bet · H801UbU16 · 2021-04-21 00:00:00 — Regeringen anser att förutsättningarna för internationalisering av universitet och högskolor har förändrats sedan den nuvarande bestämmelsen i högskolelagen formulerades och att det nu finns förutsättningar att höja ambitionsnivån på internationaliseringen vid lärosätena. Enligt regeringen är dock internationalisering och internationellt samarbete inte ett självändamål utan primärt ett medel för universitet och högskolor att nå och bibehålla en hög kvalitet. Internationellt samarbete ger nya perspektiv och bidrar därmed till att höja kvaliteten och relevansen i den högre utbildningen och forskningen och därigenom till att stärka samhällsutvecklingen. Regeringen vill understryka betydelsen av att internationella perspektiv genomsyrar lärosätenas samlade verksamhet och att den används för att utveckla verksamhetens kvalitet. Därför anser regeringen att det tydligare bör framhållas som ett mål för högskolans internationalisering att den internationella verksamheten ska bidra till kvalitetshöjning i högskolans utbildning och forskning. Internationellt samarbete mellan lärosäten kan bidra till både nationell och global utveckling. Det innebär , påpekar regeringen, att lärosätena har ett stort ansvar för att sådan internationell samverkan inte har en negativ klimatpåverkan utan att man finner sätt att samverka som i stället kan bidra till minskad klimatpåverkan. Regeringen anser att lärosätenas ansvar i fråga om att bidra till hållbar utveckling, både nationellt och globalt, bör framgå tydligare som mål för högskolans internationalisering. Regeringen understryker vikten av att det även fortsättningsvis är respektive lärosäte som bestämmer hur högskolans internationella verksamhet ska genomföras inom ramen för dess uppdrag och utifrån de olika förutsättningar som råder vid lärosätet. Med utgångspunkt i den utbildning och forskning som respektive lärosäte bedriver är det lärosätet som bäst kan och bör bedöma hur den internationella verksamheten bidrar till hög kvalitet och hållbar utveckling nationellt och globalt. I kommittémotion 2020/21:3833 av m.fl. (KD) yrkande 3 yrkar motionärerna på avslag på regeringens föreslagna ändring av 1 kap. 5 § högskolelagen. Motionärerna anser att de föreslagna tilläggen om internationalisering respektive livslångt lärande innebär en ytterligare detaljstyrning av naturligt prioriterade delar inom högskolornas verksamhet. Vidare anser motionärerna att tillägget om livslångt lärande inte heller tydliggör ansvars- och resursfrågan. Utskottet är positivt till att regeringen föreslår en bestämmelse som syftar till att tydliggöra att lärosätena har ett ansvar att främja det livslånga lärandet och ställer sig bakom detta förslag. Behovet av t.ex. fortbildning och vidareutbildning, som är delar i det livslånga lärandet, kan förväntas att vara stort och ökande. Utskottet anser att det är värdefullt att lärosätenas ansvar för frågan anges i högskolelagen och instämmer i regeringens bedömning att detta kan medverka till att frågan får en tydligare plats i lärosätenas verksamhet och därmed kan underlätta lärosätenas planeringsförutsättningar. Utskottet påminner också om att har beslutat om särskilda medel för livslångt lärande till lärosätena , i enlighet med regeringens förslag (prop. 2019/20:167, bet. 2019/20:FiU60, rskr. 2019/20:295 samt prop. 2020/21:1 utg.omr. 16, bet. 2020/21:UbU1, rskr. 2020/21:141). Utskottet instämmer vidare i regeringens bedömning att ett internationellt samarbete ger nya perspektiv och därmed bidrar till att höja kvalitet och relevans i den högre utbildningen och forskningen. Utskottet är därför positivt till att kvalitetsaspekten lyfts fram i regeringens förslag till bestämmelse i högskolelagen om internationalisering. Likaså instämmer utskottet i vikten av att i sammanhanget uppmärksamma att lärosätena ska bidra till en hållbar utveckling. Utskottet ställer sig därmed bakom regeringens förslag om bestämmelse i