anser regeringen att det bör införas ett skydd för hyresgäster vars lägenheter förstörs. En lämplig avvägning mellan hyresgästens och hyresvärdens intressen måste då åstadkommas. Utgångspunkten bör enligt regeringen vara vad man bör kunna vänta sig av en ansvarstagande hyresvärd även utan någon lagregel. Regeringen anför att intresset av ett skydd för hyresgästen väger särskilt tungt när hyresvärden av någon anledning inte vill medverka till att hyresgästen får en ny bostad, trots att hyresvärden avser att återställa lägenheten eller har andra tillgängliga bostadslägenheter. Enligt regeringen får det anses rimligt att kräva av en ansvarstagande aktör att hjälpa hyresgästen i en sådan situation. Den belastning som detta medför är för de flesta hyresvärdar försumbar som värdet för hyresgästen kan vara stort. För de hyresvärdar som agerar på detta sätt får en lagregel med en sådan inriktning ingen betydelse alls. Regeringen anser därför att förslaget ska utgå från att hyresgästen ska ha rätt till en lägenhet som blir tillgänglig för upplåtelse. I detta ligger att hyresvärden har en frihet att själv bestämma om en förstörd lägenhet ska återställas som bostadslägenhet eller om den ska omvandlas till en lokal. Hyresvärden bör alltså inte kunna tvingas att återställa en förstörd lägenhet eller att uppföra bostadslägenheter på annan plats. Det bör också stå hyresvärden fritt att använda sin fastighet för annat än bostadsändamål. I sammanhanget framhåller regeringen också att den skyldighet att erbjuda ett nytt hyresavtal som föreslås är en följd av det avtalsförhållande som gäller mellan parterna – ett rättsförhållande som är omgärdat av skyddsregler. Förslaget är begränsat till sådana bostadslägenheter som finns tillgängliga, och det rör sig därför om en slags förtur. Den begränsning som det kan medföra för fastighetsägaren är alltså enligt regeringen mycket liten. En förutsättning för att hyresgästen ska erbjudas ett nytt hyresavtal enligt förslaget är att detta är skäligt. En viktig faktor vid skälighetsbedömningen bör enligt regeringen vara att hyresgästen har behov av en bostad och har svårt att lösa sin bostadssituation på egen hand. Om hyresgästen har misskött sig i en sådan omfattning att det finns grund för uppsägning bör det beaktas till hyresgästens nackdel. Vidare bör det normalt inte vara skäligt att hyresvärden måste erbjuda hyresgästen ett nytt hyresavtal om hyresgästen har vållat förstörelsen. När det gäller situationer där en bostadsrättsförening är hyresvärd konstaterar regeringen att bostadsrättsföreningar skiljer sig från andra hyresvärdar, eftersom dessa normalt har ett intresse av att upplåta lägenheter med bostadsrätt och inte hyresrätt. framhåller regeringen att vid ombildning av hyresrätter till en bostadsrättsförening blir föreningen hyresvärd till de hyresgäster som inte vill delta i ombildningen. Föreningen åtar sig då samma ansvar som andra fastighetsägare. Det är en viktig förutsättning för att ombildning ska kunna ske trots att några hyresgäster motsätter sig det. Vidare får det antas att fastigheten så gott som undantagslöst är försäkrad. Regeringen anser därför att utgångspunkten bör vara att även bostadsrättsföreningar är skyldiga att erbjuda en likvärdig lägenhet. Ett sådant ansvar aktualiseras i praktiken om den förstörda lägenheten återställs. Förutsättningarna för bostadsrättsföreningar kan dock enligt regeringen skilja sig åt i större utsträckning än för andra fastighetsägare, och det bör finnas ett utrymme att beakta det. Sådana omständigheter som kan tala mot att det är skäligt att hyresgästen ska erbjudas ett hyresavtal för den återställda lägenheten måste alltså alltid beaktas. Är det exempelvis