bet · H801MJU12 · 2021-03-09 00:00:00 — För att nå etappmålet ska regleringar och andra åtgärder finnas på plats nationellt, i EU eller internationellt . De två etappmålen för växtskyddsmedel och biocider syftar till att väsentligt minska användningen av produkter med sådana ämnen som har särskilt farliga egenskaper. Etappmålet för dioxiner syftar till att åtgärder vidtas för att komma tillrätta med utsläppen av dessa ämnen. Regeringen framhåller att dioxiner är några av de giftigaste ämnen som finns. Avslutningsvis ska etappmålet om dagvatten bidra till att anpassa samhället till ett förändrat klimat och att minska föroreningen av sjöar och vattendrag. Regeringen framhåller att de nya etappmålen är steg på vägen för att nå flera miljökvalitetsmål och flera hållbarhetsmål inom Agenda 2030. De förväntas bidra till att minska användningen och utsläppen av skadliga ämnen, vilket också är en viktig pusselbit för att nå en cirkulär ekonomi. Nationella initiativ till att utveckla kemikaliearbetet på europeisk och internationell nivå Utgångspunkterna för åtgärdsarbetet med att nå miljökvalitetsmålet Giftfri miljö identifierades i proposition 2013/14:39 På väg mot en giftfri vardag. Regeringen konstaterade då att huvudsakligen behöver verka inom EU för att ytterligare utveckla lagstiftningen inom området. Reglerna för såväl kemiska produkter som varor har i allmänhet artikel 114 i EUF-fördraget som rättslig grund. Detta innebär att kraven är harmoniserade och att enskilda medlemsstater i princip varken får tillämpa strängare eller lindrigare krav. Regeringen konstaterar vidare att även när det gäller det internationella kemikaliearbetet är det EU-gemensamma arbetet avgörande eftersom oftast agerar som en del av EU vid förhandlingar om internationella överenskommelser. Regeringen framhåller i budgetpropositionen att arbetar aktivt för att minska den sammanlagda exponeringen för kemiska ämnen och användningen av särskilt farliga ämnen, bl.a. för att på så sätt gynna omställningen till en cirkulär ekonomi. Några exempel på detta åtgärdsarbete är bl.a. att Kemikalieinspektionen hade i uppdrag att ta fram och genomföra en handlingsplan för en giftfri vardag. Målet var att minska de kemiska riskerna i vardagen med ett särskilt fokus på skydd av barn och unga i alla de miljöer de vistas i. Till att börja med har regeringen, med stöd av Kemikalieinspektionen, arbetat aktivt med att ta fram förslag till reglering av ämnen inom EU. –lämnade Kemikalieinspektionen in totalt 74 förslag till riskminskande åtgärder inom arbetet med en giftfri vardag. Av dessa har 54 tagits upp för beslut inom EU. Alla utom 3 har accepterats. Kemikalieinspektionen bedömer att med detta arbete har bidragit konkret i tillämpningen och genomförandet av EU:s kemikalielagstiftning. Regeringen framhåller att näst efter är den medlemsstat som lämnat in flest ämnesutvärderingar och förslag till begränsningar, harmoniserade klassificeringar och identifieringar av ämnen som särskilt farliga (prop. 2020/21:1 utg.omr. Inom EU har varit drivande även i fråga om gruppering och gruppvis hantering av ämnen inom CLP-förordningen och i olika processer enligt Reachförordningen för att minska risken för att ett visst farligt kemiskt ämne byts ut mot ett snarlikt ämne. riktade en uppmaning till regeringen att intensifiera arbetet med att förbättra så att likartade kemikalier behandlas i grupp (bet. 2016/17:MJU7, rskr. 2016/17:153). Ett exempel på arbete i detta syfte är att Kemikalieinspektionen tillsammans med den franska myndigheten lämnade ett förslag till en Reach-begränsning av mer än 1 000 allergiframkallande ämnen i bl.a. kläder och skor. Enligt förslaget ska textil- och lädervaror som säljs till konsumenter inte få innehålla dessa ämnen över vissa haltgränser. I förslaget ingick många fler allergiframkallande ämnen än de som kan finnas i textilier och läder . På det sättet förebyggs att andra allergiframkallande ämnen börjar användas i textilier och läder . Syftet var att skapa ett starkt skydd för konsumenterna mot allergiframkallande ämnen. Ett slutligt förslag från kommissionen i frågan kan förväntas komma . När det gäller gruppvis hantering har ett antal svenska myndigheter prioriterat arbetet med poly- och perfluorerade alkylsubstanser, s.k. PFAS. I budgetpropositionen framhåller regeringen att den arbetar för en utfasning av PFAS som grupp både inom EU och på global nivå (prop. 2020/21:1 utg.omr. överlämnade tillsammans med övriga länder i den s.k. Reach Up-gruppen, dvs. , , , , , , , och , ett brev till kommissionen med begäran om en EU-gemensam strategi för PFAS. I brevet efterlyser man bl.a. en gruppvis hantering och utfasning av PFAS med undantag för användning som anses nödvändig. Mer specifikt efterlyser man åtgärder från kommissionen för att fasa ut PFAS på EU-nivå , vilket är i linje med de globala hållbarhetsmålen. Kemikalieinspektionen arbetar med ett underlag till förbud mot alla PFAS med undantag för sådana som har en samhällsnödvändig funktion. Över 4 700 PFAS-kemikalier skulle beröras. Regeringen har även aktivt arbetat för att kommissionen antar en ny EU-gemensam kemikaliestrategi för hållbarhet i linje med vad som fastslogs i det sjunde miljöhandlingsprogrammet. lämnade , även tillsammans med , , , , , , , och , ett brev till kommissionen i vilket man framhåller det akuta behovet av en ny kemikaliestrategi för hållbarhet. I brevet lyfter medlemsstaterna bl.a. fram att SVHC-ämnen ska fasas ut , att säker design för en innovativ cirkulär ekonomi behöver stimuleras, att brister i EU:s lagstiftning behöver åtgärdas och att det därutöver krävs åtgärder på global nivå. Vidare har ett arbete bedrivits för att förbättra gränsytorna mellan de olika regelverken för kemikalier, produkter och avfall, bl.a. för att säkerställa giftfria kretslopp. Regeringen har betonat att information om farliga kemiska ämnen i material och varor behöver finnas tillgänglig genom hela leverantörskedjan ända fram till avfallsledet. Enligt Kemikalieinspektionen speglas dessa synpunkter i kommissionens handlingsplan för cirkulär ekonomi. Regeringen bedriver även ett arbete för att utveckla kemikaliekontrollen. Inom ramen för handlingsplanen för en giftfri vardag har Kemikalieinspektionen ökat tillsynen av konsumentvaror, t.ex. leksaker, och hemelektronik, men också varor som är tillverkade av kända riskmaterial såsom mjuka plaster. Myndigheten har analyserat drygt 6 200 varor och tillsynen av förbjudna ämnen i varor har lett till att många varor har tagits bort från marknaden. Därutöver har regeringen gett Kemikalieinspektionen i uppdrag att redovisa en analys av e-handelns särskilda utmaningar kring varors innehåll av reglerade kemiska ämnen samt föreslå åtgärder för att komma till rätta med eventuella problem. Myndighetens arbete visade att det är betydligt vanligare att produkterna inte klarar säkerhetskraven om de är köpta via internationell e‑handel. Möjligheten att utöva tillsyn är dessutom begränsad, då det inte är möjligt att ställa krav på företag som finns utanför landets gränser. Det finns då en risk att konsumenter inte kan få information om ifall varan kan innehålla farliga kemikalier eller inte. Risken ökar även för att varor kan innehålla förbjudna kemikalier. Kemikalieinspektionen har mot denna bakgrund satsat på att granska varor som når den svenska marknaden via nätbutiker. Kemikalieinspektionen har genom regeringens satsning på handlingsplanen lyft varutillsynen inom EU. För att tillsynen ska bli lika inom unionen, och för att arbetet för en giftfri miljö ska bli så effektivt som möjligt, är samverkan med andra länder avgörande. Målet är att tillsynen i andra EU-länder ska göra att varor som når den svenska marknaden redan är kontrollerade enligt kemikalielagstiftningen. Mot denna bakgrund ledde myndigheten ett EU-projekt för tillsyn av biocidbehandlade varor. Ytterligare exempel på större EU-gemensamma tillsynsprojekt där Kemikalieinspektionen