högskolelagen om internationalisering. Enligt utskottet är i övrigt frågan om hur ett lärosäte genomför sin internationella verksamhet något som respektive lärosäte får bedöma, och utskottet ansluter därmed till regeringens uppfattning om detta. Utskottet anser att regeringens lagförslag om högskolans ansvar för livslångt lärande och internationalisering är väl avvägda och instämmer inte i motionärernas uppfattning att dessa bestämmelser kommer att innebära en detaljstyrning av högskolornas verksamhet. Därmed avstyrker utskottet motion 2020/21:3833 yrkande 3. Utskottets förslag i korthet antar regeringens förslag till lag om ändring i högskolelagen i de delar det avser högskolans ansvar för akademisk frihet och samverkan. Lagändringarna innebär att akademisk frihet ska främjas och värnas och att högskolans ansvar för samverkan förstärks och tydliggörs. Jämför det särskilda yttrandet (M, SD). Regeringens förslag om ändring i högskolelagen – Regeringen föreslår att det ska anges i högskolelagen att det som en allmän princip i högskolornas verksamhet ska gälla att den akademiska friheten ska främjas och värnas (1 kap. 6 §). – Regeringen föreslår att högskolelagen ska ändras så att det i högskolornas uppgift ska ingå att samverka med det omgivande samhället för ömsesidigt utbyte och att verka för att den kunskap som finns vid högskolan kommer samhället till nytta (1 kap. 2 §). Regeringens skäl för lagförslaget Ett utmärkande drag för verksamheten som bedrivs vid universitet och högskolor är att kunskapssökande och kunskapsspridning ska kunna ske fritt. Att fritt söka och sprida kunskap samt att fritt kunna vetenskapligt granska olika företeelser i samhället utgör grunden för det som brukar benämnas akademisk frihet. Den akademiska friheten är en förutsättning för att lärosätena ska kunna utföra sitt uppdrag med kvalitet och trovärdighet och därmed leva upp till de höga krav som samhället ställer. Akademisk frihet är en viktig beståndsdel i ett demokratiskt och starkt samhälle. Den kan dock inte tas för given utan behöver aktivt skyddas och främjas. Akademisk frihet är ett kärnvärde i högskolans verksamhet och en förutsättning för forskning och utbildning på vetenskaplig och konstnärlig grund samt för lärosätenas roll som en självständig och kritiskt reflekterande kraft i samhället. Bland annat mot bakgrund av ett hårdare samhällsklimat och ett växande behov av vetenskapligt och konstnärligt grundad kunskap, anser regeringen att det finns anledning att uppmärksamma den akademiska frihetens betydelse och vidta förebyggande åtgärder för att främja och värna den. Forskningens frihet är reglerad i såväl grundlagen som i högskolelagen. Till skillnad från flera andra länder finns det dock ingen principbestämmelse i som gäller generellt för universitets och högskolors verksamhet. Den akademiska friheten garanteras visserligen i EU:s rättighetsstadga men regeringen anser att ett skydd för den akademiska friheten även bör komma till uttryck i nationell rätt. Regeringen anser därför att det finns behov av att fastställa en sådan princip i lag. Regeringen framhåller att omständigheten att en bestämmelse nu införs i högskolelagen inte innebär att det inte i ett senare skede skulle kunna bli aktuellt att ta in en bestämmelse om den akademiska friheten i regeringsformen. En sådan bestämmelse finns redan i fråga om forskningens frihet. Grundlagsförändringar tar dock att genomföra, och regeringen ser det som angeläget att ett lagskydd kommer på plats . De förslag till ändringar i högskolelagen som föreslås i propositionen fokuserar främst på den akademiska friheten mellan individ och lärosäte. Den föreslagna bestämmelsen innebär inte heller någon detaljreglering av hur den akademiska friheten ska främjas och värnas på respektive lärosäte. Universitet och högskolor behöver arbeta aktivt med hur en principbestämmelse om akademisk frihet ska omsättas i praktiken, enligt regeringen. Lärosätesledningarna har ett ansvar för att