bet · H801UbU22 · 2021-04-30 00:00:00 — Dröjsmålstalan vid erkännande av yrkeskvalifikationer Utskottet ställer sig bakom regeringens förslag till lag om ändring i lagen om erkännande av yrkeskvalifikationer. De förslag som utskottet tillstyrker genomför en rätt till s.k. dröjsmålstalan som följer av EU:s direktiv om erkännande av yrkeskvalifikationer. Förslaget innebär att en sökande som inte har fått något beslut inom de tidsgränser som gäller för handläggningen i ett ärende om erkännande av yrkeskvalifikationer, utfärdande av europeiskt yrkeskort för yrkesutövning i en annan stat eller överföring av ansökan om europeiskt yrkeskort till en annan stat har rätt att begära en förklaring av en domstol att ärendet uppehålls. Om en domstol bifaller en sådan begäran ska den förelägga myndigheten att avgöra ärendet. Det föreslås också en särskild reglering om dröjsmålstalan för ärenden om etablering under svensk advokattitel. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Proposition 2020/21:96 Dröjsmålstalan vid erkännande av yrkeskvalifikationer. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ärendet och dess beredning Dröjsmålstalan vid erkännande av yrkeskvalifikationer Bilaga 1 Förteckning över behandlade förslag Bilaga 2 Regeringens lagförslag Utskottets förslag till riksdagsbeslut Dröjsmålstalan vid erkännande av yrkeskvalifikationer antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2016:145) om erkännande av yrkeskvalifikationer. Därmed bifaller proposition 2020/21:96. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (L), (M), (S), (SD), (S), (C), (M), (SD), (S), (SD), (L), (S), Noria Manouchi (M), (V), (KD) och (MP). Ärendet och dess beredning I betänkandet behandlar utskottet regeringens proposition 2020/21:96 Dröjsmålstalan vid erkännande av yrkeskvalifikationer. Regeringens förslag till riksdagsbeslut återges i bilaga 1. Regeringens lagförslag finns i bilaga 2. Det har inte väckts några motioner med anledning av propositionen. antogs och rådets direktiv /55/EU om ändring av och rådets direktiv /36/EG av om erkännande av yrkeskvalifikationer. Ändringarna i direktivet innebar att det ursprungliga direktivet moderniserades och genomfördes i genom bl.a. lagen (2016:145) om erkännande av yrkeskvalifikationer. Den konsoliderade versionen av direktivet kallas för yrkeskvalifikationsdirektivet. Europeiska kommissionen inledde 2018 ett överträdelseärende mot där kommissionen bl.a. anförde att det i de svenska genomförandebestämmelserna saknades bestämmelser om rätten att överklaga behöriga myndigheters avsaknad av beslut i ärenden om utfärdande av europeiskt yrkeskort för yrkesutövning i en annan stat. Inom utarbetades promemorian Dröjsmålstalan vid erkännande av yrkeskvalifikationer (UD2020/04338). Promemorian har remissbehandlats (UD2020/04338). En kompletterande promemoria togs därefter fram inom , med reviderade förslag till hur rätten till dröjsmålstalan i fråga om advokatyrket kan genomföras i svensk lag. Promemorian har remissbehandlats (UD2020/04338). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över ett lagförslag om ändring i lagen (2016):145) om erkännande av yrkes-kvalifikationer. Lagrådet hade inte något att invända mot förslaget. I förhållande till lagrådsremissen har vissa språkliga och redaktionella ändringar gjorts. I propositionen lämnar regeringen förslag på genomförande av den rätt till s.k. dröjsmålstalan som följer av EU:s direktiv om erkännande av yrkeskvalifikationer. Förslaget innebär att en sökande som inte har fått något beslut inom de tidsgränser som gäller för handläggningen i ett ärende om erkännande av yrkeskvalifikationer, utfärdande av europeiskt yrkeskort för yrkesutövning i en annan stat eller överföring av ansökan om europeiskt yrkeskort till en annan stat har rätt att begära en förklaring av en domstol att ärendet uppehålls. Om en domstol bifaller en sådan begäran ska den förelägga myndigheten att avgöra ärendet. Det föreslås också en särskild reglering om