bet · H801KU19 · 2021-03-05 00:00:00 — m.fl. (SD) begär i kommittémotion 2020/21:639 yrkande 16 ett tillkännagivande till regeringen om en utredning som ser över möjligheterna till informationsutbyte mellan myndigheter, med utgångspunkten att sekretess inte ska hindra att uppgifter lämnas mellan myndigheter så länge uppgifterna rör myndigheternas ansvarsområde. Ett sådant informationsutbyte kan ske exempelvis genom att alla myndigheter har tillgång till gemensamma register eller genom förenklade bestämmelser om handlingsoffentlighet och sekretess. Om en uppgift omfattas av sekretess gäller sekretessen enligt 8 kap. 1 § OSL som huvudregel också i förhållande till andra myndigheter. Enligt 8 kap. 2 § OSL gäller sekretessen också mellan verksamhetsgrenar inom en myndighet som är att betrakta som självständiga i förhållande till varandra. Undantag görs i särskilda fall genom s.k. sekretessbrytande bestämmelser, i vilka det regleras att sekretess inte hindrar att vissa uppgifter lämnas till vissa myndigheter eller verksamhetsgrenar. Som exempel på sekretessbrytande bestämmelser som gäller särskilt definierade uppgifter kan nämnas att sekretess inte hindrar att uppgifter om enskildas hälsotillstånd inom hälso- och sjukvården lämnas till bl.a. , om det behövs för att ge den enskilde nödvändig vård, behandling eller annat stöd och den enskilde är underårig, missbrukare eller föremål för psykiatrisk tvångsvård (25 kap. 12 § OSL). På motsvarande sätt hindrar inte sekretess att sådana uppgifter lämnas från till hälso- och sjukvården eller andra myndigheter inom (26 kap. 9 § OSL). I 10 kap. OSL finns dessutom generellt formulerade sekretessbrytande bestämmelser. Av dessa följer bl.a. att sekretess till skydd för en enskild inte hindrar att uppgiften lämnas ut om den enskilde samtycker till det och att sekretess inte hindrar att en uppgift lämnas till en enskild eller en annan myndighet om det behövs för att den utlämnande myndigheten ska kunna fullgöra sin verksamhet (10 kap. 1 och 2 §§). Misstänkta personer och andra parter i domstolars eller andra myndigheters ärenden har också som huvudregel rätt att ta del av handlingar i målet eller ärendet (10 kap. 3 § OSL). Den enskilde kan också som huvudregel enligt 12 kap. 2 § OSL helt eller delvis häva den sekretess som gäller till skydd för honom eller henne. Sekretess hindrar heller inte att under vissa förhållanden lämnar uppgifter om enskilda till bl.a. polisen i brottsförebyggande syfte. Det gäller under vissa angivna förutsättningar uppgifter om personer om det på grund av särskilda omständigheter finns risk för att han eller hon kommer att utöva brottslig verksamhet (10 kap. 18 a § OSL). Uppgifter kan också under vissa angivna förutsättningar lämnas av till polisen om enskilda för att förhindra terroristbrottslighet och om det finns misstankar om begången terroristbrottslighet (10 kap. 18 b och 22 a §§ OSL). Den s.k. förundersökningssekretessen hindrar vidare inte att polisen under vissa förutsättningar lämnar uppgifter till en myndighet inom , om uppgiften kan antas bidra till att förebygga terroristbrottslighet (35 kap. 10 c § OSL). De sekretessbrytande bestämmelserna för att förebygga terroristbrottslighet trädde i kraft (prop. 2019/20:123, bet. 2019/20:JuU35). Uppgifter kan också utan hinder av sekretess i vissa fall lämnas till bl.a. polisen av hälso- och sjukvården samt av för att förhindra eller avbryta vissa brott (10 kap. 19 § OSL) och av för omedelbara polisiära ingripanden mot personer (10 kap. 20 § OSL). Utöver de sekretessbrytande bestämmelserna som gäller terroristbrottslighet finns bestämmelser om att uppgifter utan hinder av sekretess kan lämnas av hälso- och sjukvården samt av till bl.a. polisen vid misstankar om vissa brott begångna mot unga (10 kap. 21 och 22 §§ OSL) och vid misstankar om vissa brott i övrigt (10 kap. 23 och 24 §§ OSL). Sekretess hindrar inte heller att uppgifter lämnas till en annan myndighet om en uppgiftsskyldighet följer