bet · H801MJU15 · 2021-04-16 00:00:00 — Mängden gammal skog ökar, liksom mängden död ved och mängden lövträden. Det går också att öka insatserna för biologisk mångfald i redan skyddad skog. Svenska skogsägare levererar både klimatnytta och biologisk mångfald. Vi anser att det finns en potential för en ökad skogsproduktion med fortsatt bevarande av den biologiska mångfalden. Skogsvårdslagen föreskriver att produktionsmål och miljömål ska vara jämställda. Förvaltarskapstanken och långsiktigheten i svenskt skogsbruk gör att skogsägare kan bidra till att sällsynta eller särskilt viktiga arter finner en god livsmiljö på deras marker. Exempelvis visar forskning att skogsbrukets beslut att lämna kvar träd som småningom blir till höga stubbar på kalhyggen leder till att fler skalbaggar och andra insekter söker sig dit. Ett sådant skogsbruk bidrar till den biologiska mångfalden och bör därför premieras. Tyvärr straffas i stället många av de skogsägare som bedrivit ett skogsbruk med hög miljöhänsyn, då de inte tillåts genomföra planerade avverkningar med hänvisning till exempelvis artskyddsförordningen och inventeringen av nyckelbiotoper. Vi ser med oro på att incitamentsstrukturen för ett hållbart skogsbruk snedvrids på detta sätt, och utskottet har därför riktat ett tillkännagivande till regeringen om att tillämpningen av artskyddsförordningen ska ses över. Vi välkomnar att regeringen sent omsider har lyssnat på riksdagsmajoriteten och tillsatt en utredning som ska se över artskyddsförordningen. Inom miljöpolitiken är det överlag viktigt att incitament för hållbart brukande av skog, mark och vatten inte ställer produktionsmål och miljömål i konflikt med varandra. Tvärtom behövs en helhetssyn. Det är också viktigt att den äganderättsutredning som regeringen tillsatt säkerställer långsiktigt hållbara spelregler för vatten-, jord- och skogsbrukare. Den biologiska mångfalden i skogen ska värnas genom ett aktivt hållbart skogsbruk och en stark äganderätt. Förvaltning av skogen, punkt 5 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:1311 av m.fl. (V) yrkande 8. Stora delar av våra produktionsskogar är monokulturer med gran eller tall. På många skogsmarker skulle skogsbestånden få en betydligt större artvariation och ökat inslag av lövträd om skogen självföryngrades och inte planterades. En ökad variation av trädslag skulle också kunna uppnås om man använde mer än ett trädslag vid. Genom inriktning vid röjning och gallring ges också möjlighet att skapa förutsättningar för blandskog där de naturliga förutsättningarna finns beroende på markens bördighet, jordart etc. Studier har visat att skogar med lövträd ger fördelar såväl för den biologiska mångfalden som för klimatet i jämförelse med rena barrskogar. Genom att i högre grad styra produktionen mot trädarter som är naturliga för skogsmarken och därmed öka det totala inslaget av lövträd ökar man dessutom skogens återhämtningsförmåga vid störningar som uppstår på grund av klimatförändringarna. Klimatförändringarna innebär generellt ökad stress och sårbarhet för skogen som ekosystem. Produktionsskogar med enbart ett trädslag blir därför extra sårbara vid stormar och angrepp av insekter och svampar. Den stora skogsbranden i visade att inslag av lövträd hade stora positiva effekter för att begränsa omfattningen av branden. Eftersom skogsbränder på grund av klimatförändringarna kan förväntas öka i frekvens kan ett ökat inslag av lövträd i form av naturliga barriärer vara betydelsefullt för att begränsa skogsbrändernas omfattning. Det är belagt att ju mer intakt ett ekosystem är med rik biologisk mångfald, desto bättre buffertförmåga har systemet att stå emot förändringar. Jag anser därför att regeringen bör genomföra en översyn av skogslagstiftningen