dröjsmåls-talan för ärenden om etablering under svensk advokattitel. Lagändringen föreslås träda i kraft . Dröjsmålstalan vid erkännande av yrkeskvalifikationer Utskottets förslag i korthet antar regeringens förslag till ändringar i lagen om erkännande av yrkeskvalifikationer. Ändringarna innebär ett genomförande av den rätt till s.k. dröjsmålstalan som följer av EU:s direktiv om erkännande av yrkeskvalifikationer. Enligt fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) är ett av unionens mål att avskaffa hindren för fri rörlighet för personer och tjänster mellan medlemsstaterna. Det ursprungliga yrkeskvalifikationsdirektivet antogs 2005 och syftar till att underlätta för de personer som vill utöva ett s.k. reglerat yrke i ett annat land inom Europeiska unionen (EU) än där yrkeskvalifikationerna har förvärvats. Ett reglerat yrke definieras i direktivet som en eller flera former av yrkesverksamhet där det genom lagar och andra författningar, direkt eller indirekt, krävs bestämda yrkeskvalifikationer för tillträde till eller utövande av verksamheten eller någon form av denna. När medlemsstaterna ställer krav på särskild kompetens för att få utföra viss verksamhet i landet innebär det i praktiken ett hinder för den fria rörligheten inom EU. En målsättning inom EU är därför att minska det totala antalet reglerade yrken och att säkerställa att regleringarna har ett legitimt syfte. Rätten till dröjsmålstalan och dess tidsfrister I yrkeskvalifikationsdirektivet finns det tre bestämmelser som reglerar en sökandes rätt till dröjsmålstalan. utfärdande av europeiskt yrkeskort för yrkesutövning i en annan stat (artikel 4c.2) överföring av ansökan om europeiskt yrkeskort till en annan stat (artikel 4d.7) beslut om erkännande av yrkeskvalifikationer (artikel 51.3). Enligt bestämmelserna ska en underlåtenhet från den behöriga myndighetens sida att inom föreskriven tid besluta om utfärdande av europeiskt yrkeskort för yrkesutövning i en annan stat, om överföring av ansökan om europeiskt yrkes-kort till en annan stat eller om erkännande av yrkeskvalifikationer kunna överklagas enligt nationell rätt. Behörig myndighet definieras i direktivet som varje myndighet eller organ som medlemsstaterna bemyndigat att utfärda eller ta emot utbildningsbevis och andra handlingar eller upplysningar, och att ta emot ansökningar och fatta de beslut som avses i direktivet. Direktivet ger med andra ord sökanden rätten att väcka en dröjsmålstalan i dessa ärenden. Bestämmelserna om dröjsmålstalan i yrkeskvalifikationsdirektivet är formulerade på så sätt att avsaknaden av beslut (artiklarna 4c.2 och 4d.7) respektive underlåtenhet att meddela beslut (artikel 51.3) ska kunna överklagas enligt nationell rätt. Tidsgränserna framgår av artiklarna 4c.1, 4d.1 och 51.2. Den behöriga myndigheten ska i fråga om ärenden om utfärdande av europeiskt yrkeskort enligt artikel 4c fatta beslut (artikel 4c.1). Beslut om överföring av ansökan om europeiskt yrkeskort enligt artikel 4d ska meddelas inom en månad (artikel 4d.1). Tidsfristerna börjar löpa när ansökan är fullständig, eller efter mottagandet av ansökan, om myndigheten inte begär komplettering av handlingar som saknas (artikel 4b.3). Beslut om erkännande av yrkeskvalifikationer enligt artikel 51 ska meddelas . Fristen kan dock under vissa förutsättningar förlängas med en månad. Tidsfristen börjar löpa när en fullständig ansökan inkommer (artikel 51.2). Det europeiska yrkeskortet är ett elektroniskt bevis som styrker att inne-havaren antingen uppfyller alla nödvändiga villkor för att tillfälligt få tillhandahålla tjänster i en annan medlemsstat eller att innehavarens yrkes-kvalifikationer har erkänts för etablering i en sådan stat. Det europeiska yrkes-kortet är ett alternativt sätt för yrkesutövaren att få tillträde till arbets-marknaden i en annan medlemsstat. I stället för att vända sig till de behöriga myndigheterna i den mottagande medlemsstaten kan den sökande elektroniskt ansöka om ett europeiskt