bet · H801JuU28 · 2021-06-03 00:00:00 — Av 31 § första stycket LUL framgår det att när någon kan misstänkas för att ha begått ett brott för vilket det inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse eller ett straffbelagt försök, en straffbelagd förberedelse eller en straffbelagd stämpling till ett sådant brott, ska en utredning om brottet inledas, om inte särskilda skäl talar emot det. På begäran av socialnämnden får en utredning om brott även inledas i andra fall när det gäller någon som inte har fyllt , om socialnämnden bedömer att utredningen kan antas ha betydelse för att avgöra behovet av insatser för den unge (31 § andra stycket). En sådan utredning får också inledas om det behövs för att klarlägga om någon som har fyllt har tagit del i brottet, om det behövs för att efterforska gods som man har kommit åt genom brottet eller som kan bli föremål för förverkande eller om det av andra skäl är av särskild betydelse med hänsyn till ett allmänt eller enskilt intresse (31 § tredje stycket). Om någon misstänks för att ha begått ett brott får åklagaren enligt 38 § LUL, om det krävs ur allmän synpunkt, efter framställning av socialnämnden, eller vårdnadshavarna för den unge, begära prövning hos domstol huruvida den unge har begått brottet (bevistalan). När det slutligen gäller handläggningen av mål föreskrivs det i 25 § första stycket att om det inte möter något hinder ska mål i tingsrätt och hovrätt mot den som inte har fyllt handläggas av lagfarna domare som särskilt har utsetts av domstolen att handlägga sådana mål. Detsamma ska gälla i fråga om nämndemän som anlitas för tjänstgöring i sådana mål. I mål som rör brott på vilka endast böter kan följa får, enligt andra stycket, andra domare och nämndemän anlitas. I rapporten begångna av barn – en utvärdering av ändringarna i lagen med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare under (2014:20) från Brå, konstateras bl.a. att när det gäller misstänkta som är är de brott som andelsmässigt utreds mest de grova brotten, som rån, våldtäkt, grov misshandel och mordbrand. Om man jämför 2012 med 2005 har andelen utredda ärenden ökat för de grova brotten, medan de har minskat för de mindre grova brotten. Det tyder, enligt Brå, på att den lagändring som genomfördes haft effekt när det gäller att utreda fler allvarliga brott. Emellertid har drygt en fjärdedel av de grövsta brotten inte blivit utredda, vilket strider mot den nya lagen. Missar och okunskap tycks enligt rapporten vara de främsta orsakerna till att ärendena inte blivit utredda. har uppmärksammat frågan om barn som misstänks för brott och presenterade en handbok, Om handläggningen av ärenden och bevistalan där den som kan misstänkas är . innehåller såväl rättslig som praktisk vägledning i frågor som rör åklagares handläggning av utredningar enligt 31 § LUL. Förbättrade åtgärder när barn misstänks för brott Regeringen beslutade att en särskild utredare ska se över regelverket för utredningar mot barn som misstänks för brott (dir. 2019:103). Syftet med översynen är att förbättra regelverket och säkerställa att en hög grad av rättssäkerhet och effektivitet upprätthålls i utredningar där barn är misstänkta för brott. Tidiga och ändamålsenliga insatser från samhällets sida kan, enligt regeringen, hindra en negativ spiral med fortsatt brottslighet och bidra till att barnet får den hjälp och det stöd som han eller hon behöver. Uppdraget avser såväl utredningar mot barn som inte uppnått straffmyndighetsåldern som utredningar mot barn som är straffmyndiga. • analysera om de särskilda bestämmelser som rör utredningar om brott som barn misstänks ha begått är ändamålsenliga och om de tillämpas på avsett sätt • se över systemet med bevistalan och ta ställning till om även åklagare bör kunna initiera en bevistalan • analysera om bestämmelserna om förhör med barn som misstänks för brott är ändamålsenliga • lämna förslag på de författningsändringar och andra åtgärder som bedöms nödvändiga. I uppdraget ingår även att utreda