bet · H801JuU30 · 2021-06-03 00:00:00 — Det är angeläget att den svenska vapenlagstiftningen är utformad på ett sådant sätt att den i möjligaste mån motverkar att vapen kommer till brottslig användning. behandlade utskottet motionsyrkanden om att föra in vapen till i betänkande 2015/16:JuU20 (s. 55 f.). Utskottet ansåg att gällande bestämmelser med ett krav på tillstånd till införsel av vapen vid tillfällig användning för jakt eller tävling fick anses motiverat med hänsyn till framför allt säkerhetsaspekter. Därför borde, enligt utskottet, inte enbart ett europeiskt skjutvapenpass godtas. Motionsyrkandena avstyrktes, vilket ställde sig bakom (rskr. 2015/16:197). Liknande motionsyrkanden avstyrktes (bet. 2016/17:JuU18 s. 79 f.) och genom förenklad beredning (bet. 2017/18:JuU13). Även behandlades liknande motionsyrkanden. Utskottet anförde att jägare som vill resa och jaga i andra EU-länder upplever att det är svårt att ta med sig vapen över gränserna. Detsamma gäller för sportskyttar som t.ex. vill tävla i ett annat land. Utskottet ville därför att regeringen skulle ta initiativ till en översyn av reglerna om europeiskt skjutvapenpass och reglerna om införseltillstånd i syfte att underlätta för jägare och sportskyttar att ta med sig vapen över gränserna vid resor inom EU. Detta borde , enligt utskottet, tillkännage för regeringen. Utskottet tillstyrkte därmed motionerna i fråga. följde utskottets förslag (bet. 2018/19:JuU29 s. 44 f., rskr. 2018/19:298). I regeringens skrivelse 2020/21:75 skrivelser till regeringen – åtgärder anges att ärendet bereds i . avstyrkte utskottet motionsyrkanden om europeiskt skjutvapenpass med hänvisning till tillkännagivandet från det föregående året. följde utskottets förslag (bet. 2019/20:JuU33 s. 41 f., rskr. 2019/20:304). har tidigare riktat ett tillkännagivande till regeringen om en översyn av reglerna för ett europeiskt skjutvapenpass. Utskottet står fast vid de bedömningar som gjordes då. Eftersom regeringens behandling av tillkännagivandet dröjer finns det enligt utskottet anledning för att rikta ett tillkännagivande till regeringen om att skyndsamt återkomma till med ett förslag i enlighet med det tidigare tillkännagivandet. Utskottet tillstyrker därmed motionerna 2020/21:644 (SD) yrkande 12 och 2020/21:3299 (M) yrkande 5 och tillstyrker delvis 2020/21:1261 (M). Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om en översyn av kraven för att få bedriva handel med skjutvapen och tillkännager detta för regeringen. Jämför reservation 17 (S, V, L, MP). I kommittémotion 2020/21:2804 av m.fl. (KD) yrkande 30 föreslås att man ska ta bort kravet på ett visst antal transaktioner för att jakthandlare ska få sälja vapen. Enligt 2 kap. 1 § vapenlagen krävs tillstånd för att driva handel med skjutvapen. Närmare bestämmelser om vapenhandlartillstånd finns i 2 kap. 10–10 d §§ vapenlagen. Tillstånd att driva handel med skjutvapen får endast meddelas den som med hänsyn till kunskap, laglydnad och övriga omständigheter är lämplig att driva sådan verksamhet. Tillstånd får meddelas endast för handel som ska bedrivas yrkesmässigt. I fråga om en juridisk person ska prövningen, utom när det gäller kravet på kunskap, dessutom avse de fysiska personer som har ett betydande inflytande över den juridiska personen. Om det sker en förändring av vem som har ett betydande inflytande över en juridisk person, ska tillståndshavaren möjligt anmäla förändringen till . I ett tillstånd att driva handel med skjutvapen ska det anges vilka typer av skjutvapen och vilket antal av varje typ av skjutvapen tillståndet avser. Tillståndet ger rätt att inneha de skjutvapen som anges där. Kravet på yrkesmässighet innebär att verksamheten ska ha en viss varaktig-het eller åtminstone vara inriktad på en serie affärshändelser. Verksamhetens omfattning ska alltså