bet · H901KU3 · 2021-11-10 00:00:00 — Av 41 kap. 2 § första stycket OSL följer att lagens bestämmelser om förbud mot att röja en uppgift eller i övrigt utnyttja den utanför den verksamhet för vilken den är sekretessreglerad inte gäller för ledamöter om det är fråga om uppgifter som de har tagit emot under utförandet av sina uppdrag. Vissa bestämmelser om tystnadsplikt för riksdagsledamöter finns emellertid i 10 kap. 12 § RF beträffande uppgifter i verksamhet, i 6 kap. 8 § RO beträffande vad som har framkommit under ett sammanträde i kammaren som har hållits bakom stängda dörrar och i 7 kap. 20 § RO om uppgifter i utskotten och som omfattas av sekretess till skydd för bl.a. rikets säkerhet. Den tystnadsplikt som kan följa av 10 kap. 12 § RF samt 6 kap. 8 § och 7 kap. 20 § RO har företräde framför rätten att meddela och offentliggöra uppgifter om det är fråga om uppgifter vilkas röjande kan antas sätta rikets säkerhet i fara eller på annat sätt skada landet allvarligt (44 kap. 1 § OSL). En parlamentariskt sammansatt kommitté har fått i uppdrag att göra en översyn av bl.a. regleringen om krigsdelegationen (Ju 2021:13, dir. 2021:80). Kommittén ska bl.a. analysera om ordningen med en krigsdelegation alltjämt är ett ändamålsenligt sätt att organisera arbete i krig och krigsfara, om det finns skäl till ändringar av bestämmelserna om krigsdelegationen samt krigsdelegationens sammansättning, funktion och befogenheter. Utskottet delar riksdagsstyrelsens bedömning att det bör finnas en möjlighet för krigsdelegationen att besluta om tystnadsplikt i sin förberedande verksamhet. Utskottet vill i detta sammanhang, i likhet med riksdagsstyrelsen, hänvisa till sina tidigare uttalanden dels om att avstämningar med partiledare eller gruppledare i inte anses utgöra ett obehörigt röjande, dels om att det aldrig kan bli aktuellt att låta anställda i partikanslierna, t.ex. politiska sekreterare, ta del av uppgifter som omfattas av tystnadsplikt eftersom dessa inte omfattas av bestämmelserna i offentlighets- och sekretesslagen. Budgetpropositionens lämnande och provisorisk budget Utskottets förslag i korthet antar riksdagsstyrelsens förslag om när budgetpropositionen senast ska lämnas efter ett val till och om provisorisk budget. Förslagen innebär bl.a. att den för när budgetpropositionen ska lämnas de år det är val till eller september kopplas till den obligatoriska statsministeromröstningen och att det klargörs att om inte har fattat beslut om anslag för ett visst ändamål får regeringen i den omfattning som behövs vidta åtgärder för att den senaste budgeten ska kunna gälla . Sista dag för att lämna budgetpropositionen efter ett val Riksdagsstyrelsen föreslår att sista dag för att lämna budgetpropositionen de år när det är ordinarie eller extra val till eller september kopplas till den obligatoriska statsministeromröstningen. Om regeringen sitter kvar efter omröstningen ska budgetpropositionen enligt förslaget lämnas från omröstningen. Om omröstningen i stället medför att statsministern ska entledigas och ett förfarande för regeringsbildning ska inledas ska en ny regering på samma sätt som lämna budgetpropositionen efter att den har tillträtt. Detta gäller även om den entledigade statsministern på nytt väljs av . Budgetpropositionen ska även fortsättningsvis lämnas , men styrelsen föreslår att om denna dag infaller , lördag eller söndag ska budgetpropositionen i stället lämnas närmast före . Budgetpropositionen behöver enligt förslaget aldrig lämnas före . Riksdagsstyrelsen konstaterar vidare att ett extra val som hålls kan innebära att en ny regering tillträder före . Statsministeromröstningen och ett eventuellt regeringsskifte påverkar i de fallen inte tidpunkten för överlämnande av budgetpropositionen, varför budgetpropositionen enligt styrelsen aldrig ska behöva lämnas före . Riksdagsstyrelsen konstaterar att nuvarande ordning innebär att statsministeromröstningen kan hållas så sent som dagen innan regeringen senast ska lämna budgetpropositionen. Detta