· H801NU4 · 2021-01-27 14:30:22 — För att åstadkomma detta uppger regeringen i skrivelsen att det är viktigt att ge bolagen förutsättningar och möjligheter att utvecklas och fortsätta att konkurrera på sina marknader. Det anges även att det är viktigt att staten är en aktiv, professionell ägare med fokus på långsiktigt värdeskapande. Visst låter det jättebra? Låt mig först klargöra att betänkandet som vi ska debattera innehåller så många bolag och utmaningar att jag inte hinner klargöra syn på hur vi ser på styrningen av samtliga, men några viktiga dykningar ska jag försöka hinna med. Vad gäller de särskilt beslutade samhällsuppdragen kommer jag att återkomma till ett av dem. Jag börjar med flaggskeppet . Att vi har ett statligt energibolag tror jag är mycket värdefullt i omställningen till ett förnybart elenergisystem. Att sänka avkastningskravet lite så att även miljömålen nås och så att man bättre kan räkna hem investeringar på hemmaplan vore något som man stolt skulle kunna skriva i historieböckerna, till exempel när "miljötapp" åter flödar i den torrlagda älvfåran från Letsi mot Vuollerim eller när investerar i vindkraftsparker som inte går att räkna hem på grund av att avkastningskravet är lite för högt. har nämnts här tidigare. Det är banken som staten äger men som drog sig bort från periferin för att endast finnas på större orter där det definitivt inte råder brist på konkurrens. Hur smart var det? , som valde att leka affär med - hur lyckat har det varit? Handen på hjärtat, mina kollegor! När det gäller Postnord, som det numera heter, valde man att gå samman med post, som först hade helt annorlunda anställningsvillkor. Och geografiskt ser landet allt annat än likadant ut jämfört med vårt avlånga land, där det är mycket glesbygd och där det fortfarande inte går att digitalisera på grund av brist på fungerande infrastruktur för ändamålet. Sedan skulle jag kunna lyfta upp andra bolag där staten är hel- eller delägare och definitivt skulle kunna öka exportvärdet och samhällsnyttan med ett mer aktivt engagemang och inte alltid vara rädd för borgerlighetens kritik om snedvriden konkurrens eller för den delen EU:s kritik om statsstödsregler. Att inte nämna som norrbottning vore nog tjänstefel. Jag konstaterar bara att det känns superbra att följa nyhetsrubrikerna - man går verkligen all-in för att göra ståltillverkning i fossilfri. Sedan har vi kommuner som inte förstår sin roll i det hela. Då tänker ni: Vad menar han med det? Jo, när kommuner väljer att bromsa vindkraftsparker med sitt veto undergräver de faktiskt den vätgasstrategi som är en förutsättning för att ska kunna fullfölja planen om fossilfrihet och för att vi ska ha en hållbar gruvproduktion som lever upp till de högt ställda klimatmål som de faktiskt försöker ha. Att man tror att billiga politiska poäng på hemmaplan är att värna om miljön kan faktiskt komma att kosta oss ett misslyckande i ett betydligt större projekt. Jag säger bara: Glöm inte bort det där ute i kommunerna! För att inte glömma bort att yrka bifall så gör jag det , det vill säga yrkar bifall till vår reservation 15. Jag står givetvis bakom alla våra reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till den. tillbaka till de särskilt beslutade samhällsuppdragen. fick 2002 ett uppdrag att sälja av den areal som bolaget ägde vid bildandet. Jag har själv suttit i gruppen som gjorde en uppföljning och utvärdering av hur samhällsuppdraget genomförts och om det blev som beslutade gällande mål med försäljningen. Dessa kommer absolut att nås. Men att det skulle ha förstärkt det enskilda jord- och skogsbruket med bättre utkomstmöjligheter och utveckling på landsbygden tvivlar jag starkt på. Helt klart brydde man sig inte om de ambitioner som man sålde idén till med, det vill säga att glesbygden, landsbygden och lokalbefolkningen skulle bli vinnare. Nej, det har blivit en placeringsmöjlighet för dem som har pengar skvalpandes, och där är skogen givetvis en säker placering. Jag ska gå tillbaka till . Ingen som följer samhällsdebatter eller är intresserad av skog, rennäring eller generellt har väl missat rubrikerna om vd:n som fick gå med omedelbar verkan. Jag kommer givetvis inte att ta ställning till den specifika händelsen . Men jag kommer att kommentera några saker. som ett statligt skogsbolag med relativt stort skogsinnehav ska kunna ta hänsyn till andra värden än specifikt virkesvärdet. Det är väl något som ägaren borde kunna styra? Givetvis kommer hänsynstagandet att påverka utfallet på avkastningen, men det har vi råd med i landet. Därmed är det inte rimligt att Facebookgrupper ska styra vad som är skyddsvärda skogar eller vad som ska kunna avverkas och med vilka metoder. Jag kommer från skogen och har under hela mitt yrkesverksamma liv, före riksdagsuppdraget, verkat just i skogen och i den branschen. Jag vill med bestämdhet hävda att jag lever nära de olika näringsgrenarna som är berörda eller berörs av hur skogen sköts och brukas. kan och bör, eller ska till och med, agera på lite andra sätt på de orter där intressekonflikter är uppenbara. Men utan rätt fingertoppskänsla kommer detta att spä på konflikter som är helt onödiga och som i förlängningen missgynnar skogsbruket som helhet. Ni ska komma ihåg en sak, nämligen att det finns krafter där ute som har en helt annan ambition än att skogsbruket ska kunna samexistera med andra näringar och att vi ska ha ett aktivt skogsbruk. Dessa andra aktörer rider på konflikterna, och de tar vara på chansen och spär på något som i förlängningen missgynnar alla parter som måste samsas på dessa områden. Vi som lever och verkar i dessa skogsbygder med rennäring, turism och skogsbruk ska även kunna ha ett aktivt skogsbruk, men därmed inte sagt att man ska avverka på exakt samma sätt som vi alltid har gjort på områden där flera ska samexistera. Jag måste göra er uppmärksamma på till exempel bilder som sprids på trakthyggesbruk. Bilder på kalhyggen visas och jämförs med skogsskövling i . publicerar bilder på ett kalhygge där texten förklarar att skogar skövlas och inte ersätts med skog utan med plantager. Visst är kalhyggen fula, och man kan begränsa storleken på dem på många sätt. Det finns regler inom certifieringssystemet för detta . Men varför visas inte bilder på hyggen som var kala och hur skogen ser ut där ? Det är nämligen skog där . Ytterligare påståenden som ofta slängs ut är att skogsbruket skulle vara dåligt för klimatet. Det är helt felaktigt. När helheten räknas i fråga om vad skogsråvaror kan ersätta i form av andra fossila produkter är det en klimatsmart verksamhet. Men det finns givetvis både bra och dåliga exempel på avverkningar, oavsett om det handlar om trakthyggesbruk eller kontinuitetsskogsbruk. Ordet naturskog har börjat användas flitigt. Jag har sett skogar som har fått precis denna benämning. Men när jag tittar på historiken har dessa bestånd blivit både röjda och gallrade. Är de då det som de påstås vara? Jag håller med om att dessa bestånd, som man beskriver, är fina och kan vara viktiga för andra värden. Men mänsklig påverkan har bidragit till att bestånden är vad de är; det kommer man inte ifrån. Jag inser att jag inte kommer att kunna övertyga er om skogsbrukets förträfflighet . Men jag är mer än gärna tillgänglig för att medverka till att ta ut er beslutsfattare, så att ni får se på bra exempel på trakthyggesbruk och då även bra exempel på skonsammare metoder som fungerar, och givetvis lite exempel på vad som absolut inte fungerar. Jag skulle inte kunna se mig själv i spegeln om jag inte gjorde mitt yttersta för att ge mina barnbarn samma förutsättningar att använda sig av den fantastiska förnybara resurs som skogen faktiskt är och allt som den kan ge oss i omställningen till fossilfrihet och cirkulär ekonomi, men givetvis som vi fixar den biologiska mångfalden och klimatmålen. Samma sak gäller om jag inte gjorde mitt yttersta för att få en samsyn och ett samförstånd med de andra näringarna som verkar i skogsbygder. Vi måste kunna samexistera