av lag eller förordning (10 kap. 28 § OSL). Enligt generalklausulen i 10 kap. 27 § OSL får en sekretessbelagd uppgift alltid lämnas till en myndighet om det är uppenbart att intresset av att uppgiften lämnas har företräde framför det intresse som sekretessen ska skydda. Detta gäller emellertid inte uppgifter som omfattas av sekretess i bl.a. hälso- och sjukvården samt i (10 kap. 27 § andra stycket OSL). Enligt lagen (2016:774) om uppgiftsskyldighet vid samverkan mot viss organiserad brottslighet ska de myndigheter som regeringen bestämmer vid särskilt beslutad samverkan för att förebygga, förhindra eller upptäcka allvarlig eller omfattande organiserad brottslig verksamhet lämna information till varandra utan hinder av sekretess. Utredningen om samordning av statliga utbetalningar från välfärdssystemen överlämnade betänkandet Kontroll för ökad tilltro – en ny myndighet för att förebygga, förhindra och upptäcka felaktiga utbetalningar från välfärdssystemen (SOU 2020:35). Utredningen konstaterade bl.a. att myndigheters kontrollarbete i syfte att förhindra felaktiga utbetalningar kan försvåras av sekretessbestämmelser. Utredningen föreslår bl.a. att det inrättas en ny myndighet som ska ansvara för kontrollen av utbetalningar och att det ska införas sekretessbrytande underrättelse- och uppgiftsskyldigheter som innebär att t.ex. Arbetsförmedlingen, och ska lämna vissa närmare angivna uppgifter som kan utgöra grund för kontroll. Förslagen bereds inom . Utredningen socialtjänst överlämnade slutbetänkandet Hållbar socialtjänst – En ny socialtjänstlag (SOU 2020:47). Betänkandet bereds inom . Utskottet har tidigare avstyrkt motioner om informationsutbyte mellan exempelvis och polisen med motiveringen att det saknades anledning att föreslå sådana tillkännagivanden som efterfrågades i motionerna (bet. 2016/17:KU15 s. 54, bet. 2017/18:KU38 s. 44 och bet. 2018/19:KU26). Att sekretess gäller också mellan myndigheter och mellan självständiga verksamhetsgrenar inom en myndighet motiveras av skyddet för den enskildes integritet. Ett samarbete mellan myndigheter kan emellertid i många situationer vara nödvändigt exempelvis för att värna den enskildes rättssäkerhet eller hälsa eller för att bekämpa brott. För att ett sådant samarbete inte ska omöjliggöras finns genom ett stort antal sekretessbrytande bestämmelser möjligheter till informationsutbyte mellan och inom myndigheter. Utskottet anser inte att det finns skäl för att ta sådana initiativ som efterfrågas i motionerna. Sekretess i tillsynsärenden om djurskydd Utskottets förslag i korthet avslår en motion om sekretess av vissa uppgifter i tillsynsärenden om djurskydd. (C) begär i motion 2020/21:471 ett tillkännagivande till regeringen om att utreda hur personuppgifter i tillsynsärenden om lantbrukares djurhållning kan omfattas av ett starkare sekretesskydd. Motionären anför att offentliggjorda uppgifter om lantbrukare i länsstyrelsernas tillsynsärenden enligt djurskyddslagstiftningen kan leda till trakasserier mot lantbrukare. Länsstyrelserna är enligt motionären bättre lämpade att bedöma djurskyddet än enskilda som begär ut handlingar. Djur och lantbrukare bör enligt motionären sättas i första rummet genom att uppgifterna i länsstyrelsernas tillsynsärenden omfattas av ett starkt sekretesskydd. Kontroll enligt djurskyddslagen (2018:1192) utförs i första hand av länsstyrelserna (8 kap. 1 § djurskyddslagen och 8 kap. 6 § djurskyddsförordningen [2019:66]). Sekretess gäller, i den utsträckning regeringen meddelar föreskrifter om det, enligt 30 kap. 23 § OSL i en statlig myndighets verksamhet som består i bl.a. tillsyn med avseende på produktion, handel, transportverksamhet eller näringslivet i övrigt för bl.a. uppgift om en enskilds affärs- eller driftsförhållanden om det kan antas att den enskilde lider skada om uppgiften röjs. Sådana föreskrifter har meddelats av regeringen i bilagan till offentlighets- och sekretessförordningen (2009:641), där det i punkten 30 anges att