bet · H901UU1 · 2021-12-07 00:00:00 — Mot bakgrund av att många länder har infört tillfälliga restriktioner under covid-19-pandemin som inkräktar på individens frihet föreslår motionärerna i yrkande 2 att i utrikespolitiken verkar för att sådana restriktioner ska vara tillfälliga och att de inte permanentas av auktoritära regimer som utnyttjar pandemin för att frånta människor deras demokratiska rättigheter. I yrkande 3 framhåller motionärerna att inte av bekvämlighetsskäl får vika sig i utrikespolitiken när demokrati och mänskliga rättigheter kränks. De föreslår också i yrkandena 4 och 5 att ska arbeta för att diktaturer inte ska få sitta i för mänskliga rättigheter och att svenska ambassader i diktaturer ska erbjuda demokratiaktivister en frizon. Likalydande förslag som i den ovanstående motionens yrkanden 1–3 och 5 har även framförts av m.fl. (L) i kommittémotion 2020/21:3278 yrkandena 1–3 och 5. Utskottet noterar de politiska prioriteringar som regeringen anger i budgetpropositionen som vägledande för den förda politiken och som en bärande del av verksamheten inom utgiftsområdet. Dessa prioriteringar är Agenda 2030, demokrati och mänskliga rättigheter, rättsstatens principer, dialog och medling, fred och säkerhet samt jämställdhet. Arbetet bedrivs genom den feministiska utrikespolitiken och enligt den inriktning som regeringen redovisar för i den årliga utrikesdeklarationen. Jämställdhet, SRHR och agendan för kvinnor, fred och säkerhet Mot bakgrund av den politiska inriktning som regeringen redovisar i propositionen behandlar utskottet i detta avsnitt ett antal motionsyrkanden som rör inriktningen för verksamheten inom utgiftsområdet och prioriteringar för bredare utrikespolitik. Ett flertal förslag gäller jämställdhet, arbetet med SRHR samt genomförandet av agendan för kvinnor, fred och säkerhet. Dessa frågeområden är nära förbundna med varandra och är framträdande delar i feministiska utrikespolitik. Vid behandlingen av den feministiska utrikespolitiken konstaterade utskottet att politiken ska bidra till jämställdhet och alla kvinnors och flickors fulla åtnjutande av de mänskliga rättigheterna, inklusive genom att motverka alla former av diskriminering som begränsar kvinnors och flickors handlingsutrymme. Politiken ska också bidra till kvinnors representation och inflytande i beslutsprocesser på alla nivåer och inom alla områden. Utskottet framhöll behovet av att involvera och beakta såväl kvinnor och män som flickor och pojkar i arbetet med den feministiska utrikespolitiken. Vidare noterade utskottet nödvändigheten av att ha ett s.k. intersektionellt perspektiv i arbetet som tar hänsyn till att kvinnor, flickor, män och pojkar inte är homogena grupper utan att de har olika identitet, behov, inflytande och livsvillkor som påverkas av fler faktorer och diskrimineringsgrunder än kön, t.ex. etnisk tillhörighet, funktionsnedsättning, ålder, religion eller annan trosuppfattning, sexuell läggning och könsöverskridande identitet eller uttryck (skr. 2019/20:17, bet. 2019/20:UU6, rskr. 2019/20:147). Vid behandlingen av regeringens skrivelse om mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer i svensk utrikespolitik konstaterade utskottet att värnandet av de mänskliga rättigheterna är en hörnsten i samlade utrikespolitik. Dessa rättigheter, som är universella, odelbara och ömsesidigt samverkande, är centrala i sig själva men också i upprätthållandet av demokrati och rättsstatens principer. är demokratiska och rättsstatliga system en förutsättning för att de mänskliga rättigheterna ska kunna åtnjutas fullt ut. Mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer måste därför behandlas integrerat (skr. 2016/17:62, bet. 2016/17:UU15, rskr. 2016/17:279). Utskottet upprepar sitt ställningstagande från behandlingen av den feministiska utrikespolitiken att demokrati inte är möjlig utan att halva befolkningen deltar och åtnjuter samma rättigheter, representation och resurser som den andra