deltagit är tillsyn av leksaker i mjuk plast, informationsplikten i fråga om farliga ämnen i varor och tillsynsprojekt med fokus på varor köpta via e-handel. Regeringen och ansvariga myndigheter har även arbetat med att lyfta det internationella kemikaliearbetet. Regeringen verkar för ett ambitiöst globalt ramverk om kemikalier och avfall efter 2020. var värd för ett internationellt möte om hur världens länder långsiktigt ska hantera kemikalier och avfall. Mötet inleddes med en högnivådialog dit dåvarande miljöminister bjudit in en mindre grupp länder, forskare och aktörer. Enligt uppgift från konstaterade flera av deltagarna i högnivådialogen att ett framtida ramverk för kemikalier och avfall måste beslutas på högsta politiska nivå för att ha önskad effekt. Man lyfte också fram att en hållbar hantering av kemikalier och avfall hör samman med en hållbar utveckling på flera plan, som fattigdomsbekämpning, mänskliga rättigheter, hälsa, klimat, vatten och jordbruk. var också värd för det andra arbetsgruppsmötet för SAICM efter 2020. Mötet samlade ca 400 delegater från alla delar av världen för diskussioner om det framtida ramverket. Vid mötet diskuterades möjliga förslag till en vision som på ett tydligt och enkelt sätt fångar vikten av åtgärder inom kemikalie- och avfallsområdet globalt, liksom vilka mål som bör finnas för att möta de framtida utmaningar som finns när det gäller kemikalier och avfall. En annan viktig fråga är hur ramverket ska utformas. lanserade regeringen en internationell allians om kemikalier och avfall, Högnivåalliansen. Syftet med alliansen är att uppmärksamma och mobilisera politiskt intresse om kemikalier och avfall med målet att nå ett globalt avtal om kemikalier och avfall. Alliansen har enats om vad som behövs för en hållbar hantering av kemikalier och avfall. presenterade FN:s särskilda rapportör för mänskliga rättigheter och kemikalier sin första rapport till . [3] Enligt rapporten finns det starka kopplingar mellan mänskliga rättigheter och farliga kemikalier, eftersom farliga ämnen hotar rättigheter som rätten till liv, skydd mot diskriminering och allas lika rätt till information. Uppskattningsvis 2,8 miljoner människor dör till följd av en osäker eller skadlig arbetsmiljö . Rapporten understryker att det är bråttom att agera för att skydda människors liv. Det finns ett akut behov av ett starkt och omfattande globalt ramverk, och eftersom det frivilliga ramverket löpte ut finns nu möjligheten att ena världen kring ett nytt och mer ambitiöst kemikaliearbete. Rapporten pekar ut och miljömålet Giftfri miljö som en global föregångare i arbetet mot farliga kemikalier (punkt 12). I rapporten påpekas även att en EU-gemensam kemikaliestrategi skulle utgöra ett välkommet tillfälle att skydda barn och andra skyddsvärda grupper (punkt 12). Inledning – En ny långsiktig vision för EU:s kemikaliepolitik Dåvarande EG:s första kemikaliestrategi presenterades (COM(2001) 88). Kommissionen bedömer att EU har utvecklat ett av världens mest omfattande regelverk för kemikalier som stöds av en mycket avancerad kunskapsbas. Kommissionen bedömer emellertid att kemikalieindustrins gröna omställning måste intensifieras för att bättre skydda miljön och människors hälsa, särskilt när det gäller sårbara grupper. EU:s kemikaliepolitik måste också utvecklas för att EU:s aktörer ska kunna reagera snabbare och effektivare på de utmaningar som farliga kemikalier utgör. För att säkerställa lika villkor mellan aktörer både inom och utanför unionen måste det även säkerställas att om kemikalier tillämpas fullt ut, både inom unionen och vid unionens gränser. Kommissionen påpekar vidare att covid-19-pandemin inte bara ökat det akuta behovet av att skydda människors hälsa utan också tydliggjort att tillverknings- och försörjningskedjorna för vissa kritiska kemikalier från tredjeländer blivit alltmer komplexa. Det finns därför anledning för EU att stärka sitt strategiska oberoende genom att åstadkomma motståndskraftiga