för att stimulera ökad andel blandskog genom reglering av föryngringsåtgärder, röjning och gallring. Miljökvalitetsmålet Levande skogar, punkt 6 (M, SD) av (M), (M), (SD), (M), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3356 av m.fl. (M) yrkande 25. Att har ambitiösa miljömål när det gäller skogen är bra och viktigt, men målen måste vara realistiska. Vi anser därför att miljömålet Levande skogar bör omformuleras så att det blir mer realistiskt och nåbart. är det i praktiken omöjligt att uppnå målet. Skogsbrukets bidrag till bioekonomin, punkt 7 (M, SD) av (M), (M), (SD), (M), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:729 av m.fl. (SD) yrkande 3 och 2020/21:3368 av m.fl. (M) yrkande 60 och 2020/21:2918 av m.fl. (C) yrkande 6 och 2020/21:3679 av m.fl. (L) yrkandena 19 och 24. Skogsbruket spelar en central roll för miljön, klimatet och omställningen till en cirkulär bioekonomi. Ur klimatsynpunkt bidrar aktiv skogsskötsel till att vi har relativt stor andel unga skogar vilka har ett stort nettoupptag av koldioxid. Skogen och produkter från skogen, vilka i många fall ersätter fossilbaserade motsvarigheter, binder ca koldioxid . Det är mer än totala utsläpp . Mycket av produkterna går dessutom på export och bidrar till att sänka utsläppen utomlands. Om världen ska öka sin produktion av virke bör en stor del av ökningen förläggas till länder som visat att de kan sköta sina skogar utan de stora förluster av arter som tyvärr kunnat konstateras i andra delar av världen. Vi har utvecklat naturvårdshänsynen i skogsbruket, och denna utveckling fortgår. har stora möjligheter att dra större nytta av skogen i klimatomställningen, inte minst genom att öka den inhemska produktionen av hållbara biobränslen. Det hållbara aktiva skogsbruket är en förutsättning för att ska kunna fortsätta övergången till en cirkulär bioekonomi med värnandet om höga naturvärden och biologisk mångfald. Att öka produktionsförmågan i det svenska skogsbruket måste vara ett av de viktigaste målen med skogspolitiken. Skogsbrukets bidrag till bioekonomin, punkt 7 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3679 av m.fl. (L) yrkandena 19 och 24 samt 2020/21:729 av m.fl. (SD) yrkande 3, 2020/21:2918 av m.fl. (C) yrkande 6 och 2020/21:3368 av m.fl. (M) yrkande 60. Den kemiska industrin är beroende av olja och gas som råvara för sin verksamhet. Bland annat levererar gasnätet i gas som råvara till flera industrier. Gasen och oljan som används behöver ersättas av biooljor och biogas. Tillgången på biogas och biooljor är begränsad, men i den kemiska industrin är förädlingsvärdet högt och det är därmed rationellt att de begränsade volymer som finns används här. Kolet i biobränslena binds också in i kemiindustrins produkter, vilket fördröjer utsläppet av koldioxiden jämfört med om biomassan används t.ex. som fordonsbränsle. Det är positivt ur klimatsynpunkt. Kemiindustrins produkter, särskilt plaster, hamnar också – när de kan återvinnas – i fjärrvärmeverken där koldioxiden från förbränningen kan fångas in. Det finns problem med subventioner. Exemplet med kemiindustrins användning av biomassa illustrerar problemen. Oaktsamt utformade subventioner kan leda till att biomassan går till bränslen i stället för till produkter i kemiindustrin. Styrmedel ska vara utformade så att den begränsade biobränsleresursen styrs till verksamheter där den har ett högt förädlingsvärde och där kol kan bindas in som möjligt. är det avgörande att branschen tar initiativ för att frångå sina fossila råvaror. Hållbart producerad biomassa är en begränsad resurs som ska användas där den har högt förädlingsvärde och där den binder kolet . Förädlingsvärdet och möjligheten att binda kol på lång sikt behöver styra allokeringen för att