prioritera frågan om akademisk frihet och värna en kultur som tillåter fritt kunskapssökande och fri kunskapsspridning inom de ramar som finns. Det finns också ett kollegialt ansvar att använda den akademiska friheten till att bidra med, och sprida, ny kunskap. Regeringen påpekar att införandet av en allmän princip om akademisk frihet inte innebär att högskolan eller de verksamma vid högskolan står fria från styrning eller reglering. Det fria kunskapssökandet och den fria kunskapsspridningen ska alltid utövas inom de rättsliga ramar som finns och utifrån den värdegrund som gäller. Utöver det regelverk som gäller för styrning av statliga myndigheter i allmänhet såsom exempelvis myndighetsförordningen, och universitet och högskolor i synnerhet, gäller lagar och riktlinjer i fråga om etik och värdegrund. I propositionen nämns lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser människor och lagen (2019:504) om ansvar för god forskningssed och prövning av oredlighet i forskning samt den statliga värdegrunden för statsanställda som består av de sex principerna demokrati, legalitet, objektivitet, fri åsiktsbildning, respekt samt effektivitet och service (Statskontoret 2019). Regeringens förslag innebär att det i högskolelagen ska införas en bestämmelse om att det i högskolornas verksamhet som en allmän princip ska gälla att den akademiska friheten ska främjas och värnas. Det som avses i författningsförslaget är den individuella akademiska friheten i högskolans verksamhet, dvs. både i forskning och utbildning. Dessa högskolans uppgifter anges tidigt i högskolelagens första kapitel (1 kap. 2 §). Regeringen menar att en generell principbestämmelse ger stöd till ett fritt kunskapssökande och fri kunskapsspridning i såväl forsknings- som undervisningssituationer. Regeringen anser inte att den generella principbestämmelsen bör kompletteras med specifika principer för utbildningens frihet på samma sätt som finns för forskningens frihet. Villkoren för hur verksamheterna bedrivs skiljer sig åt, och för utbildningen gäller särskilda krav som bl.a. manifesteras i examensordningen. Inte minst studenternas rättssäkerhet gör att utbildningen är mer reglerad än forskningen. Införandet av en principbestämmelse om akademisk frihet innebär ingen förändring i detta avseende. ser regeringen vikten av att på ett principiellt plan markera att den akademiska friheten bör främjas och värnas i båda verksamheterna. För utbildningens del innebär det t.ex. att undervisning och andra lärandesituationer ska präglas av ett öppet samtalsklimat där olika idéer och perspektiv kan brytas mot varandra och oväntade, även kontroversiella, resultat lyftas fram. Både lärare och studenter, i ömsesidig respekt, har ett ansvar för att främja och värna en sådan kultur. Regeringen anser att det är angeläget att lärosätenas samverkan med det omgivande samhället fortsätter att utvecklas strategiskt och att samverkan stärks ytterligare. Det gäller alla aspekter av samverkan, såväl med näringsliv och offentlig sektor på olika nivåer som med civilsamhället och allmänheten i stort. Regeringen anger att den föreslagna formuleringen om att ”verka för att den kunskap och kompetens som finns vid högskolan kommer samhället till nytta” inbegriper såväl forskning som utbildning och att den kunskap och kompetens som finns vid universitet och högskolor är bredare än vad som går att hänföra till specifika forskningsresultat. Regeringen anser således att lärosätenas ansvar att föra ut kunskap och bidra till att den omsätts till samhällsnytta inte bör begränsas till enbart ursprungliga forskningsresultat från det egna lärosätet utan avse den kunskap och kompetens som högskolans lärare, forskare och studenter skapar eller tillägnar sig inom ramen för utbildnings- och forskningsverksamheten. Även det omgivande samhället kan berika akademin, och regeringen menar att samverkan är viktigt för att föra kunskap och intryck tillbaka till högskolan, vilket kan leda till nya