är enligt styrelsen inte en bra ordning eftersom det i praktiken innebär att budgetpropositionen redan kan ha behövt beslutas när statsministeromröstningen hålls. Riksdagsstyrelsen anför vidare att även om en regering som kan sitta kvar efter en statsministeromröstning kan förväntas ha påbörjat arbetet med sin budgetproposition, kan de förhandlingar som föregått omröstningen behöva få genomslag i budgetpropositionen. När det gäller den allra för att lämna budgetpropositionen anförs att förslaget om att budgetpropositionen ska lämnas före , om detta datum infaller , lördag eller söndag innebär att följdmotionstiden för budgetpropositionen löper ut i stället för måndagen därpå. Detta ger enligt styrelsen ett något större tidsmässigt utrymme för behandling av budgetpropositionen. Riksdagsstyrelsen framhåller att tidpunkten för när budgetpropositionen senast ska lämnas för att ska kunna besluta om statens budget före budgetårets början innebär en avvägning mellan olika intressen. Å ena sidan måste ges rimliga förutsättningar att utöva finansmakten och oppositionen ges tid att lämna motförslag. Berörda myndigheter behöver också tid för förberedelser med anledning av beslut. Å andra sidan bör en ny regering få så mycket tid som möjligt för att kunna påverka budgetpropositionen. Förslagen innebär ändringar i en tilläggsbestämmelse i riksdagsordningen. Riksdagsstyrelsen föreslår att det i budgetlagen (2001:203) klargörs att om inte har fattat beslut om anslag för ett visst ändamål får regeringen i den omfattning som behövs vidta åtgärder för att den senaste budgeten ska kunna gälla . riksdagsöversyn, vars överväganden riksdagsstyrelsen ställer sig bakom, konstaterar att bestämmelsen i 9 kap. 5 § RF innebär vissa tidsmässiga oklarheter. Det kan, menar utredningen, hävdas att första styckets ordalydelse innebär att man måste avvakta tills budgetperiodens början med att besluta om s.k. provisorisk budget, eftersom det är först då man kan veta om har beslutat om en budget eller inte. Utredningen menar dock att detta inte synes ha varit lagstiftarens avsikt och att också med gällande reglering har möjlighet att besluta om anslag för det kommande budgetåret i den omfattning som behövs för tiden till dess att en budget ha beslutats. När det emellertid gäller situationen som regleras i andra stycket, att inte ens har beslutat om en provisorisk budget och den senaste budgeten därför ska gälla tills vidare, föreslår riksdagsstyrelsen att det, för att det inte ska råda något tvivel om att regeringen kan vidta nödvändiga åtgärder , införs en bestämmelse i budgetlagen som klargör att regeringen kan vidta nödvändiga åtgärder. Om senast före det följande budgetårets början inte har fattat beslut om ett anslag för ett visst ändamål bör regeringen därmed få vidta åtgärder i den omfattning som behövs för att den senaste budgeten ska kunna gälla . Förslaget innebär en ändring i budgetlagen. Ordinarie val till hålls den andra söndagen (3 kap. 3 § RF och 1 kap. 3 § vallagen [2005:837]). Regeringen får enligt 3 kap. 11 § RF besluta om extra val till mellan ordinarie val. Ett extra val ska hållas efter ett sådant beslut. Den nyvalda ska enligt 6 kap. 3 § RF senast efter det att den samlats pröva frågan om statsministern har tillräckligt stöd i . Om statsministern redan har entledigats ska någon sådan omröstning inte hållas. Om mindre än hälften av ledamöter röstar nej i omröstningen ska statsministern sitta kvar. Om mer än hälften av ledamöter röstar nej ska statsministern entledigas. Talmannen ska då inleda ett förfarande enligt 6 kap. 4–6 §§ RF för regeringsbildning. Efter överläggning med de vice talmännen lämnar talmannen sedan ett förslag till . ska pröva förslaget genom omröstning. Om mer än hälften av ledamöter röstar mot förslaget är det förkastat, i annat fall är det godtaget. Förkastar talmannens förslag fyra gånger ska förfarandet avbrytas och återupptas först efter ett extra val till . Regeringen lämnar förslag till genom propositioner (9 kap. 2 § RO). Särskilda bestämmelser finns i 9 kap. 5 och 6 §§ RO om avlämnande av budgetpropositionen. Enligt tilläggsbestämmelse 9.5.1 ska budgetpropositionen lämnas . De år då riksdagsval hålls ska budgetpropositionen i stället lämnas senast efter öppnande. Om detta till följd av ett regeringsskifte inte är möjligt, ska budgetpropositionen lämnas efter det att en ny regering har tillträtt, dock . Regeringen lämnar en budgetproposition till , som beslutar om budget för det följande budgetåret eller, om det finns särskilda skäl, för en annan budgetperiod. beslutar därvid om en beräkning av statens inkomster och om anslag för bestämda ändamål (9 kap. 2 och 3 §§ RF). Om inte har beslutat om en budget före budgetperiodens början, beslutar enligt 9 kap. 5 § första stycket RF i den omfattning som behövs om anslag för tiden till dess en budget har beslutats (s.k. provisorisk budget). kan uppdra åt finansutskottet att fatta ett sådant beslut på vägnar. Om inte har beslutat om anslag för ett visst ändamål, ska den senaste budgeten, med de ändringar som följer av andra beslut av , gälla till dess anslag beslutats (9 kap. 5 § andra stycket RF). Ett ärende som gäller statens budget för närmast följande budgetår ska enligt 11 kap. 15 § andra stycket RO avgöras före budgetårets början om det inte utan olägenhet för beslut om statens budget kan avgöras . Frågan om när budgetpropositionen senast ska lämnas efter ett val inrymmer avvägningar mellan olika intressen. Å ena sidan måste propositionen lämnas i sådan tid att får rimliga förutsättningar att utöva finansmakten och oppositionen ges tid att lämna motförslag. Dessutom förutsätter många budgetbeslut att myndigheter ges tillräcklig tid för nödvändiga förberedelser. Å andra sidan har en regering behov av att få så mycket tid som möjligt för att kunna påverka budgetpropositionen. Utskottet, som anser att riksdagsstyrelsens förslag i denna del utgör en rimlig sådan avvägning, ställer sig bakom förslagen om när budgetpropositionen senast ska lämnas och om provisorisk budget. Utskottets förslag i korthet antar riksdagsstyrelsens förslag till lag om medalj. Förslaget innebär att talmannen ska få dela ut medalj till ledamöter som lämnar och till andra som har gjort förtjänstfulla insatser för . Riksdagsstyrelsen föreslår att antar en lag om medalj. Enligt den föreslagna lagen ska talmannen få besluta att dela ut medalj m.m. till ledamöter som lämnar och till andra som har gjort förtjänstfulla insatser för . Medaljer och anda avgångsgåvor ska kunna lämnas enligt följande: • En ledamot som lämnar kan få ett diplom och en guldfärgad riksdagsnål av talmannen. • En ledamot som lämnar tjänstgöring i följd kan utöver diplom och riksdagsnål få medalj i åttonde storleken. • En ledamot som lämnar tjänstgöring i följd kan utöver diplom och riksdagsnål få medalj i tolfte storleken. En medalj i tolfte storleken ska också kunna ges till en ledamot som lämnar tjänstgöring i följd varav fyra som gruppledare, utskottsordförande, talman eller vice talman. • En ledamot som har fått medalj och därefter på nytt uppfyller förutsättningarna för att få en medalj i samma storlek kan i stället för en medalj få en romersk siffra i silver att fästa på medaljens band. Den romerska siffran ska ange vilken gång i ordningen ledamoten uppfyller förutsättningarna för en medalj i den aktuella storleken. • Andra än ledamöter kan få medalj för särskilt eller synnerligen förtjänstfulla insatser för . Om det finns särskilda skäl ska talmannen få besluta att en ledamot ska få en medalj även om förutsättningarna enligt ovan inte är uppfyllda. Vidare ska talmannen om det finns synnerliga skäl kunna besluta att en ledamot inte ska få ett diplom, en riksdagsnål eller en medalj trots att förutsättningarna för detta är uppfyllda. Riksdagsstyrelsen konstaterar att det inte finns någon reglering av tilldelningen av riksdagsmedaljer. En lagreglering gör det enligt riksdagsstyrelsen tydligare vad som gäller. Styrelsen anser dock, till