värdekedjor och diversifiera anskaffningen av nödvändiga kemikalier. Av ovan nämnda anledningar bedömer kommissionen att EU:s kemikaliepolitik behöver en ny långsiktig vision. Övergripande mål och syfte I kemikaliestrategin presenteras den långsiktiga ambitionen med och målsättningarna för de kommande årens kemikaliepolitik. Strategins övergripande mål är en giftfri miljö där kemikalier produceras och används på ett sätt som maximerar deras bidrag till samhället som man undviker skador på vår planet och på nuvarande och kommande generationer. Strategin ska även bidra till att stärka EU:s kemikalieindustris ställning som en globalt konkurrenskraftig aktör inom produktion och användning av säkra och hållbara kemikalier. Strategins syfte är därmed att jämka samman det samhälleliga värdet av kemikalier med människors hälsa och planetens gränser. Strategin syftar också till att hörsamma EU-medborgarnas önskan om en hög skyddsnivå mot farliga kemikalier. Strategins övergripande målsättning illustreras med en ny hierarki för kemikaliehantering som utgår från främjande av utveckling av säkra och hållbara kemikalier som problematiska ämnen i icke nödvändiga användningar fasas ut. Kemikaliestrategin syftar på detta sätt till att utgöra det första steget mot . Strategin bygger på de mål som fastställs i de tidigare antagna strategierna för dels biologisk mångfald, dels från jord till bord och bidrar till att mot cancer blir framgångsrik. Kemikaliestrategin kompletterar också den europeiska industristrategin, återhämtningsplanen för , handlingsplanen för den cirkulära ekonomin och andra strategier och initiativ inom ramen för den europeiska gröna given, t.ex. läkemedelsstrategin, vätgasstrategin och batteriinitiativet. Kemikaliestrategin är indelad i följande fem tematiska områden: – Innovation av säkra och hållbara kemikalier – Starkare EU-lagstiftning för att ta itu med akuta miljö- och hälsoproblem – Förenkling och konsolidering av den rättsliga ramen – En omfattande kunskapsbas om kemikalier – En sund hantering av kemikalier globalt. Vart och ett av dessa teman innehåller ett varierande antal förslag på åtgärder. Meddelandet innehåller sammanlagt 56 förslag till åtgärder. Meddelandet innehåller dock inga konkreta lagstiftningsförslag. I strategins bilaga presenteras en tidsplan för när åtgärderna ska vara på plats. Strategin åtföljs dessutom av sex arbetsdokument[5] med mer detaljerade beskrivningar av specifika områden, bl.a. en översyn över nuvarande lagstiftning som reglerar hormonstörande ämnen, en sammanställning över kunskapsläge, riskbedömningsmetodik och regler för kombinationseffekter samt ett faktaunderlag om PFAS och bakgrunden till de åtgärder som föreslås för sådana ämnen. I följande avsnitt återges några exempel på kommissionens aviserade åtgärder inom vart och ett av de fem tematiska områdena. Innovation av säkra och hållbara kemikalier Inom temat innovation och säkra och hållbara kemikalier identifierar kommissionen fyra grupper av åtgärder. Till att börja med bedömer kommissionen att det krävs åtgärder för att främja säkra och hållbara kemikalier. Kommissionen avser bl.a. att ta fram EU-gemensamma kriterier för säker och hållbar design samt att inrätta ett stödnätverk för samarbete och informationsutbyte. Kommissionen avser även att säkerställa stöd och finansiering av utveckling och innovation, att ta fram resultatindikatorer för att mäta industrins övergång till produktion av säkra och hållbara kemikalier och att stärka det s.k. industriutsläppsdirektivet[6] för att begränsa användningen av särskilt farliga ämnen. Kommissionen anser vidare att säkra produkter och giftfria materialkretslopp behöver främjas för att möjliggöra en ren cirkulär ekonomi. Kommissionen anser av denna anledning att det bör införas rättsliga krav för att minimera innehållet av skadliga ämnen i varor med särskilt fokus på känsliga grupper och på de varor som har störst återvinningspotential, t.ex. textilier, förpackningar, möbler