uppslag till forskningsverksamhet och kunskapsutveckling samt utbildning som är mer anpassad till faktiska behov i samhället. Samverkan är en ömsesidig process som kan förväntas stärka det omgivande samhällets kapacitet att tillgodogöra sig forskning som en grund för en kunskapsbaserad verksamhet. I propositionen aviserar regeringen också åtgärder om ekonomisk premiering samt uppföljning av samverkan som tillsammans med förslaget till ändring av högskolelagen sammantaget syftar till att stärka samverkan mellan universitet och högskolor och det omgivande samhället. Kompletterande information om förslaget om akademisk frihet I en promemoria från , daterad , dnr. 1436-2020/21, lämnas förtydliganden om innebörden av den föreslagna bestämmelsen om akademisk frihet. I promemorian redogörs för författningskommentaren till den nya bestämmelsen om akademisk frihet. Texten i kommentaren anger att det fria kunskapssökandet och den fria kunskapsspridningen dock alltid ska utövas inom de rättsliga ramar som finns och utifrån den värdegrund som gäller. Promemorian uppmärksammar att det i författningskommentaren vidare hänvisas till den allmänmotivering som finns i propositionen (avsnitt 12.1). I detta avsnitt framgår att den värdegrund som avses är värdegrunden för statsanställda. Denna består av de sex principerna demokrati, legalitet, objektivitet, fri åsiktsbildning, respekt samt effektivitet och service. Dessa principer utgår i sin tur från regeringsformens grundläggande krav och bottnar också i andra lagar och förordningar, vilket beskrivs i Statskontorets skrift värdegrunden (2019), som det också hänvisas till i propositionen (s. 131). I promemorian anges vidare att eftersom statliga universitet och högskolor är myndigheter omfattas de redan av de bestämmelser som värdegrunden ger uttryck för. Förslaget till en ny bestämmelse i högskolelagen om att det i högskolornas verksamhet som allmän princip ska gälla att den akademiska friheten ska främjas och värnas, innebär ingen förändring i detta avseende. I promemorian sägs även att förslaget till ny bestämmelse inte innebär någon förändring av forskningens frihet som redan är reglerad i såväl grundlagen (2 kap. 18 § regeringsformen) som i högskolelagen (1992:1434). Enligt 1 kap. 6 § högskolelagen får forskningsproblem fritt väljas, forskningsmetoder fritt utvecklas och forskningsresultat fritt publiceras. Införandet av en ny, kompletterande lagbestämmelse om att den akademiska friheten ska främjas och värnas innebär ingen ändring i detta avseende. Den nya bestämmelsen omfattar universitets och högskolors hela verksamhet, inte bara forskning. Utskottet välkomnar regeringens förslag om en särskild reglering om den akademiska friheten och att det som en allmän princip i högskolornas verksamhet ska gälla att den akademiska friheten ska främjas och värnas. Verksamheten vid universitet och högskolor ska utmärkas av att kunskapssökande och kunskapsspridning sker fritt. Utskottet instämmer i vad regeringen anger om att akademisk frihet är ett kärnvärde i högskolans verksamhet och en förutsättning för forskning och utbildning på vetenskaplig och konstnärlig grund liksom för lärosätenas roll som en självständig och kritiskt reflekterande kraft i samhället. Utskottet ser ett starkt värde i att ett skydd för den akademiska friheten slås fast i lagstiftning. Detta bidrar på ett tydligt sätt till att uppmärksamma den akademiska frihetens betydelse. Genom en lagreglering ökar också förutsättningarna för att främja och värna denna frihet. Den aktuella bestämmelsen föreslås införas i högskolelagen och fokuserar främst på den akademiska friheten mellan individ och lärosäte. Utskottet noterar att regeringen anger att universitet och lärosäten behöver arbeta aktivt med hur en principbestämmelse om akademisk frihet ska omsättas i praktiken och att lärosätesledningarna har ett ansvar för detta arbete. Som regeringen påpekar i propositionen (avsnitt 12.1) innebär införandet av en allmän