bet · H801SoU16 · 2021-05-27 00:00:00 — Regeringen och SKR har enats om en långsiktig vision för e-hälsoarbetet som rör bl.a. hälso- och sjukvården: Vision e-hälsa 2025 (prop. 2016/17:1 utg. omr. 9 s. 43). Formuleringen för Vision e-hälsa 2025 är att 2025 ska vara bäst i världen på att använda digitaliseringens och e-hälsans möjligheter i syfte att underlätta för människor att uppnå en god och jämlik hälsa och välfärd samt utveckla och stärka egna resurser för ökad självständighet och delaktighet i samhällslivet. I visionen är det framför allt insatser på tre nyckelområden som lyfts fram: regelverk, enhetligare begreppsanvändning och standarder. Hälso- och sjukvårdens digitala arbetsmiljö berörs i olika delar av regeringens arbete med e-hälsa. I visionen lyfts vård- och omsorgspersonal som en särskilt viktig målgrupp. En grundläggande förutsättning för att it-stöden ska kunna användas fullt ut är att det finns kompetens att hantera dessa på alla nivåer inom verksamheterna. Bland annat har och haft uppdraget att tillsammans utveckla och tillgängliggöra ett digitalt pedagogiskt stöd för informationshantering och dokumentation utifrån gällande rätt. Det digitala stödet lanserades och riktar sig bl.a. till personal med journalföringsplikt inom vård och omsorg. Det digitala stödet har sedan vidareutvecklats med fokus på nytta och användbarhet för målgrupperna (prop. 2019/20:164 s. 61). Överenskommelse om en strategi för genomförande av Vision e-hälsa 2025 slöts en överenskommelse mellan staten och SKR om en strategi för genomförande av Vision e-hälsa 2025. Genom överenskommelsen kompletteras visionen med en strategi för genomförande. Syftet med strategin är dels att fastställa hur det gemensamma arbetet mellan staten och SKR ska utformas, dels att peka ut ett antal prioriterade områden inom vilka insatser ska göras för att uppnå visionen. Strategin ska vara vägledande för det gemensamma arbetet och för de insatser parterna gör var för sig, samt i övrigt ge vägledning till det digitaliseringsarbete som bedrivs i kommuner och regioner och av näringslivet. Överenskommelse om god och nära vård 2021 Regeringen och SKR ingick en överenskommelse för att stödja utvecklingen av hälso- och sjukvården, med särskild inriktning på den nära vården. Inom överenskommelsen God och nära vård 2021 har regeringen avsatt ca för att stärka förutsättningarna för vårdens medarbetare. Medlen kan bl.a. användas till att stärka den digitala arbetsmiljön i hälso- och sjukvården och för utveckling av medarbetarnas arbetssituation, vilket omfattar ledarskap, arbetsmiljö, rätt antal medarbetare samt insatser för att behålla och utveckla medarbetare. Inom ramen för överenskommelsen har även avsatts för insatser inom ramen för Vision e-hälsa 2025. Medlen kan användas för utveckling och modernisering av 1177 Vårdguiden samt insatser inom områdena strukturerad vårdinformation och standardisering samt trygg och säker informationshantering Överenskommelsen om god och nära vård finns närmare beskriven i avsnittet om hälso- och sjukvårdens organisation. Avsiktsförklaring om samarbete om välfärdens digitala infrastruktur presenterade en avsiktsförklaring mellan regeringen och SKR om ökad digitalisering och minskat it-krångel. Syftet är att ta tillvara digitaliseringens möjligheter och förbättra arbetsmiljön i välfärden. Information om avsiktsförklaringen finns tillgänglig på . Tanken är att staten och kommunsektorn ska nå en samsyn kring mål, takt, finansiering och ansvar när det gäller utveckling och förvaltning av samt anslutning till en förvaltningsgemensam digital infrastruktur. Arbetet ska omfatta två delar, en kartläggnings- och analysfas och en överenskommelsefas. Utifrån resultatet av kartläggningen och analysen kan ramarna sättas för nästa del i arbetet. Målsättningen är att arbetet ska vara klart till . Det gemensamma arbetet ska vara inriktat på sådan förvaltningsgemensam digital infrastruktur som är av särskild vikt för att lösa den offentliga