och byggmaterial. Kommissionen föreslår även att det införs krav på information om varors kemikalieinnehåll. Vad gäller innovativ industriproduktion föreslår kommissionen åtgärder för att på olika sätt stödja en sådan utveckling. Kommissionen föreslår bl.a. stöd till forskning, utveckling och nyttjande av avancerade material, kemikalier med låg klimat- och miljöpåverkan och övergång till förnybar energi i kemikalieproduktionen. Det föreslås även att tillgången till riskkapital säkerställs, särskilt för små och medelstora företag och nystartade företag. Därutöver anser kommissionen att EU:s öppna strategiska oberoende behöver stärkas. I detta syfte föreslår kommissionen bl.a. att strategiska värdekedjor identifieras och att interregionalt samarbete kring värdekedjor och försörjningssäkerhet förstärks. Starkare EU-lagstiftning för att ta itu med akuta miljö- och hälsoproblem För att ta itu med en rad hälso- och miljöproblem anser kommissionen att regelverket behöver bli enklare, mer enhetligt och förutsägbart för alla aktörer. Framför allt bör Reach- och CLP-förordningarna stärkas och kompletteras med konsekventa strategier för bedömning och hantering av kemikalier i befintlig sektorsspecifik lagstiftning. Till att börja med avser kommissionen att vidta ett antal åtgärder för att skydda konsumenter, sårbara grupper och arbetstagare från de skadligaste kemikalierna. I detta syfte avser kommissionen bl.a. att utvidga den generiska metoden för riskhantering[7] för att säkerställa att konsumentprodukter inte innehåller kemikalier som orsakar cancer eller genmutationer, som påverkar det reproduktiva eller det endokrina systemet eller som är långlivade och bioackumulerande. Vidare avser kommissionen att säkerställa att farliga kemikalier inte förekommer i barnavårdsartiklar och att fastställa kriterier så att de skadligaste kemikalierna endast tillåts när det är nödvändigt. Kommissionen anser vidare att ett antal åtgärder krävs för att ytterligare reglera hormonstörande ämnen. Bland annat avser kommissionen att på grundval av () definition fastställa en rättsligt bindande faroidentifiering av hormonstörande ämnen. Kommissionen avser även att förbjuda hormonstörande ämnen i konsumentprodukter så snart de har identifierats samt att se över och stärka de rättsliga informationskraven så att myndigheter får bättre möjligheter att identifiera hormonstörande ämnen. Kommissionen anför vidare att åtgärder krävs för att ytterligare reglera kemikaliers kombinationseffekter. Kommissionen avser att bedöma hur man i Reachförordningen bäst inför bedömningsfaktorer för kemikalieblandningar i säkerhetsbedömningen av ämnen, att införa eller förstärka bestämmelser för att ta hänsyn till kombinationseffekter i annan relevant lagstiftning samt att förbättra bedömningarna av de blandningar som används vid tillverkning av tobaksvaror. Därutöver identifierar kommissionen ett antal åtgärder vad gäller kemiska föroreningar i naturmiljö. Kommissionen avser att föreslå nya faroklasser och kriterier i CLP-förordningen för att till fullo ta itu med bl.a. miljötoxicitet. Kommissionen vill även att hormonstörande ämnen, långlivade, mobila och toxiska samt mycket långlivade och mycket mobila ämnen införs som kategorier av SVHC-ämnen. Dessutom avser kommissionen att skärpa de rättsliga kraven för att säkerställa att den information om ämnen som görs tillgänglig för myndigheterna möjliggör omfattande miljöriskbedömningar. Kommissionen vill även ta upp påverkan på miljön från tillverkning och användning av läkemedel i den kommande läkemedelsstrategin för . Inom temat starkare lagstiftning identifierar kommissionen avslutningsvis ett antal åtgärder vad gäller PFAS. Kommissionen avser bl.a. att förbjuda alla PFAS som grupp och endast tillåta användning som är samhällsnödvändig. Kommissionen avser även att införa en gruppansats för PFAS inom relevant lagstiftning om vatten, hållbara produkter, livsmedel, industriutsläpp och