bet · H801UU4 · 2021-05-24 00:00:00 — 2020/21:3959 av och (båda C) yrkande 6. För att kunna hantera ett i kris behöver vi bli bättre på att samverka i normaltillstånd. Vi vill därför att regeringen utreder möjligheten att skapa rutiner för att koordinera införlivandet av EU-direktiv i de nordiska ländernas lagstiftning, så att det inte uppstår oönskade olikheter. Vi menar att det finns stora vinster i att nya lagförslag kompletteras med en konsekvensanalys av hur de kommer att påverka relationerna till de nordiska grannländerna samt hur lagstiftningen slår mot människor och företag som bor och verkar över gränserna i . En helhetssyn är lika nödvändig för att avfallshanteringen ska vara hållbar. antog en rekommendation om strategier för återanvändning. Enligt den rekommenderar att avfallsexport endast bör ske till verksamheter som kan dokumentera återvinning eller försvarbart bortskaffande av avfallet. Styrkan i ett sådant nordiskt samarbete är att länder inom ska kunna specialisera sig och hjälpa varandra med omhändertagandet. På så sätt kan avfallet lättare bli en resurs. När det fungerar väl torde handeln med avfall i öka. exporterar stora mängder avfall till svenska förbränningsanläggningar, där avfallet förbränns under bästa möjliga förhållanden för rökgasrening och alstring av energi. Den politik har i stället i praktiken minskat möjligheterna för att övriga nordiska länder ska kunna fortsätta att exportera avfall till ett försvarbart bortskaffande i i och med att den införde en avfallsskatt. Risken för deponiläggning och brottslighet inom området ökar därmed. En politik som syftar till att främja återvinning på nationell nivå blir således kontraproduktiv för en försvarbar avfallshantering i ett nordiskt och internationellt sammanhang. Vi anser att regeringen ska slopa avfallsskatten och i stället underlätta handeln med avfall inom , så att avfallshanteringen i ett helhetsperspektiv blir miljömässigt försvarbar. Fiske är en traditionell och viktig näring i alla våra nordiska länder. Ekonomisk, miljömässig, social och kulturell hållbarhet måste säkerställas. De nordiska fiskarna fiskar ofta på samma vatten. De nordiska länderna kan underlätta hållbarhet genom samarbete om regler och målsättningar såväl som kunskapsinhämtning. Många fiskbestånd är hårt ansträngda , vilket kan leda till att de inte kommer att kunna utnyttjas som resurs . Det östra torskbeståndet i har redan nära nog kollapsat och oroande signaler kommer om torskbestånd i . Minskade bestånd får också stora effekter på det traditionella kustfisket och därmed kulturarvet. Genomtänkta strategier med helhetssyn, som omfattar alla de nordiska länderna och fiskets olika värden, har i ljuset av detta möjlighet att skapa synergieffekter mellan långsiktig näringsverksamhet, kulturarv och miljö. Som det är kan regler för både metodik och utrustning skilja sig åt. Vi anser att regeringen bör ta initiativ till dialog med övriga nordiska länder för att utveckla gemensamma miljöstandarder och utveckla förvaltningssystemen i de olika länderna så att de harmonierar med varandra. Målsättningen bör vara att optimera den långsiktiga nyttan, säkerställa livskraftiga fiskbestånd och möjliggöra ett levande kustfiske. En effekt av ökande koldioxidhalter i atmosfären och ökande temperaturer är försurning av våra hav. Försurningen hotar att påverka förutsättningarna för ekosystem och organismer, som i sin tur hotar att förändra och försämra för havets näringar och övriga livsbetingelser för kustborna. rekommenderade därför 2020 dels att ta initiativ till ökat nordiskt samarbete i framtagande av kunskap inom området, inte minst om konsekvenser för kustborna och havens näringar, dels att utarbeta en långsiktig plan som leder till fungerande åtgärder för anpassning till och förebyggande av konsekvenser för näringarna och kustborna. Ett arbete