bet · H801JuU41 · 2021-06-11 00:00:00 — Regeringen har tagit flera sådana initiativ, bland annat genom att överföra ansvaret för transporter av frihetsberövade till Kriminalvården och genom att låta länsstyrelserna överta ansvaret för djurskyddsärenden. tillsatte också regeringen en utredning med uppdrag att göra en översyn av regelverket för ordningsvakter. En av de frågor som utreds är om ordningsvakter kan utföra ytterligare arbetsuppgifter för att frigöra resurser för . Utredningen ska redovisas . Det har dock visat sig finnas en del utmaningar med att renodla polisens verksamhet. De ansvarsområden som läggs på andra aktörer kan exempelvis innebära att våld eller tvångsmedel ibland måste användas. Det kan leda till ett delat ansvar för frågorna, vilket kan komplicera en verksamhetsflytt. Jag och regeringen fortsätter naturligtvis ändå att överväga åtgärder för att ytterligare förbättra förutsättningar att utföra sitt uppdrag. Utskottet har återkommande behandlat frågor om renodling av polisens verksamhet och föreslagit flera tillkännagivanden till regeringen om detta, (bet. 2019/20:JuU25 s. 31 f.). Utskottet anförde följande: Polisen måste ges förutsättningar att använda sin arbetstid så effektivt som möjligt. binds tusentals polisarbetstimmar av uppgifter som borde ha utförts av andra eller som alls inte borde ha legat hos polisen. bedriver en betydande ärendehantering av s.k. polismyndighetsärenden. Det bidrar till att myndigheten har ett omfattande uppdrag som rör annat än det som brukar definieras som kärnverksamheten, det vill säga att förebygga, ingripa mot och utreda brott. Det har gjorts några utredningar som belyst och föreslagit att vissa verksamheter som utförs av polisen i stället ska utföras av andra aktörer. konstaterade t.ex. att det fanns en rad uppgifter inom polisen som bör ha en annan huvudman. Det handlade bl.a. om passhantering, hittegods, felparkeringar och ett antal tillståndsärenden. Det breda uppdraget leder till ett fokus- eller koncentrationsproblem oavsett resurstillskott. Även med beaktande av att polisen har fått resurser för den verksamhet som ska bedrivas är det ett problem som hämmar kärnverksamheten. Tyvärr har utvecklingen mot en ökad renodling av polisens verksamhet stannat av . Den tidsödande transportverksamheten av frihetsberövade har t.ex. till stor del blivit kvar hos polisen, och regeringen har till och med planer på att polisen ska få ett större ansvar för transporterna framöver. Detta drabbar polisen både i städerna och på landsbygden. Det är enligt utskottets uppfattning inte heller rimligt att utbildade poliser ska ansvara för arbetsuppgifter i arrester m.m. där inte polisiär kompetens krävs. En annan för polisen arbetskrävande uppgift är att hjälpa till med handräckning av personer som blir föremål för ingripande enligt lagen om omhändertagande av berusade personer m.m. (LOB). Detta är uppgifter som man borde överväga om inte bevakningsföretag själva skulle kunna utföra. Genom att transporten delegeras till ett bevakningsföretag skulle polisen kunna prioritera andra saker som är viktigare. Liknande överväganden kan göras för dem som är omhändertagna enligt 13 § polislagen (1984:387) för att genom sitt uppträdande ha stört den allmänna ordningen eller utgjort en omedelbar fara för denna. Andra uppgifter som skulle kunna hanteras av någon annan än polisen är hanteringen av hittegods och pass. Även vissa tillståndsärenden skulle kunna flyttas till kommuner eller avskaffas helt. Det gäller t.ex. tillståndsgivning för försäljning på offentlig plats eller för att sätta upp plakat eller ställa upp byggnadsställningar, byggsäckar, containrar eller liknande på offentlig plats. har vid flertalet tillfällen tillkännagivit för regeringen att aktivt arbeta för att renodla polisens verksamhet. Givet den händelseutveckling vi ser är det högst angeläget att regeringen omgående återkommer till med förslag på hur polisens verksamhet ytterligare kan renodlas. Utskottet