avfall. Därutöver vill kommissionen ta itu med PFAS-problem på global nivå genom relevanta internationella forum. Förenkling och konsolidering av den rättsliga ramen Kommissionen framhåller att för faro- och riskbedömning och hantering av kemikalier är omfattande och bedömer att lagstiftningen på det stora hela är ändamålsenlig. Ett antal betydande brister hindrar dock EU:s kemikalielagstiftning från att uppnå sin fulla potential. Av denna anledning identifierar kommissionen ett antal åtgärder inom följande tre områden: Inom området ”Ett ämne, en bedömning” avser kommissionen att vidta åtgärder för att göra bedömningsförfarandena enklare och mer transparenta. Syftet är att minska bördan för alla berörda parter och göra beslutsfattandet snabbare, mer konsekvent och mer förutsägbart. Kommissionen avser att använda ett gemensamt samordningsverktyg för offentlig verksamhet för att ge en uppdaterad översikt över myndigheternas planerade och pågående initiativ om kemikalier i hela lagstiftningen. Kommissionen avser även att inrätta en arbetsgrupp med experter från medlemsstater, kommissionens avdelningar och EU-byråer för att diskutera initiativ om faro- och riskbedömning av kemikalier i lagstiftningen. Kommissionen vill även inrätta en samordningsmekanism inom kommissionen i syfte att bättre synkronisera åtgärder i kemikalielagstiftningen när det gäller identifiering och klassificering av faror och riskbedömning. Kommissionen aviserar ett antal ytterligare åtgärder inom området metoder och data. Bland annat avser kommissionen att göra CLP-förordningen till den centrala rättsakten för faroklassificering och möjliggöra för kommissionen att initiera harmoniserade klassificeringar. Kommissionen vill även se över definitionen av nanomaterial och se till att den tillämpas konsekvent i hela lagstiftningen. Därutöver avser kommissionen att utveckla en gemensam öppen dataplattform för kemikalier för att underlätta utbyte av, tillgång till och vidareutnyttjande av information om kemikalier från alla källor. Kommissionen aviserar dessutom ett antal åtgärder inom området nolltolerans mot bristande kravuppfyllelse. Bland annat avser kommissionen att i Reachförordningen stärka principerna om förorenaren betalar och ”Inga data, ingen marknad”, dvs. att även producenter utanför EU måste redovisa vad deras produkter innehåller för att få sälja dem här. Kommissionen avser även att föreslå att kommissionen får i uppgift att när så är lämpligt utföra revisioner i medlemsstaterna för att säkerställa efterlevnad och tillsyn av den EU-gemensamma kemikalielagstiftningen, särskilt Reachförordningen, och vid behov vidta överträdelseförfaranden. Kommissionen avser vidare att inrikta sig på kända områden med hög risk för bristande efterlevnad, bl.a. e-handeln och varor från tredjeländer. En omfattande kunskapsbas om kemikalier Enligt kommissionen är en sund hantering av kemikalier i beroende av EU:s och dess medlemsstaters förmåga att fatta beslut på grundval av gedigen och aktuell kunskap. Myndigheterna behöver mer kunskap om de inneboende egenskaperna hos en stor mängd kemikalier, inklusive polymerer och kemikalier som inte tillverkas i stora volymer. Dessutom är kunskapen om användning och exponering fragmenterad, inte minst till följd av beroendet av att industrin tillhandahåller korrekt information. Av denna anledning identifierar kommissionen ett antal nödvändiga åtgärder inom området informationskrav. Bland annat avser kommissionen att lägga fram ett förslag om att registreringsplikten enligt Reachförordningen utvidgas till att omfatta vissa potentiellt skadliga polymerer. Kommissionen avser även att ändra informationskraven i Reachförordningen för att möjliggöra effektiv identifiering av dels ämnen med kritiska faroegenskaper, dels alla cancerframkallande ämnen som tillverkas i eller importeras till EU, oavsett volym. Kommissionen avser att vidta ett antal ytterligare åtgärder för att stärka kopplingen mellan vetenskap och policy.