bet · H801NU14 · 2021-02-18 00:00:00 — Av den sakpolitiska överenskommelsen mellan Socialdemokraterna, framgår bl.a. att fler servicekontor ska inrättas i hela landet (punkt 23). Som en följd av detta beslutade regeringen att ge , landshövding i uppdraget att analysera och föreslå hur serviceverksamheten vid de statliga servicekontoren kan utvecklas (Fi2019/04342/SFÖ). Uppdraget delredovisades till . I delredovisningen föreslogs bl.a. att det i första hand bör inrättas åtta nya servicekontor , i , , och , samt ytterligare fyra i , , och . Uppdraget slutredovisades i departementspromemorian En utvecklad organisation för lokal statlig service – slutredovisning (Ds 2020:29). I utredningen föreslås bl.a. att nya servicekontor etableras enligt följande: • 15 kontor i kommuner i gles- och landsbygd eller som särskilt drabbats av nedläggningar av annan statlig verksamhet. Det bör handla om sju små kontor (i , , , , , och ) och åtta flexikontor (i , , , , , , och Åre). • 2–3 ytterligare kontor (av mellanstorlek) i de mer centrala delarna av storstadsområdena , och . Hur den närmare prioriteringen bör göras mellan de tre städerna bör lämnas till Statens servicecenter att avgöra. • 11 kontor i socialt utsatta områden (med en blandning av mellanstora och små kontor). Det bör handla om ett kontor vardera dels i de tre storstadsområdena (inklusive vissa grannkommuner), och , dels i , , , , , , och . Det avlastar också befintliga kontor i berörda kommuner, vilka överlag tillhör landets största. De närmare prioriteringarna när det gäller bl.a. utbyggnadstakt och lämpliga kontorsstorlekar, bör lämnas till Statens servicecenter att avgöra. Men utgångspunkten ska vara att kontoren ska placeras i de områden som pekats ut av polisen. Vidare föreslås bl.a. mer samverkan mellan lokala servicekontor och vissa myndigheter. Utredningen remitterades till berörda kommuner, länsstyrelser och myndigheter med slutdatum för remissvar . Regeringsuppdrag att etablera nya servicekontor I regeringens skrivelse skrivelser till regeringen – åtgärder (skr. 2017/18:75) uppges med anledning av tillkännagivande om lokaliseringen av statliga myndigheter att regeringen för att säkerställa och stärka tillgången till grundläggande statlig service i hela landet bedömer att vissa statliga myndigheter behöver lokala sammanhållet organiserade serviceverksamheter, något som upprepas även i skrivelsen skrivelser till regeringen – åtgärder (skr. 2018/19:75). Regeringen uppger i skrivelsen att man som ett led i detta arbete gett , och i uppdrag att etablera tio nya servicekontor. Därutöver ska Statens servicecenter ansvara för en samlad serviceorganisation för statlig lokal service i enlighet med vad beslutat om i budgetpropositionen 2019 (prop. 2018/19:1 utg.omr. Regeringen angav vidare i budgetpropositionen (prop. 2019/20:1 utg.omr. 2) att arbetet med att säkerställa och stärka tillgången till grundläggande statlig service i hela landet har fortsatt. De lokala servicekontorens sammanhållna organisering ger förutsättningar för kontinuitet och långsiktig planering av statlig servicesamverkan. Statens servicecenter har tillsammans med berörda myndigheter, i enlighet med regeringens uppdrag, förberett inordnandet av uppgiften att tillhandahålla en ny serviceorganisation vid servicekontor där lokal statlig service ges för , och fr.o.m. (Fi2018/02985/SFÖ). Som en följd av förslagen från delredovisningen av utredningen ledd av beslutade regeringen att ge Statens servicecenter i uppdrag att öppna nya servicekontor i samt i storstadsområdena , och . Servicekontoret i ska öppnas , och övriga servicekontor ska öppnas . har Statens servicecenter på uppdrag av regeringen även öppnat fyra servicekontor i , , och . Vid de statliga servicekontoren har besökarna möjlighet att få service från , och samt även delar av Arbetsförmedlingens tjänster. Utredning av möjligheterna för kommuner att samverka tillsatte regeringen en parlamentarisk kommitté (dir. 2017:13) i syfte att utreda