biomassan ska ge ett så stort bidrag som möjligt i klimatarbetet som den utnyttjas samhällsekonomiskt effektivt. Ur ett klimatperspektiv finns det bekymmer med att öka uttaget av bränslen. När uttaget är kan det anses att lika mycket koldioxid tas upp av träd och växter som det släpps ut vid förbränningen. Men när uttaget ökar finns en risk för ett nettotillskott av klimatgaser till atmosfären. Uttaget bör därför bara ökas i fall när biomassan oavsett skulle ha gett ifrån sig klimatgaser och när kolet i biomassan kan bindas in genom infångning och lagring av koldioxid eller i långlivade produkter eller infrastruktur. Tidsperspektivet är viktigt. Eftersom halterna av klimatgaser i atmosfären måste stabiliseras inom två till tre decennier blir kravet på uttaget av biobränslen att det är klimatneutralt på betydligt än så. Uttaget av biomassa ska bara ökas när det leder till en klimateffekt som är nettopositiv eller mindre. Statens styrmedel måste utformas med detta i åtanke. Forskning om skogens möjligheter inom ramen för bioekonomin, punkt 8 (M) av (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3356 av m.fl. (M) yrkande 24. har goda möjligheter att utveckla en ekonomi som i ännu högre grad är biobaserad och reducera fossilanvändningen genom att ersätta med förnybara produkter och öka inlagringen av kol i växande skogar och i skogens produkter. Vi vill inrätta en nationell bioekonomistrategi i enlighet med tillkännagivande till regeringen. Vi anser att en strategi vilken bygger på samverkan mellan staten och näringslivet kan skapa stor både miljö- och klimatnytta och ekonomisk nytta. Den nationella strategin ska vara en väl förankrad strategi som främjar de gröna näringarna och underlättar omställningarna som krävs i exempelvis skogsindustrin och lantbruket. Vi ser även ett stort behov av att skapa bättre förutsättningar och långsiktiga spelregler för förnybara biobränslen samt att säkerställa en bred råvarubas. Detta krävs för att branschen ska våga göra större investeringar exempelvis i anläggningar för produktion av biobränslen. Därför anser vi att mer forskningsresurser bör riktas till skogens möjligheter att påskynda arbetet med en bioekonomi. Statens roll vid utformningen av ett nytt system för nyckelbiotoper, punkt 9 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:729 av m.fl. (SD) yrkande 11. Regeringen måste nu agera för att förbättra situationen när det gäller nyckelbiotopsregistreringen genom att aktivt verka för att parterna, inklusive och andra berörda myndigheter, skogsägare, skogsindustriföretag och certifieringsorganisationer, tillsammans löser de problem som finns. Staten bör ta en aktiv roll i att få parterna att enas om ett effektivare och mer rättssäkert system för nyckelbiotoper än det som finns . Det är vår förhoppning att den äganderättsutredning som pågick sommaren och , den s.k. , ska lämna förslag i de här frågorna som kan ställa sig bakom. Nyckelbiotopsregistrering i övrigt, punkt 10 (M, SD, KD) av (M), (M), (SD), (M), (SD), (KD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 10 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:729 av m.fl. (SD) yrkandena 10 och 13, 2020/21:2808 av m.fl. (KD) yrkande 72 och 2020/21:3356 av m.fl. (M) yrkandena 11–13 och 2020/21:1311 av m.fl. (V) yrkande 10, 2020/21:2616 av (M) och 2020/21:3183 av och (båda C). För att ett område som registrerats som nyckelbiotop ska leda fram till ekonomisk ersättning till markägaren måste det skyddas i ett formellt avtal, vanligen som ett naturreservat eller biotopskyddsområde eller med ett naturvårdsavtal. Problemet är att nyckelbiotopen kvarstår registrerad även om beslutar att inte skapa formellt skydd vilket i praktiken innebär ett avverkningsförbud eftersom inga certifierade