bet · H901AU6 · 2021-12-09 00:00:00 — Utöver den officiella arbetsmarknadsstatistiken produceras även annan statlig statistik inom arbetsmarknadsområdet, t.ex. Arbetsförmedlingens verksamhetsstatistik. Till de områden som SCB har ansvar för hör bl.a. arbetskraftsundersökningar och sysselsättning. Inom ramen för detta ansvar tar SCB fram statistik om bl.a. arbetslöshetsgraden och sysselsättningsgraden hos befolkningen i . Denna statistik används av många aktörer för att följa och värdera såväl läget som utvecklingen på arbetsmarknaden och i ekonomin. Som exempel använder sig regeringen av statistiken som indikatorer i resultatredovisningen inom utgiftsområde 14 Arbetsmarknad och arbetsliv i budgetpropositionen . pågår ett utvecklingsarbete på SCB med målet att modernisera arbetsmarknadsstatistiken. Arbetet omfattar både innehåll och utformning av den framtida statistiken. I en slutrapport presenterar myndigheten en plan för framtidens arbetsmarknadsstatistik (Ämnesdesign Arbetsmarknad, slutrapport, A2021/2078). Delegationen mot segregation (Delmos) inrättades , med uppdrag att bidra till att minska och motverka segregation i samhället och förbättra situationen i socioekonomiskt utsatta områden. Som följd av ett regeringsuppdrag har Delmos utvecklat ett webbaserat uppföljningssystem som visar statistik med hjälp av indikatorer, den s.k. Segregationsbarometern. Syftet är att stödja aktörer i att arbeta strategiskt och kunskapsbaserat mot segregation. Indikatorerna utgår från sex av Delmos prioriterade statistikområden: socioekonomi, boende och samhällsservice, arbetsmarknad, utbildning, demokrati och civilsamhälle samt hälsa. fick Delmos dessutom i uppdrag av regeringen att tillsammans med SCB utveckla ett rikstäckande index som belyser hur olika områden förhåller sig till varandra när det gäller socioekonomiska faktorer. Den underliggande statistiken i Segregationsbarometern, som kommer från SCB, gör det möjligt att mäta och följa indikatorer som har betydelse för den socioekonomiska boendesegregationen och dess utveckling på många olika geografiska nivåer: nationell nivå, länsnivå, kommunnivå, regionala statistikområden och demografiska statistikområden. I en rapport publicerad vid Entreprenörsskapsforum 2020 (När blir utrikesfödda självförsörjande?) undersöks hur många som uppnår en gräns för självförsörjning som satts till fyra prisbasbelopp, vilket motsvarar efter skatt. Underlaget för undersökningen är hela befolkningen i arbetsför ålder –2016. I rapporten framhålls att det finns stora skillnader mellan både olika grupper och regioner. Som exempel har inrikes födda och individer med ursprung i de nordiska grannländerna högst sysselsättnings- och självförsörjningsgrad medan individer med ursprung i och har den lägsta sysselsättnings- och självförsörjningsgraden. För samtliga grupper gäller att självförsörjningsgraden är betydligt lägre än sysselsättningsgraden. I rapporten argumenteras för att sysselsättningsstatistiken är en otillräcklig indikator på arbetskraftens ekonomiska aktivitet. Sysselsättningsstatistiken ger ingen heltäckande bild av hur hög andel av befolkningen som uppnår tillräckliga inkomster för att vara självförsörjande. Rapportförfattarna menar att självförsörjningsgraden ger en mer rättvisande bild av graden av ekonomisk integration hos utrikes födda än vad sysselsättningsstatistiken gör. Det framhålls också att ytterligare analyser är nödvändiga för att bättre förstå skillnader i sysselsättnings- och självförsörjningsgrad mellan olika grupper. Motionsyrkanden om självförsörjning behandlades av utskottet senast i betänkande 2020/21:AU9 Integration (s. 16 f.). Motionsyrkandena avstyrktes med hänvisning till bl.a. pågående reform- och utvecklingsarbete. biföll utskottets förslag till beslut (prot. 2020/21:107). Utskottet konstaterar att motionärerna i detta avsnitt samtliga riktar in sig på frågan om i vilken utsträckning personer som befinner sig i kan försörja sig själva, och det särskilt kopplat