förutsättningarna för en stärkt kapacitet i kommunerna för att möta samhällsutvecklingen. Utredningen skulle bl.a. analysera i vilken utsträckning samverkan, kommunsammanslagningar, förändrade uppgifter, en asymmetrisk ansvarsfördelning och andra tänkbara åtgärder skulle kunna bidra till att stärka kommunernas förmåga att möta samhällsutvecklingen. Kommittén överlämnade ett delbetänkande (SOU 2017:77) i vilket det bl.a. föreslogs att det införs en generell möjlighet till avtalssamverkan i kommunallagen. Lagändringarna för en generell möjlighet i avtalssamverkan trädde i kraft (prop. 2017/18:151, bet. 2017/18:KU30, rskr. 2017/18:304). Slutbetänkandet Starkare kommuner – med kapacitet att klara välfärdsuppdraget (SOU 2020:8) överlämnades till regeringen . Utredningen remitterades till kommuner och myndigheter med slutdatum för remissvar . Remissvaren bereds av . Motionsyrkanden liknande de nu aktuella om kommersiell och offentlig service såsom 2020/21:479 (C), 2020/21:700 (SD) yrkandena 11–12, 2020/21:705 (SD) yrkandena 9–10, 2020/21:730 (SD) yrkande 9, 2020/21:2808 (KD) yrkande 86 2020/21:3488 (M) yrkandena 3–4 och 2020/21:3499 (KD) yrkande 5 har senast behandlats (bet. 2019/20:NU13). Utskottet avstyrkte motionsyrkandena bl.a. med hänvisning till pågående insatser och utredningar. Förslag liknande de i motionerna 2020/21:2007 (S), 2020/21:2058 (S) yrkande 2 och 2020/21:3247 (L) yrkande 5 har tidigare inte behandlats av utskottet i närtid. Utskottets ställningstagande redovisas under följande rubriker: – Stöd till lanthandlare – Övrigt om kommersiell och offentlig service. Utskottets uppfattning är att staten behöver ta ett särskilt ansvar för att medborgare och näringsliv får tillgång till en grundläggande nivå av kommersiell service. Många lanthandlare i gles- och landsbygderna är särskilt viktiga eftersom de ofta även tillhandahåller många olika tjänster. I motionerna 2020/21:700 (SD) yrkandena 11–12, 2020/21:705 (SD) yrkandena 9–10 och 2020/21:3488 (M) yrkandena 3–4 framhålls bl.a. vikten av att det förstärkta driftstödet till kommersiell service i särskilt utsatta glesbygdsområden följs upp och utvärderas och betydelsen av åtgärder för att underlätta för lanthandlare att bli ombud för statliga bolag. Med anledning av dessa motionsyrkanden vill utskottet framhålla att det inte har någon annan uppfattning än motionärerna om att det är viktigt att de olika stödformerna för kommersiell service följs upp och utvärderas och att medlen används på ett ändamålsenligt och effektivt sätt. Utskottet vill i detta sammanhang påminna om regeringens uppdrag till att redovisa till hur medlen använts och vilka resultat som uppnåtts. Utskottet ser därför ingen anledning att tillstyrka dessa motionsyrkanden. När det gäller förslagen om att underlätta för lanthandlare att bli och vara ombud för statliga tjänster som berörs i de ovan nämnda motionerna vill utskottet liksom tidigare när liknande förslag har behandlats understryka att beslut om ersättningar fattas av de enskilda bolagen och därmed ytterst är en styrelse- och ledningsfråga då ansvar för verksamheten ligger på bolagens ledningar. Därmed avstyrker utskottet motionsyrkandena. Övrigt om kommersiell och offentlig service I motionerna 2020/21:730 (SD) yrkande 9, 2020/21:2007 (S), 2020/21:2058 (S) yrkande 2, 2020/21:2808 (KD) yrkande 86, 2020/21:3247 (L) yrkande 5 och 2020/21:3499 (KD) yrkande 5 förordas olika insatser för att främja en god tillgång till kommersiell och offentlig service i hela landet. Även i detta sammanhang vill utskottet inledningsvis understryka att det på en övergripande nivå inte har någon annan uppfattning än motionärerna vad gäller betydelsen av tillgången till kommersiell och offentlig service i hela landet. En levande landsbygd är en förutsättning för en långsiktig utveckling och tillväxt i hela . Landsbygden har stora utmaningar. I , liksom i övriga världen, pågår en urbanisering, och delar av landsbygden avfolkas medan de större städerna växer. I har denna