yrkeskort. Ansökan överförs sedan till (Informationssystemet för den inre marknaden). är ett webbaserat kommunikationsverktyg som har utvecklats av kommissionen och medlems-staterna för att underlätta det administrativa samarbetet mellan myndigheter inom EU. Ansökan hanteras därefter av ursprungsmedlemsstatens myndig-heter som kontrollerar om den sökande är lagligen etablerad och att de handlingar som laddats upp är äkta och giltiga. Kortet utfärdas sedan av de behöriga myndigheterna i en av de inblandade staterna. Det är ursprungs-medlemsstaten som utfärdar det europeiska yrkeskortet om den sökande tillfälligt vill utöva ett yrke som inte har konsekvenser för folkhälsa och säkerhet eller den sökande tillfälligt önskar utöva ett yrke som omfattas av automatiskt erkännande (artikel 4c.1). Det är i stället den mottagande medlemsstaten som utfärdar det europeiska yrkeskortet men ursprungsmedlemsstaten som förbereder det om den sökande tillfälligt vill utöva ett yrke som har konsekvenser för folkhälsa och säkerhet och yrket inte omfattas av automatiskt erkännande eller den sökande vill etablera sig i den mottagande medlemsstaten (artikel 4d.1). Direktivets bestämmelser om en rätt till dröjsmålstalan vid handläggning av det europeiska yrkeskortet gäller endast ursprungsmedlemsstatens skyldig-heter. För att reglerna om det europeiska yrkeskortet ska bli tillämpliga för ett visst yrke krävs det att kommissionen har antagit genomförandeakter med en sådan effekt. Det finns europeiskt yrkeskort för sjuksköterskor, apotekare, fysioterapeuter (sjukgymnaster), bergsguider och fastighetsmäklare (kommissionens genomförandeförordning [EU] 2015/983 av om förfarandet för utfärdande av det europeiska yrkeskortet och tillämpningen av varningsmekanismen i enlighet med och rådets direktiv /36/EG). Direktivet ger också en sökande rätten att väcka en dröjsmålstalan vid uteblivna beslut om erkännande av yrkeskvalifikationer. Förfarandet för ett sådant erkännande regleras i artikel 51 i yrkeskvalifikationsdirektivet och gäller ansökningar om att få etablera sig i den mottagande medlemsstaten. Enligt huvudregeln, som brukar kallas den generella ordningen (se avdelning III, kapitel 1 i direktivet), ska en mottagande medlemsstat som kräver bestämda yrkeskvalifikationer för att utöva ett reglerat yrke, ge den sökande tillträde till yrket och rätt att utöva det på samma villkor som landets egna medborgare, om han eller hon har det kompetensbevis eller bevis på formella kvalifikationer som krävs av en annan medlemsstat för att utöva yrket (artikel 13). I direktivet finns också bestämmelser för när den sökande förvärvat sina yrkeskvalifikationer i en medlemsstat där yrket är oreglerat. infördes en generell möjlighet att vidta rättsliga åtgärder mot myndigheternas dröjsmål vid handläggning av ärenden. Enligt 12 § förvaltningslagen (2017:900) kan en enskild part, om ärendet inte har avgjorts i första instans senast , skriftligen begära att myndigheten ska avgöra ärendet. Myndigheten har då på sig att antingen avgöra ärendet eller avslå begäran. Ett avslag på begäran kan överklagas till den domstol eller förvaltningsmyndighet som är behörig att pröva ett överklagande av avgörandet i ärendet. Rätten att överklaga förutsätter alltså ett uttryckligt beslut från myndigheten om att ärendet inte avgörs. Överinstansens prövning är inriktad på att klarlägga om beslutsmyndighetens redovisade skäl för att inte avgöra ärendet är hållbara eller inte (prop. 2016/17:180 s. 124). En begäran enligt 12 § förvaltningslagen om att ärendet ska avgöras får som ovan nämnts göras tidigast från det att ärendet inleddes. Tidsgränsen ska dock inte uppfattas som en reglering av den rekommenderade tidsåtgången för ärendehandläggningen. Bestämmelsen anger endast en gräns för när förfarandet tidigast ska kunna användas i vissa slags ärenden (prop. 2016/17:180 s. 297). På detta sätt skiljer sig förutsättningarna från dem som ofta är aktuella när dröjsmålsinstitut inom tillämpas, där definitiva