hälften. Stärkt respekt för mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer bidrar dessutom till ökad frihet och en stärkt ställning för kvinnor och flickor. Utskottet delar regeringens uppfattning att covid-19-pandemin har gjort arbetet med fredsfrämjande och fredsbyggande än mer relevant och att det även gäller arbetet med att främja demokrati och mänskliga rättigheter liksom att bekämpa ojämlikhet och brist på jämställdhet. Det är uppenbart att pandemin har drabbat kvinnor och flickor särskilt hårt och utskottet vill därför, i likhet med vad som framfördes i betänkandet om den feministiska utrikespolitiken, understryka vikten av att fortsätter att visa ledarskap som den globalt starkaste rösten för jämställdhet och för kvinnors och flickors rättigheter samt att respekten för mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer även framgent ska vara en av de främsta prioriteringarna i utrikespolitikens samtliga delar och genomsyra alla politikområden. I betänkandet om den feministiska utrikespolitiken konstaterade utskottet även att könsrelaterat våld utgör ett av de allvarligaste strukturella och systematiska hoten mot kvinnors och flickors åtnjutande av mänskliga rättigheter. Utskottet vidhåller uppfattningen att det därför är centralt att regeringen fortsätter att arbeta mot alla former av könsrelaterat våld och skadliga sedvänjor, inte minst barnäktenskap, tidiga äktenskap och tvångsäktenskap samt hedersrelaterat våld och förtryck. SRHR är ett av den feministiska utrikespolitikens fokusområden. Det omfattar alla människors lika möjligheter, rättigheter och förutsättningar att utan tvång, våld eller diskriminering bestämma över sin egen kropp, sexualitet och reproduktion. Utskottet vill understryka att tillgång till SRHR är en grundläggande mänsklig rättighet och konstaterar att arbetet bl.a. omfattar att motverka barnäktenskap och könsstympning, att främja tillgången till säkra och lagliga aborter och att verka för hbtqi-personers hälsa och rättigheter. Frågor om hbtqi-personers rättigheter, som berörs i flera motioner, behandlades av utskottet i betänkande 2019/20:UU15. Utskottet konstaterade då att de internationella motsättningarna på SRHR-området vuxit i takt med att reaktionära krafter försöker inskränka allas åtnjutande av SRHR och att särskilt hbtqi-personer förvägras dessa rättigheter. Utskottet vill betona att det i arbetet för allas åtnjutande av de mänskliga rättigheterna är centralt att värna individen som rättighetsbärare och de mänskliga rättigheternas universalitet. För utskottet är det en självklarhet att diskriminering av människor på grund av sexuell läggning och könsidentitet står i strid med den grundläggande och universella principen om alla människors lika värde och rättigheter. Utskottet understryker betydelsen av att fortsätter att vara en kraftfull röst för hbtqi-personers lika värde och rättigheter inom utrikespolitiken, biståndspolitiken och i alla andra sammanhang. Vid utskottets sammanträde lämnade utrikesminister information om regeringens SRHR-arbete inom ramen för utrikesförvaltningens handlingsplan för feministisk utrikespolitik. Utskottet noterar att handlingsplanen omfattar frågor om SRHR vid humanitära kriser samt arbete för att bekämpa barn- och tvångsäktenskap, för att främja tillgången till säkra och lagliga aborter och för att motverka diskriminerande normer som försvårar för kvinnor, flickor och hbtqi-personer att åtnjuta SRHR. Två andra fokusområden för den feministiska utrikespolitiken handlar om kvinnors medverkan till att förebygga och lösa konflikter samt politiskt deltagande och inflytande inom alla samhällssektorer. I arbetet för kvinnors ökade deltagande och inflytande i fredsarbetet är 1325 med efterföljande resolutioner ett centralt verktyg. Dessa resolutioner bildar tillsammans en agenda för kvinnor, fred och säkerhet som syftar till att främja kvinnors ökade deltagande i fredsarbetet, att bekämpa sexuellt och könsrelaterat