tillmätas avgörande betydelse (prop. 1990/91:130 s. 60). Några tiotal transaktioner bör enligt förarbetena tjäna som lämplig riktlinje för kravet på yrkesmässighet (prop. 1990/91:30 s. 39). Den som ansöker om tillstånd bör därför kunna redovisa en uppskattning av hur många skjutvapen av olika slag som ska hållas i lager och ge en uppgift om beräknad omsättning. Någon prövning av den tilltänkta etableringen från marknads-synpunkt ska inte ske (prop. 1990/91:130 s. 60). Dåvarande har utfärdat allmänna råd om kravet på yrkesmässighet (13 kap. RPSFS 2009:13, FAP 551-3). I de allmänna råden anges bl.a. att det för gäller att avgöra om det är fråga om en seriös och yrkesmässig handelsverksamhet. Vid bedömningen bör omfattningen av verksamheten vägas in, varvid några tiotal transaktioner, dock minst 20, till eller från privatpersoner torde kunna vara ett nedre riktmärke. Utskottet behandlade ett likalydande motionsyrkande . Utskottet anförde då att det inte var berett att föreslå några ändringar av bestämmelserna om vapenhandlartillstånd och att det inte fann skäl att ta något initiativ till en sådan översyn som efterfrågades. Motionen avstyrktes och följde utskottets förslag (bet. 2018/19:JuU29 s. 48 f., rskr. 2018/19:298). Utskottet avstyrkte ett motsvarande motionsyrkande , vilket ställde sig bakom (bet. 2019/20:JuU33 s. 45 f., rskr. 2019/20:304). Utskottet ser en risk i att kravet på yrkesmässighet, med särskilt fokus på antalet transaktioner, kan leda till att seriösa vapenhandlare tvingas stänga sin verksamhet. Enligt utskottet bör det göras en översyn av vad kravet på yrkesmässighet för att få bedriva handel med skjutvapen ska innebära, och det bör särskilt övervägas om kravet på ett visst antal transaktioner kan tas bort i syfte att fler vapenhandlare ska kunna fortsätta bedriva sin verksamhet. Utskottet tillstyrker därför motion 2020/21:2804 (KD) yrkande 30. Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om att låta utreda tillsynsansvaret för skjutbanor och tillkännager detta för regeringen. Jämför reservation 18 (S, V, MP). I kommittémotion 2020/21:3299 av m.fl. (M) yrkande 15 efterfrågas en utredning om ansvaret för tillsynen och tillståndsprövningen av landets skyttebanor där det övervägs om ansvaret kan flyttas till den nya viltmyndigheten eller till en annan myndighet. I motionerna 2020/21:2789 av Kopparklint (M) och 2020/21:2908 av Per (SD) framställs liknande yrkanden. Enligt 3 kap. 6 § ordningslagen (1993:1617) får skjutbanor som inte hör till Försvarsmakten användas endast efter tillstånd av . Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om utförande och besiktning av skjutbanor. har av regeringen bemyndigats att meddela föreskrifter om bl.a. utförande och besiktning av skjutbanor. Inrikesminister svarade på en skriftlig fråga om huruvida han avsåg att lägga ansvaret för besiktning av landets skyttebanor på en annan myndighet än polisen. Han gav då följande svar (fr. 2019/20:1736): Enligt bestämmelser i ordningslagen får skjutbanor som inte hör till Försvarsmakten användas endast efter tillstånd av . Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om utförande och besiktning av skjutbanor. har av regeringen bemyndigats att meddela föreskrifter om bland annat utförande och besiktning av skjutbanor. Hur väljer att utforma sina föreskrifter är upp till myndigheten att besluta om så länge föreskrifterna håller sig inom det bemyndigande som myndigheten har fått. Jag har noterat att jägare och sportskyttar är oroliga för att deras skjutbanor inte ska få tillstånd men eftersom det handlar om banor för med skarp ammunition är det viktigt att det finns en mekanism för tillståndsgivning. följer lagen när de utför besiktning av skjutbanor och det handlar inte om att hindra övningsskytte utan om att säkerställa att verksamheten bedrivs på ett