gränser för handläggningstiden förekommer i större omfattning. Kommissionen inledde 2018 ett överträdelseärende mot . I en formell underrättelse anförde kommissionen att det i de svenska genomförande-bestämmelserna saknas en hänvisning till bestämmelserna om rätten att, i enlighet med artikel 4c.2 i yrkeskvalifikationsdirektivet, överklaga behöriga myndigheters avsaknad av beslut (se formell underrättelse – överträdelse nummer 2018/2186, COM (2018) 4665 final av ). Kommissionens klagomål begränsas till en av de tre artiklarna som ställer krav på att en dröjsmålstalan införs i nationell rätt. anförde i svar till kommissionen att generella bestämmelser om åtgärder mot försenad hand-läggning hade införts i förvaltningslagen men att dessa bestämmelser inte helt tillgodoser de specifika krav som yrkeskvalifikationsdirektivet ställer. Reger-ingen konstaterade att en översyn av vilka bestämmelser som behöver föras in i svensk rätt för att på ett ändamålsenligt sätt genomföra yrkeskvalifikations-direktivets bestämmelser om dröjsmålstalan borde ske. Regeringen förutsåg att frågan skulle utredas ytterligare. I ett motiverat yttrande välkomnade kommissionen åtagandet att genomföra en översyn och att ytterligare utreda införandet av bestämmelser som genom-för yrkeskvalifikationsdirektivets krav på dröjsmålstalan. Kommissionen vidhöll dock sin bedömning att inte har fullgjort sina skyldigheter enligt artikel 4c.2 i yrkeskvalifikationsdirektivet. anförde i sitt svar till kommissionen att regeringen beslutat tillsätta en utredning som skulle lämna förslag på bestämmelser som på ett ändamåls-enligt sätt genomförde direktivets bestämmelser om passivitetstalan. Efter det att uppdraget redovisats avsåg att vidta fortsatta lagstiftningsåtgärder för att möjligt kunna införa en möjlighet att överklaga de behöriga myndigheternas avsaknad av beslut i svensk rätt. En sökande får vid tidsfristens utgång rätt att begära en förklaring att ärendet uppehålls Regeringen föreslår att en sökande i ett ärende om erkännande av yrkeskvalifikationer, överföring av ansökan om europeiskt yrkeskort till en annan stat eller utfärdande av europeiskt yrkeskort för yrkesutövning i en annan stat ska ha rätt att begära en förklaring av allmän förvaltningsdomstol att ärendet uppehålls, om en myndighet inte har meddelat beslut inom de tidsgränser som gäller för handläggningen. En ovillkorlig rätt till dröjsmålstalan vid tidsfristens utgång I skälen för regeringens förslag framhåller regeringen att EU-medlemskapet medför ett krav på att skapa en möjlighet att föra en dröjsmålstalan i fråga om de ärendetyper som omfattas av yrkeskvalifikationsdirektivet. Rätten till dröjsmålstalan enligt yrkeskvalifikationsdirektivet är enligt regeringen en rättighet som tillkommer den sökande då den aktuella tidsfristen för ärendet har löpt ut. Detta gör att det inte är lämpligt att tillämpa förvaltningslagens ordning, där den sökande först måste begära att myndigheten ska avgöra ärendet och rätten att överklaga förutsätter ett uttryckligt beslut från myndigheten om att ärendet inte avgörs, innan den sökande har rätt att väcka en talan om dröjsmål. Rätten till dröjsmålstalan bör därför enligt regeringen uppkomma i samband med tidsfristens utgång, vid avsaknad av det beslut som tidsfristen avser. I skälen framgår vidare att den behöriga myndigheten i vissa fall till följd av yttre omständigheter kan vara förhindrad att meddela ett beslut inom de tidsramar som gäller. Exempelvis kan det vara så att en annan myndighet i , eller i ett annat land, inte har försett den behöriga myndigheten med den information som krävs för beslutet. Någon prövning av skälen till dröjs-målet ryms dock inte inom direktivets bestämmelser. Inom ramen för en dröjsmålstalan bör det därför endast prövas om den tidsgräns som gäller för det aktuella förfarandet har passerats. Om yttre faktorer påverkar handläggningstiden finns det flera olika sätt att gå tillväga för myndigheterna, t.ex. kan myndigheten ange särskilda