våld i konflikter och att betona jämställdhetens nyckelroll i byggandet av fredliga samhällen. Enligt utskottet är jämställdhet och respekt för folkrätten, inklusive de mänskliga rättigheterna och den internationella humanitära rätten, grundläggande förutsättningar för långsiktigt hållbar fred och säkerhet. Utskottet vill därför på nytt framhålla att agendan för kvinnor, fred och säkerhet bör vara en naturlig och integrerad del av allt arbete för fred och säkerhet och att agendan bör prägla både det dagliga och det långsiktiga arbetet i alla olika internationella sammanhang. Kvinnors och flickors ökade deltagande i alla delar av fredsarbetet är, som utskottet framförde i behandlingen av den feministiska utrikespolitiken, inte bara en fråga om rättigheter och jämställdhet. Det är också en förutsättning för hållbar fred. Det är mot den bakgrunden välkommet att regeringen, som beskrivs i budgetpropositionen, avser att fortsätta arbetet för att säkerställa kvinnors meningsfulla och lika deltagande i konfliktförebyggande, krishantering, konfliktlösning och fredsbyggande. Utskottet anser att bör fortsätta att verka för att öka kvinnors deltagande och inflytande på alla nivåer. Utskottet konstaterar att kvinnor och flickor i många konflikter är direkta måltavlor för sexuellt och könsrelaterat våld och att våldtäkt i väpnade konflikter kan vara en krigsförbrytelse. Det är enligt utskottet viktigt att fortsätter att arbeta för att brottsoffer ska få gottgörelse och att förövare ställs till svars. Straffrihet för konfliktrelaterat sexuellt våld försvårar försoningsprocesser och undergräver fredsbyggande. Utskottet upprepar med eftertryck sitt ställningstagande från behandlingen av den feministiska utrikespolitiken att inget annat än nolltolerans kan accepteras på detta område. När det gäller motionsyrkandena om ICC:s arbete mot sexuellt våld har utskottet tidigare avstyrkt ett likalydande förslag, bl.a. med hänvisning till att inom ramen för samarbetet med ICC arbetar aktivt för att motverka straffrihet för förövare av sexuellt och könsrelaterat våld och att ICC:s åklagarkontor i sitt policydokument om sexuellt och könsbaserat våld åtagit sig att löpande förbättra kapaciteten att effektivt behandla ärenden som gäller våld av sexuell karaktär (skr. 2016/17:62, bet. 2016/17:UU15, rskr. 2016/17:279). Utskottet noterar att åklagarkontoret har fortsatt arbetet inom sin strategiska plan –2021 där ett målområde är att utveckla förhållningssättet till offer för sexuellt och könsbaserat våld. Utskottet vidhåller därmed uppfattningen att yrkandet inte bör tillstyrkas. Sammanfattningsvis konstaterar utskottet att de förslag som framställs i motionerna i hög grad överensstämmer med den inriktning för politiken som regeringen har redovisat och utskottet ser inte anledning för att göra något kompletterande tillkännagivande om detta. Utskottet avstyrker därmed samtliga motioner som behandlas i detta avsnitt, dvs. motionerna 2020/21:170 yrkandena 1, 3, 11 och 13, 2020/21:674 yrkandena 7, 9 och 10, 2020/21:2631 yrkande 18, 2020/21:2776 yrkande 24, 2020/21:3258 yrkandena 9 och 12, 2020/21:3261 yrkande 17, 2020/21:3278 yrkande 6, 2021/22:449 yrkandena 1, 5–7, 10 och 11, 2021/22:2584 yrkandena 4, 6 och 7, 2021/22:3246 yrkandena 51–53, 2021/22:3247 yrkandena 6 och 7, 2021/22:3666 yrkande 131, 2021/22:3777 yrkandena 1–4, 18 och 19, 2021/22:3883 yrkande 23, 2021/22:3963 yrkandena 14 och 18 samt 2021/22:3999 yrkandena 6 och 7. Andra frågor med anknytning till verksamheten inom utgiftsområde 5 Som utskottet anfört ovan finns det en växelverkan mellan mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer som innebär att dessa områden behöver behandlas integrerat och samstämmigt i utrikespolitikens samtliga delar, dvs. inom utrikes- och säkerhetspolitiken, det internationella utvecklingssamarbetet och handels- och främjandepolitiken. Utskottet har i sin behandling av feministiska utrikespolitik också uppmärksammat att mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer är grundförutsättningar för att uppnå hållbarhetsmålen i Agenda . Därmed omfattar kravet på samstämmighet även den nationellt inriktade politiken, i enlighet med det mål för genomförande av Agenda 2030 som har beslutat om (prop. 2019/20:188, bet. 2020/21:FiU28, rskr. 2020/21:154). Arbetet för mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer i världen har lidit stor skada under hanteringen av covid-19-pandemin. Utvecklingen är djupt bekymmersam och som regeringen anför i budgetpropositionen är svenska satsningar på dessa områden kanske mer relevanta nu än . Utskottet delar den oro som återspeglas i några motioner för att de smittskyddsåtgärder som stater världen över har vidtagit och som inneburit begränsningar av människors fri- och rättigheter kan komma att innebära permanenta inskränkningar. Som framgick av den föredragning om pandemins konsekvenser för demokrati och mänskliga rättigheter som International gav utskottet vid sammanträdet har pandemihanteringen accelererat och fördjupat redan tidigare iakttagna negativa tendenser och framför allt inneburit begränsningar av den personliga integriteten och säkerheten samt av yttrandefrihet och mediernas oberoende. Detta behöver enligt utskottet följas upp och utvärderas, sannolikt . vill utskottet uppmärksamma att det enligt Ideas föredragning också finns erfarenheter som ingjuter hopp om framtiden. Stabila demokratier har överlag kunnat hantera pandemin inom ramen för sina konstitutionella system, och nytänkande kring politiska processer och genomförandet av val, bl.a. med hjälp av digitala lösningar, kan i förlängningen bidra till en demokratisk vitalisering med ökad effektivitet och höjt deltagande. I sammanhanget påminner utskottet om att demokrati är det styrelseskick som ger människor störst möjlighet att påverka samhället och sina egna liv och som skapar bäst förutsättningar att värna och stärka respekten för de mänskliga rättigheterna och rättsstatens principer. I likhet med vad som framfördes i betänkande 2019/20:UU15 stöder utskottet regeringens ambition i den s.k. demokratisatsningen att i alla sammanhang stå upp för demokratiska principer, växla upp det utvecklingssamarbete som syftar till att stärka demokrati och låta demokratiperspektivet genomsyra utrikesförvaltningens arbete, spänna över den samlade utrikespolitiken och alla områden. I betänkandet betonade utskottet även vikten av att stödja civilsamhällets organisationer och aktörer för att stärka demokratin, och att civilsamhällets utrymme ska vara ett viktigt ämne för relationer inom multilaterala organisationer och med andra länder samt att det är av största vikt att uppmärksamma och fortsätta att stödja enskilda försvarare av de mänskliga rättigheterna. Utskottet vidhåller dessa uppfattningar och avstyrker motionerna 2020/21:3278 yrkandena 1–3 och 5, 2021/22:3246 yrkandena 1 och 2, 2021/22:3777 yrkande 17 och 2021/22:3999 yrkandena 1–3 och 5, eftersom de i allt väsentligt överensstämmer med den förda politiken. När utskottet behandlade regeringens skrivelse om mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer i svensk utrikespolitik framhöll utskottet att en annan hörnsten i svensk utrikespolitik, vid sidan av mänskliga rättigheter, är att verka för att folkrätten respekteras och att detta inkluderar att stärka de institutioner som är satta att försvara folkrätten (skr. 2016/17:62, bet. 2016/17:UU15, rskr. 2016/17:279). Med anledning av de motioner som tar upp efterlevnaden av påminner utskottet även om behandlingen av regeringens Arktisstrategi där utskottet betonade vikten av att rätten till fri sjöfart längs Nordost- respektive upprätthålls i enlighet med havsrätten och att tvister om begränsningar av den fria sjöfarten löses med diplomatiska medel (skr. 2020/21:7, bet. 2020/21:UU6, rskr. 2020/21:217). Vidare noterade utskottet i behandlingen av regeringens Kinaskrivelse att regeringen kommer att ställa