sågverk tar emot timret. Detta slår hårt mot den enskilda skogsägaren. Situationen är inte långsiktigt hållbar och därför bör en översyn göras av tillämpningen av nyckelbiotopsbegreppet och dess konsekvenser för enskilda skogsägare, i syfte att bibehålla ett skydd som tydligare hänsyn tas till den enskildes rätt att bruka sin skog. Ett sådant arbete behöver göras i direkt dialog med de berörda. Det bör också göras en uppföljning av vilka naturtyper som registrerats som nyckelbiotoper, inklusive vad syftet varit med registreringen och om detta uppnåtts . Vi anser att systemet med registrering av nyckelbiotoper ska upphöra till dess att det finns ett rättssäkert och objektivt system på plats. Ingen nyckelbiotopsinventering bör göras innan frågan om inventeringsmetodiken är löst. Bristerna med det hittillsvarande systemet bör motivera att nuvarande register över nyckelbiotoper förklaras konfidentiellt och att nyttjande av registret inte får leda till åtgärder av någon annan part än markägaren. Vi anser också att inte ska registrera nyckelbiotoper vid avverkningsanmälningar. Vidare anser vi att restriktioner när det gäller brukande av skog utöver vad som är allmänt fastlagt i lag alltid och omgående bör åtföljas av ersättning, oavsett hur stor andel av markägarens areal, växande volym skog eller tillgänglig avverkningsvolym som berörs. Nyckelbiotopsregistrering i övrigt, punkt 10 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 10 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:1311 av m.fl. (V) yrkande 10 och 2020/21:729 av m.fl. (SD) yrkandena 10 och 13, 2020/21:2616 av (M), 2020/21:2808 av m.fl. (KD) yrkande 72, 2020/21:3183 av och (båda C) och 2020/21:3356 av m.fl. (M) yrkandena 11–13. Att registrera och inventera nyckelbiotoper är av central betydelse för att hänsyn ska tas till områden med höga naturvärden i samband med slutavverkningar. inventeringar av nyckelbiotoper har varit en av de största kartläggningarna av natur i vårt land. Det är dock mycket länge sedan en nationell inventering genomfördes. I budgeten genomfördes därför en satsning på en landsomfattande inventering av nyckelbiotoper. Inventeringsarbetet var tänkt att pågå . Dessutom infördes anslag för att myndigheterna skulle kunna erbjuda skogsägare med nyckelbiotopsrika brukningsenheter möjlighet till ersättning för områdesskydd. Den nuvarande regeringen har dock i enlighet med januariavtalet beslutat att den utökade nyckelbiotopsinventeringen inte ska återupptas och man har avvecklat satsningen på för detta ändamål. Därutöver har beslutat att man ska upphöra med att registrera nyckelbiotoper i samband med avverkningsanmälningar utan att det resulterat i några åtgärder från regeringen. Min uppfattning är att dessa åtgärder leder oss längre ifrån att uppnå flera av våra miljömål och att det lägger grunden för fortsatt utarmning av den biologiska mångfalden. Regeringen bör därför ge i uppdrag att se till att registrering av nyckelbiotoper i samband med avverkningsanmälningar möjliggörs även i fortsättningen. Tillvägagångssätt vid skydd av skog, punkt 11 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 11 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:729 av m.fl. (SD) yrkande 15 i denna del och 2020/21:733 av m.fl. (SD) yrkandena 2, 4 och 14 samt 2020/21:1319 av (M) och 2020/21:1793 av (M). Pressen från statens sida att mycket snabbt öka arealen skyddad skog har lett till ett ineffektivt skydd där stora arealer visserligen skyddas men där nyttan med stor sannolikhet ofta är marginell. Det behövs nu en period av återhållsamhet för att utvärdera vad som skyddats, omfördela arealer snarare än öka arealer samt se över hur naturskyddet kan bli mer effektivt som markägarnas deltagande i och nytta av