säkert sätt. För att ytterligare förbättra förutsättningarna för polisen att fullgöra sina uppgifter har regeringen som ambition att öka antalet polisanställda med 10 000 till 2024. Från startdatumet på tillväxten till och med har antalet polisanställda ökat med nära 5 000. Att bekämpa utvecklingen av det grova gängvåldet med skjutningar och sprängningar, och öka tryggheten för medborgarna, är en av de viktigaste uppgifterna för polisen just . Det är en uppgift som kräver både resurser och uthållighet. Även uppgiften att säkerställa att skjutbanor är säkra och ändamålsenligt utformade är emellertid en uppgift som är ägnad att stärka säkerheten och tryggheten i samhället. Det är i första hand som avgör hur resurserna ska fördelas internt inom organisationen och vilka åtgärder som behöver vidtas för att fullgöra alla de arbetsuppgifter och mål som myndigheten har. Jag har därför inte för avsikt att ändra i ordningslagen eller att vidta någon åtgärd avseende besiktning av skyttebanor. Utskottet behandlade motionsyrkanden liknande den nu aktuella motionen. Utskottet bedömde att den nuvarande ordningen för tillsyn av skjutbanor framstod som väl avvägd och fann inte anledning att ställa sig bakom motionerna. följde utskottets förslag (bet. 2019/20:JuU33 s. 48 f., rskr. 2019/20:304). Med hänsyn till polisens bristande resurser kan det enligt utskottet ifrågasättas om tillsynen och tillståndsprövningen av skjutbanor verkligen behöver skötas av polisen. Utskottet anser att det bör tillsättas en utredning med uppdrag att överväga om ansvaret för tillsyn och tillståndsprövning för skjutbanor ska flyttas till en annan myndighet och därvid överväga om den nya jakt- och viltmyndigheten ska åläggas detta ansvar. Utskottet föreslår därför att bifaller motionerna 2020/21:2789 (M), 2020/21:2908 (SD) och 2020/21:3299 (M) yrkande 15. Utskottets förslag i korthet avslår en motion om stölder av vapen i . I motion 2020/21:485 av (KD) efterfrågas åtgärder så att risken minimeras för framtida stölder av vapen. Inrikesminister svarade på skriftliga frågor om vapenstölder i . Han gav då följande svar (fr. 2020/21:856 och 2020/21:920): har frågat mig om jag avser att vidta några åtgärder för att säkra upp att vapenstölder inte ska kunna ske på och har frågat mig vilka åtgärder jag och regeringen vidtagit för att säkerställa att inga ytterligare stölder ska inträffa. Säkerhetsarbetet i innehåller flera delar som tillsammans bidrar till att skapa en hög skyddsnivå. Bevakningstjänster är en del av det arbetet. har för detta ändamål, efter en offentlig upphandling, anlitat ett företag för att tillhandahålla bevakningstjänster. Bevakningsföretaget har ansvar för sin personal och utrustning. Att vapen har försvunnit från bevakningsföretaget är självklart mycket allvarligt och det inträffade utreds av polisen. har med anledning av detta haft en särskild dialog med bevakningsföretaget och åtgärder har vidtagits. Arbetet med en ny upphandling för bevakningstjänsten har påbörjats för att en ny säkerhetsskyddad upphandling enligt säkerhetsskyddslagen ska kunna genomföras . Vidare har även andra åtgärder vidtagits inom ramen för systematiska säkerhetsarbete. Vilka dessa är kan jag inte närmare gå in på eftersom säkerhetsarbetet i omfattas av sekretess. Utskottet finner inte skäl att ta något initiativ med anledning av motion 2020/21:485 (KD), vilken avstyrks. Motioner som bereds förenklat Utskottets förslag i korthet avslår ca 20 motionsyrkanden med förslag som har behandlats och avslagits tidigare . Jämför särskilt yttrande 1 (M), 2 (SD), 3 (C), 4 (KD) och 5 (L). Motionsyrkandena i bilaga 2 överensstämmer helt eller i huvudsak med yrkanden som utskottet har behandlat tidigare . Motionsyrkandena behandlades bl.a. i betänkandena /19:JuU29 och 2019/20:JuU33. avslog motionsyrkandena i enlighet