även med ett aktivt skogsbruk. Men kom ihåg att lösningen då är ett statligt skogsbolag som aktivt sköter och brukar skogen på ett hållbart sätt och kombinerar detta med biologisk mångfald, men åtnjuter allmänhetens förtroende brett även på hemmaplan från alla oss som bor och verkar i dessa skogsbygder, och inte styrs av grupper som via digitala plattformar samlar tiotusentals namnunderskrifter, där merparten av undertecknarna faktiskt inte berörs av näringarna. Men, fru talman, jag vill göra påpekandet att vi då inte får börja med ytterligare utförsäljningar av våra gemensamma skogar, som många borgerliga politiker faktiskt driver på för. Vi kristdemokrater tycker att det är viktigt att se över den offentliga verksamheten och hur den motiveras . Staten äger 46 företag, och vi behöver fundera över om alla dessa verksamheter verkligen är lämpade att ha staten som ägare. Statens uppgift bör vara att ange de ramar och regler som ska gälla för näringslivet och för företagen. Uppgiften borde inte vara att äga och driva bolag. Man bör tvärtom minska eller avveckla sitt företagande, speciellt när sådana förändringar leder till bättre fungerande marknader eller en mer effektiv samhällsservice. Regeringen bör därför avveckla det statliga ägandet i bolag som inte har ett särskilt samhällsuppdrag eller är viktiga utifrån en strategisk och säkerhetspolitisk utgångspunkt. Ett första steg i en sådan riktning skulle vara att regeringen tillsätter en som ser över vilken samhällsnytta de statligt ägda bolagen med samhällsuppdrag bidrar med samt vilka bolag som är strategiskt eller säkerhetspolitiskt viktiga. Översynen bör innehålla en analys av på vilket sätt dessa bolag konkurrerar med privata företag och därefter lämna förslag till regeringen hur den kan jobba vidare med frågor om statens ägande och förvaltning av dessa företag. slutsatser bör naturligtvis redovisas för . Jag vill passa på att understryka att all försäljning av statlig egendom givetvis ska ske affärsmässigt och till bästa möjliga pris. Vissa statliga företag riskerar att bryta mot konkurrenslagen, som de ökar statens inflytande på de kommersiella marknaderna. Det är en utveckling som står i strid med hur vi kristdemokrater ser på det statliga ägandet och hur ett vitalt näringsliv ska fungera. Även myndigheter har gjort stora insteg på den öppna marknaden genom att delta i upphandlingar med varor och tjänster. Där ger jag en uppmaning till alla mina partikollegor ute i kommuner och regioner som tycker att de bedriver fantastiskt bra verksamheter men inte har en tanke på att de faktiskt kan slå undan benen för befintliga privata aktörer som bedriver verksamheter inom exakt samma områden. Här anser vi kristdemokrater att det kan vara intressant med en transparent översyn av de statliga bolagens aktiviteter i form av intern verksamhetsutveckling som sträcker sig utåt och sker i konkurrens med andra aktörer. Där anser vi att alla myndigheter också bör göra en översyn av vilka verksamheter som just konkurrerar med privata företag. Vi anser, som sagt, inte att alla statligt ägda bolag ska fortsätta ägas av staten. Men det som ändå ägs av staten ska i alla fall inte konkurrera på den privata marknaden och med de privata verksamheterna. har och även andra länder drabbats hårt av den pågående pandemin. Det svenska näringslivet har utsatts för påfrestningar som ingen av oss har varit med om . Det ser givetvis olika ut för olika sektorer, men inom många branscher är det närmast en nattsvart situation. De har tappat merparten av sina intäkter men står kvar med merparten av sina fasta kostnader. Det betyder stora inskränkningar för människors möjlighet att få ett nytt jobb eller behålla det jobb de har. Det förstår vi alla. För att stötta näringslivet har beslutat om flera stödpaket, vilka vi kristdemokrater i huvudsak har ställt oss bakom. Jag vill dock påpeka att det nu har synliggjorts stora brister i de statligt ägda företagens ägarstyrning. skulle jag vilja beröra ett område till. Jag