fråga om en mycket liten bostadsrättsförening kan omständigheterna vara sådana, t.ex. på grund av möjlighet till finansiering eller liknande, att det inte är skäligt att hyresgästen ska erbjudas ett hyresavtal. Ett annat exempel kan vara om en upplåtelse med skälig hyra bedöms påverka de skatterättsliga förutsättningarna för föreningen. Lagförslaget om skyddet för hyresgäster när bostadslägenheter förstörs I kommittémotion 2020/21:4103 av m.fl. (M) yrkande 1 föreslås att ska besluta om en ändring i bostadsrättslagen (1991:614) som innebär att en hyresgäst som har en bostadsrättsförening som hyresvärd ska undantas från lagförslagets stärkta skydd vid förstörd bostadslägenhet. I kommittémotion 2020/21:4104 av m.fl. (SD) yrkande 1 föreslås att ska avslå regeringens lagförslag om ett stärkt skydd för hyresgäster när bostadslägenheter förstörs. Samma förslag läggs fram i kommittémotion 2020/21:4099 av m.fl. (L) yrkande 1. Den framtida regleringen om skyddet för hyresgäster när bostadslägenheter förstörs I kommittémotion 2020/21:4101 av och (båda C) yrkande 3 föreslås ett tillkännagivande till regeringen om att återkomma med ett lagförslag som innebär att en hyresgäst som har en bostadsrättsförening som hyresvärd ska undantas från den nya regleringens stärkta skydd vid förstörd bostadslägenhet. I kommittémotion 2020/21:4097 av Momodou m.fl. (V) yrkande 5 föreslås ett tillkännagivande till regeringen om att hyreslagen bör ändras på så sätt att hyresgästens besittningsskydd består även om lägenheten förstörs genom en brand. Lagförslaget om skyddet för hyresgäster när bostadslägenheter förstörs I likhet med regeringen anser utskottet att intresset av ett skydd för hyresgästen vid förstörd bostadslägenhet väger särskilt tungt när hyresvärden av någon anledning inte vill medverka till att hyresgästen får en ny bostad trots att hyresvärden avser att återställa lägenheten eller har andra tillgängliga bostadslägenheter. Det får anses rimligt att kräva av en ansvarstagande aktör att hjälpa hyresgästen i en sådan situation. Den belastning som detta medför är för de flesta hyresvärdar försumbar som värdet för hyresgästen kan vara stort. För de hyresvärdar som agerar på detta sätt får en lagregel med en sådan inriktning ingen betydelse alls. När det gäller de invändningar i övrigt som framfördes mot lagförslaget under remissbehandlingen, och som det hänvisas till i motionerna, delar utskottet regeringens uppfattning att den omständigheten att det är mycket ovanligt att skador uppstår i en sådan omfattning att lägenheten anses förstörd inte är något vägande argument mot att införa en skyddsregel som gäller för just dessa situationer. Det kan också konstateras att den skyldighet att erbjuda ett nytt hyresavtal som föreslås är en följd av det avtalsförhållande som gäller mellan parterna – ett rättsförhållande som är omgärdat av skyddsregler. Förslaget är begränsat till sådana bostadslägenheter som finns tillgängliga, och det rör sig därför om en slags förtur. I detta ligger att hyresvärden har en frihet att själv bestämma om en förstörd lägenhet ska återställas som bostadslägenhet eller om den ska omvandlas till en lokal. Dessutom är en förutsättning för att hyresgästen ska erbjudas ett nytt hyresavtal enligt förslaget att detta är skäligt. Som regeringen anför bör en viktig faktor vid skälighetsbedömningen vara att hyresgästen har behov av en bostad och har svårt att lösa sin bostadssituation på egen hand. Om hyresgästen har misskött sig i en sådan omfattning att det finns grund för uppsägning bör det, som framhålls i propositionen, beaktas till hyresgästens nackdel. Som vidare framförs i propositionen bör det normalt inte vara skäligt att hyresvärden