föreslår att tillkännager detta för regeringen. följde regeringens förslag (rskr. 2019/20:256). I skrivelsen skrivelser till regeringen – åtgärder (skr. 2020/21:75) anger regeringen (s. 14 f., 59 f. och 97 f.) att följande åtgärder har vidtagits för att renodla polisens arbete och att tillkännagivandena om detta inte är slutbehandlade. beslutade regeringen propositionen Transporter av frihetsberövade (prop. 2016/17:57). För att säkerställa en ändamålsenlig och rättssäker transportverksamhet och för att renodla polisens verksamhet föreslog regeringen i propositionen nya bestämmelser om Kriminalvårdens rätt att utföra transporter av frihetsberövade personer åt andra myndigheter. De nya reglerna trädde i kraft . Med anledning av betänkandet Bättre insatser vid missbruk och beroende (SOU 2011:35) har ett projekt pågått där regeringen har avsatt medel –2016 i syfte att få till stånd en praxisändring genom att landsting och kommuner tillsammans med gemensamt utvecklar alternativa lösningar till förvaring i arrest. Myndigheten för vård- och omsorgsanalys har följt upp effekterna av regeringens satsning och slutredovisade sitt uppdrag , rapport 2018:1 En lob i mål? (S2017/00357). Regeringen beslutade propositionen Renodling av arbetsuppgifter när länsstyrelserna tar över uppgifter på djurområdet (2016/17:224). I propositionen föreslog regeringen att vissa uppgifter som rör djur ska flyttas från till länsstyrelserna. Förslagen som innebär en renodling av arbetsuppgifter trädde i kraft . tillsatte regeringen en utredning med uppdrag att göra en översyn av regelverket för ordningsvakter (dir. 2019:89). En av de frågor som ska utredas är om ordningsvakter kan utföra ytterligare arbetsuppgifter för att frigöra resurser för . Ett exempel på en arbetsuppgift som är särskilt resurskrävande för är enligt direktiven att transportera personer som frihetsberövats av ordningsvakter med stöd av t.ex. polislagen (1984:387) eller lagen (1976:511) om omhändertagande av berusade personer. En mer ändamålsenlig användning av ordningsvakter kan även på ett generellt plan frigöra resurser för till andra mer prioriterade uppgifter. Utredningen ska redovisas . Regeringen avser vidare att i lämpliga former ta fortsatta initiativ för att renodla arbetsuppgifter. Frågan bereds i . Polisens huvuduppgift är att upprätthålla allmän ordning och säkerhet samt bekämpa brott. har polisen dock ett betydligt bredare uppdrag som inbegriper ett antal uppgifter som tar mycket tid men ligger utanför kärnuppdraget, som t.ex. att hantera berusade personer och personer som lider av psykisk ohälsa. Enligt utskottets mening skulle ett flertal av dessa uppgifter kunna utföras av andra aktörer. Flera statliga utredningar har också föreslagit att flera uppgifter ska hanteras av andra aktörer än polisen. Som framkommer ovan har även i flera tillkännagivanden uppmanat regeringen att renodla polisens verksamhet, . Utvecklingen mot en ökad renodling av polisens uppgifter har emellertid stannat av . Givet den händelseutveckling som vi ser är det angeläget att regeringen omgående återkommer till med förslag på hur polisens verksamhet ytterligare kan renodlas. Utskottet föreslår att ställer sig bakom det som utskottet anför om renodling av polisens verksamhet och tillkännager detta för regeringen. Därmed tillstyrks motionerna 2020/21:3365 (M) yrkande 24, 2020/21:639 (SD) yrkandena 9 och 41, 2020/21:2953 (C) yrkande 61, 2020/21:2957 (C) yrkande 12 och 2020/21:3272 (L) yrkande 6 samt i motion 2020/21:2064 (S) yrkande 3. Åtgärder bör även vidtas t.ex. för att förbättra möjligheterna för att ordningsvakter ska kunna bistå polisen i arbetet med att upprätthålla säkerhet och allmän ordning. Som framgår har emellertid lämnat sitt betänkande där det bl.a. föreslås en ny lag och förordning om ordningsvakter i syfte att skapa bättre förutsättningar för en mer flexibel och ökad användning av ordningsvakter. Betänkandet bereds inom . Utskottet vill inte föregripa detta