vill säga några ord om en av de mest klassiska svenska basnäringarna, nämligen skogsbruket. Skogsnäringen skapar många arbetstillfällen och bidrar till en hållbar utveckling av . Skogen är också en fantastisk källa till rekreation och har stor betydelse för oss alla. Naturvärden i skog som ännu inte fått formellt skydd finns vanligtvis på privatägda marker. Skogsbruket på statligt ägda marker bedrivs i högre grad utifrån rent ekonomiska utgångspunkter. Att staten har övertagit stora delar av ägaransvaret för mark och näringsliv i innebär att många människor är beroende av politikers välvilja i stället för att få möjlighet att lita till sin egen förmåga. Som det ser ut är den största svenska skogsägaren och den i särklass största statliga skogsägaren. fick 2010 instruktioner om att av den areal bolaget hade skulle säljas av till marknadspris. har sålt 9 av de som ska säljas enligt samhällsuppdrag. Här anser vi kristdemokrater att det är dags att ge ett nytt uppdrag som ålägger bolaget att sälja produktiv skogsmark till privata markägare som avser att bedriva kommersiellt skogsbruk på marken till nytta för vårt land när det gäller både ekonomi och miljö. För tids vinnande yrkar jag bifall till reservation 1, men jag står givetvis bakom alla våra reservationer. Vad har ledamoten missat i uppföljningen av den förra utförsäljningsplanen för , det vill säga de ? Jag förstår inte riktigt frågan. Vi kristdemokrater lägger fram förslag om att gå vidare med att sälja. Vi vill att säljs av det innehav av skogsmark ändå har. Vi har gjort en uppföljning, . Det har funnits en utförsäljningsplan och ett samhällsuppdrag som inte gav det som det fanns en ambition att de skulle ge. tror och på något som inte fungerar. Det förvånar mig. Det som har hänt är en placeringsmöjlighet för människor med mycket pengar, och jag tvivlar inte på att det är en bra placering. Men det har inte lett till en utveckling av landsbygden. Jag förstår verkligen inte att borgarna fortfarande vill sälja statlig egendom. Jag framförde i mitt anförande att det är än mer viktigt att det finns ett stort bolag som kan ta andra hänsyn till andra näringar. Det finns en pyrande konflikt som vi måste hantera, och den blir inte bättre i och med att man säljer ut statliga bolag. Jag tror att ledamoten och vi kristdemokrater har olika syn i fråga om vad det statliga uppdraget innebär när det gäller skogens mark. Här har vi uppenbarligen olika synvinklar på det hela. Jag står ändå fast vid att vi kristdemokrater anser att vi bör gå vidare med denna fråga. Det finns mycket som är fel i den här världen med en utbredd orättvisa, ett pågående förtryck och en ständig exploatering av naturen. Vi här i kammaren, och mänskligheten överlag, är duktiga på att skriva fina ord om allas lika värde och hur vi ska värna planeten. Men många av våra deklarationer och fina mål förblir fina ord på bortprioriterade bilagor. Ett exempel av många bortglömda och ignorerade men fina dokument är miljömålen , som har fattat beslut om. Av de 16 miljömålen når vi två. Det är en skam, och det visar också bristen på handlingskraft. Målen saknar koppling till det vi gör i vår vardag, saknar koppling till vår ekonomi och saknar koppling till företagen. Vi behöver ändra på detta - inte för min skull, inte för skull utan för allas skull. Klimatkrisen och artkrisen som tornar upp sig över mänskligheten är egentligen kriser som i själva verket hotar livets förutsättningar att finnas på planeten jorden. All den kunskap som finns vid det här laget lämnar inga ursäkter kvar till oss beslutsfattare. Allt vi gör behöver ramas in av jordens kapacitet. Det är enkla fakta och ingen åsikt. Men i stället är det religionen om exponentiell tillväxt som styr våra beslut. Alla företag behöver förhålla sig både till klimatavtalet och till konventionen om biologisk mångfald, men i stället prioriteras aktieägarnas intressen före kommande generationers rättigheter till en beboelig planet. Jag anser att om det är någon som ska gå