har påbörjats med indikatorer kopplat till modellarbete för att följa utvecklingen och förutsäga konsekvenser. Resultatet ska fungera som underlag till kommande förhandlingar i och för beslut. Resultat från avläsning av indikatorer är alltid känsligt för valet av indikatorer och modellering har definitionsmässigt inbyggda osäkerheter. Det är därför viktigt att säkerställa kvaliteten på data och slutsatser så långt det bara går. Ett systematiskt nordiskt samarbete kan kvalitetssäkra arbetet med kunskapsutveckling och utveckling av åtgärder. Det gäller även själva forskningens förutsättningar. Vi anser att ett ökat nordiskt samarbete kan skapa gemensamma forskningsmiljöer för studier av effekter på förenklade modellekosystem där man kan variera en eller flera parametrar. En sådan gemensam forskningsinfrastruktur ökar möjligheter till studier och leder naturligt till mer samarbete mellan olika forskningsinstitutioner. Sådana satsningar på förbättrade möjligheter till modellering och till förbättrade forskningsmiljöer förstärker varandra har beställt en forskarutredning om det optimala sättet på vilket kan bidra till klimatförbättring, redovisad i rådets tidskrift 2019. Forskarna, likväl som , konstaterar att de nordiska ländernas optimala sätt att bidra till klimatförbättring är att stödja forskning om och spridande av nordiska innovativa tekniska lösningar till länder utanför . Utskottet för ett hållbart har också uttalat sig om att utskottet finner slutsatsen som en av de saker som är särskilt positiva i ministerrådets uttalande om miljöfinansieringsinstrumenten. Slutsatsen betyder alltså att de nordiska länderna bör ägna sig åt teknikutveckling i stället för åtgärder för triviala utsläppsminskningar som inte leder till ny teknik. Det är den effektivaste klimatpolitiken vilket vi har drivit . Det är genom teknikutveckling och spridning av den nya tekniken, t.ex. genom bistånd till , som kan göra klimatnytta på riktigt. Klimatet avgörs inte i och . Vi anser att regeringen därför bör ändra inriktning på den svenska klimatpolitiken i enlighet med forskarnas, Nordiska ministerrådets och våra slutsatser. Nordiskt samarbete m.m., punkt 1 (C) av (C) och (C). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:2942 av m.fl. (C) yrkande 15, 2020/21:2943 av m.fl. (C) yrkande 1 och 2020/21:3959 av och (båda C) yrkande 6 och 2020/21:163 av Per Lodenius (C), 2020/21:597 av m.fl. (V) yrkandena 2 och 26, 2020/21:2776 av m.fl. (KD) yrkande 31, 2020/21:3947 av m.fl. (SD) yrkandena 3, 18, 20 och 21 samt 2020/21:3954 av m.fl. (M) yrkandena 2, 4 och 6. De nordiska länderna har ett mångårigt och nära samarbete, inte minst genom samarbetet i men också genom att samarbeta nära inom andra internationella organisationer. Det finns en potential i att fortsätta fördjupa och utveckla samarbetet. kanske största tillgång är den fria rörligheten och passfriheten. har vi sett hur denna utmanats gång på gång. har gränserna mellan de nordiska länderna på flera håll varit så gott som stängda. Vi har också sett att nya gränshinder uppstått. Det är viktigt att dialogen om gränshinder inom , för både personer, varor och gods intensifieras. Gränshinder behöver motverkas och stängandet av gränser i förhindras. Den pandemi och den kris vi nu går igenom har blottlagt stora brister när det gäller de nordiska ländernas förmåga till handgripligt samarbete vid allvarliga händelser. finns ett starkt behov av att vitalisera och utveckla det nordiska samarbetet. Att gränser mellan våra länder stängts är ett svaghetstecken och något som måste undvikas . Den nordiska integrationen måste fortgå för att ska stå starkare som region och för att öka de nordiska ländernas konkurrenskraft. enades om visionen om att ska vara den mest integrerade och klimatsmarta regionen i världen . Det är en vision som förpliktigar. Såväl som och de enskilda