med utskottets förslag. Utskottet avstyrker de nu aktuella motionsyrkandena med hänvisning till detta. Vapenbrott m.m., punkt 1 (SD, KD) av (KD), (SD), (SD), (KD) och Per (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:644 av m.fl. (SD) yrkande 13 och 2020/21:3311 av m.fl. (KD) yrkande 9 och 2020/21:1093 av (M). Även om vi välkomnar de senaste årens straffhöjningar för vapenbrott menar vi att dessa höjningar är otillräckliga för att bemöta de senaste årens ökande skjutvapenvåld. Vi vill att straffen för vapenbrott ska höjas väsentligt, såväl för brott av normalgraden som för grovt och synnerligen grovt vapenbrott, dels för att tillåta en mer nyanserad straffmätning, dels för att framhålla allvaret i de allvarligare formerna av vapenbrott. Handgranater, punkt 2 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3271 av m.fl. (L) yrkande 33. Handgranater har blivit en allt vanligare form av beväpning för den organiserade brottsligheten och saknar fredlig användning, men trots detta klassas handgranater inte som vapen utan sorterar under LBE. Även om vapenlagen och LBE numera har enhetliga straffskalor för de grova brotten anser jag att handgranater bör betecknas som vapen och att otillåten hantering av handgranater ska bedömas som vapenbrott. Förverkande av magasin, punkt 3 (SD) av (SD), (SD) och Per (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:644 av m.fl. (SD) yrkande 14. Ett av de främsta syftena med regeringens förslag till reglering av löstagbara magasin var att underlätta för polisen att beslagta och förverka magasin som påträffas hos kriminella. Även om vi anser att regeringens förslag gick för långt och därmed riskerade att i onödan försvåra för laglydiga vapeninnehavare var syftet gott och bör tillgodoses, trots att förslaget av andra skäl avslogs av . Vi anser att regeringen bör låta utreda en revidering av förverkandebestämmelserna så att polisen alltid ska kunna beslagta och förverka magasin som påträffas hos illegala vapeninnehavare. Vapensmuggling, punkt 4 (SD, KD) av (KD), (SD), (SD), (KD) och Per (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:644 av m.fl. (SD) yrkande 17. Vi anser inte att den nuvarande processuella och straffrättsliga lagstiftningen är anpassad för den utveckling som skett med en alltmer organiserad brottslighet. Ett av problemen som följer av denna utveckling är att tillgången till illegala vapen har ökat bland gängkriminella genom införsel från utlandet. Även om den senaste lagändringen om vapensmuggling var ett steg i rätt riktning för att mota detta menar vi att det behövs ytterligare straffskärpningar för detta brott. Regeringen bör därför skyndsamt tillsätta en kompletterande utredning vars inriktning ska vara att straffskalan för grov vapensmuggling utökas till fängelse i lägst två och högst samt att straffskalan för synnerligen grov vapensmuggling utgörs av fängelse i lägst fyra och högst . Ny tillståndsmyndighet för vapenlicensärenden, punkt 5 (S, V, MP) av (S), (S), (S), (V), (S), (S) och (MP). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: 2020/21:644 av m.fl. (SD) yrkande 1 och 2020/21:3299 av m.fl. (M) yrkande 17. Vi konstaterar att frågan om införandet av en ny viltmyndighet är komplex, att den omfattar fler bedömningar än enbart vapenlicensärenden samt att ärendet bereds inom . Vi anser att detta arbete bör avvaktas och att det därmed inte finns skäl för att göra ett sådant tillkännagivande som motionärerna efterfrågar. Handläggning av vapenlicensärenden, punkt 6 (S, V, MP) av (S), (S), (S), (V), (S), (S) och (MP). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: 2020/21:644 av m.fl. (SD) yrkande 2, 2020/21:2241 av (M) yrkande 2 och 2020/21:3299 av m.fl. (M) yrkande 1. Som utskottet har konstaterat är det viktigt med acceptabla handläggningstider och ett enhetligt ansökningsförfarande i vapenlicens-ärenden. Vi utgår från att regeringen fortsätter att följa dessa frågor och vidta de åtgärder som behövs för att säkerställa detta. Vi noterar därtill att det pågår beredning av utredningsförslag som syftar till att effektivisera tillståndsprövningen och förkorta handläggningstiderna i tillståndsärenden. Vi kan också konstatera att den genomsnittliga handläggningstiden i dessa ärenden har förkortats . Vi anser därför att det inte nu finns anledning för att ta något sådant initiativ som efterfrågas i motionerna. Översyn av vapenlagstiftningen m.m., punkt 7 (S, MP) av (S), (S), (S), (S), (S) och (MP). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: 2020/21:1409 av m.fl. (M), 2020/21:2816 av (M), 2020/21:3271 av m.fl. (L) yrkande 34, 2020/21:3299 av m.fl. (M) yrkandena 3 och 20 samt 2020/21:3311 av m.fl. (KD) yrkande 10. Som framgår ovan har tillkännagett för regeringen att det behövs en översyn av vapenlagstiftningen för att skapa ett regelverk som inte i onödan försvårar för jakt och sportskytte och som gör en tydligare skillnad mellan legala och illegala vapeninnehav. Det senaste tillkännagivandet skedde . Mot den bakgrunden finns det enligt vår mening inte skäl att nu åter göra ett sådant tillkännagivande som motionärerna efterfrågar. Synnerliga skäl i vapenlagen, punkt 8 (S, V, L, MP) av (S), (S), (S), (V), (S), (S), (L) och (MP). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: 2020/21:644 av m.fl. (SD) yrkande 4 och 2020/21:3299 av m.fl. (M) yrkande 14. Vi anser att det i fråga om helautomatiska vapen och enhandsvapen är befogat med särskild restriktivitet i tillståndsgivningen. Vi konstaterar också att frågan har analyserats i Ds 2018:30 och att riktade ett motsvarande tillkännagivande till regeringen. Vi menar därför att det inte finns skäl för att göra något sådant tillkännagivande som efterfrågas av motionärerna. Licenshantering vid vapenbyte, punkt 9 (S, V, MP) av (S), (S), (S), (V), (S), (S) och (MP). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följande lydelse: 2020/21:2804 av m.fl. (KD) yrkande 26 och 2020/21:3299 av m.fl. (M) yrkande 12. Som framgår av redogörelsen ovan riktade ett tillkännagivande till regeringen om att se över reglerna om licenshantering vid vapenbyte. Enligt vår mening finns det inte anledning att föregripa beredningen av det tillkännagivandet och att det därför inte är påkallat med ytterligare ett tillkännagivande i frågan. Krav för vapenlicens, punkt 10 (S, V, MP) av (S), (S), (S), (V), (S), (S) och (MP). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 10 borde ha följande lydelse: 2020/21:2804 av m.fl. (KD) yrkande 27 i denna del. Vi anser att de nuvarande reglerna för beviljande av vapenlicens är välavvägda och att det därmed inte är påkallat med ett sådant tillkännagivande som motionärerna efterfrågar. Licenskrav för ljuddämpare, punkt 11 (S, V, MP) av (S), (S), (S), (V), (S), (S) och (MP). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 11 borde ha följande lydelse: 2020/21:2241 av (M) yrkande 4 och 2020/21:3299 av m.fl. (M) yrkande 9. Vi utgår från att regeringen i det fortsatta arbetet med vapenfrågor kommer att återkomma med ett förslag om regleringen av ljuddämpare som motsvarar regeringens tidigare förslag i frågan. Mot denna bakgrund anser vi inte att det finns anledning för att åter rikta ett tillkännagivande om detta till regeringen. Licenskrav för mynningsladdare, punkt 12 (M, SD, KD) av (KD), (M), (M), (SD), (SD), (KD), (M) och Per (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 12 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3299 av m.fl. (M) yrkande 16. Vi vill att det ska tillsättas en utredning om huruvida det ska vara krav på licens för alla mynningsladdade vapen som är tillverkade 1890 och senare, eller om en registrering eller anmälan av vapnet ska räcka. Utökad vapengarderob, punkt 13 (S, V, MP) av (S), (S), (S), (V), (S), (S) och (MP). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 13 borde ha följande lydelse: 2020/21:644 av m.fl. (SD) yrkande 8, 2020/21:2241 av (M) yrkande 3 och 2020/21:3299 av m.fl. (M) yrkande 4. Av redogörelsen ovan framgår det att det en departementspromemoria lämnar förslag om en utökad s.k. vapengarderob och att promemorian har remissbehandlats. Vi anser att den fortsatta beredningen av förslaget inte bör föregripas och att inte ska göra något sådant tillkännagivande som motionärerna efterfrågar. Utlåning av vapen, punkt 14 (SD) av (SD), (SD) och Per (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 14 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:270 av Per och (båda SD). Som framgår ovan anges i 3 kap. 5 § vapenlagen följande: Om innehavet av ett skjutvapen kräver att den enskilde skall ha avlagt skytteprov eller genomgått en viss utbildning eller på annat sätt visat sig vara lämplig att inneha vapnet, får ett sådant vapen lånas ut endast till den som uppfyller samma krav. Detta gäller dock inte när vapnet skall användas enbart för provskjutning, övning eller tävling på skjutbana eller vid jakt under långivarens uppsikt. Vi kan konstatera att det andra stycket i lagtexten innehåller två ”eller” vilket kan skapa förvirring om texten tolkas som att all utlåning som inte täcks av första stycket anses kräva långivarens uppsikt. En person som ansöker om lånetillstånd utan att uppfylla kraven i första stycket beviljas därför ibland inte tillstånd att låna vapen eftersom sådan utlåning enligt ska ske under uppsikt, och då är lånetillstånd inte nödvändigt. Vi anser att ett förtydligande av bestämmelsen vore önskvärt. Förtydligandet bör innebära att tillstånd att låna vapen kan beviljas för provskjutning, övning eller tävling på skjutbana utan att den sökande har tillstånd att inneha vapen av den aktuella typen. Det bör även förtydligas att utlåning av vapen under uppsikt inte kräver tillstånd. Förvaring av vapen, punkt 15 (KD) av (KD) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 15 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:2804 av m.fl. (KD) yrkande 27 i denna del och 2020/21:1394 av Kopparklint (M). Det är vår uppfattning att polisens allmänna råd om att förvaring av vapen bör ske i den bostad där tillståndsinnehavaren är folkbokförd tillämpas som om det vore bindande föreskrifter. Det är olyckligt eftersom detta krav inte framgår av vapenlagen. Vi anser därför, i enlighet med det som motionärerna anför, att det finns ett behov av att se över reglerna om förvaring av vapen, med ett förtydligande att vapen inte behöver förvaras i tillståndsinnehavarens bostad. Europeiskt skjutvapenpass, punkt 16 (S, V, MP) av (S), (S), (S), (V), (S), (S) och (MP). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 16 borde ha följande lydelse: 2020/21:644 av m.fl. (SD) yrkande 12, 2020/21:1261 av (M) och 2020/21:3299 av m.fl. (M) yrkande 5. Vi kan konstatera att det finns skillnader på vilka krav som ställs för beviljande av vapenlicens och på vapenhanteringen i EU:s olika medlemsländer, och att ett av syftena med EU:s vapendirektiv är att harmonisera dessa bestämmelser. När det s.k. ändringsdirektivet genomförts i svensk rätt och övriga medlemsländer, och vapenlagstiftningen därmed harmoniserats ytterligare menar vi att det kan finnas skäl att överväga ett införande av ett europeiskt skjutvapenpass. anser vi dock att det inte är lämpligt och att det därför inte bör göras ett sådant tillkännagivande som motionärerna efterfrågar. Handel med vapen, punkt 17 (S, V, L, MP) av (S), (S), (S), (V), (S), (S), (L) och (MP). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 17 borde ha följande lydelse: 2020/21:2804 av m.fl. (KD) yrkande 30.