sekretess gäller i verksamhet som består i bl.a. tillsyn enligt lagstiftningen om djurskydd, dock inte för uppgifter i beslut. Sekretess gäller vidare enligt 32 kap. 10 a § OSL hos en kontrollmyndighet för djurskydd för uppgift om en enskilds personliga förhållanden som av djurskyddsskäl har lämnats av personal inom hälso- och sjukvården eller , om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider men. Utskottet ställer sig inte bakom yrkandet i motionen och avstyrker därför motionen. Ökad insyn i användningen av skattemedel Utskottets förslag i korthet avslår en motion om ökad insyn i användningen av skattemedel. (M) begär i motion 2020/21:1111 ett tillkännagivande till regeringen om en översyn av OSL för att värna medborgarnas insyn i användningen av skattemedel. Motionären anför att sammanställningen av statistik med bl.a. ekonomiska uppgifter för verksamhetsutövare inom vård, skola och omsorg möjliggör en jämförelse av olika aktörer. Sådana jämförelser kan enligt motionären både skapa förutsättningar för verksamhetsutveckling hos aktörerna och göra det möjligt för beslutsfattare och medborgare att ställa krav på verksamheterna. Bestämmelserna om sekretess till skydd för myndigheters affärs- och driftsförhållanden inom framställningen av statistik kan dock enligt motionären medföra att uppgifter om verksamheter i offentlig regi inte lämnas ut. Sekretessbestämmelserna bör därför enlig motionären ses över, för att värna forskning, utveckling och medborgarnas möjligheter till insyn i hur skattemedel förvaltas. Av 19 kap. 1 § OSL följer att sekretess gäller i en myndighets affärsverksamhet för uppgift om myndighetens affärs- eller driftförhållanden, om det kan antas att någon som driver likartad rörelse gynnas på myndighetens bekostnad om uppgiften röjs. Under motsvarande förutsättningar gäller sekretess hos en myndighet för uppgift om affärs- eller driftförhållanden hos bolag, förening, samfällighet eller stiftelse som driver affärsverksamhet och där det allmänna genom myndigheten utövar ett bestämmande inflytande eller bedriver revision. Sekretess gäller vidare enligt 24 kap. 8 § första stycket OSL i en sådan särskild verksamhet hos en myndighet som avser framställning av statistik för uppgift som avser en enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden och som kan hänföras till den enskilde. I andra stycket regleras sekretess i undersökningar av bl.a. och Statskontoret. Av tredje stycket följer bl.a. att uppgifter som behövs för forsknings- eller statistikändamål och uppgifter som inte är direkt hänförliga till enskilda ändå får lämnas ut, om det står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider skada eller men. gäller för myndigheter, med vilket också jämställs och beslutande kommunala församlingar. Privata verksamhetsutövare omfattas däremot inte av , om de inte tagits upp i bilagan till lagen. Inom har promemorian Tidsbegränsad lösning för att säkerställa tillgång till skolinformation (U2020/05409) tagits fram. En ändring av tolkningen av OSL när det gäller vilka uppgifter om enskilda huvudmän som skyddas av statistiksekretess har enligt promemorian medfört att uppgifter som tidigare ansågs vara offentliga nu anses vara sekretessbelagda. I promemorian föreslås tidsbegränsade bestämmelser i som bryter statistiksekretessen så att enheter inom myndigheter som ägnar sig åt särskild verksamhet för framställning av statistik kan lämna uppgifter som avser enskilda huvudmän inom skolväsendet till och kommuner för att de ska kunna utföra vissa angivna uppgifter. Regeringen beslutade om en lagrådsremiss med förslag på nya tidsbegränsade sekretessbrytande bestämmelser i . Ändringarna föreslås träda i kraft och upphävas då en långsiktig lösning enligt regeringen beräknas vara på plats. En proposition med motsvarande förslag är aviserad till . Utskottet konstaterar att en proposition med förslag om ökad offentlighet för vissa statistiska uppgifter inom skolväsendet är aviserad . Utskottet ser inte behov av att utöver detta ta initiativ till förändrade sekretessbestämmelser i enlighet med yrkandet. En årlig skrivelse om integritetsfrågor Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om en årlig skrivelse till om integritetsfrågor. Jämför reservation 3 (L). m.fl. (L) begär i kommittémotion 2019/20:2060 yrkande 8 ett tillkännagivande till regeringen om att regeringen ska lämna en årlig skrivelse till om integritetsfrågor. Ett likadant yrkande finns i kommittémotion 2020/21:3267 yrkande 8 av m.fl. (L). Motionärerna anför att regeringen i en sådan skrivelse till bör redovisa utvecklingen vad gäller skyddet för den personliga integriteten. Skrivelsen bör både avse de legala förutsättningarna för integritetsskyddet och den övergripande utvecklingen av hur olika slags informationsteknik som påverkar integriteten används. föreslog i delbetänkandet Hur står det till med den personliga integriteten? (SOU 2016:41) att det skulle införas en skyldighet för Datainspektionen att löpande lämna en redovisning på området till regeringen som i sin tur skulle lämna en skrivelse i ämnet till . Regeringen beslutade , genom en ändring av förordningen (2007:975) med instruktion för Datainspektionen (numera ), att myndigheten en gång ska lämna en redovisning till regeringen av utvecklingen när det gäller integriteten på it-området. Regeringen har meddelat att den har för avsikt att på grundval av myndighetens redovisning en gång per mandatperiod överlämna en skrivelse om utvecklingen på integritetsområdet till (pressmeddelande publicerat på regeringens webbplats). lämnade rapporten till regeringen. I rapporten beskrivs ett antal teknikområden som har stor betydelse för den personliga integriteten, däribland – nya tekniker för att samla in data via exempelvis sensorer och nya former av interaktion mellan människa och dator, som röststyrning – AI för att analysera stora mängder data – nya sätt att lagra, säkra och transportera data, som molnlagring och 5G. IMY:s bedömning är att sakernas internet (Internet of things, IoT) är ett av de utvecklingsområden som kommer att ha störst påverkan på den personliga integriteten , eftersom tekniken innebär att dagens möjligheter till spårning på nätet nu flyttar ut till städer och hem. Även den ökade insamlingen av biometriska uppgifter, i form av exempelvis fingeravtryck och ansiktsigenkänning, medför stora risker. anser i rapporten att behöver en tydligare integritetsskyddspolitik. Med detta menas enligt ett väl definierat politikområde som konkretiserar mål och åtgärder för att i den pågående digitaliseringen säkerställa människors rätt till privatliv och rätten till självbestämmande i samband med behandling av personuppgifter. En svensk integritetsskyddspolitik bör enligt bl.a. – särskilt fokusera på områden där integritetsriskerna är stora, som AI, sakernas internet och biometri – satsa på forskning och utveckling av teknik som skyddar människors rätt till personlig integritet – innehålla konkreta mål och åtgärder för att stärka enskilda individers rättigheter och möjligheter att kontrollera hur deras personuppgifter hanteras av myndigheter och företag. Av den s.k. propositionsförteckningen framgår att regeringen avser att överlämna skrivelsen Utvecklingen på integritetsområdet (förteckningen är publicerad på regeringens webbplats ). Utskottet har vid tidigare behandling av liknande motionsyrkanden avstyrkt motionerna med hänvisning till pågående beredning av utredningsförslag och kommande förändringar av Datainspektionens uppdrag och verksamhet (bet. 2016/17:KU15 s. 56 och bet. 2017/18:KU38 s. 46). avstyrktes ett liknande motionsyrkande då utskottet ansåg att det saknades anledning att föreslå det begärda tillkännagivandet (bet. 2018/19:KU26 s. 29). Liberalerna reserverade sig i samtliga fall. Utskottet konstaterar att en ordning nu har införts som innebär att ska lämna en redovisning till regeringen av utvecklingen när det gäller integriteten på