utveckling inträffat som grundläggande samhällsservice har centraliserats. Detta har inneburit en försämrad service i regioner där befolkningen minskat. Utskottet vill med anledning av nämnda motioner påminna om de insatser som syftar till att förbättra servicen på landsbygden, exempelvis det arbete som pågår med att öppna nya servicekontor runt om i landet, inklusive utredningen om möjligheter för kommuner att samverka, och uppdraget om att utveckla serviceverksamheten vid de statliga servicekontoren. godkände propositionen om en samlad struktur för tillhandahållande av lokal statlig service och lagändringarna har trätt i kraft (prop. 2018/19:47). Utskottet vill även påminna om att det särskilda driftstödet till butiker i sårbara och utsatta områden infördes och att det syftar att bidra till att bromsa trenden av nedläggning av små dagligvarubutiker i sårbara och utsatta områden i gles- och landsbygder. Utskottet konstaterar vidare att det inom ramen för gällande stödförordningar finns en möjlighet för de regionala aktörerna att prioritera de lanthandlare som agerar ombud när de betalar ut servicebidrag. När det gäller övriga motionsyrkanden som utskottet har att ta ställning till i detta avsnitt anser utskottet att kan avslå dessa med hänvisning till de ställningstaganden som gjordes då utskottet senast behandlade motsvarande förslag. Därmed avstyrker utskottet samtliga motionsyrkanden. Lokalisering av statliga myndigheter Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om lokalisering av statliga myndigheter. Utskottet hänvisar bl.a. till att de pågående insatserna som genomförs i stort är i linje med de förslag som förordas i de aktuella motionerna. m.fl. (S) framhåller i motion 2020/21:2058 yrkande 7 vikten av statlig närvaro i alla delar av landet för arbetsmarknaden och den ekonomiska utvecklingen. Motionärerna vill att de senaste årens arbete med utlokalisering av statliga myndigheter förstärks. Därtill bör det även i styrningen av de statliga bolagen ses till att de fortsätter att ta ett stort ansvar för lokalsamhällena där de verkar. I motion 2020/21:2090 av (S) framhålls att statlig närvaro i landet ökar känslan av samhörighet. Motionären konstaterar att det inte har lokaliserats några statliga myndigheter till , varför regeringen bör uppmanas att överväga omlokalisering av myndigheter till länet. Även och (båda S) konstaterar i motion 2020/21:2097 att regeringens omlokaliseringsvåg inte resulterat i någon myndighet till . Motionärerna menar att har ett strategiskt läge och stora möjligheter att välkomna statliga myndigheter, varför man uppmanar regeringen att överväga omlokalisering av myndigheter till länet. m.fl. (S) konstaterar i motion 2020/21:2114 att den statliga närvaron och servicen är viktig för den lokala och regionala utvecklingskraften och för att hela ska leva. Motionärerna vill bl.a. uppmana regeringen att fortsätta arbetet med omlokaliseringen av statliga myndigheter och arbetstillfällen och att i detta arbete särskilt beakta län med låg lokaliseringskvot. I motion 2020/21:1350 av (M) yrkande 4 förordas att regeringen ges ett uppdrag att utreda hur blåljusverksamhet som bedrivs av polisen och och andra statliga aktörer kan förläggas till för att såväl få en effektiv verksamhet som att det ska bidra till ett viktigt och växande kluster och nätverk av olika havsverksamheter i i södra . (M) anför i motion 2020/21:1875 att även gles- och landsbygdsregioner måste vara attraktiva och spirande för att hela ska fungera. Enligt motionären räcker det inte enbart med en politisk ambition att utlokalisera myndigheter från storstadsområdena till hela landet, utan regeringen måste också använda de verktyg som finns till hands för att ge redan välfungerande och etablerade myndigheter möjlighet att stanna kvar och utvecklas. I motion 2020/21:3026 av m.fl. (M) menar motionärerna att ett problem som brottas med är att arbetskraften, oftast den kvinnliga delen, generellt sett är mer högutbildad än vad