medlemsländerna måste aktivt bidra till att dessa målsättningar kan bli verklighet. Det finns en rad områden där de nordiska länderna skulle tjäna på ett bättre fungerande samarbete. Exempelvis på det civilrättsliga området där möjligheten att leva och verka i hela kan underlättas genom att länderna närmar sig varandra. Men frågor som rör trygghet, välfärd, kultur och utbildning är också viktiga delar i att knyta våra länder närmare varandra. På nästan varje politikområde finns frågor där det finns gemensam nordisk nytta med dialog och samarbete. Och i en rad frågor behöver samarbetet bli mer handgripligt än så. För att det nordiska samarbetet ska stärkas är det av stor vikt att utbyte och samarbete mellan ungdomar och ungdomsorganisationer bejakas. har vi noterat hur stöden från Nordiska barn- och ungdomskommittén (Nordbuk) kommit att fokusera mer på kortare projekt. Detta är problematiskt eftersom fungerande samarbeten ofta kräver kontinuitet och långsiktighet. Därför anser vi att regeringen bör verka för en översyn som leder till ökad långsiktighet på det här området. Nordiskt samarbete m.m., punkt 1 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:597 av m.fl. (V) yrkandena 2 och 26, 2020/21:163 av Per Lodenius (C) och 2020/21:2776 av m.fl. (KD) yrkande 31, 2020/21:2942 av m.fl. (C) yrkande 15, 2020/21:2943 av m.fl. (C) yrkande 1, 2020/21:3947 av m.fl. (SD) yrkandena 3, 18, 20 och 21, 2020/21:3954 av m.fl. (M) yrkandena 2, 4 och 6 samt 2020/21:3959 av och (båda C) yrkande 6. statsministrar har sagt att ska vara världens mest integrerade region 2030. har vi sett hur gränskontroller och gränsstängningar har införts. Jag delar synen på att ska vara en integrerad region men det måste också betyda något i praktiken. upphävs många av passunionens ambitioner i när nationalistiska krafters plats i politiken ökar. Jag anser att regeringen bör uppmärksamma den nordiska passunionens 70-årsjubileum . Situationen för hbtq-personer i är komplex. har utvecklingen i stort varit positiv. 2019 hölls Baltic i och slog rekord med 10 000 deltagare. Men det finns fortfarande stora utmaningar, trakasserier är vanliga och diskrimineringen är utbredd. En överenskommelse mellan regeringspartierna i innebär att man ska hålla en folkomröstning i syfte att slå fast att äktenskapet är till för en man och en kvinna. Så sent som varnade också riksorganisation för hbtq-personer, Eesti LGBT Ühing, om attacker från det högerextrema regeringspartiet . Enligt Eurobarometern 2019 har det skett en försiktig ökning av acceptansen av hbtq-personer i . Trots det ligger man fortfarande långt efter resten av EU och av letterna ser inte något fel med samkönade relationer, jämfört i EU som genomsnitt. De nordiska länderna har ett utbrett samarbete med de baltiska staterna. Bland annat arrangerar man gemensamma konferenser om människohandel och miljöfrågor. Det skulle vara positivt om detta utbyte mellan de nordiska och de baltiska staterna även omfattade frågor om sexuell läggning, könsidentitet, könsuttryck och könskaraktäristika. Jag anser att regeringen inom det nordiska samarbetet ska verka för att man i samarbetet med de baltiska staterna ska lyfta fram frågor avseende sexuell läggning, könsidentitet, könsuttryck och könskarakteristika. är ett självstyrt och enspråkigt svenskt landskap i . Självstyrelsen ger ålänningarna rätt att stifta lagar om sina inre angelägenheter. 