krav på att , mot bakgrund av landets selektiva engagemang för folkrätten och agerande i , följer sina folkrättsliga förpliktelser och tar ansvar för ett regelbaserat multilateralt samarbete och agerande i enlighet med folkrätten (prop. 2019/20:18, bet. 2019/20:UU4, rskr. 2019/20:118). Utskottet uppmärksammar också att godkände slutsatser om säkerhet och försvar i vilka rådet efterlyser en ytterligare förstärkning av EU:s roll som global garant för sjöfartsskyddet i syfte att främja internationell rätt, särskilt , försvara EU:s intressen och upprätthålla friheten till sjöfart (rådets dokument 8396/21). Utskottet vidhåller uppfattningen från behandlingen av Arktisskrivelsen att bör verka för att folkrätten, inklusive havsrätten, respekteras. Det är i svenskt intresse att upprätthålla den regelbaserade världsordningen som ytterst ligger till grund för fred och stabilitet. Mot denna bakgrund avstyrker utskottet motionerna 2020/21:3204 yrkande 12 och 2021/22:3246 yrkande 12. Utskottet noterar att regeringen beslutade att inrätta ett om och vid . Centrumet inledde sin verksamhet med fokus på att bygga upp ny och förstärka existerande kompetens om regionen och tillhandahålla en plattform för samarbete med andra svenska institutioner som är verksamma inom området. Utskottet anser att det är angeläget att stärka kunskapsbasen om situationen och utvecklingen i och . Det främjar säkerhet och bidrar till förmåga att utveckla mellanfolkliga relationer och att stärka samarbetet med och övriga länder i regionen. Utskottet ser emellertid inte anledning att som föreslås i tre motioner söka Natoackreditering för detta. Följaktligen avstyrker utskottet motionerna 2019/20:2830 yrkande 10, 2020/21:3204 yrkande 16 och 2021/22:3246 yrkande 8. När det gäller motionerna om svenskar som sitter grundlöst frihetsberövade i andra länder påminner utskottet om att gjorde ett tillkännagivande om att regeringen bör tillsätta en oberoende för att utvärdera regeringens och berörda myndigheters arbete för att uppnå en frigivning av och , som suttit frihetsberövade i respektive (bet. 2020/21:UU7, rskr. 2020/21:160). Regeringen beslutade om direktiv för en i enlighet med tillkännagivande (dir. 2021:40). antog bestämmelser om sekretess för uppgifter hos kommissionen (prop. 2021/22:30, bet. 2021/22:KU8, rskr. 2021/22:35). ska redovisa sitt uppdrag . Utskottet förutsätter att regeringen fortsätter att prioritera arbetet för frigivning av de svenskar som berörs av det nämnda tillkännagivandet och även av andra personer i en liknande situation. Mot bakgrund av det pågående arbetet ser dock utskottet inte anledning för att göra ytterligare tillkännagivanden om detta till regeringen. Utskottet avstyrker därför motionerna 2021/22:3246 yrkandena 15 och 47, 2021/22:3777 yrkande 13 och 2021/22:3971 yrkande 3. Under det förra avstyrkte utskottet ett likalydande förslag som framställts i en motion om att utesluta diktaturer från för mänskliga rättigheter (bet. 2020/21:UU8). Utskottet vidhåller uppfattningen att både och EU måste fortsätta att vara starka aktörer i för mänskliga rättigheter () för att främja respekten för de mänskliga rättigheterna, och utskottet understryker på nytt att det är viktigt för trovärdighet att de länder som ingår i rådet respekterar de mänskliga rättigheterna. Enligt utskottet är EU en central aktör i det globala arbetet för mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer. Som utskottet noterade i det ovannämnda betänkandet är en stärkt roll för angett som en prioritet i för mänskliga rättigheter och demokrati 2020–2024. Utskottet anser att försök att urholka, försvaga, relativisera och omtolka de mänskliga rättigheterna och deras universalitet måste bekämpas. Utskottet ser dock inte anledning för att rikta ett tillkännagivande om detta till regeringen. Följaktligen avstyrker utskottet motion 2021/22:3999 yrkande 4. Med anledning av motionsförslagen om ett bindande FN-fördrag om företag och mänskliga