arbetsmarknaden efterfrågar. För att kunna matcha denna skara välutbildade och kvalificerade kvinnor på arbetsmarknaden i länet förordar motionärerna att regeringen etablerar en statlig myndighet i . (M) föreslår i motion 2020/21:3622 att lokaliseringen av statliga företag och myndigheter ses över. Motionären framhåller att tillväxtorterna ska vara motorer i sina regioner men att det är viktigt att tydliggöra regelverket vid statliga effektiviseringar så att större hänsyn tas till att hela ska leva. I motion 2020/21:893 av Per Åsling (C) yrkande 2 anför motionären att har goda erfarenheter av den omlokalisering som gjorts av myndigheter till och att det är dags att ta nästa steg i satsningar på länet, varför kommande ny- och omlokalisering av myndigheter bör förläggas till , utspritt över hela länet. (L) understryker i motion 2020/21:1505 yrkande 1 vikten av att nya myndigheter placeras i en annan storstadsregion än och menar att och kan, behöver och bör ha fler förvaltningsmyndigheter. tillkännagivanden om lokalisering av myndigheter tillkännagav för regeringen ett antal principer för såväl den geografiska placeringen av statliga myndigheter som beslutshanteringen av sådana ärenden (bet. 1996/97:AU2, rskr. 1996/97:106). Utskottet redogjorde åter för dessa principer i sitt betänkande om regional tillväxtpolitik (bet. 2015/16:NU17) och noterade att regeringen gett Statskontoret och Statens servicecenter i uppdrag att se över olika aspekter av lokaliseringsfrågan och ansåg att det var ett steg i rätt riktning. menade utskottet att utvecklingen inte varit i enlighet med de principer som fastställt, oberoende av regeringar och tidigare uttalade ambitioner om att noga pröva om myndigheter i ökad utsträckning skulle kunna lokaliseras utanför storstäderna. Utskottet föreslog därför att genom att bifalla ett antal motioner helt eller delvis skulle tillkännage för regeringen att den ska pröva möjligheterna att omlokalisera myndigheter. Vidare anförde utskottet att regeringen i ett lämpligt sammanhang borde återrapportera till vilka åtgärder som vidtagits och hur de principer som tidigare fastställt tillämpas. beslutade i enlighet med utskottets förslag. har gjort flera ytterligare tillkännagivanden till regeringen med bäring på frågan om statliga myndigheters lokalisering som har beretts av andra utskott. Bland annat beslutade i enlighet med finansutskottets förslag om ett tillkännagivande om att regeringen borde se till att statliga myndigheter under regeringen lokaliseras till förorter och lägen utanför de dyraste områdena i samt även pröva en lokalisering till andra delar av landet (bet. 2015/16:FiU25, rskr. 2015/16:208). Regeringen angav i budgetpropositionen (prop. 2019/20:1 utg.omr. 2 s. 49) att den, med anledning av tillkännagivanden om att den statliga närvaron bör öka i hela landet, har fattat 21 regeringsbeslut om lokalisering av hela eller delar av myndigheters verksamheter som berör 20 olika myndigheter (omfattas av två beslut). Merparten av besluten har avsett verksamheter i , som har omlokaliserats till andra delar av landet. Regeringen angav vidare att den med anledning av regeringens beslut om omlokaliseringar, myndigheternas egna initiativ till lokaliseringar och införandet av förordningen om statliga myndigheters lokalisering anser att tillkännagivandena är slutbehandlade. Förordningen om statliga myndigheters lokalisering Regeringen utfärdade förordningen (2019:202) om statliga myndigheters lokalisering (Fi2019/01505/SFÖ). Förordningen innebär bl.a. att myndigheter vid beslut om lokalisering, vare sig det gäller placering av ett fast arbetsställe eller avveckling av arbetsställe på en viss ort, ska genomföra analyser av verksamhetsmässiga, personella, ekonomiska och regionala konsekvenser inom myndighetens ansvarsområden samt att lokaliseringsbeslut ska fattas av myndighetens ledning. Av analysen ska det också framgå vilka alternativa möjligheter som finns att utveckla eller rationalisera myndighetens befintliga