före så är det staten. Statens bolag ska implementera de av beslutade miljömålen direkt i bolagsordningen. Det finns 46 bolag som ägs helt eller delvis av staten. Det finns alltså en stor potential. Självklart ska det finnas en större mening med dessa bolag än att förse marknaden med billig råvara och vara konkurrenskraftiga. Det är också något som anges i statens policy för statliga bolag, nämligen en miljömässigt hållbar utveckling med minskad klimat- och miljöpåverkan. Bolagen ska inom sin bransch vara föredömen på miljö- och klimatområdet och arbeta för nationella miljö- och klimatmål. Det som slår mig är den enorma kontrasten mellan dessa fina ord och fula kalhyggen. Jag har engagerat mig för länge, och , vilket har nämnts i debatten, har det funnits en högljudd men välbefogad kritik som höjts mot . Jag tror att sanningen håller på att komma i fatt. Jag håller inte med från i den här frågan men däremot i frågan om , vilken jag återkommer till . Jag tycker att det svenska skogsbruket ska kritiseras. Vi når inte miljömålen som gäller skog. Det finns inte ett hållbart skogsbruk i , och det finns inget försvar mot de gigantiska kalhyggen som breder ut sig i just . kan ingen blunda för verkligheten längre. Verkligheten är träd i perfekta rader, även på kalhyggen som har stått där . Det är ingen vacker syn, och det finns ingen biologisk mångfald eller något rekreationsvärde där. Det är ett industrilandskap som breder ut sig på alla andras bekostnad. Ekvationen mer av allt inte går ihop - inte på en begränsad planet och inte på en begränsad skogsyta. Att vd fick avgå tyder på att bolaget ändå ser ett stort behov av förändring, vilket också miljörörelsen och samebyar har krävt - med all rätt, för är inte ett aktiebolag som andra. är svenska medborgares skogar, som vi äger tillsammans. Frågan är om det ens är rimligt att staten ska använda sin mark för skogsindustri med stora kalhyggen som norm. Jag tycker inte det. Om man tittar på bolagsordning ser man att miljön lyser med sin frånvaro. Det enda som anges där är att det statliga bolaget ska ägna sig åt skogsindustri och närliggande verksamheter om det bidrar till att öka bolagets avkastning. Allt som inte är skogsindustri får alltså bara ske om det kan öka avkastningen. När biologisk mångfald, rent vatten och samers rätt till sina renbetesmarker måste villkoras med ökad vinst förstår vi varför det ser ut som det gör . Det är 29 samebyar som har gått ihop med gemensamma krav på om att stoppa avverkningen av hänglavsskogar och skogar med marklavar. Båda dessa skogstyper är viktiga betesmarker för renarna. har gjort ett gemensamt yttrande om att skogsbruk måste anpassas så att samers grundlagsskyddade rätt respekteras. Även kräver förändring. Utredningen föreslår att avvarar en markyta till ett värde av 5 miljarder samt att fyra av ekoparkerna ombildas till nationalparker. Detta är alltså i ett läge när knappt har någon skog kvar att hugga. De kan inte leverera sin årliga miljard till staten om det här ska gå ihop. Ekvationen går inte ihop. För att på riktigt minska konfliktnivån i den polariserade skogsdebatten måste nu uppdrag tydliggöra nya prioriteringar där miljö väger tyngre än kortsiktig vinst. Fler än 45 000 personer har skrivit på för att göra sina röster hörda och för att nå fram till oss beslutsfattare. De kräver ett nytt ägardirektiv till där miljömålen snarare än vinstutdelningen är styrande. Precis som motsvarighet i har den danska staten valt att stoppa avverkningen av statens skogar för att öka kollager och bevara biologisk mångfald och levande ekosystem. oförsvarbara agerande kan förhindras, men för detta krävs att vi som politiker ger tydliga direktiv. finns det faktiskt en punkt om att ett Sveaskogsprogram ska genomföras och att staten ska vara föregångare. Vi behöver vara lyhörda inför alla de röster som har höjts när det gäller ett nytt ägardirektiv till som ligger i linje med samernas rättigheter och som styrs av miljömålet Levande skogar. Jag anser att detta