bet · H801MJU18 · 2021-05-21 00:00:00 — – utlysa medel för åtgärder som bidrar till att mer vildsvinskött når konsumenter. fick använda för att genomföra åtgärden, varav öronmärktes för åtgärder mot den offentliga sektorn. – utlysa medel 2021–2025 för åtgärder som bidrar till att mer vildsvinskött når konsumenter inom den offentliga sektorn. Satsningarna kan innebära att sprida information om potentialen för vildsvinskött i den offentliga sektorn och möjligheter till upphandling av vildsvinskött. Även har inom ramen för vildsvinspaketet fått ett antal uppdrag att genomföra 2020–2022 där bl.a. följande åtgärder ingår: – ska ta fram underlag för en svensk anmälan till kommissionen om nationella bestämmelser som möjliggör för jägare att överlämna små mängder vildsvinskött direkt till konsument och små mängder vildsvin med päls till lokala detaljhandelsanläggningar. I uppdraget ingår att lämna förslag på såväl förordningsändringar som nya föreskrifter. – ska revidera vägledande information för jägares direkta leverans av små mängder utifrån de nya bestämmelserna som möjliggör jägarens leverans av små mängder vildsvinskött till konsument och små mängder vildsvin med päls till lokala detaljhandelsanläggningar. Myndigheten ska även ta fram ny vägledande information till kommunala kontrollmyndigheter om detaljhandelsanläggningar och till länsstyrelserna om uppsamlingscentraler. – ska genomföra informationsinsatser för företag, i synnerhet lokala detaljhandelsanläggningar som hanterar vilt, om den nya lagstiftningen och vägledningar om små mängder vildsvinskött. Vid miljö- och jordbruksutskottets behandling av betänkandet En förbättrad tillsyn på miljöområdet och livsmedelspolitik (bet. 2019/20:MJU19) anförde utskottet följande om avsättningen av vildsvinskött: I likhet med vad utskottet konstaterat är utskottets bedömning att den tillväxtpotential som finns på marknaden för svenskt vilt bör tas till vara och möjligheten till avsättning förbättras. har vid behandlingen av livsmedelsstrategin riktat ett tillkännagivande till regeringen med denna innebörd. Utskottet vill därför framhålla att det är positivt att regeringen har presenterat ett kraftfullt vildsvinspaket åtföljt av en finansiering av de olika åtgärderna. Paketet handlar både om att öka efterfrågan på vildsvinskött och om åtgärder för att underlätta avsättningen av vildsvinskött på marknaden med bibehållen hög livsmedelssäkerhet. Utskottet noterar att även förvaringskapaciteten för fällda vildsvin omfattas av åtgärderna. Utskottet välkomnar vildsvinspaketet och ser fram emot resultatet av dessa åtgärder. Utskottets förhoppning är att paketet kommer att leda till bättre förvaltning av vildsvinstammen som efterfrågan på ett klimatsmart kött ökar och avsättningen på marknaden underlättas. I budgetpropositionen (prop. 2020/21:1 utg.omr. 23) förstärkte regeringen vildsvinspaketet med ytterligare 2021–2025 bl.a. för att subventionera trikinanalyser. Regeringen anser att vildsvinspaketet tillsammans med förstärkningen i budgetpropositionen ska bidra till att mer vildsvinskött når marknaden genom att underlätta köttets väg till konsument och skapa incitament för jägare att skjuta fler vildsvin. biföll regeringens förslag (bet. 2020/21:MJU2, rskr. 2020/21:132). redovisade jägares leveranser av små mängder vildsvin och kött av vildsvin – delprojekt i uppdraget att genomföra åtgärder i vildsvinspaketet inom ramen för livsmedelsstrategin (dnr 2020/01391). I rapporten föreslår myndigheten bl.a. att det, till skillnad från , ska bli möjligt för jägare att leverera små mängder vildsvin och kött av vildsvin direkt till slutkonsumenter och små mängder vildsvin till lokala detaljhandelsanläggningar som levererar direkt till slutkonsumenter. För att en jägare ska få leverera små mängder vildsvin eller kött av vildsvin direkt till slutkonsumenter föreslås dock krav på att jägaren dels genomgått särskild utbildning, dels anmält verksamheten till behörig myndighet. En jägare får