sektorns utmaningar och särskilt för att frigöra resurser för välfärden. Enligt regleringsbrev 2021 ska myndigheten följa utvecklingen av digitalisering inom hälso- och sjukvård och socialtjänst och lämna en uppföljningsrapport till regeringen. Rapporten ska baseras på det indikatorsbaserade ramverk för uppföljning av Vision e-hälsa 2025 som myndigheten utvecklat . Regeringen gav i uppdrag att analysera och föreslå hur möjligheterna till sammanhållen journalföring kan öka och användas av alla vårdgivare i hela landet (S2021/03119 [delvis]). ska i sin analys överväga både befintliga och alternativa tekniska lösningar för en sammanhållen journalföring. I uppdraget ingår att redogöra för hur förslagen kan utformas och vidareutvecklas. Myndigheten ska även redogöra för vilken eller vilka aktörer som bör vara ansvariga för utveckling, förvaltning och implementering samt uppskatta kostnaderna för de förslag som myndigheten lämnar. En delredovisning som beskriver preliminära förslag och uppskattade kostnader ska lämnas och uppdraget ska slutredovisas till . Enligt regleringsbrev ska myndigheten fortsätta att utveckla nyckeltal för användningen av e-hälsa och välfärdsteknik i kommunerna, samt följa upp och redovisa resultaten på webbplats. Myndigheten ska även beskriva och analysera resultaten av uppföljningen av nyckeltalen för att identifiera framgångsfaktorer och hinder för utveckling och implementering av e-hälsa och välfärdsteknik. Inom ramen för uppföljningen ska myndigheten även redovisa och analysera resultaten av den aviserade satsningen att stödja kommunala investeringar i tekniska lösningar. Uppdraget ska redovisas till . inrättade regeringen vårdkompetensrådet som är ett rådgivande samverkansforum. Utöver den nationella nivån av samverkan ska regionala samverkansarenor upprättas. För att stödja detta arbete har ett kansli inrättats på för arbete med kartläggning av bl.a. statistik och kunskapsunderlag (). Sekundär användning av patientuppgifter m.m. Genomic Medicine (GMS) är ett samarbetsorgan för regioner med universitetssjukvård och universitet med medicinsk fakultet inom precisionsmedicin. GMS skickade in en hemställan till om sekundär användning av hälsouppgifter (S2020/08250). Frågan bereds inom . Utredningen om offentlig-privat samverkan, styrning och kontroll, som antog namnet , pekar i sitt betänkande (SOU 2020:15) bl.a. på betydelsen av att vårdgivare säkerställer patientsäkerheten och arbetsmiljön samt bedriver ett systematiskt patientsäkerhets- respektive arbetsmiljöarbete i samband med större investeringar, omorganisationer och införande av nya styr- och verksamhetsmodeller. För att bidra till ett ökat patientsäkerhetsarbete understryker vikten av statliga tillsynsinsatser vid struktur- och organisationsförändringar. Den statliga tillsynen behöver utökas men också utvecklas för att öka genomslaget av tillsynens resultat. Utredningen konstaterar mot denna bakgrund att den statliga tillsynen behöver bli mer förebyggande, för att förhindra och förebygga risker. Utredningens förslag bereds inom . Tillkännagivande om att göra en översyn av patientdatalagen och annan relevant lagstiftning I betänkande 2018/19:SoU8 Hälso- och sjukvårdsfrågor föreslog utskottet att skulle rikta ett tillkännagivande till regeringen om att överväga om det finns anledning att göra en översyn av patientdatalagen och annan relevant lagstiftning. följde utskottet (rskr. 2018/19:233). Utskottet anförde följande i betänkandet (s. 156): Det är vidare angeläget att lagstiftningen på området är ändamålsenlig och anpassad till de krav som dagens teknik ställer som utskottet vill understryka vikten av att den personliga integriteten beaktas. Regeringen bör därför enligt utskottets uppfattning överväga om det finns anledning att göra en översyn av patientdatalagen och annan relevant lagstiftning. bör ställa sig bakom det som utskottet anför och tillkännage det för regeringen. Därmed bör motion [...] bifallas. Motion [...] bör bifallas delvis. I