det fortsatta arbetet prioriteras. Vid begränsningar av pågående skogsbruk ska full ersättning betalas ut. Det är inte rimligt att undanta en del av ersättningen, exempelvis av virkesvärdet eller markvärdet, från detta krav som markägaren måste tolerera vid beräkning av ersättning när planerad avverkning begränsas eller förhindras av myndigheterna. Framför allt bör en sådan toleransgräns inte tillåtas utgöra något slags praxis i eller länsstyrelsernas hantering. Lika viktigt som att ersättning ska betalas ut är att den ska betalas med kortast möjliga fördröjning från det att beslut om inskränkt brukande- eller äganderätt tagits och att om ersättning inte betalas inom givna tidsramar ska beslutet anses upphävt. Regeringen bör fastlägga lämpliga tidsramar för detta. trädde en ny förvaltningslag (2017:900) i kraft. Lagens 5 § fastslår att myndigheters åtgärder ”aldrig får vara mer långtgående än vad som behövs och får vidtas endast om det avsedda resultatet står i rimligt förhållande till de olägenheter som kan antas uppstå för den som åtgärden riktas mot”. Skog omhändertas vanligen , i många årtionden, innan den når slutavverkningsålder, och inkomsten vid en slutavverkning kan vara den enda större intäkten från ett skogsinnehav inom 10 eller . Det är uppenbart att det skapar mycket stora besvär för skogsägaren att förhindras att tillgodogöra sig en sådan intäkt. Skogsägares rätt att utföra avverkning, förutsatt att skogsvårdslagens generella krav är uppfyllda, måste därför i de allra flesta fall vara skyddad av denna proportionalitetsprincip. Det behövs nu en period av analys och förbättringsarbete. Totalarealen formellt skyddad skog behöver inte ökas ytterligare. Staten bör också införa ett moratorium för nya nyckelbiotoper tills nuvarande förhållanden ändrats så att inte enskilda skogsägare tillåts bli drabbade tredje parter. Berörda myndigheter måste ges direktiv som understryker att skogsägarnas brukanderätt i möjligaste mån ska skyddas. I stället ska myndigheter i ökad grad verka för att mångbruket av våra skogar utvecklas med ökad såväl virkesproduktion som naturvårdshänsyn. Myndigheterna och deras personal ska bistå med objektiv, professionell och positiv rådgivning för att hjälpa skogsägare att utveckla sin verksamhet med lönsamhet och bevarad initiativkraft som grund. Beslut om att skydda delar av en skogsägares mark måste fattas endast efter samråd med ägaren och efter att andra alternativ prövats. När sådana beslut tas ska ersättning ges. Den enskilda skogsägaren kan enligt nuvarande ordning finna det svårt att överklaga eller ifrågasätta myndighetsbeslut. Detta bör ändras genom att möjliggöra och förenkla rättslig prövning och rätt till överklagande för markägare vid föreslagna restriktioner och begränsningar i markanvändning. Viktigare är dock att lösa problem gemensamt – beslut om skydd av skog ska därför alltid föregås av överläggningar med markägaren. Effektiva former för skydd av skog, punkt 12 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 12 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:729 av m.fl. (SD) yrkandena 2 och 18 samt 2020/21:949 av (M), 2020/21:1311 av m.fl. (V) yrkandena 2 och 12, 2020/21:2808 av m.fl. (KD) yrkandena 73 och 75 samt 2020/21:3273 av m.fl. (L) yrkande 12. Huvudprincipen för svenskt skogsbruk bör vara att tillämpa skogsbruk med vardagshänsyn på den helt övervägande delen av skogsmarken men med möjlighet att införa ökat skydd på vissa marker. Detta kan t.ex. vara genom naturskyddsområden eller skötselavtal med markägare, och på motsvarande sätt att driva mer intensiv odling på andra marker. Att totalt undanta mark från skogsbruk genom myndighetsbeslut ska i första hand kunna ske på statligt ägd mark. Som påpekat bör andelen skydd