måste erbjuda hyresgästen ett nytt hyresavtal om hyresgästen har vållat förstörelsen. I de fall där en bostadsrättsförening är hyresvärd konstaterar utskottet liksom regeringen att bostadsrättsföreningar skiljer sig från andra hyresvärdar, eftersom dessa normalt har ett intresse av att upplåta lägenheter med bostadsrätt och inte hyresrätt. är det så att vid ombildning av hyresrätter till en bostadsrättsförening blir föreningen hyresvärd till de hyresgäster som inte vill delta i ombildningen. Föreningen åtar sig då samma ansvar som andra fastighetsägare. Detta är en viktig förutsättning för att ombildning ska kunna ske trots att några hyresgäster motsätter sig det. Dessutom får det antas att fastigheten så gott som undantagslöst är försäkrad. Utgångspunkten bör därför, som anförs i propositionen, vara att även bostadsrättsföreningar är skyldiga att erbjuda en likvärdig lägenhet. Ett sådant ansvar aktualiseras i praktiken om den förstörda lägenheten återställs. Förutsättningarna för bostadsrättsföreningar kan dock, som också regeringen pekar på, skilja sig åt i större utsträckning än för andra fastighetsägare, och det bör finnas ett utrymme att beakta det. Sådana omständigheter som kan tala mot att det är skäligt att hyresgästen ska erbjudas ett hyresavtal för den återställda lägenheten måste alltså alltid beaktas. Är det exempelvis fråga om en mycket liten bostadsrättsförening kan omständigheterna vara sådana, t.ex. på grund av möjlighet till finansiering eller liknande, att det inte är skäligt att hyresgästen ska erbjudas ett hyresavtal. Ett annat exempel kan vara om en upplåtelse med skälig hyra bedöms påverka de skatterättsliga förutsättningarna för föreningen. Utöver detta konstaterar utskottet att propositionens författningskommentar innehåller ytterligare uttalanden till vägledning för den praktiska tillämpningen av de föreslagna reglerna. På sedvanligt sätt kan eventuell problematik kopplad till den närmare gränsdragningen i olika frågor lösas genom praxisbildning på området. Av det sagda följer att utskottet anser att bör anta lagförslaget om ett stärkt skydd för hyresgäster när bostadslägenheter förstörs. Därmed bör avslå motionsyrkandena dels om avslag på propositionen i denna del, dels om att från regleringens tillämpningsområde undanta hyresgäster som har en bostadsrättsförening som hyresvärd. Den framtida regleringen om skyddet för hyresgäster när bostadslägenheter förstörs Utskottet har ovan ställt sig bakom regeringens lagförslag om ett stärkt skydd för hyresgäster när bostadslägenheter förstörs. Eftersom utskottet anser att regleringen är väl avvägd finner utskottet inte skäl för någon åtgärd med anledning av motionerna 2020/21:4097 (V) yrkande 5 och 2020/21:4101 (C) yrkande 3 om lagstiftningens framtida utformning. Motionsyrkandena bör därför avslås. Åtgärder vid misskötsel av hyreshus Utskottets förslag i korthet antar regeringens lagförslag om effektivare åtgärder vid misskötsel av hyreshus. Vidare avslår motionsyrkanden om framtida åtgärder mot misskötsel av hyreshus. Jämför reservation 9 (V). Gällande regler i hyreslagen om hyresgästens skydd mot brister i förvaltningen Enligt hyreslagen ska hyresvärden tillhandahålla – och härefter hålla – en bostadslägenhet i ett sådant skick att den enligt den allmänna uppfattningen på orten är fullt brukbar som bostad (9 § och 15 § första stycket). Hyresvärden ska också med skäliga mellanrum utföra tapetsering, målning och andra sedvanliga reparationer med anledning av lägenhetens försämring genom ålder och bruk (15 § andra stycket). Om lägenheten inte är i det skick som hyresgästen har rätt att kräva kan hyresgästen göra gällande ett antal påföljder (11 och 16 §§). En