till deras aktivitet på arbetsmarknaden. Vissa av motionärerna menar även att stora delar av politiken, inte minst arbetsmarknadspolitiken, bl.a. bör styras av ett mål om hur många som ska vara självförsörjande. Utskottet konstaterar inledningsvis att arbetsmarknadspolitiken styrs av målet att insatserna ska bidra till en väl fungerande arbetsmarknad (prop. 2011/12:1 utg.omr. 14 avsnitt 3.3, bet. 2011/12:AU2, rskr. 2011/12:88). För att kunna göra en bedömning av måluppfyllelsen använder sig regeringen av ett antal huvudindikatorer, såsom arbetslöshet och sysselsättning utifrån SCB:s statistik. Något mått på graden av självförsörjning ingår inte bland indikatorerna. Under utskottets beredning av utgiftsområde 14 Arbetsmarknad och arbetsliv i budgetpropositionen uttalade det sig bl.a. om resultatredovisningen för arbetsmarknadspolitiken och därmed på vilket sätt regeringen mäter utvecklingen på området. Utskottet konstaterade bl.a. att utvecklingen av strukturen i regeringens resultatredovisning är positiv och hade inga särskilda invändningar mot strukturen (bet. 2021/22:AU2 s. 7 f.). När det gäller självförsörjningsgrad och möjligheten att använda detta som en indikator finns det enligt vad utskottet känner till ingen allmänt vedertagen definition av självförsörjning. Utskottet noterar också att flera av motionärerna baserar sin argumentation om självförsörjning på en rapport från Entreprenörskapsforum, där rapportförfattarna menar att sysselsättningsstatistiken är en otillräcklig indikator. Rapportförfattarna använder sig av en egendefinierad självförsörjningsgrad som ett kompletterande mått för att beskriva utrikes föddas etablering på arbetsmarknaden. Utskottet menar att det visserligen kan vara intressant med statistik som visar hur mycket någon arbetar och om denna kan försörja sig själv. Att försöka hitta ett rättvisande mått på självförsörjning är dock, som bl.a. rapportförfattarna själva uppmärksammar, inte helt enkelt. Det är t.ex. problematiskt att avgöra vad som ska anses vara en tillräcklig inkomst för självförsörjning och vilken typ av inkomster som ska räknas med. Avsaknaden av ett arbete som ger egen försörjning är tveklöst begränsande för en individs möjligheter att påverka sitt liv och göra egna val. Att så många som möjligt ska ha ett arbete att gå till och möjlighet att försörja sig själva är viktigt även ur ett jämställdhetsperspektiv. Mot bakgrund av att det är just arbete som är vägen till egen försörjning är också den statistik som regeringen använder sig av, såsom sysselsättningsgraden, ett högst relevant mått för att bedöma utvecklingen. Vidare vill utskottet framhålla att det är regeringen som beslutar om vilka ämnes- och statistikområden det ska finnas officiell statistik för och vilka myndigheter som ska vara statistikansvariga. Det är sedan myndigheterna själva som ansvarar för metod, kvalitet och vilka statistiska mått som ska användas. Det finns därför inget som tydligt hindrar myndigheterna från att mäta självförsörjning på olika sätt. Utskott anser att vilken metod som ska användas för detta i förekommande fall är en fråga för den aktuella myndigheten. Utskottet vill i sammanhanget också uppmärksamma det arbete som görs av Delegationen mot segregation (Delmos). Myndigheten lyfter bl.a. fram statistik som kan vara av intresse för det som efterfrågas i motionerna, inte minst gäller det situationen i utsatta områden vilket särskilt pekas ut i bl.a. partimotion 2021/22:3965 (L) yrkande 21. Vid utskottets sammanträde informerade myndigheten om sitt arbete, däribland den statistik som tas fram inom ramen för den s.k. Segregationsbarometern. Mot bakgrund av det anförda anser utskottet att det inte finns skäl för några initiativ av det slag som efterfrågas i partimotion 2021/22:3965 (L) yrkande 21 och motionerna 2021/22:1438 (M), 2021/22:3812 (M) yrkandena 1 och 2, 2021/22:4051 av (M) yrkandena 1 och 2 samt 2021/22:1145 (KD), som därför bör avslås. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bl.a. stöd till arbetstagare som förlorar sin sysselsättning på grund av klimatomställningen och ett digitalt kunskapslyft. Utskottet hänvisar bl.a. till pågående arbete. Jämför reservation 5 (M), 6 (SD), 7 (V) och 8 (KD). I partimotion 2021/22:3277 av Nooshi Dadgostar m.fl. (V) lyfter motionärerna fram klimatomställningen och att denna kommer att innebära såväl att nya arbetstillfällen skapas som att vissa arbetstillfällen försvinner. Motionärerna vill att regeringen får i uppdrag att utreda utformningen av ett extra stöd eller en garanti för de arbetstagare som förlorar sin sysselsättning på grund av klimatomställningen (yrkande 17). Klimatomställningen nämns även i motion 2021/22:3847 av m.fl. (S), där motionärerna vill uppmärksamma samtliga dimensioner av begreppet hållbarhet för en rättvis och socialt hållbar omställning som också involverar sammanslutningar för fackföreningar, arbetsgivare och branscher. I motionen poängteras bl.a. att det på EU-nivå föreslås en fond för rättvis omställning. I kommittémotion 2021/22:3321 av m.fl. (M) vill motionärerna se att det inrättas en nationell studie- och jobbrådgivning (yrkande 3). Att karriärväxla mitt i livet är ett stort beslut som kan kräva att individen får stöd för att våga ta steget och fatta ett välinformerat beslut. I kommittémotion 2021/22:2391 av m.fl. (SD) framhåller motionärerna att svensk industris viktigaste tillgång är arbetskraften. Motionärerna vill se åtgärder för att säkra den roll som vidareutbildning i arbetslivet och utlandsrekrytering kommer att spela för kompetensförsörjningen (yrkande 8). I kommittémotion 2021/22:2565 av m.fl. (SD) anför motionärerna att det är viktigt att det finns goda möjligheter för yrkesverksamma vuxna att kunna skola om sig, och de anser därför att förutsättningarna för ett nytt system för omställning bör utredas (yrkande 8). I kommittémotion 2021/22:4219 av m.fl. (KD) anser motionärerna att möjligheten till ett digitalt kunskapslyft bör ses över (yrkande 14). Motionärerna menar att den digitala kompetensen behöver öka hos befolkningen för att antalet arbetstillfällen ska kunna öka både i förorter och på landsbygden. m.fl. (S) anser i motion 2021/22:2754 att åtgärder behövs för att minska segregationen. Motionärerna pekar bl.a. särskilt ut vikten av att stärka människors kompetens. I motion 2021/22:3872 av Lawen Redar (S) menar motionären att inkomstojämlikheten måste angripas för att möjliggöra strukturella förändringar i bostadssegregationen. Det handlar bl.a. om att stärka anställningsbarheten och arbetstagares ställning på arbetsmarknaden och att främja en lämplig utbildningsnivå. I budgetpropositionen anför regeringen att dagens arbetsmarknad ställer höga krav på kompetens och på förmåga att ställa om till nya arbetsuppgifter eller nytt jobb. Arbetstagare som omfattas av kollektivavtal har i många fall möjlighet att genom omställningsorganisationer kvalificera sig för omställningsstöd som finansieras av arbetsgivaren. Arbetstagare utan kollektivavtal har dock inte denna möjlighet, vilket enligt regeringen skapar en obalans i förutsättningarna för att ställa om och att utveckla sin kompetens. Regeringen föreslår ett omställningspaket i linje med principöverenskommelsen som träffats mellan , , och om trygghet, omställning och anställningsskydd. Som en del i arbetet med detta har promemorian Grundläggande omställnings- och kompetensstöd (Ds 2021:16) remitterats. I promemorian lämnas förslag om en ny offentlig omställningsorganisation. Avsikten är att inrätta den nya offentliga omställningsorganisationen vid Kammarkollegiet. Regeringen föreslår att resurser tillförs ett nytt offentligt grundläggande omställnings- och kompetensstöd för arbetstagare. Syftet är att skapa en likvärdighet i fråga om grundläggande omställnings- och kompetensstöd och att fler arbetstagare ska ges ett sådant stöd. Regeringen avser att återkomma till med förslag om hur stödet närmare ska utformas. Regeringen föreslår även att