1921 beslöt () att fick suveränitet över men måste förbinda sig att garantera befolkning dess svenska språk, kultur, lokala sedvänjor och ett självstyrelsesystem som tidigare erbjudit . Beslutet kompletterades med ett avtal mellan och om hur garantierna skulle förverkligas. beslutade NF att skulle vara en demilitariserad zon. Detta kom att kallas Ålandsöverenskommelsen. och har alltid haft ett stort utbyte av varandra. Kulturellt via t.ex. medier, men också när det gäller utbildning och handel står och varandra mycket nära. Det är ett omfattande utbyte på alla nivåer som äger rum över . Ett utbyte som drabbats hårt av coronapandemin och stängda gränser mellan och . Ålandsöverenskommelsen tillkom som en garanti för att och tillsammans ska verka för att de överenskomna förpliktelserna uppfylls. För detta finns ett protokoll daterat där och representanter medverkat bestyrkt av en medlem från Nationernas förbunds råd. är det denna överenskommelse, som fortfarande gäller, skrevs under. Det är ett märkesår som självklart kommer att uppmärksammas på men som även bör uppmärksammas i . Jag anser att liksom riksdag på bästa sätt bör uppmärksamma detta också i . Gärna i nära kontakt och samarbete med lagting och regering. Nordiskt samarbete m.m., punkt 1 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:2776 av m.fl. (KD) yrkande 31 och 2020/21:163 av Per Lodenius (C), 2020/21:597 av m.fl. (V) yrkandena 2 och 26, 2020/21:2942 av m.fl. (C) yrkande 15, 2020/21:2943 av m.fl. (C) yrkande 1, 2020/21:3947 av m.fl. (SD) yrkandena 3, 18, 20 och 21, 2020/21:3954 av m.fl. (M) yrkandena 2, 4 och 6 samt 2020/21:3959 av och (båda C) yrkande 6. Jag vill se ett fortsatt nära samarbete med våra nordiska grannländer. Ett samarbete där vi tillsammans arbetar för en ökad rörlighet och möter centrala utmaningar. Vi vill se ett effektivt och fokuserat samarbete inom områden där vi tillsammans kan göra verklig skillnad. Samverkan i bör därför fokusera på försvars- och säkerhetspolitiska utmaningar samt på att lösa gränshinder och frågor om gränskontroll. Integrationen mellan våra länder kommer att fortsätta, men takten kommer att avgöras av hur villiga våra nationella regeringar är att hjälpa till att undanröja de gränshinder som fortfarande finns. beslutade de nordiska ministrarna att upprätta ett gränshinderråd med uppdrag att främja den fria rörligheten inom för människor och företag. Ett viktigt initiativ, men arbete behöver intensifieras, vilket inte minst coronakrisen har visat. De stängda gränserna drabbar individer, familjer och företag i hela . Mot den bakgrunden är det centralt att dialogen mellan de nordiska länderna nu värnas och att större hänsyn tas från alla nordiska regeringar till de tusentals människor och företag som lever i våra gränsområden. Jag vill se ett starkt och enat nordiskt samarbete och uppmanar regeringen att vara pådrivande för att reformera vårt nordiska samarbete till att bli så relevant och effektivt som möjligt. Ministerråd för infrastruktur- och transportfrågor, punkt 2 (M, C, V) av (M), (M), (C), (V), (M) och (C). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3954 av m.fl. (M) yrkande 3 och 2020/21:3959 av och (båda C) yrkande 4. Samarbetet mellan de nordiska länderna behöver också stärkas på andra områden. Ett sådant exempel handlar om kommunikationer, transporter och infrastruktur som är viktiga för tillväxt och välstånd. Den här typen av investeringar är också mycket långsiktiga varför samarbete och koordinering är en styrka. har, från parlamentariskt håll i över parti-, block- och nationsgränser, gång på gång påpekat behovet av ett ministerråd för trafik-, transport- och infrastrukturfrågor. Vi beklagar att regeringen inte hörsammat detta. Det är visserligen bra att ett tillfälligt ministerråd för digitaliseringsfrågor kommit till stånd. Men detta bör endast ses som ett steg på vägen mot ett permanent ministerråd som i bredare perspektiv kan ansvara för regeringarnas samarbete också när det gäller transporter och andra infrastrukturfrågor. En välfungerande nordisk infrastruktur som baserar sig på fri rörlighet har stor betydelse för vår tillväxt, inte minst i gränsregionerna. ser vi tyvärr att många för viktiga frågor på detta område åsidosätts i regeringarnas samarbete. Nordiskt samarbete under covid-19-pandemin, punkt 