tidsgränser i , kontakta IMI-samordnare i andra länder, utnyttja kontakterna inom rådet för reglerade yrken eller be Universitets- och högskolerådet att kontakta den samordnande myndigheten i ursprungslandet. Det bör i sammanhanget noteras att det, såvitt gäller beslut om erkännande av yrkeskvalifikationer, för vissa ärendetyper är möjligt att förlänga tidsfristen med om det finns särskilda skäl (4 kap. 7 § andra stycket förordningen [2016:157] om erkännande av yrkeskvalifikationer). Om myndigheten fattar ett sådant beslut om förlängning måste tidsgränsen anses ha passerats först efter utgången av den extra månaden. Ett beslut om förlängning av tidsfristen måste dock fattas innan de tre månaderna har gått och en myndighet bör därför inte inom ramen för handläggningen av en dröjsmålstalan kunna åberopa att det finns skäl att förlänga fristen. Det bör inte heller vara en fråga för domstolen att i efterhand överpröva om en förlängning varit motiverad, dvs. om det har funnits särskilda skäl. Till skillnad från vad som anges såväl i förvaltningslagen som i de olika bestämmelser som genomför dröjsmålstalan i EU:s sekundärrätt bör enligt regeringen spärrtiden inte börja löpa när en ansökan kommer in, utan när ansökan är komplett. Att tidsfristen ska börja löpa när ansökan är fullständig framgår av artiklarna 4c.1, 4d.1 och 51.2. Rättsföljden bör vara en förklaring att ärendet uppehålls Den modell för dröjsmålstalan som har längst historia i svensk rätt innebär att en sökande som inte har fått ett beslut inom från det att ansökan gavs in kan begära en förklaring att ärendet onödigt uppehålls. Eftersom någon prövning av skälet till fördröjningen enligt yrkeskvalifikationsdirektivet inte ska ske, är det inget krav för att bifalla en dröjsmålstalan att dröjsmålet har varit onödigt. Rättsföljden av en bifallen dröjsmålstalan bör därför vara en förklaring att ärendet uppehålls. Regeringen anser att det finns ett värde i att så långt som möjligt ha ett enhetligt uttryckssätt i de olika genomförande-bestämmelserna om dröjsmål. I den föreslagna bestämmelsen anges det att en förklaring att ärendet uppehålls ska ges om en myndighet inte har meddelat beslut inom de tidsgränser som gäller för handläggningen. Skrivningen följer den som använts i regleringen av andra varianter av dröjsmålstalan i svensk lagstiftning. Regeringen föreslår att en begäran om en förklaring att ärendet uppehålls ska göras hos den förvaltningsrätt som skulle ha varit behörig att pröva ett överklagande av ett beslut i ärendet. Dröjsmålstalan bör väckas i domstol Av skälen för regeringens förslag framgår bl.a. följande. Artikel 51.3 i yrkes-kvalifikationsdirektivet anger i den svenska språkversionen att dröjsmålstalan ska ske i domstol enligt nationell rätt. Någon uttrycklig hänvisning till domstol finns inte i artiklarna 4c.2 eller 4d.7. Regeringen konstaterar att direktivet inte uttryckligen tycks kräva att en talan om dröjsmål ska prövas i domstol. Detta har också bekräftats av Europeiska kommissionen vid kontakter under lagstiftningsarbetet. Därmed bör det övervägas om det är möjligt och lämpligt att välja en förvaltningsmyndighet som behörig instans att pröva en dröjsmåls-talan enligt yrkeskvalifikationsdirektivet. I ljuset av syftet med bestämmelserna är det enligt regeringen önskvärt att en högre instans än den behöriga myndighet som gjort sig skyldig till dröjsmålet hanterar dröjsmålstalan. Eftersom förvaltningsrätterna redan handlägger den dröjsmålstalan som regleras i förvaltningslagen framstår det enligt regeringen sammantaget som lämpligast att dessa domstolar också handlägger talan om dröjsmål enligt yrkeskvalifikationsdirektivet. Förfarandets likheter med de varianter av dröjsmålstalan som finns i svensk rätt innebär att domstolarna redan har en ordning för att hantera denna ärendetyp. I samband med införandet av dröjsmålstalan i förvaltningslagen anfördes att det rör sig om en enkel uppgift som lämpligen kan hanteras av ensamdomare (prop. 2016/17:180 