resurser tillförs för att kompensera arbetsgivare som finansierar omställnings- och kompetensstöd. Vidare vill regeringen införa ett nytt offentligt omställningsstudiestöd för att stärka möjligheten till studier och kompetensutveckling under hela arbetslivet. I promemorian Omställningsstudiestöd – för flexibilitet, omställningsförmåga och trygghet på arbetsmarknaden (Ds 2021:18) föreslås ett nytt parallellt offentligt studiestödssystem, ett s.k. omställningsstudiestöd. Enligt promemorian ska omställningsstudiestödet bestå av omställningsstudiebidrag och omställningsstudielån. Syftet med omställningsstudiestödet är att förbättra förutsättningarna för vuxna att finansiera studier som kan stärka deras framtida ställning på arbetsmarknaden med beaktande av arbetsmarknadens behov. Omställningsstudiestöd ska kunna lämnas för studier på utbildningar som påbörjas efter och regeringen avsätter i budgeten medel för detta. Regeringen uppger att en framgångsrik reform förutsätter att utbildningssystemet kan ta emot de vuxna som vill studera med omställningsstudiestöd och lyfter i sammanhanget fram betydelsen av det s.k. . Under pandemin har regeringen byggt ut med 50 000 platser. Därmed har sammanlagt över 160 000 nya utbildningsplatser tillkommit inom högskolan, , , den regionala yrkesinriktade vuxenutbildningen och folkhögskolan. I budgetpropositionen föreslår regeringen att ska fortsätta att byggas ut och att många av de utbildningsplatser som tillförts tillfälligt ska förlängas. Inom utgiftsområde 20 Allmän miljö- och naturvård föreslår regeringen att ett nytt anslag införs för ett kompetenslyft för klimatomställningen (anslaget 1:22). Anslaget får användas för utgifter för utbildningsinsatser och kompetenshöjande åtgärder som syftar till att möta arbetsmarknadens efterfrågan på kompetenser för att klara klimatomställningen och nå en cirkulär ekonomi. I skälen till förordningen för Europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter (EGF) framhålls bl.a. att globaliseringen, den tekniska utvecklingen och klimatförändringarna sannolikt kommer att leda till att världsekonomierna i allt högre grad flätas samman och blir beroende av varandra. Omfördelning av arbetskraften är en integrerad och oundviklig del av en sådan förändring. Om fördelarna med förändringen ska komma alla till del är det enligt samma skäl av största vikt att uppsagda arbetstagare och de som hotas av uppsägning erbjuds bistånd. Vidare påpekas att Europeiska unionens viktigaste instrument för att bistå drabbade arbetstagare är Europeiska socialfonden plus (ESF plus), som är utformad för att erbjuda bistånd i förebyggande syfte, och EGF, som är utformad för att erbjuda bistånd när en omfattande omstrukturering redan har inträffat. I ESF plus-förordningen[2] slås fast att syftet med fonden bl.a. är att stödja medlemsstaterna att uppnå hög sysselsättning, rättvist socialt skydd och kvalificerad och motståndskraftig arbetskraft som är förberedd för framtidens arbetsliv. Ett av flera specifika mål är att fonden ska bidra till ett grönare och koldioxidsnålt bl.a. genom kompetenshöjning hos arbetskraften och skapande av nya arbetstillfällen i relevanta sektorer. och rådet antog förordningar för programperioden –2027 för ESF plus. Regeringen ska lämna ett förslag till nationellt socialfondsprogram 2021–2027. Medlen från ESF plus för detta program ska uppgå till . Av EGF-förordningen framgår att fonden har som mål att visa solidaritet med arbetstagare eller egenföretagare som blivit av med jobbet på grund av omstruktureringar och hjälpa dem att hitta ett nytt jobb. Det gäller särskilt omstruktureringar som orsakas av bl.a. globaliseringsrelaterade utmaningar och övergången till en koldioxidsnål ekonomi. Berättigade till stöd är de som förlorar jobbet på grund av sådana omstruktureringar. Fonden har en årsbudget på –2027 och kan stå för mellan av kostnaderna för projekt som ska hjälpa arbetslösa att hitta nya jobb eller starta eget. Ytterligare ett instrument