leverera högst 75 vildsvin till lokala detaljhandelsanläggningar som levererar direkt till slutkonsumenter. Vidare föreslås att en jägare som genomgått särskild utbildning och anmält verksamheten till dessutom ska få leverera högst 10 oavhudade vildsvin och kött av högst 10 vildsvin direkt till slutkonsumenter. Samtliga jägare kan även, precis som , leverera ett obegränsat antal nedlagda vildsvin till vilthanteringsanläggningar. anför i rapporten att det antal vildsvin och den mängd kött av vildsvin som en jägare föreslås få leverera till slutkonsumenter och det antal vildsvin som en jägare föreslås få leverera till lokala detaljhandelsanläggningar valts dels med hänsyn till de livsmedelshygieniska aspekter som är förknippade med hanteringen av vildsvin, dels för att en jägare som levererar de antal vildsvin och den mängd kött av vildsvin som föreslås därigenom inte ska komma att betraktas som en livsmedelsföretagare. har således gjort bedömningen att en jägare kan leverera ovannämnda antal vildsvin och mängd kött av vildsvin utan att därigenom äventyra kravet på en hög skyddsnivå för människors hälsa och för konsumenternas intressen när det gäller livsmedel, eller komma att anses vara en livsmedelsföretagare. Vidare föreslår att en jägare som genomgått utbildning och anmält verksamheten till kontrollmyndigheten även ska få leverera oavhudade vildsvin direkt till slutkonsumenter. Skälet till detta är att inte anser att dessa leveranser är förknippade med större risker än de som är förknippade med en jägares leveranser av små mängder kött av vildsvin direkt till slutkonsumenter. Enligt bedömning är det troligtvis relativt få slutkonsumenter som kommer att vara intresserade av att ta emot oavhudade vildsvin direkt från jägare. De slutkonsumenter som tar emot vildsvin av jägare får även endast hantera dessa vildsvin för konsumtion inom det egna privata hushållet. Rapporten är nu under beredning inom . Eventuella nya regler måste anmälas till kommissionen för notifikation, vilket tar , med möjlighet till ytterligare tre månaders förlängning. , och innan anmälningsproceduren är avslutad, får de föreslagna författningarna inte beslutas och träda i kraft. Vid behandlingen av livsmedelsstrategin riktade utskottet ett tillkännagivande till regeringen med innebörden att den tillväxtpotential som finns på marknaden för svenskt vilt bör tas till vara och möjligheten till avsättning förbättras. har regeringen presenterat ett kraftfullt vildsvinspaket åtföljt av en finansiering av de olika åtgärderna. Utskottet har tidigare välkomnat paketet och ser fram emot resultatet av dessa åtgärder. Utskottets förhoppning är att paketet kommer att leda till bättre förvaltning av vildsvinsstammen som efterfrågan på ett klimatsmart kött ökar och avsättningen på marknaden underlättas. Utskottet noterar att föreslår att jägare ska få leverera små mängder vildsvin eller kött av vildsvin direkt till slutkonsumenter om jägaren genomgått särskild utbildning och anmält verksamheten till behörig myndighet. De begränsningar i antal vildsvin och mängd kött som föreslås motiverar dels med hänsyn till livsmedelshygieniska aspekter som är förknippade med hanteringen av vildsvin, dels med att jägare inte ska betraktas som livsmedelsföretagare. Utskottet avvaktar den pågående beredningen av förslaget och lämnar därför motionerna 2020/21:725 (SD) yrkande 37 och 2020/21:3355 (M) yrkande 22 utan åtgärd. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om det rättsliga skyddet för grundvatten och dricksvatten, om rapportering från den nationella samordningsgruppen för dricksvatten, om ett tvärvetenskapligt för dricksvatten och om centrumets lokalisering. Jämför reservation 20 (M). Enligt kommittémotion 2020/21:2709 av m.fl. (MP) yrkande 10 måste det rättsliga skyddet för grundvatten och dricksvatten stärkas. Samhället behöver agera för att bättre hantera förekomst av och risker med hälsofarliga ämnen i vattenmiljön. Regeringen har skapat förutsättningar för bättre myndighetssamarbete kring dricksvatten, men arbetet måste förstärkas och utvecklas ytterligare, både genom att vattnets hela kretslopp omfattas i myndighetssamarbetet och genom att ansvarsfrågan för vattenfrågor tydliggörs i regeringen. I kommittémotion 2020/21:3357 av m.fl. (M) yrkande 18 anförs att regeringen ska få i uppdrag att rapportera till om resultaten från den nationella samordningsgruppens arbete med dricksvattenfrågor. Motionärerna anser att det är viktigt att får rapporter och möjlighet att följa upp resultaten från den nationella samordningsgruppens arbete med dricksvattenfrågorna, inte minst med tanke på ambitionen att strama upp och begränsa informationen i resultatuppföljningen i kommande budgetpropositioner. Enligt yrkande 23 bör för miljö, areella näringar och samhällsbyggande (Formas) få i uppdrag att inrätta ett tvärvetenskapligt för dricksvatten. Det är viktigt att uppmuntra tvärvetenskaplig forskning som fokuserar på bl.a. vattenförsörjning, vatten ur ett beredskapsperspektiv och vid akuta händelser, säsongsvariationer och klimatförändringar samt hur vattenanvändningen kan minska. Även i motion 2020/21:1449 av (L) yrkande 1 anförs att regeringen bör se över fördelarna med att inrätta ett nationellt för risker i fråga om dricksvatten och vattenförsörjning. Ett sådant centrum bör lokaliseras där förutsättningarna ger bästa möjliga samverkan mellan lärosäten och berörda myndigheter (yrkande 2). Enligt motionären skulle den geografiskt samlade rå- och dricksvattenkompetensen i kunna ge ett sådant centrum unikt goda förutsättningar. behandling och kompletterande information har ett ansvar enligt förordningen (2009:1426) med instruktion för att samordna dricksvattenfrågorna med särskilt fokus på klimatanpassning samt kris- och beredskapsplanering för dricksvatten. Bakgrunden till detta var regeringens proposition (prop. 2008/09:162) om en sammanhållen klimat- och energipolitik där det noterades att dricksvattenfrågor hanteras av ett stort antal myndigheter och andra aktörer på central, regional och lokal nivå. I betänkande En trygg vattenförsörjning (SOU 2016:32) anförs att tydliga mål, resurssättning, ansvarsfördelning och återrapportering i betydande grad har saknats i samordningsarbete för dricksvatten. Vidare anförs i betänkandet att en tydligare styrning kan skapa förutsättningar för koordinering av resurser och arbetsinsatser för att höja kvalitet och effektivitet i verksamheten. föreslås också inrätta ett för dricksvattenfrågor för att öka stödet till kommuner och andra aktörer inom området. fick i uppdrag av regeringen att inleda arbetet med att inrätta ett nationellt dricksvattenråd. skulle identifiera vilka uppgifter rådet ska ha, hur arbetet ska organiseras och hur kunskapsutveckling inom ramen för dricksvattenrådet kan bedrivas. Arbetet skulle utgå från vad som föreslogs i betänkande. I uppdraget ingick också att lämna förslag på lämplig form för rapportering av rådets verksamhet till regeringen. I återrapportering av regeringsuppdraget (dnr 2018/00911) beskrevs syfte, fokusområden och organisation i fråga om dricksvattensamordningen samt styrning, finansiering och förslag till fortsatt arbete. Det föreslogs en förändring av instruktion och finansiering av dricksvattenrådets arbete. fick därefter i sitt regleringsbrev i uppdrag att ansvara för en nationell samordning av dricksvattenfrågor. Uppdraget skulle utgå från vad som föreslogs i betänkande samt i myndighetens redovisning av det ovannämnda regeringsuppdraget. I regleringsbrevet villkorades även att av ramanslag ska användas för att samordna det nationella arbetet med dricksvatten. Arbetet med nationell samordning av dricksvattenfrågor skulle redovisas till regeringen . Enligt uppgift från har regeringen som en del av förslag och remissinstansernas synpunkter breddat uppdrag till att omfatta dricksvattenfrågor från vattentäkt till vattenkran och utsett ett antal myndigheter att ingå i arbetet (se nedan för vilka