arbete och lämnar därför inte något förslag när det gäller ändrade regler för ordningsvakter, men vill ända peka ut detta som en naturlig och rimlig inriktning. Försvarets radioanstalts förmåga att bistå Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det utskottet anför om en översyn av Försvarets radioanstalts förmåga att bistå och tillkännager detta för regeringen. Jämför reservation 3 (S, V, MP). Grundläggande bestämmelser om försvarsunderrättelseverksamhet finns i lagen (2000:130) om försvarsunderrättelseverksamhet. Försvarsunderrättelse-verksamhet ska bedrivas till stöd för svensk utrikes-, säkerhets- och försvarspolitik och för kartläggning av yttre hot mot landet. Verksamheten får bara avse utländska förhållanden. Signalspaning är en metod för inhämtning som används i verksamheten. () bedriver signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet efter inriktning av regeringen, , Försvarsmakten, Säkerhetspolisen och Nationella operativa avdelningen i () samt rapporterar underrättelser med inhämtade uppgifter till berörda myndigheter. Signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet får bara bedrivas för att kartlägga vissa särskilt angivna företeelser, bl.a. yttre militära hot mot landet, strategiska förhållanden i fråga om internationell terrorism och annan grov gränsöverskridande brottslighet som kan hota väsentliga nationella intressen, utveckling och spridning av massförstörelsevapen samt främmande underrättelseverksamhet mot svenska intressen. Inhämtning genom signalspaning får i princip inte avse signaler mellan en avsändare och mottagare som båda befinner sig i . Försvarsunderrättelsedomstolen prövar ansökningar om tillstånd till signalspaning. Av ett tillstånd ska bl.a. följande framgå: vilket inhämtningsuppdrag signalspaningen ska bedrivas för, vilka signalbärare och sökbegrepp som får användas samt vilka villkor i övrigt som behövs för att begränsa intrånget i enskildas personliga integritet. Domstolens beslut får inte överklagas. Verksamheten är reglerad i lagen (2008:717) om signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet och förordningen (2008:923) om signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet. Försvarsunderrättelseverksamhets förhållande till brottsbekämpande verksamhet Försvarsunderrättelseverksamhetens förhållande till den brottsbekämpande verksamheten regleras närmare i 4 § lagen om försvarsunderrättelseverksamhet. Enligt paragrafen får det inom denna verksamhet inte vidtas åtgärder som syftar till att lösa uppgifter som enligt lagar eller andra föreskrifter ligger inom ramen för , Säkerhetspolisens och andra myndigheters brottsbekämpande och brottsförebyggande verksamhet. Genom en ny lag som trädde ikraft får Säkerhetspolisen och bestämma inriktningen av signalspaning och ta emot underrättelser med inhämtade uppgifter även om det pågår en förundersökning. ska ha tillsyn över Säkerhetspolisen och tillämpning av den nya lagen. Vid beredningen av regeringens lagförslag bedömde utskottet att lagändringen påtagligt skulle komma att förbättrade polisens förmåga att identifiera och motverka hot mot säkerhet. Förslagen hade sin bakgrund i en politisk överenskommelse om åtgärder mot terrorism som , , , , och ingick (prop. 2018/19:96, bet. 2018/19:JuU28, rskr. 2018/19:297). () är en civil myndighet som lyder under Försvarsdepartementet. Antal anställda är ca 800 personer. Myndighetens anslag uppgår till 1 . Anslaget får användas för att finansiera signalspaning och informationssäkerhetsverksamhet m.m. som FRA bedriver och kapitalkostnaden för den teknikutveckling som behövs för dessa verksamheter. Anslaget får även användas för FRA:s bidrag till att ge förvarning om förändrade förhållanden i vår omvärld samt myndighetens lämnande av stöd vid fredsfrämjande internationell verksamhet (prop. 2020/21:1 utg.omr. 6 s. 56). Regeringen aviserade i totalförsvarspropositionen –2025 (prop. 2020/21:30) en bredare utredning om signalspaningslagstiftningen