it-området och att regeringen har meddelat att den har för avsikt att på grundval av redovisningen en gång per mandatperiod överlämna en skrivelse till . En första sådan skrivelse ska enligt regeringen lämnas till . Utskottet ser inte skäl att tillkännage för regeringen att en annan ordning ska gälla, och därför avstyrks motionsyrkandena om detta. En utredning om brottsbekämpning och integritet Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om en utredning om brottsbekämpning och integritet. Jämför reservation 4 (C). m.fl. (C) begär i kommittémotion 2020/21:2957 yrkande 17 ett tillkännagivande till regeringen om en utredning som ser över frågan om integritet, brottsbekämpning och informationshantering. Samma yrkande finns i motion 2020/21:3831 av och (båda C) yrkande 1. Motionärerna anför att ett ökat informationsutbyte och utvecklingen på teknik- och informationsområdet aktualiserar frågan om integritet. Integritetskänslig information måste hanteras rättssäkert och med respekt för den enskildes rätt till privatliv som hot och brott motverkas. En utredning bör därför enligt motionärerna tillsättas för att skapa ett modernt, rättssäkert och ändamålsenligt regelverk. Som redovisas närmare i det inledande bakgrundsavsnittet i detta betänkande finns bestämmelser till skydd för den enskildes personliga integritet i regeringsformen, och EU:s rättighetsstadga. Genom den s.k. dataskyddsreformen antogs vidare i EU nya regleringar på dataskyddsområdet, genom den generellt tillämpliga dataskyddsförordningen och den motsvarande regleringen inom det brottsbekämpande området, dataskyddsdirektivet. Förordningen har i svensk rätt kompletterats genom i första hand dataskyddslagen (2018:218) och direktivet har genomförts i huvudsak genom brottsdatalagen (2018:1177). Dessutom finns ett antal registerförfattningar på brottsdatalagens område för bl.a. Kamerabevakningslagen (21018:1200) kompletterar de allmänna reglerna om behandling av personuppgifter vid kamerabevakning. Syftet med kamerabevakningslagen är att tillgodose behovet av kamerabevakning för berättigade ändamål och att skydda fysiska personer mot otillbörligt intrång i den personliga integriteten vid sådan bevakning (2 §). Kamerabevakning kräver som huvudregel tillstånd av . Tillstånd förutsätter att intresset av bevakning väger tyngre än den enskildes intresse av att inte bli bevakad (8 §). redovisade sitt uppdrag 2017 med slutbetänkandet Så stärker vi den personliga integriteten (SOU 2017:52). I den kartläggning av risker för den personliga integriteten som redovisades i delbetänkandet Hur står det till med den personliga integriteten? (SOU 2016:41) menade kommittén att vissa av de hemliga tvångsmedlen innebar påtagliga risker för den personliga integriteten (s. 516 f.). Kommittén lyfte i detta sammanhang även fram polisens spaningsmetoder, bl.a. användningen av dolda kroppsmikofoner och möjligheten att kopiera innehållet i datorer och mobiltelefoner. Sedan betänkandena överlämnades har lagstiftningen varit föremål för flera ändringar, inte minst på dataskyddsdirektivets och brottsdatalagens område. lämnade som nämnts den första integritetsskyddsrapporten till regeringen (jfr 1 § förordningen [2007:975] med instruktion för ). I rapporten pekar myndigheten på teknikområden som förväntas få stor betydelse för den personliga integriteten, såsom en ökad användning av biometriska uppgifter. Regeringen har aviserat att den med anledning av rapporten avser att överlämna skrivelsen Utvecklingen på integritetsområdet till . Utskottet vill som i många tidigare sammanhang betona vikten av att värna den enskildes personliga integritet. Lagförslag som på olika sätt påverkar detta skydd ska föregås av överväganden om förslagets behov, konsekvenser och proportionalitet. Ett krav på sådana överväganden följer också bl.a. av det grundlagsreglerade skyddet mot övervakning eller kartläggning. Den genomförda dataskyddsreformen har dessutom stärkt och tydliggjort skyddet för den