myndigheter). Dessa myndigheter har mandat att genomföra och samlat ta fram förslag på åtgärder och insatser som ligger inom ramen för respektive myndighets instruktion för att skapa ett systemperspektiv från vattentäkt till vattenkran med koppling till dricksvatten. Det finns en departementssamsyn kring uppdraget då de myndigheter som ingår i det breddade upplägget ligger under olika departement, och rapporteringen av uppdraget sker till som koordinerar dricksvattenfrågorna. I uppdraget ingår också att i en rapport till regeringen beskriva arbetet med dricksvatten och eventuella behov av insatser. Uppdraget för den nationella samordningsgruppen för dricksvatten är att verka för en trygg och säker dricksvattenförsörjning och ge stöd i dricksvattenfrågor. Gruppen leds av generaldirektören för , som också är ordförande. I den nationella samordningsgruppen för dricksvatten ingår också Havs- och vattenmyndigheten, , , geologiska undersökning, Kemikalieinspektionen, , , en representant för länsstyrelserna, Kommuner och Regioner, Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, Svenskt Vatten, en representant för vattenmyndigheterna och två representanter för kommunerna. Gruppen möts och rapporterar till regeringen. Under den nationella samordningsgruppen för dricksvatten finns tre ordinarie arbetsgrupper: vattenförsörjningsgruppen, dricksvattenkvalitetsgruppen och gruppen för civilt försvar och krisberedskap. Arbetsgrupperna tar fram underlag och analyser för beslut i samordningsgruppen och kan även driva relevanta projekt. Den nationella samordningsgruppen har även möjlighet att upprätta särskilda arbetsgrupper när kompetensbehovet inte täcks av befintlig struktur eller om arbetet behöver en mer skyndsam hantering; t.ex. upprättades en ad-hoc grupp för dricksvatten och torka . I återrapportering Nationell samordning av dricksvattenfrågor – Redovisning av regeringsuppdrag beskrivs bl.a. organisationen av den nationella samordningsgruppen för dricksvatten (se nedan). föreslog även att en strategi med en handlingsplan ska upprättas som styrdokument för samordningsgruppen och att strategin ska fokusera på ökat myndighetsstöd till va-huvudmän och kommuner för att underlätta det kommunala arbetet med att säkra en framtida dricksvattenförsörjning. Vidare föreslog att en nationell dricksvattenstrategi ska tas fram. Rapporten är nu under beredning inom . När det gäller ett för dricksvatten fanns som nämns ovan ett förslag i om att inrätta ett för dricksvatten. Enligt förslaget är grundläggande uppgifter för ett , förutom ren kunskapsförvaltning, att kunna ge den överblick och lämna de hänvisningar som kan behövas för att spegla dricksvattenfrågorna och deras regelverk i vid mening. Ytterligare informationsuppgifter kan gälla nationella sammanställningar av dricksvattenkvalitet, med fördel fördelat på kommunnivå. Arbetet ska ge stöd för myndigheter, kommuner, huvudmän, producenter och distributörer men kan även avse information riktad till konsumenter. Enligt information från stöttade flertalet remissinstanser förslaget. Förslaget bereds nu inom och ingår delvis i uppdrag om stärkt samordning av dricksvatten. , SLU och ett antal andra myndigheter och universitet hemställde att regeringen skulle stödja inrättandet av ett nationellt i för kemiska hälsorisker i dricksvatten. Enligt uppgift från omfattade detta förslag en annan inriktning än den som föreslog och inkluderade t.ex. inte Kemikalieinspektionen. Regeringen har efter ett möte med aktörerna lagt ärendet till handlingarna. presenterade Formas rapporten och innovation för en livskraftig vattenmiljö – Förslag till ett nationellt forskningsprogram om hav och vatten (R10:2019). I rapporten anför Formas att det finns en samsyn om att forskningsfinansieringen inom vattenområdet är splittrad och att de stora samhällsutmaningar vi ställs inför inte täcks av befintliga nationella program. Formas anser att ett nationellt forskningsprogram för hav och vatten skulle ha stora möjligheter