s. 283). Enligt regeringen gäller det även för den dröjsmålstalan som här föreslås. Dröjsmålstalan bör väckas i den förvaltningsrätt som skulle ha varit behörig att pröva ett överklagande av ett beslut i ärendet Huvudregeln vid överklaganden av myndighetsbeslut är att ett överklagande ska lämnas in till den myndighet som har fattat det omstridda beslutet (6 a § förvaltningsprocesslagen [1971:291]). Något beslut finns av naturliga skäl inte vid en dröjsmålstalan, vilket innebär att andra förutsättningar råder. Eftersom ett korrekt genomförande av direktivet förutsätter att rätten till dröjsmålstalan ska uppstå och ovillkorligen när en myndighet inte har meddelat ett beslut inom den aktuella tidsfristen bör det, till skillnad från vad som gäller vid överklaganden, vara möjligt för en enskild att väcka en talan om dröjsmål direkt i domstol. Enligt den rätt till dröjsmålstalan som infördes i 12 § andra stycket förvaltningslagen kan en begäran om att avgöra ett ärende som har avslagits överklagas till den domstol eller förvaltningsmyndighet som är behörig att pröva ett överklagande av avgörandet i ärendet. Beslut i ärenden om europeiskt yrkeskort och erkännande av yrkes-kvalifikationer är sådana beslut som enligt 42 § förvaltningslagen kan överklagas av den som beslutet angår, om det har gått honom eller henne emot. I 11 kap. 2 § förordningen om erkännande av yrkeskvalifikationer finns också en upplysningsbestämmelse som hänvisar till 40 § förvaltningslagen, som anger att ett sådant beslut överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Av 14 § andra stycket lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar följer att ett beslut ska överklagas till den förvaltningsrätt inom vars domkrets ärendet först har prövats, om det inte för ett visst slag av mål föreskrivs annat i lag eller förordning. Enligt huvudregeln har förvaltningsrätterna alltså generell kompetens som första instans. För att göra avsteg från denna princip bör det krävas att starka skäl talar för en annan ordning (se bl.a. prop. 1993/94:133 s. 32). Regeringen anser inte att det finns sådana skäl. Regeringen framhåller att en dröjsmålstalan formellt sett inte är ett överklagande i den bemärkelse som avses i paragrafen. Även om det är möjligt att göra en analogisk tolkning bör det, för att garantera att den enskilde, myndigheten och förvaltningsrätten med säkerhet vet vid vilken domstol en dröjsmålstalan ska prövas, tydliggöras att en dröjsmålstalan ska väckas vid den förvaltningsrätt i vars domkrets som ärendet skulle ha avgjorts i sak, dvs. om myndigheten hade fattat ett beslut i ärendet. Detta uppnås genom att lagtextens ordalydelse ändras så att den förvaltningsrätt som skulle ha varit behörig att pröva ett överklagande av ett beslut i ärendet anges som behörig domstol. En ny bestämmelse om rätt till dröjsmålstalan förs in i lagen om erkännande av yrkeskvalifikationer Regeringen föreslår att rätten till dröjsmålstalan enligt yrkeskvalifikationsdirektivet ska regleras i lagen om erkännande av yrkeskvalifikationer. De ärendetyper som omfattas av dröjsmålstalan ska anges direkt i lagen. Rätten till dröjsmålstalan bör regleras i lagen om erkännande av yrkeskvalifikationer I skälen för sitt förslag anser regeringen att en dröjsmålstalan bör föras i domstol. Rätten till dröjsmålstalan rör därmed domstolarnas rättskipnings-uppgifter. Dessa ska enligt 11 kap. 2 § regeringsformen framgå av lag. Direktivets bestämmelser om dröjsmålstalan bör enligt regeringen således genomföras genom lag. Eftersom rätten till dröjsmålstalan avser alla yrkes-regleringar som omfattas av yrkeskvalifikationsdirektivet är det enligt regeringens mening lämpligt att reglera rätten till dröjsmålstalan i lagen om erkännande av yrkeskvalifikationer. Eftersom den rätt till dröjsmålstalan som följer av direktivet avser tre ärendetyper bör enligt regeringens mening tillämpningsområdet för bestämmelsen om dröjsmålstalan i den svenska regleringen begränsas till dessa slags ärenden.