bet · H801KU5 · 2021-01-22 00:00:00 — Det gäller utöver den s.k. (se ovan) ett förslag till en ny europeisk åklagarmyndighet (COM(2013) 534) som prövades av justitieutskottet . Det gäller vidare det s.k. utstationeringsdirektivet (COM(2016) 128) som prövades av arbetsmarknadsutskottet . ansåg inte att förslaget stred mot subsidiaritetsprincipen, vilket meddelades kammaren genom ett protokollsutdrag. På EU-nivå uppnåddes dock tröskeln för ett gult kort. lämnade arbetsmarknadsutskottet på förslag av en minoritet i utskottet ett utlåtande om kommissionens förslag till direktiv om balans mellan arbete och privatliv för föräldrar och anhörigvårdare m.m. (COM(2017) 253, utl. 2016/17:AU17). Förslaget gällde socialpolitik. Utskottets majoritet ansåg att förslaget inte stred mot subsidiaritetsprincipen och föreslog att skulle lägga utlåtandet till handlingarna. I utlåtandet fanns två reservationer (M, C och KD samt SD). biföll utskottsmajoritetens förslag, vilket innebar att något motiverat yttrande inte lämnades till , rådets och kommissionens ordförande och att utlåtandet lades till handlingarna (prot. 2016/17:129). lämnade utskottet tre utlåtanden med förslag till motiverade yttranden. biföll utskottets förslag i samtliga fall. Det var kommissionens förslag till direktiv om tydliga och förutsägbara arbetsvillkor i Europeiska unionen (COM(2017) 797), som rörde socialpolitik (utl. 2017/18:AU11, rskr. 2017/18:167). Utskottet lämnade även, som nämnts, ett utlåtande om kommissionens förslag till förordning om inrättande av Europeiska arbetsmyndigheten (COM(2018) 131) som rörde fri rörlighet för arbetstagare, social trygghet, etableringsrätt, fri rörlighet för tjänster och transportpolitik (utl. 2017/18:AU17, rskr. 2017/18:292). Utskottet lämnade även ett utlåtande om kommissionens förslag till förordning om inrättande av Europeiska fonden för justering av globaliseringseffekter (COM(2018) 380) som rörde strukturfonder (utl. 2017/18:AU19, rskr. 2017/18:444). Tabell 19 Uppdelning per politikområde, rättslig grund och antal utkast till lagstiftningsakter inom arbetsmarknadsutskottets område Rättslig grund i EUF-fördraget Antal utkast till lagstiftningsakter* Art. 42, 43 Fri rörlighet för arbetstagare Art. 45, 46 Fri rörlighet för arbetstagare (social trygghet) Fri rörlighet för tjänster Ekonomisk, social och territoriell sammanhållning (strukturfonder) Art. 175, 177 Särskilda åtgärder till skydd för de yttersta randområdena * Vissa av utkasten berör flera politikområden, vilket innebär att summan av antalet utkast i tabellen är större än antalet prövade utkast. Kommissionens motiveringar med avseende på subsidiaritetsprincipen Enligt artikel 5 i protokoll nr 2 om tillämpningen av subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna ska utkasten till lagstiftningsakter motiveras med avseende på subsidiaritetsprincipen. Detta gäller oavsett om kommissionen eller någon annan är förslagsställare. Som regel finns det i utkasten till lagstiftningsakter en särskild rubrik, , under vilken kommissionen brukar lämna sin motivering i fråga om subsidiaritetsprincipen. I vissa förslag finns det (även) en motivering i ingressen till själva förslaget till rättsakt. Motiveringarna är inte sällan relativt kortfattade. har gjort en översiktlig genomgång av motiveringarna av subsidiaritetsprincipen i de utkast till lagstiftningsakter som prövades . Av de subsidiaritetsprövningar som genomfördes saknas en motivering i ett förslag. I förslaget som subsidiaritetsprövades av näringsutskottet anges endast att förslaget är förenligt med subsidiaritetsprincipen. Det gäller kommissionens förslag till ändring av förordning (EU) nr 1303/2013 vad gäller medlen för den särskilda tilldelningen för sysselsättningsinitiativet för unga (COM(2019) 55). I några andra förslag är motiveringarna mycket knapphändiga, se t.ex. kommissionens förslag till ändring av förordning (EU) 2019/501 och förordning (EU) 2019/502 vad gäller deras tillämpningsperioder (COM(2019) 396), som