till synergier med flera av de andra nationella forskningsprogrammen samt med EU:s ramprogram för forskning. Regeringen framhåller i budgetpropositionen (prop. 2020/21:1 utg.omr. 20) att forskningsfinansieringen inom vattenområdet är splittrad och att de befintliga nationella programmen inte täcker de stora samhällsutmaningarna. Regeringen anser därför att det behövs en särskild satsning på hav och vatten. presenterade regeringen den forsknings- och innovationspolitiska propositionen Forskning, frihet, framtid – kunskap och innovation för (prop. 2020/21:60). Regeringen redovisar att forskningsfinansieringen inom vattenområdet är uppdelad på olika finansiärer och att utmaningarna inte täcks fullt ut av de befintliga nationella forskningsprogrammen. Regeringen avser därför att ge Formas i uppdrag att genomföra ett tioårigt nationellt forskningsprogram om hav och vatten. Programmet ska skapa förutsättningar för ett strategiskt och långsiktigt arbetssätt, med ett helhetsperspektiv på vatten, och underlätta ett nära samarbete mellan forskare och intressenter. Regeringen anser att det behövs forskning som inriktas mot såväl förståelsen av naturliga processer och deras interaktioner som påverkanstryck och miljö- och klimateffekter. Forskning om styrmedel och andra genomförandeaspekter samt stöd för innovation för livskraftig vattenmiljö och effektivare användning av vattenresurser ska ingå. Inom ramen för Formas anslagsökning för forskning och utveckling avsätts 2021, 2022, 2023 och 2024 för att inrätta ett nationellt forskningsprogram om hav och vatten. Enligt uppgift från Formas började myndigheten dra igång arbetet med att bygga upp och utveckla det nationella forskningsprogrammet om hav och vatten, bl.a. genom att ta fram en strategisk forskningsagenda som ska sätta riktningen för arbetet och planera för den första utlysningen. fick generaldirektör , , i uppdrag att samordna arbetet med näringslivets vattenhushållning. Enligt regeringen är det prioriterat att i ett föränderligt klimat fokusera på en effektiv vattenhushållning inom näringslivet. Som en del i det fortsatta arbetet för att främja ett ansvarsfullt nyttjande av vattenresurser och säkerställa effektiv och hållbar vattenhushållning meddelades att ska ansvara för att inom ta fram en gemensam vattenstrategi under ledning av . Enligt uppgift från ska förslag till åtgärder presenteras . Enligt regeringen behövs strategin bl.a. för att förtydliga ansvaret för vatten och dricksvatten då det är spritt på flera centrala, regionala och lokala myndigheter. har en vattenkrävande industri och ett jordbruk där vatten är en viktig resurs. För att främja erfarenhetsutbyte och samverkan behövs enligt regeringen en ökad dialog med näringslivet inklusive jordbruks- och livsmedelssektorn. Viktigt är också att stödja pågående arbete, föreslå former för utveckling och samordning, identifiera utvecklingsbehov och analysera påverkan på svensk konkurrenskraft. Utskottet noterar att fått i uppdrag att ansvara för nationell samordning av dricksvattenfrågor, vilket omfattar dricksvattenfrågor från vattentäkt till vattenkran. En grupp som består av representanter från ett flertal myndigheter under olika departement har tillsatts och ska verka för en trygg och säker dricksvattenförsörjning och ge stöd i dricksvattenfrågor. Vidare noterar utskottet att regeringen ska ta fram en gemensam vattenstrategi för att främja ett ansvarsfullt nyttjande av vattenresurser. I likhet med regeringen ser utskottet fördelar med att förtydliga ansvaret för vatten och dricksvatten då det är spritt på flera centrala, regionala och lokala myndigheter. Enligt utskottets mening kommer den nationella samordningsgruppen för dricksvattenfrågor och en gemensam vattenstrategi att skapa goda förutsättningar för dricksvattenförsörjningen och vattenhushållningen framöver som ansvarsfrågan för de olika myndigheterna tydliggörs. Utskottet anser därför att motion 2020/21:2709 (MP) yrkande 10 kan lämnas utan