i syfte att säkerställa att har en lagstiftning som, med hänsyn till omvärldsutvecklingen och totalförsvarets förändrade behov, erbjuder ett effektivt och ändamålsenligt stöd för svensk utrikes-, säkerhets- och försvarspolitik och för kartläggning av yttre hot mot landet, som tillbörlig hänsyn fortsatt tas till enskildas personliga integritet (s. 155). FRA:s signalspaning har stor betydelse för polisens brottsutredande verksamhet eftersom den svenska organiserade brottsligheten inte sällan är en del av en brottslighet som sträcker sig över flera länder. Signalspaningen kan således bidra till att ge polisen överblick över brottsstrukturer när det t.ex. gäller insmuggling av vapen och narkotika till . Signalspaningen syftar emellertid även till att tillgodose en mängd andra ändamål och, som framgår ovan, bedrivs den också efter inriktning av regeringen, , Försvarsmakten och Säkerhetspolisen. Utskottet anser mot denna bakgrund att FRA:s kapacitet är underdimensionerad i förhållande till myndighetens uppdrag och att det därför finns anledning att skyndsamt göra en översyn av FRA:s kapacitet. Det är i detta sammanhang särskilt viktigt att det görs en utvärdering av behovet av att förstärka myndighetens förmåga att bistå polisen. Utskottet föreslår därför, med stöd av sin initiativrätt enligt 9 kap. 16 § RO, att ställer sig bakom det som utskottet anför om en översyn av FRA:s förmåga att bistå och tillkännager detta för regeringen. Genomlysning av kapaciteten inom rättsväsendets myndigheter m.fl. Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det utskottet anför om en bred genomlysning av kapaciteten hos rättsväsendets myndigheter samt övriga myndigheter som samverkar med polisen och tillkännager detta för regeringen. Jämför reservation 4 (S, V, MP). Regeringen har satt upp ett mål om att ska växa med 10 000 fler . har också tillförts medel i syfte att möjliggöra denna samt fått i uppdrag att återrapportera hur arbetet med att uppnå målet går. I regleringsbrevet anges att månatligen ska redovisa särskilda nyckeltal som visar personaltillväxten mot 2024. I detta ingår att tydliggöra prognoser över förväntat antal anställda, poliser respektive civila, . I budgetpropositionen anger regeringen att antalet anställda hade ökat med mer än hälften av de totalt 10 000 (prop. 2020/21:1 utg.omr. 4 s. 41). I årsredovisning för anges (s. 16) att tillväxten i början av planeringsperioden fokuserats på civil kompetens i enlighet med myndighetens intentioner, medan tillväxten av poliser ligger i den senare delen av perioden. Vid utgången av uppgick antalet civilanställda till en högre nivå än vad som har prognostiserats till utgången av 2024. Antalet poliser låg något under plan vid utgången av 2020. Färre studenter än beräknat antogs till polisutbildningen , men fler återrekryteringar och färre avgångar bland poliser kompenserade delvis. har antagit en tillväxtstrategi (PM 2020:9) och reviderat sin kompetensförsörjningsplan. Vid finns också ett tillväxtråd som består av ledamöter från den nationella strategiska ledningsgruppen. Rådets syfte är att identifiera möjligheter och hinder för tillväxten, och att vara ett stöd till rikspolischefen och den nationella strategiska ledningsgruppen i tillväxtarbetet. Antalet anmälda brott m.m. Av budgetpropositionen (prop. 2020/21:1 utg.omr. 4) framgår att antalet anmälda brott har ökat, och anmäldes ungefär 1,55 miljoner brott, vilket är i princip samma nivå som . Utvecklingen av antalet anmälda brott har i hög grad påverkats av att antalet anmälda bedrägerier ökat kraftigt. Även om denna utveckling inte behöver betyda att fler brott begås ställs stora krav på rättsväsendet, som fått allt fler ärenden att hantera (s. 8). Efter att ha minskat har således antalet ärenden som redovisas till åklagare ökat . Även antalet lagföringsbeslut, som minskat, ökade . fattades drygt 104 000 lagföringsbeslut, vilket är ca 3 200 fler beslut än 2018. I årsredovisning anför