verksamhet på en viss ort. Förordningen trädde i kraft . Sakpolitisk överenskommelse mellan Socialdemokraterna, Av den sakpolitiska överenskommelsen mellan Socialdemokraterna, framgår bl.a. att inga nya myndigheter ska lokaliseras i (punkt 23). Motionsyrkanden liknande 2020/21:893 (C) yrkande 2, 2020/21:1505 (L) yrkande 1, 2020/21:1875 (M), 2020/21:2090 (S), 2020/21:2097 (S), 2020/21:2114 (S), 2020/21:3026 (M) och 2020/21:3622 (M) om lokalisering av statliga myndigheter avstyrktes av utskottet då utskottet bl.a. ansåg att regeringens olika beslut om lokalisering av statliga myndigheters verksamhet ligger i linje med tidigare tillkännagivanden. Utskottet konstaterar att regeringen efter tillkännagivanden (bet. 2015/16:NU17, rskr. 2015/16:201 och 2015/16:FiU25, rskr. 2015/16:208) om att den statliga närvaron bör öka i hela landet har fattat drygt 20 regeringsbeslut om lokalisering där hela eller delar av myndigheters verksamheter i har omlokaliserats till andra delar av landet. Därtill kan utskottet konstatera att förordningen om statliga myndigheters lokalisering har trätt i kraft och att regeringen, med anledning av dessa beslut har ansett att tillkännagivandena är slutbehandlade. Utskottet gjorde ingen annan bedömning. Utskottets uppfattning är att regeringens olika beslut om lokalisering av statliga myndigheters verksamhet liksom regeringens bedömning i landsbygdspropositionen om att de statliga arbetstillfällena borde öka och att nya myndigheter i första hand borde lokaliseras utanför ligger i linje med tillkännagivanden. Utskottet ser därför inte att det finns skäl för att rikta ytterligare tillkännagivanden till regeringen med anledning av de åtgärder som förordas i de aktuella motionerna. Därmed avstyrker utskottet samtliga motionsyrkanden. Återföring av medel och produktionsvärden från naturresurser Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om återföring av medel och produktionsvärden från naturresurser. Utskottet hänvisar bl.a. till gällande regler på området och tillkännagivande till regeringen om en översyn av det kommunalekonomiska utjämningssystemet. Jämför reservation 5 (SD, V), 6 (SD), 7 (C), 8 (V) och 9 (KD). I motion 2020/21:1234 föreslår (M) en översyn av möjligheten att låta fastighetsskatten på vindkraftsanläggningar tillfalla kommunerna där anläggningarna finns. Motionären anför att kommunerna på detta sätt skulle få del av vindkraftens värde utan att det påverkar kostnaderna för vindkraftsetableringen. (M) anför vidare i motion 2020/21:1236 att det är viktigt att påpeka att vattenkraftskommunerna i hög grad bidrar till välfärden i vårt land och att det nuvarande systemet bidrar till synen på dessa kommuner som bidragstagare. Mot denna bakgrund behöver en översyn genomföras av hur medel från vattenkraftsproduktionen kan komma de kommuner och regioner till del där produktionen sker. I motion 2020/21:1868 anser (M) att det är problematiskt att synen på stödområdena präglat alltför många delar av den ekonomiska politiken, inte minst skatteutjämningssystemet och den regionala stödpolitiken. I stället för stöd genom skatteutjämningssystemet bör det vara möjligt att till större del återbörda värdet av det som produceras i norra till de aktuella länen. Motionären anser därför att regeringen bör presentera skarpa förslag på att gles- och landsbygdslänen ska få behålla mer av värdet som producerats i de egna regionerna. (M) framhåller i motion 2020/21:3573 att värdeströmmarna från vattenkraften nu går till för att sedan till en del återföras i form av s.k. regionalpolitiskt stöd, vilket enligt motionären inte är acceptabelt utan endast bidrar till synen på vattenkraftskommunerna som bidragstagare. Det behövs därför en översyn av hur vattenkraftskommunerna i kan få del av det värde som vattenkraftsproduktionen genererar i form av koncessionsavgifter och koncessionskraft. I kommittémotion 2020/21:662 yrkande 17 föreslår m.fl. (SD) att det införs en reglerad bygdepeng för vindkraften. Motionärerna