rättigheter konstaterar utskottet att hållbart företagande intar en självklar plats i en modern näringspolitik. I sitt yttrande till näringsutskottet över regeringens skrivelse 2015/16:69 om en politik för hållbart företagande gav utskottet stöd för principen att företag som är verksamma i eller i utlandet bör tillämpa de internationella riktlinjerna för hållbart företagande oavsett var de bedriver sin verksamhet (yttr. 2015/16:UU4y). I arbetet med hållbart företagande har utskottet lyft fram den sociala dimensionen, som inkluderar bl.a. anständiga arbetsvillkor, mänskliga rättigheter och jämställdhet. Utskottet noterar att tillsatte en arbetsgrupp med uppdrag att utarbeta ett förslag till ett bindande fördrag om multinationella och andra företags agerande i fråga om mänskliga rättigheter. Vid arbetsgruppens sjunde möte den 25–var ett tredje fördragsutkast föremål för diskussion. Ett uppdaterat fjärde utkast ska läggas fram för ytterligare förhandlingar vid arbetsgruppens nästa möte . Vidare noterar utskottet att antog en resolution med en uppmaning till att föreslå ett förhandlingsmandat för att unionen på ett konstruktivt sätt ska delta i förhandlingarna om ett bindande FN-instrument (P9_TA(2021)0073). Vid utskottets sammanträde informerade om ett kommande EU-initiativ om hållbar bolagsstyrning med bestämmelser om tillbörlig aktsamhet i fråga om mänskliga rättigheter och miljö. Enligt den nu tillgängliga planeringen kan kommissionen komma att presentera ett sådant förslag . Utskottet konstaterar att det pågår verksamhet på olika nivåer för att stärka företagens ansvar för att deras verksamhet inte innebär kränkningar av de mänskliga rättigheterna, och utskottet avstyrker med hänvisning till det motionerna 2020/21:250 yrkande 16 och 2021/22:443 yrkande 5. Motioner som bereds förenklat Utskottets förslag i korthet avslår de motionsyrkanden i bilaga 4 som har beretts i förenklad ordning. Utöver de yrkanden som behandlas tidigare i detta betänkande finns förslag i ett antal motioner som är föremål för förenklad motionsberedning enligt de riktlinjer som har fastslagit med anledning av betänkande 2005/06:RS3 (bet. 2005/06:KU21, rskr. 2005/06:333–335) och i enlighet med promemorian Förenklad motionsberedning –2022 som utrikesutskottet fastställde . Utskottet har vid en genomgång och beredning noterat att de motioner som finns i bilaga 4 inte kan vara aktuella för något tillkännagivande från . Efter denna behandling avstyrker ett enigt utskott dessa motioner. Politikens inriktning, punkt 2 (C) av (C) och (C). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:3246 av m.fl. (C) yrkandena 1, 2, 8, 12, 15, 47 och 51–53, 2021/22:3247 av m.fl. (C) yrkandena 6 och 7 samt 2021/22:3666 av m.fl. (C) yrkande 131 och 2019/20:2830 av m.fl. (M) yrkande 10, 2020/21:170 av m.fl. (V) yrkandena 1, 3, 11 och 13, 2020/21:250 av m.fl. (V) yrkande 16, 2020/21:674 av m.fl. (SD) yrkandena 7, 9 och 10, 2020/21:2631 av m.fl. (KD) yrkande 18, 2020/21:2776 av m.fl. (KD) yrkande 24, 2020/21:3204 av m.fl. (M) yrkandena 12 och 16, 2020/21:3258 av Gulan Avci m.fl. (L) yrkandena 9 och 12, 2020/21:3261 av m.fl. (L) yrkande 17, 2020/21:3278 av m.fl. (L) yrkandena 1–3, 5 och 6, 2021/22:443 av m.fl. (V) yrkande 5, 2021/22:449 av m.fl. (V) yrkandena 1, 5–7, 10 och 11, 2021/22:2584 av m.fl. (SD) yrkandena 4, 6 och 7, 2021/22:3777 av m.fl. (M) yrkandena 1–4, 13 och 17–19, 2021/22:3883 av m.fl. (KD) yrkande 23, 2021/22:3963 av m.fl. (L) yrkandena 14 och 18, 2021/22:3971 av m.fl. (L) yrkande 3 och 2021/22:3999 av m.fl. (L) yrkandena 1–7. Den liberala världsordningen som byggdes upp efter kännetecknas av multilateralt samarbete, internationella institutioner, frihandel, säkerhetssamarbete och en för de demokratiska länderna gemensam strävan efter mänskliga rättigheter. Denna liberala världsordning är inte utan brister men har likväl skapat välstånd, stabilitet och möjligheter för världens stater att lösa gemensamma problem tillsammans.