princip om akademisk frihet i högskolelagen inte att högskolan eller de verksamma vid högskolan står fria från styrning eller reglering. Förutom regelverk för statliga myndigheter och lärosäten finns det en reglering om t.ex. etikfrågor i forskningen, vilken givetvis ska efterlevas. Statligt anställda omfattas också av den statliga värdegrunden för statsanställda (Statskontoret 2019). Denna värdegrund utgår ifrån ett antal principer som har sin grund i regeringsformen men som också bottnar i andra lagar och förordningar. Dessa principer är demokrati, legalitet, objektivitet, fri åsiktsbildning, respekt samt effektivitet och service. I propositionens författningskommentar till den aktuella bestämmelsen anges att det fria kunskapssökandet och den fria kunskapsspridningen alltid ska utövas inom de rättsliga ramar som finns och utifrån den värdegrund som gäller. När det gäller befintliga bestämmelser om allmänna principer för forskningens frihet anges att det inte föreslås några förändringar. I övrigt hänvisas i författningskommentaren till den allmänmotivering om förslaget om akademisk frihet som görs tidigare i propositionen (avsnitt 12.1), se ovan. För att undanröja oklarheter om förslaget utifrån författningskommentaren, bl.a. om vilken värdegrund som avses, har utskottet fått ett förtydligande från . Av detta framgår tydligt att det är den gällande värdegrunden för statligt anställda som avses. Denna utgår från de sex principerna demokrati, legalitet, objektivitet, fri åsiktsbildning, respekt samt effektivitet och service, vilka i sin tur utgår från regeringsformens grundläggande krav men bottnar också i andra lagar och förordningar. Principerna beskrivs i Statskontorets skrift värdegrunden (2019). Av förtydligandet framgår också att det föreslagna införandet av bestämmelsen om akademisk frihet inte innebär någon förändring av befintliga bestämmelser om forskningens frihet. Vidare framgår av förtydligandet att den bestämmelse som föreslås nu omfattar universitets och högskolors hela verksamhet och att statliga universitet och högskolor redan omfattas av de bestämmelser som den statliga värdegrunden för statliga anställda ger uttryck för. Utskottet menar att dessa förtydliganden av den föreslagna bestämmelsen i högskolelagen om akademisk frihet är mycket värdefulla eftersom det inte får råda någon osäkerhet kring innebörden av förslaget, och utskottet kan därmed ställa sig bakom regeringens förslag. Enligt utskottet är det positivt att den förslagna bestämmelsen utvecklar och tydliggör att samverkan bör omfatta kunskap och kompetens i vid bemärkelse, liksom inom högskolans hela verksamhet. Det är också värdefullt att frågan om ömsesidigt utbyte mellan högskolorna och det omgivande samhället lyfts fram. Utskottet noterar att regeringen planerar för att samverkan ska premieras ekonomiskt liksom att särskild uppföljning ska göras av hur arbetet med samverkan utvecklas. Utskottet ställer sig bakom regeringens förslag om bestämmelsen om samverkan i högskolelagen. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om forskningspolitik, vetenskaplig kvalitet, ett öppet vetenskapssystem, forskningskommunikation och säkerhetsfrågor. Jämför reservation 2 (M), 3 (SD), 4 (M, KD), 5 (M), 6 (V), 7 (M, KD) och 8 (M, KD). Forskningspolitik och vetenskaplig kvalitet Regeringens mål är att ska vara ett av världens främsta forsknings- och innovationsländer och en ledande kunskapsnation, där högkvalitativ forskning, högre utbildning och innovation leder till samhällets utveckling och välfärd, näringslivets konkurrenskraft och svarar mot de samhällsutmaningar vi står inför, både i och globalt. Regeringen anger att utgångspunkten för de satsningar som presenteras i propositionen därför är att forskningen ska vara av hög kvalitet och att satsningarna ska ge förutsättningar för fler forskningsmiljöer av högsta kvalitet. Samhällets utmaningar behöver mötas med satsningar på strategisk forskning av hög kvalitet och