om det ska vara möjligt att förordna ett juridiskt biträde för brottsoffret när ett barn misstänks för brott. Uppdraget, som är en del i regeringens åtgärder mot gängkriminaliteten, ska redovisas . Försöksverksamhet med ett snabbförfarande i brottmål gav regeringen , , , , , Attunda tingsrätt och i uppdrag att, med bibehållen rättssäkerhet och kvalitet, förbereda och genomföra en försöksverksamhet i norra med ett snabbförfarande i brottmål (Ju2017/08090/DOM). I ett första steg var målsättningen att brott skulle kunna utredas och lagföras från polisens ingripande och i ett andra steg . Försöksverksamheten har utvidgats och ska enligt det senaste beslutet pågå t.o.m. (Ju2020/01053/DOM). utvidgades försöksverksamheten med ett snabbförfarande i brottmål för unga lagöverträdare under med utgångspunkt i förslagen i promemorian Snabbare lagföring (Ds 2018:9). Målsättningen är att brott som utreds inom ramen för en polisledd förundersökning ska kunna lagföras från polisens ingripande. Försöksverksamheten syftar också till att öka samverkan mellan polisen och . I uppdraget ingår därför att ska ta initiativ till samverkansöverenskommelser med socialnämnden eller stadsdelsnämnden i berörda kommuner eller stadsdelar (Ju2018/02403/DOM och Ju2019/00513/DOM). gav regeringen , , , och i uppdrag att fortsätta försöksverksamheten med ett snabbförfarande i brottmål för lagöverträdare under efter . Den fortsatta försöksverksamheten, inklusive ungdomsspåret, ska pågå t.o.m. (Ju2020/02474/DOM). I beslutet anges att Brå har följt och utvärderat försöksverksamheten (2020:3, Snabbare lagföring – Utvärdering av en försöksverksamhet i norra ) och att det av utvärderingen framgår att handläggningen i ungdomsspåret varit relativt snabb och att majoriteten av ärendena avslutas . Det framgår att inflödet av ärenden har varit lågt och att det därför inte gått att dra några säkra slutsatser om effekterna av ungdomsspåret. Ett permanent snabbförfarande i brottmål och andra åtgärder för en snabbare lagföring av brott beslutade regeringen att ge en särskild utredare i uppdrag att utreda ett permanent snabbförfarande i brottmål och andra åtgärder för en snabbare lagföring av brott (dir. 2020:6). I direktivet anges att försöksverksamheten med ett snabbförfarande i brottmål visat positiva resultat samt att arbetet med att utveckla rättsväsendets förmåga att snabbt utreda och lagföra brott bör fortsätta. Vidare anges att det är viktigt för människors trygghet och deras förtroende för rättsväsendet att brott möts av en snabb reaktion från samhället. • föreslå de åtgärder som behövs för att permanenta möjligheten att handlägga brottmål i ett snabbförfarande • ta ställning till om den särskilda möjligheten att handlägga brottmål med lagöverträdare under i ett snabbförfarande bör permanentas • analysera hur förenklad delgivning kan utvecklas för att effektivisera delgivningsförfarandet • analysera hur systemet med strafföreläggande kan utvecklas för att även i fortsättningen utgöra ett snabbt och effektivt alternativ till prövning i domstol • analysera och ta ställning till om reglerna om uppdelad handläggning av åtal och deldom är ändamålsenliga för ett snabbförfarande. Uppdraget ska redovisas . I departementspromemorian Snabbare lagföring (Ds 2018:9) redovisas bl.a. hur en ordning med jourdomstolar skulle kunna utformas och övervägs om en sådan borde inrättas i syfte att åstadkomma en snabbare lagföring. Utredaren gör följande sammantagna bedömning (s. 97): En ordning med dygnet runt-öppna jourdomstolar skulle skapa praktiska förutsättningar för en omedelbar eller i det närmaste omedelbar lagföring. Antalet mål som kan avgöras är dock begränsat, bl.a. mot bakgrund av att en brottsutredning behöver genomföras och att den misstänkte har grundläggande rättigheter till skäligt rådrum och att förbereda sitt försvar. Med beaktande av de stora kostnader och praktiska svårigheter som en lösning med dygnet runt-öppna jourdomstolar innebär, bör en sådan lösning inte väljas. En