3 (M) av (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:597 av m.fl. (V) yrkande 5, 2020/21:2943 av m.fl. (C) yrkandena 2 och 4 samt 2020/21:3947 av m.fl. (SD) yrkande 16 och 2020/21:415 av (C) yrkandena 2, 3 och 8, 2020/21:438 av (KD), 2020/21:597 av m.fl. (V) yrkandena 1, 3 och 9, 2020/21:2943 av m.fl. (C) yrkande 7, 2020/21:3947 av m.fl. (SD) yrkandena 1 och 2 samt 2020/21:3959 av och (båda C) yrkande 1. Vi anser att vår samlade beredskap behöver inventeras, samordnas och koordineras. Vi menar också att vi skulle tjäna på att bygga upp viss beredskap tillsammans, såsom en gemensam brandflygsflotta, där vi skulle få ut avsevärt mycket mer förmåga och effekt genom att samverka kring resursförmåga än om varje nordiskt land ska bygga upp och upprätthålla beredskap som är svår att försörja på egen hand. Vi är också beredda att uppdra åt regeringen att se över möjligheten till gemensamma beredskapslager där synergi- och samordningseffekter är betydande utifrån logistiska och ekonomiska perspektiv. Gemensamma nordiska lager kunde komplettera, inte ersätta, nationella eller lokala beredskapslager. Vi föreslår vidare att ansvariga statsråd ska bejaka de initiativ som har tagits inom ramen för och se över gemensamma resurser och var våra länder kan samverka samt ta initiativ till att avlägsna de gränshinder som eventuellt kan fördröja samverkan vid kriser. har det nordiska samarbetet, liksom nästan allt annat i samhället, präglats och påverkats av covid-19-pandemin. Tyvärr har pandemin avslöjat stora svagheter i det annars så starka och täta samarbetet mellan de nordiska länderna. Den bristande samordningen i de nordiska ländernas insatser för att hantera smittspridning och vårdens behov ställer krav på åtgärder. Att gränser mellan våra länder stängts är ett svaghetstecken och något som måste undvikas . finns ett starkt behov av att vitalisera och utveckla det nordiska samarbetet, och i det arbetet behöver spela en aktiv roll. En utvärdering av de nordiska ländernas åtgärder måste genomföras. I denna utvärdering måste regeringen ta ansvar för att med stor öppenhet medverka till att verkliga lärdomar kan dras. Många av de områden där de nordiska länderna behöver stärka sitt samarbete skulle våra länder ha nytta av . Men de skulle också vara av mycket stor betydelse om vi ställs inför nya kriser och utmaningar. Det handlar både om klimatfrågan, säkerhetspolitiska kriser, hälsorisker och mycket annat. Erfarenheterna av covid-19-pandemin visar tydligt att den gemensamma nordiska krisberedskapen behöver stärkas. När länder oberoende av varandra på olika grunder stängde gränser ledde det till både förvirring, och på vissa håll också till att krisen i bredare bemärkelse förvärrades. Inom behövs operativa strategier för hur allvarliga samhällshändelser som drabbar som helhet kan mötas. När det gäller just förmågan att hantera kriser finns för få funktioner på plats inom ramen för det nordiska samarbetet. Därför är det viktigt att den utvärdering som görs efter coronakrisen inte enbart ägnar sig åt rena krisberedskapsfrågor eller hälsopolitik utan också analyserar hur bättre kan samarbeta på andra områden, exempelvis för att mota ekonomiska kriser och kraftigt stigande arbetslöshet till följd av omvälvande händelser. kanske största tillgång är den fria rörligheten och passfriheten. har vi sett hur denna utmanats gång på gång. har gränserna mellan de nordiska länderna och på flera håll varit så gott som stängda. Vi har också sett att nya gränshinder uppstått. På flera områden utmanas därmed kärnan i den nordiska grundlagen . Därför anser vi att det bör tillsättas en samnordisk utredning som utvärderar hur gränshinder bättre kan motverkas och hur stängandet av gränser i kan förhindras. Denna bör innefatta roll och om ytterligare krav bör ställas för att upprätthålla den fria rörligheten