bör gälla också för , som har en enorm potential att värna våra sjöar och vattendrag. Men det var under ledning som torrlade för att kunna leverera maximal vinst och energi. Frågan är hur detta gynnade lokalbefolkningen. Till en början gav det upphov till cirka 30 lokalt anställda, fru talman, men i och med automatisering av fler system och funktioner sysselsätts bara två tre personer. I stället för ett levande ekosystem som bjuder på rekreation, forsande vatten och en rik biologisk mångfald skapades längsta torrfåra. Det är en stenöken utan motsvarighet. Genom att återfå ett flöde om skulle en rad olika arter få en ny chans, och landskapet skulle återfå sin livsviktiga ven. Den skulle i sin tur motsvara av elproduktion. Frågan är: Har vi råd att avstå av elen och att respektera naturen och lokalbefolkningen? Jag menar att vi har råd, fru talman, och att borde arbeta för att deras verksamhet ska rymmas inom ramen för miljömålen Levande sjöar och vattendrag samt Ett rikt växt- och djurliv. Fungerande ekosystem, bevarandet av våra medarter, frisk luft och rent vatten är en vinst som slår alla monetära vinster. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet. Jag vill ställa en fråga till via eftersom ledamoten nämnde kalhyggen. Jag tycker inte heller att kalhyggen är fina eller att man bara ska ha kalhyggen. Men jag vill fråga om syn på skogsbruket. Jag antar att ni inte helt vill slopa skogsbruket som en näringsgren i , för den är viktig. Vad är det vill få ut av skogen? Jag hoppas att det någonstans finns produktionsskog som ni vill bruka och använda. Vad är det ni vill få ut av den skogen? Jag tackar för frågan. För att bedriva skogsbruk måste man inte ta upp stora kalhyggen. Det skapar inga lokala jobb. Det finns ingen lokal ekonomi i detta, och det finns knappt ens någon lönsamhet i det. Det ger ett ständigt och stadigt flöde till en industri som vill köpa in skogsråvara för så lite pengar som möjligt. Men ska vi sätta den lokala markägaren - individen - i centrum bör vi övergå till ett hyggesfritt skogsbruk som faktiskt ger mer lönsamhet för den privata skogsägaren. Då kan pengarna också stanna kvar lokalt, och vi kan satsa mer på förädling av skogsråvara som vi kan ha kvar rekreationsvärden och satsa på ekoturism. Självklart ska vi bedriva ett skogsbruk, men i internationella jämförelser som jag har fått hjälp att göra via och också i forskning som kommer från SLU sticker ut vad gäller skogsbruket. Vi har ingen lagstadgad gräns för hur stort ett kalhygge får bli i praktiken. Vi tar också, internationellt sett, otroligt lite hänsyn på våra hyggen. De stora kalhyggena är inte en förutsättning för ett fungerande och hållbart skogsbruk utan snarare tvärtom. Vi vill gynna det småskaliga skogsbruket och mångbruket - ett lönsamt skogsbruk där individen snarare än industrin sätts i centrum. Jag tackar för beskrivningen, men svarade inte på min fråga om vad hon vill få ut av den skog som är i produktion. För att vi ska använda oss av råvaran så bra som möjligt - till möbler, hus och allt som lagrar koldioxid på lång sikt - måste vi få ut en timmerandel. Om jag avverkar tallbestånd i våra boreala skogar och ber att det blir kontinuitetsskog är det inte jag som väljer vad som växer där. Troligtvis får jag lövuppslag och lite av varje, men jag får inte det jag vill. Jag vill få ut timmerandelen. Jag håller med om din beskrivning, - vi behöver inte enkom göra kalavverkningar. Det finns jättemycket man kan göra, men det finns marker där kalavverkning faktiskt är bäst om man ska ha talldominerade marker, som i boreala skogar. Då väljer jag som markägare, oavsett om jag är liten eller stor, att få ut så mycket timmer som möjligt, för det är bäst för klimatet. Men det svaret fick jag tyvärr inte på min fråga. Jag har sett dåliga exempel och bra exempel, och jag är övertygad om att sanningen finns där någonstans mitt emellan. Det är absolut inte så att vi inte alls ska ha kalhyggesbruk, för det passar jättebra på vissa ställen.