för att stödja omställning är den nyinrättade Fonden för en rättvis omställning. [3] Stödet som ges via fonden är inriktat på bl.a. ekonomisk diversifiering i de territorier som påverkas mest av klimatomställningen, liksom på kompetenshöjning och aktiv inkludering av arbetstagare och arbetssökande i dessa territorier. Den s.k. arbetsmarknadsutredningen hade bl.a. i uppdrag att ta ställning till hur Arbetsförmedlingens vägledning bör stärkas och samspela med annan vägledning. Denna del av uppdraget redovisades i delbetänkandet Vägledning för framtidens arbetsmarknad (SOU 2017:82). I betänkandet föreslås att en digital plattform för livslång vägledning ska inrättas och drivas av flera myndigheter i samverkan. Utifrån arbetsmarknadens nationella och regionala behov är plattformen tänkt att möta individers behov av information och orienterande vägledning inför val av studier och arbete samt ge information om studiefinansiering och validering. I utredningens slutbetänkande Effektivt, tydligt och träffsäkert – det statliga åtagandet för framtidens arbetsmarknad (SOU 2019:3) har frågor om kompetensförsörjning en framträdande roll. Motionsyrkanden om omställning och kompetensutveckling behandlades av utskottet senast i betänkande 2020/21:AU5 Arbetsmarknadspolitik och arbetslöshetsförsäkringen (s. 13 f.). Motionsyrkandena avstyrktes med hänvisning till bl.a. pågående arbete. biföll utskottets förslag till beslut (prot. 2020/21:55). Den svenska arbetsmarknaden påverkas av drivkrafter som innebär att den är föremål för ständig förändring. Teknologiska framsteg, utmaningar på miljö- och klimatområdet, den demografiska utvecklingen liksom globaliseringen är exempel på drivkrafter som bidrar till att forma villkoren för företag, arbetsgivare och arbetstagare. Utskottet konstaterar att dagens arbetsliv ofta ställer höga krav på medarbetares kompetens och förmåga att hantera information och problemlösning. Goda förutsättningar för livslångt lärande, omställning och kompetensutveckling blir allt viktigare och är en central del i att skapa ett längre och hållbart arbetsliv. Vidare noterar utskottet att vissa av de förändringar som covid-19-pandemin har inneburit för vårt sätt att arbeta kan komma att bli bestående. En viktig del i en väl fungerande politik på arbetslivsområdet är en god dialog mellan staten och arbetsmarknadens parter om hur politiken kan utvecklas och vilka insatser som bör genomföras. Att såväl utbildnings- som arbetsmarknadspolitiken ständigt behöver utvecklas är tydligt för utskottet. Utskottet konstaterar att regeringen är väl medveten om de anförda utgångspunkterna och utformar sin politik med detta för ögonen. Utskottet menar att detta går att utläsa av vissa satsningar i budgetpropositionen . Satsningar på bl.a. omställnings- och kompetensstöd, omställningsstudiestöd och har samtliga en tydlig inriktning på att stärka förmågan till omställning och kompetensutveckling på den svenska arbetsmarknaden. Utskottet noterar att i såväl partimotion 2021/22:3277 (V) yrkande 17 som motion 2021/22:3847 (S) uppmärksammas klimatomställningen och de utmaningar denna för med sig för arbetsmarknaden. I motionerna framförs förslag inriktade på bl.a. insatser för arbetstagare som drabbas av klimatomställningen och vikten av att involvera arbetstagarorganisationer i det framtida arbetet. Utskottet konstaterar att det inom ramen för EU-samarbetet och särskilt genom ett antal EU-fonder pågår arbete med att stärka möjligheterna för arbetstagare som påverkats negativt av klimatomställningen. Som framgått ovan är regeringen även aktiv på ett nationellt plan när det gäller att stärka möjligheten till omställning och kompetensutveckling för alla arbetstagare. Utskottet noterar också att den nödvändiga klimatomställningen genomsyrar hela budgetpropositionen , vilket bl.a. visar sig genom det kompetenslyft för klimatomställningen som regeringen föreslår. Mot bakgrund av regeringens aktivitet på området finns det inte skäl till något