i . En diskussion behöver också inledas kring ställning och om uppenbara brott mot bör kunna överprövas eller leda till konsekvenser. I grunden handlar det om de nordiska medborgarnas möjlighet att ta tillvara de rättigheter som samarbetet mellan länderna innebär. Vi anser att det arbete som genomförs för att stärka samarbetet på det säkerhetspolitiska området bör vägas in för att eventuellt leda till justeringar i som säkerställer möjligheter att agera gemensamt i krissituationer. Många av de områden där de nordiska länderna behöver stärka sitt samarbete skulle våra länder ha nytta av . Men de skulle också vara av mycket stor betydelse om vi ställs inför nya kriser och utmaningar. Det handlar både om klimatfrågan, säkerhetspolitiska kriser, hälsorisker och mycket annat. saknas information om de personer som rör sig över en nordisk gräns för arbete. Det gör att det är svårt att veta hur stor betydelse gränsöverskridande samarbete har. Jag anser att regeringen bör därför arbeta för bilaterala avtal mellan de nordiska länderna om gränsstatistik så att de som arbetar i ett annat nordiskt land syns i det egna landets statistik. Nordiskt samarbete under covid-19-pandemin, punkt 3 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3947 av m.fl. (SD) yrkandena 1, 2 och 16 samt 2020/21:415 av (C) yrkandena 2, 3 och 8, 2020/21:438 av (KD), 2020/21:597 av m.fl. (V) yrkandena 1, 3, 5 och 9, 2020/21:2943 av m.fl. (C) yrkandena 2, 4 och 7 samt 2020/21:3959 av och (båda C) yrkande 1. För att komma till rätta med situationen och för att underlätta vid framtida kriser föreslår vi att det upprättas en nordisk krisberedskapskommitté direkt under statsministrarna. En modell skulle kunna vara att flytta gruppen för strategisk samordning (GSS), som lyder under och inrikesministern, till Statsrådsberedningen och utvidga dess uppdrag till att inbegripa samordning på nordisk nivå. Den nordiska koordineringen i GSS skulle främst fokusera på samordning av insatserna i samband med kriser. Vid större internationella kriser är det vår mening att statsministern i det land som är ordförandeland i omgående ska initiera ett samråd mellan de nordiska statsministrarna. Syftet är att utröna om det finns förutsättningar för ett likartat förhållningssätt och ett synkroniserat myndighetsarbete. Om så är fallet ska den nordiska krisberedskapskommittén ta vid. Om inte bör statsministrarna informera varandra om nationella åtgärder som kan påverka grannlandet, dess befolkning eller det nordiska samarbetet överlag. Dessa mekanismer hade sannolikt gjort skillnad under pandemin. Coronapandemin, som har drabbat världen globalt, men inte minst slagit hårt mot stora delar av och de nordiska länderna, visar behovet av samverkan inom . Att våra respektive länder väljer olika vägar att bemöta en pandemi beror möjligen på ländernas olika bedömningar och inrikespolitiska kulturer och är naturligtvis fullt legitimt givet att vi är självständiga stater. har vi både hjärtat och nyttan i vid sidan av nationen och när de nordiska länderna väljer olika vägar i hanteringen av större nationsöverskridande kriser är det av största vikt att det nordiska samarbetet står fast och fortsättningsvis fungerar. Med målet att vara världens mest integrerade region är det av stor vikt att det får avgörande nytta i praktiken i situationer som denna. En nordisk krisberedskap ska skapa förutsättningar för försörjning av bl.a. medicin och sjukvårdsmateriel till de nordiska invånarna. Ett annat gott exempel på nödvändigheten av en starkare nordisk krisberedskap är från den varma . Efter omfattande skogsbränder och stora nationella påfrestningar i syntes med all tydlighet behovet av samverkan, särskilt med våra närmaste grannar. Otaliga skogsbränder härjade i flera av våra nordiska länder, och assistans fick begäras från östra och södra för att övermanna lågorna.