skrivelse 2020/21:75 skrivelser till regeringen – åtgärder anför regeringen följande: Regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag att utreda och lämna förslag som rör personuppgiftshantering inom och mellan socialtjänst och hälso- och sjukvård (S 2019:01, dir. 2019:37). Utredaren har bl.a. i uppdrag att se över möjligheterna att införa direktåtkomst inom och mellan vissa verksamheter i socialtjänst och hälso- och sjukvård samt utvidgad informationsöverföring för kvalitetsutveckling mellan vårdgivare i hälso- och sjukvården. Lagar som kan komma att beröras är bl.a. patientdatalagen (2008:355) och lagen (2001:454) om behandling av personuppgifter inom . Uppdraget ska slutredovisas . Regeringen avser att därefter återkomma till . Punkten är inte slutbehandlad. Tillkännagivande om digitalisering i vården I betänkande 2019/20:SoU11 m.m. föreslog utskottet att skulle rikta ett tillkännagivande till regeringen om digitalisering inom vården. följde utskottet (rskr. 2019/20:275) Utskottet anförde följande i betänkandet (s. 87–88). Utskottet konstaterar att det i patientdatalagen finns bestämmelser om sammanhållen journalföring vilket möjliggör för olika vårdgivare att ha direktåtkomst till varandras vårddokumentation. En sammanhållen journalföring kräver dock patientens samtycke samt att ett antal andra kriterier är uppfyllda. Utskottet anser att regeringen bör se över om dagens krav på ett aktivt samtycke bör ändras så att patienten antas samtycka till att vårdgivarna tar del av patientinformation till dess att motsatsen har meddelats. Utskottet anser vidare att regeringen bör se över om ytterligare lagändringar behöver göras för att skapa goda möjligheter till sammanhållen journalföring och informationsdelning dels inom hälso- och sjukvården, dels mellan hälso- och sjukvården och . Utskottet anser också att regeringen bör se över möjligheten att klassificera olika typer av vårdinformation. Detta bör ske för att uppnå en reglering av information som är mer nyanserad och som bättre kan balansera skyddet av den enskildes integritet mot vinsterna av att dela och använda informationen. Exempelvis kan nämnas att andra länder har gjort en distinktion mellan patientinformation kopplad till en enskild och patientinformation kopplad till en vårdepisod. Enligt utskottet bör regeringen även se över om lagstiftningen bör tydliggöras så att anhöriga kan agera ombud vid kontakter med vården när det gäller tidsbokningar, anmälningar och avbokningar samt ta del av undersökningsresultat. bör ställa sig bakom det som utskottet anför ovan och tillkännage detta för regeringen. Därmed bör motionerna […] bifallas. Motionerna […] bör avslås. I skrivelse 2020/21:75 skrivelser till regeringen – åtgärder anför regeringen följande: Regeringen har beslutat om ett uppdrag som berör frågor som omfattas av tillkännagivandet. Regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag att utreda och lämna förslag som rör personuppgiftshantering inom och mellan socialtjänst och hälso- och sjukvård (S 2019:01, dir. 2019:37). Utredaren har bl.a. i uppdrag att se över möjligheterna att införa direktåtkomst inom och mellan vissa verksamheter i socialtjänst och hälso- och sjukvård samt utvidgad informationsöverföring för kvalitetsutveckling mellan vårdgivare i hälso- och sjukvården. Lagar som kan komma att beröras är bl.a. patientdatalagen (2008:355) och lagen (2001:454) om behandling av personuppgifter inom Uppdraget ska slutredovisas . Punkten är inte slutbehandlad. Utskottet har i tillkännagivanden till regeringen framhållit vikten av digitalisering, sammanhållen journalföring och informationsdelning inom hälso- och sjukvården. Utskottet anser att digitaliseringen ska säkerställa tillgång till god och nära vård i hela landet samt leda till en ökad tillgänglighet, jämlikhet och effektivitet. Förslaget i betänkandet Informationsöverföring inom vård och omsorg SOU 2021:4 möjliggör ökad och förenklad informationsöverföring inom och mellan vård