riksåklagaren att arbetsbelastningen inom myndigheten på många håll har varit alltför hög . De mer svårutredda och komplexa ärendena har ökat och kräver allt mer resurser och tid. De brott som åklagare lägger mest tid på är mord och dråp, grov misshandel, sexualbrott, rån och allvarligare narkotikabrott. Sammantaget har antalet misstankar i åklagarledda förundersökningar som rör dessa resurskrävande brott ökat . har de ökat . Antalet häktade har varit mycket stort (s. 3). I sitt svar på en skriftlig fråga (fr. 2020/21:1328) om budget anförde inrikesminister följande: ska vara ett tryggt land att leva i. Att människor drabbas av det våld som kriminella nätverk utövar kan vi inte tolerera. Våldet ska bemötas med samhällets fulla kraft. Det förutsätter bland annat ett starkt rättsväsende. är en central aktör i rättskedjan och regeringen följer noga utvecklingen inom myndigheten. Det är viktigt att inte blir en flaskhals i rättskedjan. har fått stora resurstillskott . –2021 har myndigheten fått höjningar av anslaget med sammanlagt eller . Detta för att myndigheten ska kunna utveckla sin verksamhet och öka antalet åklagare. Regeringen avser att återkomma till i kommande vårändringsbudget i frågan om ytterligare resurser, vilket är det i tiden närmaste tillfället då regeringen normalt kan lämna förslag till ändringar i statens budget. I vårändringsbudgeten ökades anslaget till med . Enligt regeringen behövde den verksamhet som bedrivs av myndigheterna i rättskedjan stärkas för att bekämpa brotten och dess orsaker. Antalet ärenden hos har ökat, särskilt de ärenden som avser grova och svårutredda brott. För att myndigheten fortsatt ska kunna vara en del av en effektiv rättskedja behöver antalet åklagare öka (prop. 2020/21:99 s. 42 f.). Av årsredovisning framgår att det registrerades totalt ca 9 500 ärenden som inkomna till myndigheten, vilket är en ökning med drygt 2 100 ärenden (). Den största ökningen gäller mängdärenden som ökat med ca 1 000, varav ca 680 årsredovisningsärenden. Projektärendena har ökat med ca 630 ärenden medan särskilt krävande ärenden ligger på ungefär samma nivå (s. 22). Enligt myndigheten har komplexiteten i många inkomna ärenden fortsatt att öka och nya brottsfenomen har uppmärksammats. har t.ex. varit särskilt drabbat av bedrägerier med mervärdesskatt som grundar sig på handel med mobiltelefoner och telekomtjänster, t.ex. röstsamtal över internet (ip-telefoni), på engelska VoIP (Voice over Internet Protocol). Brottsligheten är komplicerad och svårutredd. En kraftig ökning av denna typ av brott har krävt betydande insatser från underrättelseverksamheten samt utrednings- och lagföringssidan (s. 19). Domstolarnas belastning när det gäller brottmål har visserligen till viss del minskat till följd av en regelförändring 2008. Å andra sidan har domstolarnas belastning ökat genom att tiderna för huvudförhandlingar har blivit längre. Att den totala förhandlingstiden ökar kan vara ett tecken på att rättsväsendet i allt större utsträckning hanterar komplex brottslighet som är tidskrävande att utreda och lagföra (prop. 2020/21:1 utg.omr. 4 s. 11). Av årets budgetproposition framgår vidare att fler utdömda fängelseår har medfört en ökad beläggning i kriminalvården. Inom har beläggningen i både häkte och anstalt ökat . Prognoserna över det kommande klientflödet pekar på en fortsatt ökning (s. 31). Den kraftiga beläggningsökningen i häkte och anstalt har inneburit en stor utmaning för Kriminalvården. Fler straffrättsliga reformer kommer fortsatt att ha påverkan på myndighetens kapacitetsbehov över . Det finns även en förväntning på att effektiviteten i övriga rättskedjan kommer att förbättras, vilket även det i så fall kommer att påverka kapacitetsbehovet (s. 45). Kriminalvården har på regeringens uppdrag analyserat orsakerna till den ökade beläggningen i häkte och anstalt (Ju2019/03999/). Kriminalvården konstaterar att den ökade beläggningen i häkte beror på längre häktningstider och inte fler