personliga integriteten vid informationshantering. Utskottet är inte berett att ta ett sådant initiativ som begärs i motionerna. Motionsyrkandena avstyrks därför. Publicering av bilder för brottsbekämpning Utskottets förslag i korthet avslår en motion om utökade möjligheter för polisen att publicera bilder på misstänkta gärningsmän. (M) begär i motion 2019/20:2163 ett tillkännagivande till regeringen om utökade möjligheter för polisen att publicera bilder på misstänkta gärningsmän. Motionären anför att bilder från säkerhetskameror bör användas för att med allmänhetens hjälp identifiera gärningsmän, vilket skulle bidra till en minskad brottslighet. Sekretess gäller enligt 18 kap. 1 § första stycket OSL för en uppgift som hänför sig till en förundersökning i brottmål eller till en angelägenhet som avser användning av tvångsmedel i ett sådant mål eller i en annan verksamhet för att förebygga brott, om det kan antas att syftet med beslutade eller förutsedda åtgärder motverkas eller den framtida verksamheten skadas om uppgiften röjs. Sekretess gäller vidare för uppgifter om en enskilds personliga och ekonomiska förhållanden i bl.a. en förundersökning i brottmål eller en annan verksamhet som syftar till att förebygga, uppdaga, utreda eller beivra brott och som bedrivs av bl.a. åklagare eller polis om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till honom eller henne lider skada eller men (35 kap. 1 § OSL). En förundersökning bör enligt 23 kap. 4 § bedrivas på ett sådant sätt att någon inte onödigt utsätts för misstanke eller olägenhet. Att polisen publicerar bilder av misstänkta gärningsmän på internet innebär en behandling av personuppgifter, och brottsdatalagen (2018:1177) är tillämplig. Av 2 kap. 1 § följer som grundläggande krav på personuppgiftsbehandling av bl.a. att behandlingen ska vara nödvändig för att polisen ska kunna utföra sin uppgift att förebygga, förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet, utreda eller lagföra brott, verkställa straffrättsliga påföljder eller upprätthålla allmän ordning och säkerhet. Vidare gäller enligt 2 kap. 3 § att personuppgifter får behandlas bara för särskilda, uttryckligt angivna och berättigade ändamål. Polisens användning av internet för publicering av bilder på okända gärningsmän har varit föremål för prövning och uttalanden av bl.a. ombudsmän (2011/12 s. 118, se även JO:s beslut med dnr 357/2016). Utgångspunkten för bedömningen var enligt JO att bilder från en övervakningskamera som ingår i en förundersökning, och som är så tydliga att misstänkta personer kan identifieras, omfattas av sekretess. JO fann dock att det i lagstiftningen inte fanns något absolut hinder mot att publicera bilder från övervakningskameror på internet i syfte att identifiera misstänkta personer. Före en publicering ska det emellertid göras en avvägning mellan det brottsutredande intresset och den enskildes rätt till skydd för sin personliga integritet. Sammanfattningsvis menade JO att följande förutsättningar ska vara uppfyllda för att åtgärden att publicera bilder från övervakningskameror på internet i syfte att identifiera en person som är misstänkt för brott ska vara rättsenlig och lämplig: – Åtgärden ska vara av synnerlig vikt för utredningen – Bilderna från övervakningskameran ska – antingen sedda för sig eller bedömda tillsammans med övrig utredning i ärendet – visa någon eller några som utför vad som objektivt sett är ett brott eller försök till brott – Det ska för brottet inte vara föreskrivet lindrigare straff än fängelse . Om dessa förutsättningar är uppfyllda, får enligt JO intresset av att utreda det aktuella brottet anses väga tyngre än skyddet för den enskilde. Åtgärden måste då också anses vara förenlig med bestämmelsen i 23 kap. 4 § . Detsamma måste i undantagsfall kunna gälla även utan ett så starkt bevisläge, om det rör sig om särskilt grov brottslighet eller om den misstänkte på goda grunder kan antas vara farlig för allmänheten eller enskilda.