ordning med kvälls- och helgöppna jourdomstolar innebär inte i sig att omedelbar lagföring blir möjlig. Däremot skapas med en sådan lösning utrymme för att hålla fler brottmålsförhandlingar, vilket ökar domstolarnas kapacitet och tillgänglighet. Effekten blir dock begränsad som lösningen är kostsam. Syftet med jourdomstolar, dvs. att uppnå en snabbare lagföring, kan uppnås på andra mer verksamhets- och kostnadseffektiva sätt. Möjligheten att använda husrannsakan, kroppsvisitation och kroppsbesiktning regleras i 28 kap. . Förutsättningarna för att få använda hemliga tvångsmedel, t.ex. telefonavlyssning och kameraövervakning, regleras i 27 kap. . Av 36 § LUL framgår att om någon är misstänkt för att ha begått ett brott får, om det finns särskilda skäl, beslag, husrannsakan och kroppsvisitation företas mot den unge, samt fotografi och fingeravtryck tas av honom eller henne enligt bestämmelserna i 23 kap. 9 a §, 27 och 28 kap. . Av 36 f § LUL framgår att mot den som är får endast de tvångsmedel användas som är angivna i LUL, 23 kap. 7–9 a §§ eller en annan författning där det uttryckligen föreskrivs att tvångsmedlet får användas mot den som är . Av det följer att hemliga tvångsmedel inte får användas mot barn . Utredning av brott som begåtts av barn riktade ett tillkännagivande till regeringen om att ta initiativ till en översyn av vilka ytterligare åtgärder som krävs för att fler brott som har begåtts av barn ska utredas (bet. 2017/18:JuU18, rskr. 2017/18:175). föreslog utskottet ett tillkännagivande till regeringen om att se över systemet med bevistalan (bet. 2018/19:JuU15). Utskottet ansåg att det bl.a. bör övervägas om åklagare i ökad utsträckning själva ska kunna avgöra om en bevistalan ska väckas. Utskottet anförde att om en förundersökning leder fram till att ett barn misstänks för ett mycket allvarligt brott, t.ex. att ha dödat en annan människa, bör detta alltid prövas i domstol genom bevistalan. Det handlar både om att gå till botten med brottslighet och ge brottsoffer upprättelse. Barn ska inte straffas, men barn ska inte heller berövas chansen att bli rentvådda från felaktiga misstankar om mycket grova brott (s. 22). följde utskottets förslag (rskr. 2018/19:170). I förra årets betänkande om unga lagöverträdare (bet. 2019/20:JuU30) hänvisade utskottet till att regeringen hade tillsatt ovan nämna utredning (dir. 2019:103) som bl.a. ska analysera om de särskilda bestämmelser som rör utredningar om brott som barn misstänks ha begått, är ändamålsenliga och om de tillämpas på avsett sätt. Utskottet anförde att utredningen ska lämna förslag på de författningsändringar och andra åtgärder som bedöms nödvändiga och att det i uppdraget ingår att se över systemet med bevistalan och ta ställning till om även åklagare bör kunna initiera en sådan. Utskottet ansåg att det inte fanns skäl att föregripa denna beredning med ett nytt tillkännagivande i frågan och avstyrkte motionsyrkandena i denna del. följde utskottets förslag (rskr. 2019/20:177). Tillkännagivandena är inte slutbehandlade (skr. 2020/21:75 s. 61 och 73 f.). föreslog utskottet att skulle rikta ett tillkännagivande till regeringen om att det bör inrättas särskilda ungdomsdomstolar (bet. 2019/20:JuU30). Utskottet anförde att det är viktigt att reaktionen på ett brott som begås av en ung person är tydlig och snabb. För att säkerställa detta bör man enligt utskottet överväga att införa särskilda ungdomsdomstolar som ska döma i LVU-mål och i mål där barn och unga är åtalade för brott. Domstolens handläggning ska vara snabb och personalen ska ha en hög och relevant kompetens. följde utskottets förslag (rskr. 2019/20:177). Tillkännagivandet är inte slutbehandlat (skr. 2020/21:75 s. 90 f.). Snabbare lagföring och jourdomstolar Utskottet har tidigare behandlat motionsyrkanden om snabbare lagföring och jourdomstolar. I förra årets betänkande om unga lagöverträdare avstyrkte utskottet ett yrkande om att de ungdomar som begår brott måste mötas av en snabb och tydlig reaktion från samhället (bet. 2019/20:JuU30 s. 21 f.). Utskottet hänvisade till att det pågår en försöksverksamhet med ett snabbförfarande i brottmål för unga lagöverträdare och att det med hänsyn till det inte fanns några skäl för att ta några sådana initiativ som efterfrågades. följde utskottets förslag (rskr. 2019/20:177). I förra årets betänkande om processrättsliga frågor behandlades motionsyrkanden om jourdomstolar och snabbare lagföring (bet. 2019/20:JuU27 s. 56 f.). Utskottet anförde då följande: Som utskottet tidigare uttalat är det angeläget att brott kan utredas och lagföras på ett effektivt sätt. Utskottet ser därför positivt på att regeringen vidtagit olika åtgärder när det gäller snabbare lagföring. Som framgår ovan har regeringen tagit initiativ till att se över bl.a. frågan om särskilda snabbförfaranden för brottsutredningar med särskilt fokus på unga som begår brott och på personer som återkommande begår nya brott. Vidare pågår i polisregion försöksverksamhet med ett snabbförfarande i brottmål som fr.o.m. ska byggas ut och bedrivas i delar av de övriga polisregionerna. Det pågående försöket för vuxna har lett till både snabbare lagföring och ökad kvalitet i utredningarna. Försöket utvidgades till att även omfatta unga lagöverträdare. Som framgår ovan lämnades departementspromemorian Snabbare lagföring (Ds 2018:9) . I promemorian lämnas förslag som syftar till att uppnå en snabbare lagföring. Förslagen i promemorian bereds inom . Regeringen har vidare gett en särskild utredare i uppdrag att utreda ett permanent snabbförfarande i brottmål och andra åtgärder för en snabbare lagföring av brott. Utskottet vidhåller sin tidigare uppfattning att det arbete som pågår på området inte bör föregripas och avstyrker därför motionerna. följde utskottets förslag (prot. 2019/20:120). När det gäller utredning av brott som begåtts av barn vidhåller utskottet sin tidigare uppfattning i frågan. Den utredning som bl.a. ska analysera och se över dessa frågor (dir. 2019:103) ska som framgått ovan redovisas . Det saknas skäl att föregripa denna beredning. Motionerna 2020/21:645 (SD) yrkande 5 och 2020/21:3271 (L) yrkande 24 avstyrks därmed. Som framgår ovan riktade på förslag av utskottet ett tillkännagivande till regeringen om att se över systemet med bevistalan. Utskottet vidhåller att systemet bör ses över. Utskottet anser att man bör överväga om åklagare ska ha möjlighet att själva avgöra om en bevistalan ska väckas. Därutöver bör enligt utskottets mening bevistalan regelmässigt också väckas i de fall ett barn misstänks för ett mycket allvarligt brott, t.ex. dödligt våld. Det handlar både om att ge brottsoffer upprättelse och att få händelsen utredd eftersom den som misstänks för gärningen kan ha ett starkt intresse av att bli rentvådd från felaktiga misstankar. Utskottet anser att regeringen ska återkomma till med lagförslag som gör att bevistalan blir aktuell i fler fall. Utskottet föreslår därför att tillkännager vad utskottet här anfört. Därmed tillstyrker utskottet motionerna 2020/21:3271 (L) yrkande 31 och 2020/21:2957 (C) yrkande 27. Utskottet vidhåller även sin uppfattning när det gäller särskilda ungdomsdomstolar. Unga kräver särskild hänsyn, och det är viktigt att reaktionen på ett brott som begås av en ung person är snabb och rättssäker. För att säkerställa detta bör man enligt utskottet överväga att införa särskilda ungdomsdomstolar. Utskottet anser även att det bör övervägas om ungdomsdomstolarna ska döma i både LVU-mål och i mål där barn och unga är åtalade för brott. Domstolens handläggning ska vara snabb och personalen ha hög och relevant kompetens. Vad utskottet nu anfört bör ge regeringen till känna. Därmed tillstyrker utskottet motionerna 2020/21:3139 (M) yrkande 35, 2020/21:3294 (M) yrkande 15 samt 2020/21:3529 (KD) yrkandena 4 och 5. Som framgår ovan utreddes frågan om jourdomstolar i Snabbare lagföring (Ds 2018:9). Utredaren ansåg att jourdomstolar skulle öka domstolarna flexibilitet och kapacitet eftersom domstolsförhandlingar