häktade. Anledningen är att tiderna hos har blivit längre, vilket kan antas bero på utmaningar inom polisens utredningsverksamhet. Däremot har domstolarna inte bidragit till de längre tiderna. Den ökade beläggningen i anstalt beror enligt analysen både på ett ökat inflöde av klienter och på längre strafftider. Som delförklaring pekar man på de senaste årens straffskärpningar, som kan ha bidragit till längre strafftider och ändrade prioriteringar inom myndigheterna. Man ser även ett ökat inflöde av klienter som begått brott som träffas av det myndighetsgemensamma uppdraget för att bekämpa den organiserade brottsligheten, vilket troligen också bidragit till ökningarna. Den snabbt ökade beläggningen har inneburit utmaningar för framför allt Kriminalvården. Med hjälp av personalförstärkningar och överbeläggningar, t.ex. genom att placera två intagna i ett rum, har myndigheten kunnat ta emot fler intagna än verksamheten normalt är dimensionerad för. Trots den ansträngda beläggningssituationen har antalet allvarliga incidenter, dvs. våld eller hot mot personal eller mellan intagna, minskat totalt sett. Detsamma gäller antalet rymningar och avvikelser (s. 19). Av Kriminalvårdens årsredovisning framgår (s. 17) att platsbehovet ökade i alla säkerhetsklasser i anstalt, med en liten nedgång . Därefter var läget mycket ansträngt. I häkte ökade platsbehovet och var läget akut på alla typer av häktesplatser. Det framgår vidare att covid-19-pandemin påverkat beläggningssituationen på olika sätt. I budgetunderlaget anför Kriminalvården bl.a. följande (s. 1): Den kraftiga klientökning som har pågått kommer med största sannolikhet att fortsätta . Prognoserna pekar mot en fortsatt uppgång och myndighetens bedömning är ett behov av 5 710 platser i anstalt och 2 480 platser i häkte , att jämföra med dagens 4 300 respektive 2 200 ordinarie platser. För att kunna möta behoven framöver måste därför en kraftig utbyggnad av ordinarie platser ske, som beredskapsplatser och tidsbegränsade platser tas fram för att hantera den akuta platsbristen. Parallellt med nybyggnationer behövs stora investeringar i underhåll för att inte förlora kapacitet. Utökningen av platskapaciteten är en stor utmaning i en fullbelagd verksamhet som pågår dygnet runt . Vi behöver därför både planera långsiktigt och utveckla den kortsiktiga, operativa planeringen. Målsättningen är att kunna ställa om till beredskapsläge vid hög beläggning och att kunna avveckla eller renovera äldre enheter i perioder med låg beläggning. Här och är den största utmaningen att snabbt hitta tillräckligt många tillfälliga lösningar för att ta hand om allt fler klienter. Det kommer att bli kostsamt. På handlar det om att göra stora investeringar i infrastrukturen för anstalter och häkten. När det gäller häkten i medelstora och stora städer är vår huvudinriktning att de ska samlokaliseras med eller i rättscentrum. Det är effektivt för rättskedjan, men blir ofta en dyrare lösning för Kriminalvården. om styrning av rättskedjan granskade regeringens styrning av rättskedjan (polis, åklagare, allmän domstol och kriminalvård). Resultatet av granskningen redovisades i rapporten av rättskedjan (RiR 2019:15). syfte med granskningen var att undersöka huruvida regeringen, och myndigheterna hanterar styrning av olika delar i rättskedjan så att hänsyn tas till konsekvenser för och effektivitet i hela rättskedjan. Granskningen fokuserade särskilt på resursfördelning och prioriteringar inom rättskedjan. sammantagna bedömning av arbetsprocesserna när det gäller styrningen var att och myndigheterna har satt upp arbetsprocesser som kan skapa förutsättningar för ett rättskedjeperspektiv i styrningen men också att processerna har inbyggda risker som försämrar förutsättningarna för ett rättskedjeperspektiv. Regeringen välkomnade granskning och konstaterade att den utgör ett värdefullt underlag i det fortsatta arbetet med att vidareutveckla regeringens styrning av de myndigheter som ingår i rättskedjan.