subsidiaritetsprövades av trafikutskottet. I detta förslag anges helt kort att eftersom förslaget ändrar bestämmelserna i befintlig unionslagstiftning kan dess mål endast uppnås genom en rättsakt på unionsnivå. Vid förra årets uppföljning som gäller de subsidiaritetsprövningar som genomfördes bedömdes tillfredsställande motiveringar saknas i totalt tolv av förslagen, dvs. i av förslagen (bet. 2019/20:KU5 s. 78). Yttranden från andra utskott anför bl.a. följande i sitt yttrande. Utskottets beredningsområde har direkt anknytning till . Antalet prövningar inom utskottets område har varit lågt, men ökade antalet ärenden i utskottet. Av åtta ärenden utmynnade sex i motiverade yttranden. Ökningen sågs som en följd av arbete med BEPS-programmet. behandlades tio ärenden, men inget resulterade i något motiverat yttrande. var antalet subsidiaritetsärenden i utskottet högt (15), och antalet har aldrig varit högre. Antalet ärenden var däremot det lägsta , fem stycken. Utkasten har framför allt gällt harmonisering av indirekta skatter, vilket är normalt. På skatteområdet krävs enighet bland medlemsstaterna, vilket kan medföra justeringar och fördröjningar av förslagen innan dessa blir till EU-lagstiftning. Medlemsstaterna har således möjlighet att bättre värna sin suveränitet på detta område än inom andra politikområden. Utskottet lämnade i ett granskningsutlåtande kritiska synpunkter på kommissionens meddelande om ett mer effektivt och demokratiskt beslutsfattande inom EU:s skattepolitik (COM(2019) 8, utl. 2018/19:SkU24). Kommissionen har föreslagit ett ändrat beslutsfattande i skattefrågor genom en övergång från beslutsfattande med enhällighet enligt det särskilda lagstiftningsförfarandet till kvalificerad majoritet enligt det ordinarie lagstiftningsförfarandet. Enligt utskottets mening skulle detta innebära att den nationella suveräniteten i skattefrågor luckras upp, vilket utskottet även fortsättningsvis motsätter sig. Kommissionen lämnade motiveringar i fråga om subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna i de ärenden som utskottet prövade under den nu aktuella tidsperioden. Informationen i Ipex har använts , men den är i regel varken fullständig eller särskilt relevant när utskottet behandlar subsidiaritetsärenden. Detta är naturligt eftersom alla parlament i medlemsländerna arbetar inom samma tidsram. Utskottet håller däremot löpande kontakt med representant vid EU:s institutioner och anser att denna möjlighet att skaffa information är mycket värdefull. yttrade sig genom att hänvisa till vad utskottet anförde vid förra årets uppföljning av tillämpning av subsidiaritetsprincipen (yttr. 2019/20:JuU2y s. 8 f.). I förra årets yttrande anförde justitieutskottet bl.a. följande. Utskottet anser att det är viktigt att frågan om subsidiaritet ges särskild uppmärksamhet när det handlar om lagstiftningsförslag inom det straff- och processrättsliga området. Dessa frågor är en central del i varje stats funktion och legitimitet och är av särskild betydelse eftersom de återspeglar grundläggande värden, seder och bruk i medlemsländerna. Därför är det viktigt att lagstiftning på EU-nivå inom det straff- och processrättsliga området endast initieras om det står klart att sådan lagstiftning bidrar till ett betydande mervärde. Vidare är utskottet positivt till åtgärder som leder till ökad säkerhet inom EU och . Ett rättssäkert arbete och utbyte av information är viktiga aspekter i ett effektivt samarbete mellan medlemsstater. Det samarbete som finns på det straffrättsliga området efter att Lissabonfördraget trädde i kraft innebär att delar av den nationella kompetensen förs över till EU. Det medför att lagstiftningen på EU-nivå stärks och att utrymmet för nationell lagstiftning minskar i motsvarande utsträckning. Utskottet anser att den överföring av kompetens som förslagen om invandringspolitik, gränskontroll, polissamarbete och straffrättsligt samarbete medför syftar till att nå ett effektivt samarbete och därmed får anses nödvändig. Som tidigare