skillnad års riksdagsöversyn, att regleringen bör ske i vanlig lag och inte i RO. I framställningen redovisas riksdagsstyrelsens närmare överväganden om bl.a. förutsättningarna för en ledamot som lämnat och sedan återväljs att få en medalj, respektive för en ledamot som beviljats ledighet för uppdrag som exempelvis statsråd eller statssekreterare att räkna med tiden för ett sådant uppdrag i den tid som kan ge rätt till en medalj. Det ges också exempel på vad som kan motivera att talmannen delar ut en medalj trots att förutsättningarna för detta inte är uppfyllda, respektive inte delar ut en medalj trots att förutsättningarna för detta är uppfyllda. I framställningen ges vidare exempel på särskilda eller synnerliga insatser för som kan utgöra grund för att någon som inte är riksdagsledamot tilldelas en medalj. Med anledning av tillkännagivanden på förslag av och försvarsutskottet (bet. 2017/18:KU28 och bet. 2017/18:FöU8) beslutade regeringen att ge en parlamentariskt sammansatt kommitté i uppdrag att bl.a. göra en översyn av det offentliga belöningssystemet (dir. 2019:76 och 2020:127). Enligt direktiven skulle kommittén bl.a. kartlägga formerna för tilldelande av regeringens och förvaltningsmyndigheternas olika offentliga belöningar och ta ställning till om dessa bör ändras. Kommittén, som antog namnet (Ju 2019:09), redovisade sitt uppdrag i betänkandet Ett modernt belöningssystem, de allmänna flaggdagarna och redovisningen av anslaget till hovet (SOU 2021:74). Kommittén föreslår bl.a. ett centralt system för belöning av förtjänstfulla insatser, inrättandet av ett fristående råd som ska granska nomineringar och avge yttranden till regeringen samt att utmärkelser inom det statliga ordensväsendet på nytt ska kunna delas ut till svenska medborgare. Föreslagna lagändringar föreslås träda i kraft . Utskottet, som inte har någonting att invända mot förslaget, tillstyrker riksdagsstyrelsens förslag till lag om medalj. Val av råd för Utskottets förslag i korthet antar riksdagsstyrelsens förslag att val av ledamöter och suppleanter i råd för ska kunna förrättas med gemensam lista, med utskottets tillägg som innebär en reglering av att nomineringen av ordförande och en eller flera vice ordförande ska göras med minst en person från och minst en person från finansutskottet. Riksdagsstyrelsen föreslår att och finansutskottet ska kunna föreslå val till råd för med en gemensam lista. Eftersom samtliga partigrupper ska vara representerade i rådet bör det råda enighet i utskotten för en gemensam lista. riksdagsöversyn, vars överväganden och förslag riksdagsstyrelsen ställer sig bakom, konstaterar att eftersom det är ledamöter och suppleanter till ett organ som ska väljas är det rimligt att kammaren får ett samlat förslag från de båda utskotten. Riksdagsstyrelsen föreslår mot den bakgrunden att de två utskotten ska kunna föreslå val med en gemensam lista. Eftersom samtliga partigrupper ska vara representerade i rådet bör det råda enighet i utskotten för en gemensam lista. Förslaget innebär en ändring i en tilläggsbestämmelse i riksdagsordningen. väljer för varje valperiod råd för , enligt 13 kap. 8 § RO. Rådet består av en riksdagsledamot från varje partigrupp som avses i 3 kap. 5 §. väljer bland rådets ledamöter en ordförande och en eller flera vice ordförande. och finansutskottet bereder val av råd för , enligt tilläggsbestämmelse 13.8.1. Av det sammantagna antalet ledamöter och suppleanter i rådet ska, enligt tilläggsbestämmelsens andra stycke, hälften nomineras av bland dess ledamöter och suppleanter och den andra hälften av finansutskottet bland dess ledamöter och suppleanter. Den parlamentariska kommittén riksrevisionsutredning uttalade (2017/18:URF2 s. 122 f.) bl.a. att en reglering som innebär att ledamöterna i rådet utses bland och finansutskottets ledamöter skulle skapa en formell och praktisk koppling mellan finansutskottet, och rådet. Det skulle också skapa goda möjligheter för ledamöterna i rådet att vända sig till respektive