menar att avsaknaden av ett tydligt regelverk innebär att det förekommer en mängd olika lokala varianter av bygdepeng vid vindkraftsetableringar. För att skapa en starkare rättvisa mellan olika bygder vid en vindkraftsetablering föreslår motionärerna att bygdemedel för vindkraft hanteras på samma sätt som för vattenkraften och att bygdemedel för vindkraft ska regleras i lag. I kommittémotion 2020/21:700 av m.fl. (SD) yrkande 21 anser motionärerna att fastighetsskatten för industrifastigheter och elproduktionsenheter ska regionaliseras så att respektive region, istället för staten som är fallet, får behålla dessa skatteintäkter. Motionärerna menar att detta skulle gynna samtliga regioner men att de mer utpräglade landsbygdsregionerna skulle få störst tillskott. m.fl. (SD) föreslår i kommittémotion 2020/21:705 yrkande 2 att regionernas ekonomi ska stärkas genom att omfördela inkomster från den statliga fastighetsskatten på industrifastigheter och elproduktionsenheter. Motionärerna menar att dessa intäkter, i stället för att gå direkt till statskassan, ska gå direkt, utan öronmärkning, till regionerna. I kommittémotion 2020/21:2554 av m.fl. (SD) föreslår motionärerna i yrkande 20 att regeringen utreder möjligheterna till en regionalisering av fastighetsskatteintäkterna från industri- och energienheter. Detta skulle enligt motionärerna ge regionsektorn, inte minst hos de mer glest befolkade regionerna, bättre förutsättningar att kunna hantera den rådande ekonomiska situationen orsakad av coronapandemin och öka regionernas möjligheter att ge medborgarna likvärdiga förutsättningar oavsett i vilken del av landet de bor. Per Åsling m.fl. (C) anför i kommittémotion 2020/21:2925 yrkande 6 att skattepolitiken kan användas som ett tillväxtredskap för hela landet genom att regionalisera fler delar av den statliga fastighetsskatten för att stärka den regionala beslutsnivån och regionernas möjligheter att föra en tillväxtfrämjande politik utifrån sina egna förutsättningar. Vid en större översyn av skattesystemet föreslår motionärerna att man utreder frågan om hur skatteintäkter från fastighetsskatten på vind- och vattenkraftverk kan regionaliseras. I motion 2020/21:893 yrkande 1 anför Per Åsling (C) att skattepolitiken kan användas som ett tillväxtredskap för hela landet genom att flera delar av den statliga fastighetsskatten regionaliseras för att stärka den regionala beslutsnivån och regionens möjligheter att föra en tillväxtfrämjande politik utifrån egna förutsättningar. Motionären föreslår därför att ett system för vattenkraftsåterbäring ska utarbetas samt att ekonomiska resurser ska stanna i de regioner och kommuner där värdena skapas. och (båda C) anför i motion 2020/21:3166 att landsbygden inte får del av de värden och vinster som skapas där. Därför föreslår motionärerna att berörda kommuner och regioner ska få behålla en rättmätig del av vind- och vattenkraftens värden. I kommittémotion 2020/21:388 av m.fl. (V) yrkande 1 anför motionärerna att den s.k. bygdepengen, eller närområdesersättningen, bör omvandlas från dagens frivilliga och förhandlingsbara form till en lagreglerad bygdepeng där pengarna går till både närområdet och kommunen. Motionärerna vill därför att regeringen återkommer med förslag på lagstiftning om en obligatorisk närområdesersättning för vindkraften. Vidare anför motionärerna i yrkande 9 att en större del av kraftbolagens vinster ska återföras till de kommuner där vattenkraften finns och vill därför att regeringen återkommer med ett förslag på hur en större del av vattenkraftens vinster ska komma de berörda kommunerna till del. m.fl. (KD) anför i kommittémotion 2020/21:3499 yrkande 10 att regeringen bör utreda för- och nackdelar med en modell där vinsterna från de svenska naturresurserna i första hand hamnar i kommunerna och därifrån omfördelas enligt en fastställd princip, snarare än dagens modell där intäkterna går direkt till staten och kommunerna enbart får skatteintäkter från de boendes arbetsinkomster.