påpekats i utskottets yttranden […] är det viktigt att uppmärksamma den samlade effekten av olika förslag, vilken kan vara svår att överblicka vid enskilda förslag. anför bl.a. följande i sitt yttrande. Utskottet framhåller att EU-samarbete inom utbildningsutskottets beredningsområde till stor del bedrivs på andra sätt än genom lagstiftning, vilket i sin tur återspeglas i antalet ärenden som utbildningsutskottet bereder. Inom politikområdet utbildning har EU endast befogenhet att stödja, samordna eller komplettera medlemsstaternas åtgärder. Inom politikområdet forskning och teknisk utveckling samt rymden har EU befogenhet att vidta åtgärder under förutsättning att det inte hindrar medlemsstaterna från att utöva sina befogenheter. När det gäller utrymmet för nationella åtgärder inom utskottets beredningsområde till följd av EU-förslag som subsidiaritetsprövats anför utskottet att det inte kan dra några mer övergripande slutsatser på det sätt som efterfrågas i promemoria. Bakgrunden till det är att utskottets subsidiaritetsärenden både är förhållandevis få och är fördelade på ett relativt stort antal politikområden, varav ett politikområde – utbildning – inte får harmoniseras, Kommissionen var förslagsställare i de ärenden som utskottet prövade 2019, liksom i samtliga ärenden som utskottet prövat . Utskottet har tidigare efterfrågat mer utvecklade motiveringar från kommissionen till varför förslagen är förenliga med subsidiaritetsprincipen (senast i yttr. 2015/16:UbU2y). Utskottet konstaterar dock att den positiva utveckling som utskottet kunnat skönja när det gäller kommissionens motiveringar (fr.o.m. yttr. 2017/18:UbU3y) fortsatte . Utskottet har inte behandlat något utkast där kommissionens motivering i subsidiaritetsfrågan saknats. Vid de subsidiaritetsprövningar som utskottet genomförde hämtade utskottet information om andra parlaments behandling av utkasten från webbplatsen Ipex. Utskottet fann informationen på webbsidan av liten eller ingen relevans för behandlingen av utkasten. Den löpande rapporteringen från representant vid EU:s institutioner är ett värdefullt kunskapsunderlag. Representanten kontaktas när det bedöms relevant. Vidare har utskottet tagit del av yttranden från andra nationella parlament när dessa har delgetts och utbildningsutskottet. Utskottet har i övrigt inte sett något behov av att hämta in information från andra nationella parlament. uppfattning är att behandlingen av subsidiaritetsärenden i huvudsak har fungerat väl. Utskottet fortsätter att understryka vikten av att förslagsställaren tydligt motiverar valet av regleringsform. Utskottet kan vidare konstatera att det är svårt att förutse kommande subsidiaritetsärenden. Det saknas detaljerad information om kommissionens planering för nya lagstiftningsutkast och om när åttaveckorsfristen för subsidiaritetskontrollen av dem kommer att inledas. Utskottets uppfattning är att tidigare och mer detaljerad information från kommissionen om dess planering för enskilda initiativ skulle förbättra möjligheten till planering av arbetet med subsidiaritetsärenden. anför bl.a. följande i sitt yttrande. subsidiaritetsprövade utskottet sju utkast till lagstiftningsakter och gjorde bedömningen att inget av dessa utkast stred mot subsidiaritetsprincipen. Det kan jämföras med 2018 när utskottet subsidiaritetsprövade 17 utkast till lagstiftningsakter och gjorde bedömningen att två utkast stred mot subsidiaritetsprincipen. Det lägre antalet subsidiaritetsprövningar kan ses mot bakgrund av den nya institutionella cykeln i EU-institutionerna som inleddes med valet till . I sedvanlig ordning minskade antalet utkast till lagstiftningsakter som kommissionen antog inför valet till . Därtill hör att den nya kommissionen tillträdde ovanligt sent, först . De utkast till lagstiftningsakter som kommissionen antog inom utskottets beredningsområde antogs vidare inte inom ramen för kommissionens reformagenda; merparten av utkasten antogs i stället i särskild ordning som en förberedelse för att Förenade