sådan påföljd är åtgärdsföreläggande som innebär att hyresnämnden förelägger hyresvärden att åtgärda bristen. Åtgärdsföreläggandet får förenas med vite. Som alternativ till åtgärdsföreläggande kan hyresgästen åtgärda bristen på hyresvärdens bekostnad. Hyresgästen har under alla omständigheter rätt till skälig nedsättning av hyran för den tid som lägenheten är i bristfälligt skick. Det finns även en möjlighet för hyresgästen att begära ett upprustningsföreläggande när en lägenhet har vissa grundläggande brister och därför inte når upp till lägsta godtagbara standard (18 a §). Frågan om brister i förvaltningen kan dessutom i vissa fall tillmätas betydelse vid hyressättningen. Av relevans för hyresgästens möjligheter att göra gällande påföljder är vidare att hyresvärden är skyldig att till hyresgästerna lämna uppgift om sitt namn och sin adress (18 i §). Närmare om nedsättning av hyra Om hyresgästen anser att han eller hon har rätt till nedsättning av hyran eller till ersättning för skada eller för avhjälpande av brist får beloppet deponeras hos . Hyresvärden får då inte göra gällande att hyresrätten blivit förverkad på grund av att det deponerade beloppet inte betalats i hyra. ska genast underrätta hyresvärden om depositionen. Hyresvärden ska härefter inom visa att denne antingen har träffat en överenskommelse med hyresgästen om att få lyfta beloppet eller har väckt talan om detta mot hyresgästen. Annars har hyresgästen rätt att få tillbaka depositionen. Det deponerade beloppet får inte lyftas förrän hyresvärdens talan blivit slutligt avgjord. (Se 21 och 22 §§ hyreslagen.) kan inte avgöra frågor om nedsättning av hyra. Sådana frågor förekommer dock förhållandevis ofta i ärenden om åtgärdsföreläggande och kan ingå som ett led i en uppgörelse mellan parterna. Sådana frågor kan också förekomma fristående som en medlingsfråga. (Se SOU 2012:82 Hyres- och arrendetvister .) Annan reglering om åtgärder mot brister i förvaltningen Utöver hyreslagens regelverk finns det möjligheter att ta till tvångsåtgärder mot fastighetsägare enligt bostadsförvaltningslagen (1977:792). En grundläggande skillnad mellan regelverken är att enskilda hyresgäster för talan om åtgärder enligt hyreslagen medan en hyresgästorganisation eller en kommun för talan om åtgärder enligt bostadsförvaltningslagen (29 § bostadsförvaltningslagen). Om en fastighet inte uppfyller de krav som hyresgästerna har rätt att ställa i fråga om sundhet, ordning och skick och om bristerna beror på fastighetsägarens förvaltning, får hyresnämnden besluta att ställa fastigheten under särskild förvaltning. Detta kan ske genom förvaltningsåläggande eller, vid mer allvarliga brister, tvångsförvaltning (2 §). Ett förvaltningsåläggande innebär att hyresnämnden förpliktar fastighetsägaren att överlämna förvaltningen av hyreshuset till en särskild förvaltare enligt ett förvaltningsavtal som ingås mellan fastighetsägaren och förvaltaren (3 och 4 §§). Avsikten är att ingripandeformen ska bygga på samarbete mellan fastighetsägaren och förvaltaren. Vid tvångsförvaltning är det i stället hyresnämnden som utser förvaltare, och fastighetsägaren har heller inte någon möjlighet att påverka omfattningen av förvaltningsuppdraget (8 och 9 §§). Förvaltaren får ställning av legal företrädare för fastighetsägaren i fråga om skötseln av fastigheten, och fastighetsägaren är alltså i princip skild från förvaltningen av fastigheten. utövar tillsyn över förvaltningen (27 §). fanns också en möjlighet till förhandsprövning av fastighetsägare enligt lagen (1975:1132) om förvärv av hyresfastighet m.m., förvärvslagen. Förvärvslagen upphävdes 2010, och i samband med detta infördes vissa skärpningar av bostadsförvaltningslagen.