innovationssatsningar. Regeringen anger att rankas som ett av världens mest innovativa länder och har många forskningsmiljöer av högsta kvalitet samt universitet och högskolor som rankas bland världens främsta. EU:s nästa ramprogram, Horisont , planeras starta och kommer liksom de tidigare att vara strategiskt viktigt för svensk forskning och innovation. I förhandlingarna har regeringen tillsammans med likasinnade medlemsstater starkt framhållit vikten av att forskning och innovation som finansieras via ramprogrammet måste hålla högsta kvalitet. När det gäller de direkta forskningsmedlen till universitet och högskolor har regeringen bedömt att en del av dessa bör fördelas baserat på en kvalitetsbedömning. Regeringen avser att införa en ny modell för fördelning av anslag för forskning och utbildning på forskarnivå som i ökad utsträckning beaktar kvalitet. Målsättningen med den nya modellen är liksom tidigare att premiera hög kvalitet i forskning men också att i ökad utsträckning premiera strategisk profilering och prioritering av forskning där förutsättningarna bedöms vara bäst för forskning av högsta internationella kvalitet vid universitet och högskolor. Modellen ska alltså ge bättre incitament till forskningsmiljöer av hög kvalitet. God tillgång till forskningsinfrastruktur är nödvändig för de flesta forskningsområden för att kunna bedriva framgångsrik forskning och för att öka forskningens kvalitet. Regeringen har bedömt att det behövs en betydande ökning av medlen för forskningsinfrastruktur för att öka kvaliteten på svensk forskning, främja innovationer och bidra till ökad internationalisering och genombrott som behövs för att möjliggöra klimatomställningen samt stärka välfärden och skapa nya jobb. Regeringen anger vidare att det är viktigt att ge forskare långsiktig finansiering av tillräcklig volym för att skapa ledande forsknings- och utbildningsmiljöer. En sådan långsiktighet ger möjligheter till risktagande och profilering, vilket ofta är en förutsättning för att producera den allra bästa forskningen. Genom en satsning på excellenscentrum avser regeringen att bygga vidare på de erfarenheter som har gjorts i samband med tidigare strategiska satsningar de senaste 15–20 åren. Syftet är att skapa långsiktigt stöd till forsknings- och utbildningsmiljöer som kan bygga upp forskningscentrum av högsta kvalitet som bidrar till att svensk forskning fortsätter att vara internationellt ledande. Den långsiktiga finansieringen ger även möjligheter att rekrytera internationellt framstående forskare . har till uppgift att ge stöd till grundläggande forskning av högsta kvalitet inom samtliga vetenskapsområden, och inom ramen för anslag avsätts medel för excellenscentrum. Regeringen anser att det är angeläget att stärka den fria forskningen. Resultat från fri forskning av hög kvalitet, där forskare själva formulerat sina forskningsområden och frågeställningar, lägger grunden för den kunskap som samhällsutvecklingen vilar på. Det hjälper oss att förstå och påverka världen och tar samhället framåt. Det fria kunskapssökandet är en hörnsten i ett demokratiskt samhälle, i synnerhet i då falska eller förvrängda påståenden riskerar att få stor spridning. Universitets och högskolors anslag för forskning och utbildning på forskarnivå utgör grunden för all forskning som bedrivs vid svenska lärosäten. En höjning av forskningsanslagen syftar till att lärosätena ska få långsiktiga förutsättningar, ha möjligheter att välja forskningsområden och göra egna strategiska prioriteringar samt ta ansvar för hög kvalitet. I syfte att stärka forskningens kvalitet och möjliggöra forskning inom en bredd av discipliner och områden samt ge förutsättningar för att möta framtida samhällsutmaningar föreslog regeringen i budgetpropositionen att skulle få ökade resurser för fri forskning. Även Forte föreslogs få ökade möjligheter att göra utlysningar utifrån identifierade kunskapsbehov inom myndighetens ansvarsområden hälsa, arbetsliv och välfärd.