och omsorg. Genom förslaget ska olika aktörer inom och hälso- och sjukvården på ett smidigare och säkrare sätt få ta del av varandras information. Utredningen har skickats på remiss med sista svarsdatum . Utskottet anser att resultatet av beredningen av förslaget bör avvaktas. Utskottet ser positivt på insatserna för Visionen e-hälsa 2025 och utskottet noterar även avsiktsförklaringen mellan regeringen och SKR om ökad digitalisering och minskat it-krångel. Utskottet uppmärksammar även uppdrag att följa utvecklingen av digitaliseringen inom hälso- och sjukvården och uppdrag att identifiera framgångsfaktorer och hinder för utveckling och implementering av e-hälsa och välfärdsteknik. Mot den redovisade bakgrunden anser utskottet att någon åtgärd inte är nödvändig med anledning av motionerna 2020/21:1623 (SD) yrkande 39, 2020/21:2028 (SD) yrkande 4, 2020/21:2953 (C) yrkande 7, 2020/21:3134 (M) yrkande 1, 2020/21:3139 (M) yrkande 55, 2020/21:3169 (C) yrkande 15, 2020/21:3227 (L) yrkande 25, 2020/21:3243 (L) yrkandena 15 och 16 samt 2020/21:3637 (MP) yrkande 52. Motionsyrkandena bör avslås. Ett par motionsyrkanden tar upp frågan om kompetens. Utskottet noterar att enligt överenskommelsen om god och nära vård 2021 tillförs regioner och kommuner totalt ca för att stärka förutsättningar för vårdens medarbetare. Vidare konstaterar utskottet att en grundläggande förutsättning för att it-stöden enligt Visionen om e-hälsa 2025 ska kunna användas fullt ut är att det finns kompetens att hantera dessa. Utskottet noterar även att ett digitalt pedagogiskt stöd för informationshantering som riktar sig bl.a. till personal med journalföringsplikt inom vård och omsorg lanserades och har därefter vidareutvecklats. Dessutom uppmärksammar utskottet att har i uppdrag att långsiktigt samordna, kartlägga och verka för att effektivisera kompetensförsörjningen av personal inom vården. Med hänsyn till vad som har redovisats anser utskottet att motionerna 2020/21:2953 (C) yrkande 6 och 2020/21:3134 (M) yrkande 6 bör avslås. Utskottet konstaterar att det framgår av patientdatalagen att en vårdgivare på begäran av en patient ska lämna information om den direktåtkomst och elektroniska åtkomst till uppgifter om patienten som förekommit (8 kap. 5 § patientdatalagen). Utskottet noterar vidare att det i föreskrifter och allmänna råd (HSLF-FS 2016:40) om journalföring och behandling av personuppgifter i hälso- och sjukvården uttalas att av informationen som vårdgivaren på begäran ska lämna till en patient om åtkomsten till hans eller hennes uppgifter ska framgå från vilken vårdenhet samt någon har tagit del av uppgifterna. Informationen ska vara utformad så att patienten kan bedöma om åtkomsten har varit befogad eller inte (4 kap. 10 § HSLF-FS 2016:40). Utskottet anser att de aktuella bestämmelserna är väl avvägda. Utskottet noterar vidare att det har kommit in en hemställan till om frågan om sekundär användning av hälsouppgifter. Ärendet bereds inom . Utskottet anser att resultatet av beredningen bör avvaktas. Med hänsyn till vad som har anförts finner utskottet att någon åtgärd inte behövs med anledning av motionerna 2020/21:1947 (M) yrkande 2, 2020/21:2746 (KD) yrkande 13 och 2020/21:3134 (M) yrkande 3. Motionsyrkandena bör avslås. Utskottet ser positivt på att hälso- och sjukvårdens arbetsmiljö omfattas av Visionen e-hälsa 2025 och att strategin ska ge vägledning för digitaliseringsarbetet i kommuner, regioner och näringsliv. Utskottet uppmärksammar vidare att medel har avsatts enligt överenskommelsen om god och nära vård 2021 som kan användas bl.a. för att stärka den digitala arbetsmiljön i hälso- och sjukvården. Utskottet konstaterar även att betänkandet SOU 2020:15 Strukturförändring och investering i hälso- och sjukvården pekar på bl.a. vikten av arbetsmiljöarbete och att betänkandet bereds inom . Mot denna bakgrund anser utskottet att någon åtgärd inte är nödvändig med anledning av motion 2020/21:3134 (M) yrkande 5. Motionsyrkandet bör avslås. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om gränsöverskridande vård. Jämför reservation 35 (SD). I kommittémotion 2020/21:1623 av m.fl. (SD) yrkande 45 föreslås ett tillkännagivande om att verka för att underlätta för de patienter som själva väljer att söka planerad vård i andra länder. Motionärerna anför att en patient ska kunna få ett förhandstillstånd även om den aktuella vårdgivaren utomlands inte är ansluten till landets allmänna vårdsystem. Ett likalydande förslag finns i kommittémotion 2020/21:2028 av Per Ramhorn m.fl. (SD) yrkande 14. I kommittémotion 2020/21:2027 av m.fl. (SD) yrkande 43 föreslås ett tillkännagivande om att handläggningstid för att få ett förhandstillstånd ska sänkas , och vid allvarliga diagnoser , i stället för dagens . I lagen (2013:513) om ersättning för kostnader till följd av vård i ett annat land inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet anges villkor för rätt till ersättning för kostnader för gränsöverskridande vård samt hur ersättningsbeloppet ska bestämmas. Bestämmelserna innebär att ersättning ska lämnas med högst det belopp som motsvarar de faktiska vårdkostnader som har uppkommit för patienten med avdrag för ett belopp som motsvarar de avgifter som patienten skulle ha fått om vården hade getts i (5 §). Det är även möjligt för patienter att söka förhandsbesked för planerad vård i ett annat land. Det är som prövar ansökningar om ersättning och förhandsbesked. Om förhandsbesked lämnas är skyldig att vid en senare prövning om ersättning betala ut minst det belopp som angetts i förhandsbeskedet (11 §). Vid prövningen av ansökan ska särskilt beaktas sjukdomens eller skadans karaktär och förväntade utveckling, patientens individuella omständigheter i övrigt, och om det finns skäl att prioritera hanteringen av ansökan med beaktande av dessa omständigheter (14 §). beslut om ersättning eller förhandsbesked får överklagas till allmän förvaltningsdomstol (16 §). I lagen (2013:514) om regionernas och kommunernas kostnadsansvar för viss vård i utlandet regleras hur kostnaderna för gränsöverskridande vård ska fördelas mellan staten samt regioner och kommuner. Bakgrund och pågående arbete Den som vill få ersättning för planerad vård i ett annat EU-/EES-land, eller kan välja mellan att ansöka om – ett förhandstillstånd för att få ett intyg att ta med sig – ett förhandsbesked för att sedan ansöka om ersättning i efterhand – ersättning i efterhand, utan att ha ett förhandstillstånd eller ett förhandsbesked. I alla fall gäller att den enskilde ska vara försäkrad för vårdförmåner i och att vården skulle ha bekostats av det allmänna om den hade getts i . För ett beslut om förhandstillstånd krävs dessutom att – vårdgivaren är ansluten till det allmänna sjukvårdssystemet i vårdlandet, och accepterar förhandstillståndet för just den vård som önskas – väntetiden i inte är medicinskt försvarbar med hänsyn till det aktuella hälsotillståndet och sjukdomens sannolika förlopp. Ett förhandstillstånd är ett intyg som tas med till det andra landet och innebär att den enskilde endast betalar patientavgift i vårdlandet. Förhandstillstånd kan även ges för vård i på något andra villkor. Sedan vården lämnats har den enskilde även möjlighet att ansöka om ersättning för resa och logi samt resekostnader för medföljande och patientavgift. Med ett beslut om förhandsbesked kan den enskilde i efterhand få ersättning för vård för både privat och offentlig vård i ett annat EU-land men inte för resa, logi, resekostnader för medföljande eller patientavgift. Förhandsbesked kan inte lämnas för vård i , eller . målsättning är att ett beslut ska ges från ansökan (forsakringskassan). ansvarar för att informera om planerad hälso- och sjukvård i till personer som är försäkrade för vårdförmåner i en annan medlemsstat inom EU/EES, och . ansvarar bl.a. för att tillhandahålla information till personer som är försäkrade för vårdförmåner i om deras rättigheter och möjligheter vid nödvändig och planerad vård i