partigrupp i utskotten för att kunna förmedla information, diskutera och förankra synpunkter. Ordningen skulle enligt kommittén också sannolikt innebära att kunskap om och dess verksamhet byggs upp och tas om hand på ett bättre sätt. Under innevarande valperiod har det utvecklats en praxis hos och finansutskottet som innebär att utskotten efter varje rådsmöte får en rapport från en företrädare för rådet. När en ledamot eller suppleant i rådet avgår och ska ersättas, bereds valet enligt samma ordning som vid valperiodens början. valberedning får enligt 12 kap. 7 § RO vid val som avser två eller flera personer lägga fram en gemensam lista. Av 14 § samma kapitel följer att om någon som har valts till ett organ som vid valperiodens början tillsattes genom val på gemensam lista lämnar sitt uppdrag , ska den eller de partigrupper som han eller hon var vald för göra en anmälan till talmannen om en efterträdare. Talmannen förklarar den anmälda efterträdaren vald. Om en sådan anmälan inte görs eller om mer än en person anmäls, utser talmannen en efterträdare. Utskottet instämmer i utredningens och riksdagsstyrelsens överväganden och ställer sig bakom förslaget att utskotten, vid beredning av val till råd för , får lägga fram en gemensam lista om förslaget är enhälligt. Utskottet vill uppmärksamma att 12 kap. 14 § RO blir tillämplig om en ledamot eller suppleant i rådet som valts på gemensam lista lämnar uppdraget . Ersättaren utses genom att berörd partigrupp anmäler efterträdare direkt till talmannen. Även om det således inte längre kommer att vara eller finansutskottet som föreslår efterträdare i dessa fall vill utskottet framhålla vikten av den koppling som tidigare påtalats ska finnas mellan utskott och rådet (2017/18:URF2 s. 122). Kretsen som kan komma i fråga när ledamöter och suppleanter ska utses till rådet är ledamöter och suppleanter i och finansutskottet, och det kan enligt utskottet förväntas att det är ledamöter eller arbetande suppleanter i de två utskotten som utses till rådet för att kopplingen mellan utskotten och rådet ska kunna upprätthållas i praktiken. Det kan tilläggas att om rådets ledamöter och suppleanter vid valperiodens början valts var för sig, därför att det inte funnits ett enhälligt förslag, ska kompletteringsval beredas av respektive finansutskottet enligt samma ordning som tillämpas . Vidare vill utskottet särskilt uppmärksamma situationen att en ledamot som avgår är rådets ordförande eller en vice ordförande. När hans eller hennes avsägelse bifallits i kammaren och en ny ledamot anmälts till talmannen som i kammaren förklarat vederbörande vald (eller den nya ledamoten valts av kammaren om det inledande valet till rådet inte skett med gemensam lista), ska en ny ordförande eller vice ordförande väljas av kammaren, efter nominering från eller finansutskottet. Hur det valet ska beredas (av endera av eller finansutskottet eller bägge) följer inte av någon reglering. Enligt utskottet bör det vara en utgångspunkt att minst en av rådets ordförande och vice ordförande ska komma från och minst en från finansutskottet. En reglering av detta skulle säkerställa att båda utskotten är representerade i rådets presidium. Genom en sådan reglering får även anses följa att valet ska beredas av det utskott där ordföranden eller vice ordföranden som ska ersättas är eller har varit ledamot. Utskottet föreslår därför en sådan reglering. Utskottets förslag i korthet antar riksdagsstyrelsens förslag om att ordförandekonferensen ska få sammanfatta resultatet av sina överläggningar i slutsatser, att de vice talmännen ingår i ordförandekonferensen, att deltagandet i särskilt anordnade debatter ska kunna begränsas till olika kategorier av deltagande, att samrådet vid planeringen av kammarens arbete i högre utsträckning ska ske mellan talmannen och gruppledarna, hur kammarens föredragningslista ska utformas i vissa fall, hur delegationer till mellanfolkliga organisationer och vice gruppledare regleras i riksdagsordningen samt