skulle kunna hållas även utanför ordinarie kontorstid. Utskottet delar denna bedömning. Därtill skulle jourdomstolar troligtvis också påverka handläggningstiderna för brottmål i positiv riktning och t.ex. bidra till snabbare upprättelse för brottsoffret eftersom tiden mellan den brottsliga gärningen och domen blir betydligt kortare. Detta är särskilt viktigt när det gäller unga förövare och brottsoffer och kan ses som en utveckling av det pågående arbetet med snabbare lagföring. Utskottet anser därför att ungdomsdomstolarna bör få en jourfunktion. Vad utskottet nu anfört bör ge regeringen till känna. Därmed tillstyrker utskottet motion 2020/21:3529 (KD) yrkande 6. Utskottet anser vidare att mer måste göras för att korta tiden mellan brott och lagföring, särskilt i de fall ungdomar är inblandade. –2022 pågår ett försöksprojekt om snabbare lagföring för vissa brott. Därtill ska utredningen om ett permanent snabbförfarande i brottmål och andra åtgärder för en snabbare lagföring av brott (dir. 2020:6) redovisas . Regeringen bör därefter skyndsamt ta fram de författningsförslag som behövs för att ungdomar som begår brott ska kunna lagföras snabbare. Vad utskottet nu anfört bör ge regeringen till känna. Därmed tillstyrker utskottet motionerna 2020/21:2957 (C) yrkande 25 och 2020/21:3271 (L) yrkande 28. Det har enligt utskottet inte framkommit tillräckliga skäl att utreda möjligheten att använda hemliga tvångsmedel även mot barn . Motion 2020/21:3294 (M) yrkande 10 avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om slopad och reducerad straffrabatt för barn och unga samt bevisbörda för påstående om ålder. Jämför reservation 20 (M, SD, KD) och 21 (C). Straffrabatten för unga lagöverträdare m.fl. (SD) begär i kommittémotion 2020/21:645 yrkande 2 att straffrabatten för dem som är tas bort och att den reduceras för dem som är . Liknande yrkanden framställs i kommittémotion 2020/21:3311 av m.fl. (KD) yrkandena 4 och 5. I partimotion 2020/21:3365 av m.fl. (M) yrkande 13 begärs att straffrabatten för 18–21-åringar skyndsamt slopas helt och att dagens form av mängdrabatt tas bort. Ett likalydande yrkande framställs i kommittémotion 2020/21:3294 av m.fl. (M) yrkande 21.2. m.fl. (M) begär i kommittémotion 2020/21:3294 yrkande 22 att det ska göras en översyn av påföljder samt förslag på skärpningar för 15–17-åringar. Skälet till yrkandet är enligt motionärerna att förslaget om att slopa straffrabatten för 18–21-åringar kommer att medföra en stor skillnad i jämförelse med 15–17-åringar och innebära att äldre gängkriminella börjar använda sig av allt yngre personer för att begå brott för deras räkning. I kommittémotion 2020/21:2957 av m.fl. (C) yrkande 24 begärs att reglerna kring straffrabatt för unga som begår grova brott och som återfaller i brott skyndsamt förändras. Ett liknande yrkande framställs i motion 2020/21:2064 av och (båda S) yrkande 4. (M) begär i motion 2020/21:3544 yrkande 1 att ålder inte ska vara en förmildrande omständighet vid när man bestämmer påföljd för unga vuxna. I yrkande 2 begärs att det ska finnas skäl, och inte synnerliga skäl, för att minderåriga ska kunna dömas till fängelse samt att strafftaken för minderåriga ska avskaffas. Bevisbörda för påstående om ålder (M) begär i motion 2020/21:2989 att tilltalade som påstår sig ha en lägre ålder för att åtnjuta straffrabatt bör bära den huvudsakliga bevisbördan för sitt påstående. Om straffmätning och val av påföljd För ett brott som någon begått innan han eller hon fyllt får enligt 1 kap. 6 § inte dömas till någon påföljd. Om någon har begått ett brott innan han eller hon har fyllt ska hans eller hennes ungdom beaktas särskilt vid straffmätningen (29 kap. 7 § ). Enligt bör straffnedsättningen normalt bli större för den som när brottet begicks var väsentligt än för den som nästan uppnått den åldern, och det bör i princip bli fråga om allt större straffnedsättning ju yngre lagöverträdaren är. För ett brott som någon begått innan han eller hon fyllt får dömas till fängelse