andra EU-/EES-länder, och och villkoren för ersättning för den sökta eller planerade vården. I lagen (2013:513) om ersättning för kostnader till följd av vård i ett annat land inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet finns bestämmelser om villkor för rätt till ersättning för kostnader vid gränsöverskridande vård. Utskottet noterar bl.a. att där framgår att vid prövningen av en ansökan särskilt ska beakta sjukdomens eller skadans karaktär och förväntade utveckling, patientens individuella omständigheter i övrigt, och om det finns skäl att prioritera hanteringen av ansökan med beaktande av dess omständigheter. Utskottet anser inte att bör ta något initiativ med anledning av motionerna 2020/21:1623 (SD) yrkande 45, 2020/21:2027 (SD) yrkande 43 och 2020/21:2028 (SD) yrkande 14. Motionerna bör avslås. Vård för asylsökande m.fl. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om planerad vård för asylsökande m.fl., vård för utlänningar, vård för utlandssvenskar utomlands och vård som inte kan anstå. Jämför reservation 36 (SD) och 37 (V). Planerad vård för asylsökande m.fl. I motion 2020/21:2863 av (M) yrkande 2 föreslås ett tillkännagivande om förbud för regioner att ge planerad sjukvård. Motionären konstaterar att asylsökande och personer som vistas i utan tillstånd har rätt till vård som inte kan anstå och anför att det inte är riktigt att dessa personer i vissa fall ges planerad vård. I kommittémotion 2020/21:2028 av Per Ramhorn m.fl. yrkande 89 föreslås ett tillkännagivande om medborgarskapets betydelse. Motionärerna anför att endast svenska medborgare ska ha full rätt till subventionerad hälso- och sjukvård och tandvård, förutom akut vård. I yrkande 90 föreslås ett tillkännagivande om heltäckande sjukförsäkring. Motionärerna anför att utlänningar som reser in i i regel alltid ska teckna en egen heltäckande sjukförsäkring före inresan. I yrkande 91 föreslås ett tillkännagivande om bosatta utlänningars rätt till sjuk- och tandvård. Motionärerna anför att bosatta utlänningar som inte kommit i varaktig försörjning ska vara fullt betalningsansvariga för hälso- och sjukvård och tandvård. I yrkande 92 föreslås ett tillkännagivande om asylsökandes och nyanländas rätt till sjuk- och tandvård. Motionärerna anför att kostnaden för asylsökandes hälso- och sjukvård och tandvård ska ses som lån och avbetalas efter hand. I yrkande 93 föreslås ett tillkännagivande om turisters och andra utlänningars rätt till sjuk- och tandvård. Motionärerna anför att utlänningar som vistas i utan bosättningsgrundande tillstånd endast ska ha rätt till akut hälso- och sjukvård och tandvård med fullt betalningsansvar men vid behov betalning i efterhand. Som exempel nämns viseringsfria turister från tredjeländer, studerande från tredjeländer med uppehållstillstånd på och illegala migranter. Vård för utlandssvenskar utomlands I motion 2020/21:2549 av och (SD) föreslås ett tillkännagivande om att reglera sjukvård och försäkringar för utlandssvenskar utanför EU/EES och . Motionärerna anför att frågan, i stället för att svenskarna tecknar försäkringar, kan lösas genom ett påslag på den särskilda inkomstskatten för utomlands bosatta (SINK-skatten) och förhandlingar med regeringar i de andra länderna om att svenska medborgare ska få motsvarande förmåner som medborgarna i det landet får när de senare vistas i . Vård som inte kan anstå I kommittémotion 2020/21:306 av m.fl. (V) yrkande 12 föreslås ett tillkännagivande om att regeringen ska återkomma med förtydligande av begreppet vård som inte kan anstå och tydligare riktlinjer till regionerna för att säkerställa likabehandling. Av 17 kap. 1 § HSL följer att vårdavgifter och avgifter med anledning av att patienter uteblir från avtalade besök får tas ut enligt grunder som regionen eller kommunen bestämmer. Regler om högkostnadsskydd för avgifter till kommuner och regioner finns i 6 §. Högkostnadsskyddet för öppen vård uppgår till 2021. Det är den högsta avgift för vårdavgifter som får tas ut .