att beslutanderätten när det gäller kollektivavtal och stridsåtgärder vid i vissa fall flyttas från riksdagsstyrelsen till riksdagsdirektören. Riksdagsstyrelsen föreslår att ordförandekonferensen får sammanfatta resultatet av sina överläggningar i slutsatser. Slutsatserna ska göras tillgängliga för utskotten och . Vidare föreslås att de vice talmännen ska ingå i ordförandekonferensen och ersätter talmannen om han eller hon är förhindrad att delta vid ett sammanträde. överlägger i frågor av gemensamt intresse för verksamheten i kammaren, utskotten och och består av talmannen som ordförande samt utskottens och ordförande (4 kap. 5 § RO och tilläggsbestämmelse 4.5.1). Riksdagsstyrelsen anför att med den föreslagna regleringen kan ordförandekonferensens arbete ges en tydligare struktur. Konferensen bör enligt styrelsen sträva efter enighet när den tar fram slutsatserna. Därigenom kan dessa få legitimitet och genomslag i utskotten. Utredningen, vars överväganden riksdagsstyrelsen ställer sig bakom, anför att uttalanden vid inrättandet av ordförandekonferensen tyder på att avsikten var att de vice talmännen skulle ingå i konferensen. Detta kom emellertid inte att regleras i riksdagsordningen. De vice talmännen har en roll i ledningen av verksamheten i kammaren, och det är enligt riksdagsstyrelsen naturligt att de deltar i ordförandekonferensen. De bör också kunna ersätta talmannen som ordförande i konferensen när denne har förhinder, på samma sätt som de ersätter talmannen i exempelvis ledningen av arbete och av kammarens sammanträden. Förslagen innebär ändringar i huvud- och tilläggsbestämmelser i . Yttranderätten i särskilt anordnade debatter Riksdagsstyrelsen föreslår att talmannens rätt att efter samråd med gruppledarna besluta om begränsningar av yttranderätten i debatter utan samband med annan handläggning, s.k. särskilt anordnade debatter, utökas till att också avse begränsningar av olika kategorier av talare. Av 6 kap. 23 § RO följer att talmannen efter samråd med gruppledarna får besluta att en särskilt anordnad debatt får begränsas till ett särskilt ämne eller delas in i avsnitt efter ämne. I framställningen konstateras att begränsningar i deltagande i sådana debatter, exempelvis med innebörden att bara partiledare eller gruppledare får delta, bygger på överenskommelser med gruppledarna och inte med gällande ordning kan göras tvingande enligt RO. Utredningen, vars överväganden riksdagsstyrelsen ställer sig bakom, framhåller att ledamöters och statsråds yttranderätt när ett ärende ska avgöras i kammaren (4 kap. 6 § RF) är en ordning av central betydelse som ska värnas även fortsättningsvis men att det här är fråga om debatter som inte föregår något beslut av kammaren. Praxis är enligt utredningen att en företrädare per parti deltar i de särskilda debatterna. Förslaget innebär en ändring i en huvudbestämmelse i RO. Vissa frågor om samråd vid planeringen av kammarens arbete Riksdagsstyrelsen föreslår att talmannen ska samråda med gruppledarna i stället för med riksdagsstyrelsen inför beslut om planeringen av arbetet i kammaren och när kammaren ska sammanträda samt att talmannen efter samråd med gruppledarna ska lämna förslag till kammaren om vilken dag det nya ska inledas då det inte hålls ordinarie val till . Ett sådant förslag lämnas av riksdagsstyrelsen. Av 6 kap. 2 § RO följer att talmannen beslutar om planeringen av arbetet i kammaren och om när kammaren ska sammanträda. Inför sådana beslut ska han eller hon samråda med riksdagsstyrelsen (tilläggsbestämmelse 6.2.1). Av 3 kap. 8 § RO följer vidare att när det inte är ett valår ska ett nytt inledas den dag som kammaren har fastställt under det föregående . Riksdagsstyrelsen lämnar enligt tilläggsbestämmelse 3.8.1 förslag till kammaren inför ett sådant beslut. riksdagsöversyn, vars överväganden riksdagsstyrelsen ställer sig bakom, anför att talmannens samråd med gruppledarna har ökat i omfattning under och att gruppledarna är väl förtrogna med frågor om riksdagsarbetet.