åtgärd. Vidare ska den nationella samordningsgruppen för dricksvattenfrågor rapportera sitt arbete till regeringen. Utskottet utgår från att regeringen kommer att informera när den bedömer att det är motiverat. Motion 2020/21:3357 (M) yrkande 18 kan därför avstyrkas. Utskottet delar regeringens bedömning att det behövs en särskild forskningssatsning om hav och vatten. Som nämns ovan är forskningsfinansieringen inom vattenområdet splittrad och de befintliga nationella forskningsprogrammen täcker inte de utmaningar som finns på området. Det är därför positivt att regeringen i den forskningspolitiska propositionen aviserar ett uppdrag till Formas att genomföra ett tioårigt nationellt forskningsprogram om hav och vatten där bl.a. stöd till innovationer för effektiv användning av vattenresurser ska ingå. Det är enligt utskottets mening grundläggande att det finns korrekta och tillförlitliga data och kunskap för att kunna vidta relevanta och effektiva åtgärder. Formas har påbörjat arbetet med att bygga upp och utveckla ett nationellt forskningsprogram om hav och vatten. Mot denna bakgrund föreslår utskottet att motionerna 2020/21:1449 (L) yrkandena 1 och 2 samt 2020/21:3357 (M) yrkande 23 lämnas utan åtgärd. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bl.a. flexibla regler för småskalig verksamhet, skyddade beteckningar, nationella godkännanden av nya livsmedel och marknadsföring av modersmjölksersättning. Jämför reservation 21 (C), 22 (SD) och 23 (SD). Flexibla regler för småskalig verksamhet Enligt kommittémotion 2020/21:2949 av m.fl. (C) yrkande 19 ska undantag för småskalig verksamhet tillämpas mer frekvent. Enligt motionärerna ska livsmedelslagstiftningen vara så flexibel att företag som bedriver besöksnäring i mindre skala – t.ex. små bed and breakfasts – ska kunna driva sin verksamhet utan att ställas inför likadana krav som större hotell. I kommittémotion 2020/21:726 av m.fl. (SD) yrkande 9 anförs att regeringen bör verka för att ansöker om att fler svenska livsmedel och jordbruksprodukter får skyddad beteckning. har det varit möjligt att ansöka hos kommissionen om skyddad beteckning för livsmedel och jordbruksprodukter. Det finns många anrättningar i som bör skyddas. Varje landsdel har sina egna landskapsrätter och bär på egna mattraditioner med sin egen historia. Nationella godkännanden av nya livsmedel etc. Enligt kommittémotion 2020/21:730 av m.fl. (SD) yrkande 20 ska regeringen verka för att EU-lagstiftningen för nya livsmedel och för livsmedel framställda med modern växtförädlingsteknik ska tillåta medlemsstater att utfärda nationella godkännanden, så länge den aktuella medlemsstaten kan visa att livsmedlet inte riskerar att släppas ut på marknaden i andra EU-länder. Detta visar vägen för en ny modell för EU-lagstiftning som främjar teknikutveckling. Den ska tillåta godkännanden på nationell nivå, som den inre EU-marknaden påverkas så lite som möjligt och med en fortsatt hög nivå av försiktighet. På så sätt kan en medlemsstat gå före och utveckla nya livsmedel. Dessa livsmedel kan sedan gå in i EU-systemet och godkännas på hela EU-marknaden på vanligt sätt. Enligt motion 2020/21:1500 av (L) bör lagen (2013:1054) om marknadsföring av modersmjölksersättning och tillskottsnäring avskaffas. Denna lag tillåter endast marknadsföring av modersmjölksersättning och tillskottsnäring genom publikationer som är särskilt inriktade på spädbarnsvård samt vetenskapliga skrifter. Motionären anser att det inte är statens angelägenhet att påverka marknadsföringen utan att företag ska ha möjlighet att marknadsföra sina produkter till konsumenter som efterfrågar modersmjölksersättning. Därefter är det enligt motionären upp till varje enskild ny förälder att besluta om barnet ska få födan via bröstmjölk eller modersmjölksersättning. behandling och kompletterande information Flexibla regler för småskalig verksamhet gäller ett antal i direkt tillämpliga EG-förordningar om livsmedelshygien och offentlig kontroll av livsmedel.