av skog genom frivilliga naturvårdsavtal mellan myndigheter och markägare öka. Det innebär att markägaren kvarstår som ägare och att han eller hon ofta kan fortsätta nyttja marken med vissa restriktioner och få betalt för att sköta skogen på ett sätt som speciellt gynnar vissa arter och miljöer. Arbetet med frivilliga naturvårdsavtal ska därför prioriteras framför att bilda nya reservat och liknande områden där skogsbruk helt hindras. Effektiva former för skydd av skog, punkt 12 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 12 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:1311 av m.fl. (V) yrkandena 2 och 12 samt 2020/21:729 av m.fl. (SD) yrkandena 2 och 18, 2020/21:949 av (M), 2020/21:2808 av m.fl. (KD) yrkandena 73 och 75 samt 2020/21:3273 av m.fl. (L) yrkande 12. Det långsiktiga skyddet av skog är en central del i miljökvalitetsmålet Levande skogar. För att uppnå målet förutsätts att det formella skyddet ökar och att skogsägarna frivilligt avsätter skogsmark. De frivilliga avsättningarna har dock i många fall visat sig vara av begränsat värde för biologisk mångfald. finns inte statlig kontroll av vare sig kvalitet eller långsiktighet och dokumentation saknas över många av de områden som anses skyddade. Dessutom kan arealen frivilligt avsatta skogar flyttas omkring i landskapet. Sammantaget är detta mycket problematiskt då frivilliga avsättningar ingår i ett nationellt långsiktigt mål för samhällets gemensamma bästa. Frivilliga avsättningar ska vara långsiktiga och dokumenteras och kvalitetssäkras ur naturvärdessynpunkt för att ingå i det nationella miljökvalitetsmålet Levande skogar. Regeringens anslagsnivåer för att formellt skydda skog är otillräckliga för att skydda skogar med höga naturvärden och för att fler skogsägare ska kunna få ersättning för sin mark. Anslagsnivåerna behöver öka för att fler skogsägare ska kunna få ersättning när naturreservat, biotopskydd och naturvårdsavtal skapas. Jag anser även att skogsnäringen, enligt principen om att förorenaren betalar, bör bidra till finansieringen av formellt skydd eftersom skogsbruket är den främsta orsaken till förlust av biologisk mångfald i skogen. Regeringen bör tillsätta en utredning för att se över förutsättningarna för en naturvårdsavgift inom skogsnäringen i syfte att bidra till finansiering av skogsskydd och därmed även stärka förutsättningarna för att fler skogsägare ska få ersättning vid intrång. Effektiva former för skydd av skog, punkt 12 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 12 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:2808 av m.fl. (KD) yrkandena 73 och 75 samt 2020/21:729 av m.fl. (SD) yrkandena 2 och 18, 2020/21:949 av (M), 2020/21:1311 av m.fl. (V) yrkandena 2 och 12 samt 2020/21:3273 av m.fl. (L) yrkande 12. gjorde en landsomfattande inventering av över 12 000 områden med skyddad skog. Man fann i mer än hälften av de undersökta områdena att den naturvårdande skötseln var eftersatt, i flera fall så pass att de naturvärden som skulle skyddas i stället kraftigt skadats. av de skyddade områdena ansågs stå i behov av någon skötselinsats för att inte de naturvärden som från början motiverat deras skyddade status skulle gå förlorad. Inventeringens dystra resultat aktualiserar vikten av att prioritera skötsel före nya avsättningar. Resultaten står också i kontrast till det enskilda ägandet där incitamenten för en välskött skog harmoniserar med de värden som markägaren strävar efter. I stället för de tvingande åtgärder som förfarandet med nyckelbiotopsregistrering innebär bör strävandet efter de värden som skydd av skog ger bygga på frivilliga naturvårdsavtal. Denna naturvård som bör kombineras med brukande och formellt skydd bör endast upprättas när skogsägaren själv vill.