initiativ med anledning av yrkandena, som därför bör avslås. När det gäller kommittémotionerna 2021/22:3321 (M) yrkande 3, 2021/22:2391 (SD) yrkande 8 och 2021/22:2565 (SD) yrkande 8 samt motion 2021/22:4219 (KD) yrkande 14 konstaterar utskottet att likalydande motioner har behandlats av utskottet vid upprepade tillfällen under den innevarande mandatperioden. Utskottet har inte ändrat inställning när det gäller något av dessa yrkanden utan hänvisar alltjämt till de åtgärder och satsningar som regeringen har vidtagit och gjort i olika avseenden. Det finns därför inte skäl för något initiativ med anledning av dessa yrkanden som därför bör avslås. Vidare noterar utskottet att det i motionerna 2021/22:2754 (S) och 2021/22:3872 (S) presenteras förslag om att bl.a. stärka kompetensen och arbetstagarnas anställningsbarhet. Utskottet vill på nytt framhålla regeringens inriktning på politiken som redogjorts för ovan och införandet av en ny omställningsorganisation. Utskottet menar att dessa åtgärder starkt bör kunna bidra till det som efterfrågas i motionerna. Det finns därför inte skäl för initiativ från regeringens sida, varför yrkandena bör avslås. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bl.a. reformeringen av Arbetsförmedlingen och likvärdig service i hela landet. Utskottet anser att vissa förslag får anses vara tillgodosedda och hänvisar i övrigt i huvudsak till pågående arbete. Jämför reservation 9 (M) och 10 (V). I kommittémotion 2021/22:3325 av m.fl. (M) tar motionärerna upp behovet av att reformera Arbetsförmedlingen (yrkande 12). Motionärerna föreslår en reformering utifrån en modell byggd på ett begränsat antal aktörer med tydlig kravställning och tydliga förutsättningar. Motionärerna anser vidare att det bör införas en bortre parentes för den statliga arbetsmarknads-politiken och föreslår i samma motion att kommunerna ska ta över huvud-ansvaret för personer som varit arbetslösa (yrkande 13). I kommittémotion 2021/22:2612 av m.fl. (V) vill motionärerna att den pågående reformeringen av Arbetsförmedlingen ska stoppas (yrkande 1). Motionärerna menar att en reformering av myndigheten bör göras i en helt annan riktning. Vidare anser motionärerna att förordningen (2007:1030) med instruktion för Arbetsförmedlingen bör ändras i syfte att understryka att det är en prioriterad uppgift för myndigheten att tillhandahålla verksamma insatser för de som befinner sig långt ifrån arbetsmarknaden (yrkande 2). Motionärerna föreslår också att det nuvarande systemet med aktivitetsrapporter avskaffas och ersätts med ett nytt system med mindre kvantitativt fokus på sökaktivitet (yrkande 5). Arbetsförmedlingen ska fokusera på att rusta och stödja arbetslösa till jobb och inte behöva lägga sin tid på att kontrollera och övervaka de arbetssökande. I motion 2021/22:1224 av (S) betonas vikten av en väl fungerande och närvarande arbetsförmedling i hela landet. Liknande förslag om att Arbetsförmedlingen ska finnas tillgänglig i hela landet framförs i motionerna 2021/22:1406 av m.fl. (S), 2021/22:1764 av m.fl. (S) och 2021/22:3848 av m.fl. (S). och (båda M) ser i motion 2021/22:1701 ett behov av att se över möjligheterna att öppna, utöka och utveckla privata arbetsförmedlingar i . Motionärerna anser att valfrihet på området skulle innebära en stor vinst för den enskilda arbetssökanden men även för de företag som söker medarbetare. Förordning med instruktion för Arbetsförmedlingen Arbetsförmedlingens huvudsakliga uppgifter framgår av förordningen (2007:1030) med instruktion för Arbetsförmedlingen. Av 1 § framgår att myndigheten ansvarar för den offentliga arbetsförmedlingen och dess arbetsmarknadspolitiska verksamhet. 2 § slår fast att Arbetsförmedlingen ska verka för att förbättra arbetsmarknadens funktionssätt genom att i) effektivt sammanföra dem som söker arbete med dem som söker arbetskraft, ii) prioritera dem som befinner sig långt från arbetsmarknaden, samt iii) bidra till att stadigvarande öka sysselsättningen på lång sikt.