endast om det finns synnerliga skäl (30 kap. 5 § första stycket ). Vidare ska rätten, om den finner att påföljden bör bestämmas till fängelse, i stället bestämma påföljden till sluten ungdomsvård . Detta gäller dock inte om det, med hänsyn till den tilltalades ålder vid lagföringen eller andra omständigheter, finns särskilda skäl emot det (32 kap. 5 § ). För ett brott som någon begått efter det att han eller hon har fyllt men innan han eller hon har fyllt får rätten döma till fängelse endast om det med hänsyn till gärningens straffvärde eller annars finns särskilda skäl (30 kap. 5 § andra stycket ). Den som är får dock inte dömas till svårare straff än fängelse eller i vissa fall fängelse (29 kap. 7 § andra stycket ). Slopad straffrabatt för unga myndiga Regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag att överväga och föreslå ändringar av den straffrättsliga särbehandlingen av lagöverträdare i åldersgruppen 18–. Utredningen lämnade betänkandet Slopad straffrabatt för unga myndiga (SOU 2018:85) . remitterade regeringen ett utkast till lagrådsremissen Slopad straffrabatt för unga myndiga vid allvarlig brottslighet (Ju2020/02657/L5) som bl.a. behandlar förslagen i betänkandet. Av utkastet framgår (s. 21 f.) att regeringen anser att det finns goda skäl för att särbehandla unga lagöverträdare i åldersgruppen 15–. När det gäller lagöverträdare i åldern 18–gör regeringen dock en annan bedömning. För lagöverträdare i den åldersgruppen kan skälen för särbehandling fortfarande väga över i vissa fall. Ju allvarligare brottslighet det är fråga om, desto större vikt är det enligt regeringen rimligt att tillmäta straffsystemets krav på en tillräckligt ingripande reaktion. Sammanfattningsvis görs bedömningen att reglerna för påföljdsbestämningen för lagöverträdare i åldersgruppen 18–i större utsträckning än enligt den nuvarande ordningen bör vara desamma som för andra myndiga lagöverträdare. Det finns ett behov av förändringar av regelverket för de som har fyllt 18 men inte i syfte att säkerställa att brottets svårhet i högre grad än tidigare är styrande för påföljdsbestämningen. Det behovet bör enligt utkastet till lagrådsremiss tillgodoses genom ändringar i bestämmelserna om straffmätning och val av påföljd för lagöverträdare i åldersgruppen 18–. De finns i samband med det skäl att också överväga förändringar av ungdomspåföljdernas tillämpningsområde och preskription samt de bestämmelser som handlar om rättegången för unga lagöverträdare I utkastet föreslås därför (s. 23 f.) att den s.k. ungdomsreduktionen framöver slopas om någon som är 18–har begått ett brott för vilket det är föreskrivet fängelse i lägst . Detsamma ska gälla vid försök, förberedelse eller stämpling till ett sådant brott, liksom vid underlåtenhet att avslöja eller förhindra ett sådant brott. Det ska i sådana fall inte heller kunna dömas till lindrigare straff än vad som är föreskrivet för brottet. När det gäller vilket minimistraff som bör bilda utgångspunkt för avgränsningen anför regeringen (s. 28 f.) att den föreslagna nivån säkerställer att reformen i denna del enbart kommer att omfatta allvarlig brottslighet, exempelvis sådan brottslighet som kan begås av unga myndiga lagöverträdare bl.a. inom ramen för kriminella nätverk, liksom allvarliga sexualbrott. Regeringens bedömning är att den skärpta syn som kommer till uttryck genom den föreslagna ordningen inte medför några ändringar i fråga om straffmätningen för den stora majoritet av unga lagöverträdare i åldersgruppen 18–som begår mindre allvarlig brottslighet, t.ex. ringa narkotikabrott och stöld. Däremot kommer allvarliga brott som begås av personer i den åldersgruppen att mötas av en kraftigare reaktion . Regeringen föreslår vidare (s. 31) att det inte bör finnas några särskilda bestämmelser om svåraste straff för brott som någon har begått efter det att han eller hon fyllt . Det ska därmed enligt förslaget vara möjligt att döma lagöverträdare i åldersgruppen 18–till fängelse i högst eller på livstid.