och (i fortsättningen ) skulle utträda ur EU utan ett avtal på utträdesdagen. Fram t.o.m. har utskottet subsidiaritetsprövat 117 utkast till lagstiftningsakter och lämnat tio utlåtanden med motiverade yttranden. Av utskottets utlåtanden har fem rört transportpolitik, tre har rört tillnärmning av lagstiftning som rör den inre marknaden och ytterligare tre har rört transeuropeiska nätverk (ett av utkasten hade två rättsliga grunder), dvs. de politikområden som utskottet har prövat flest utkast till lagstiftningsakter inom. De sammanlagt tio utlåtandena med motiverade yttranden visar att även om det är lämpligt att fatta beslut på unionsnivå inom utskottets beredningsområde behöver det likväl inte alltid vara så. Utskottets beredningsområde är internationellt präglat med många gränsöverskridande frågor som i stor utsträckning förutsätter överstatliga regleringar. EU har mot denna bakgrund getts betydande beslutskompetens inom både transport- och telekomområdet. En genomgång visar att samtliga utkast till lagstiftningsakter som utskottet subsidiaritetsprövade har rört frågor där det redan finns lagstiftning på unionsnivå och att utrymmet för nationella åtgärder därmed redan har varit begränsat. Fem av sju utkast som utskottet subsidiaritetsprövade antogs av kommissionen som en förberedelse för att skulle träda ut ur EU och rörde begränsade och tillfälliga ändringar i den befintliga lagstiftningen. De övriga utkasten kan klassas som s.k. förenklingsinitiativ och innebar endast mindre ändringar och omarbetningar av den befintliga lagstiftningen. var samtliga utkast till lagstiftningsakter som utskottet subsidiaritetsprövade utkast till förordningar. Detta kan ses mot bakgrund av att utkasten rörde ändringar av mer brådskande karaktär, t.ex. i fråga om brexit. Generellt kan konstateras att förordningar är direkt tillämpliga i nationell lagstiftning och på så sätt verkar mer inskränkande på medlemsstaternas utrymme för nationella åtgärder än direktiv. I tre utkast som utskottet subsidiaritetsprövade föreslogs att kommissionen skulle ges befogenhet att anta delegerade akter, dvs. komplettera eller göra tillägg till icke väsentliga delar av lagstiftningsakter. Därtill kan nämnas att ett utkast till lagstiftningsakt hade sin bakgrund i att tribunal ogiltigförklarat en del av kommissionens förordning (EU) 2016/646. Tribunalen ansåg att kommissionen hade överskridit sin befogenhet att anta icke-lagstiftningsakter med allmän räckvidd som kompletterar eller ändrar vissa icke väsentliga delar av en lagstiftningsakt. Sammantaget synes utrymmet för nationella åtgärder inom utskottets beredningsområde inte ha minskat nämnvärt även om det nationella handlingsutrymmet oundvikligen minskar till följd av att gemensamma EU-bestämmelser införs. I sammanhanget kan det framhållas att utskottet har gjort bedömningen att merparten av kommissionens utkast till lagstiftningsakter har varit förenliga med subsidiaritetsprincipen. Vidare har utskottet vid olika tillfällen välkomnat och efterfrågat . Slutligen ser utskottet positivt på att kommissionen har betonat behovet av att stärka tillämpningen och upprätthållandet av subsidiaritetsprincipen i EU:s beslutsfattande som ett led i en mer övergripande agenda för bättre lagstiftning. Det återstår dock att se hur den nya kommissionen i praktiken kommer att arbeta för att stärka subsidiaritetsprincipens tillämpning och upprätthållande. I samtliga utkast till lagstiftningsakter som utskottet subsidiaritetsprövade finns en motivering i fråga om subsidiaritetsprincipen. I tre fall är kommissionens motiveringar dock mycket kortfattade och omfattar endast någon enstaka mening. Dessa tre utkast antogs som förberedelse för att skulle utträda ur EU och innebar förvisso begränsade och tillfälliga ändringar i den befintliga lagstiftningen, men kommissionens motiveringar kan likväl rent principiellt bedömas som otillfredsställande. I övriga utkast är kommissionens motiveringar något mer utvecklade. Endast i ett utkast till lagstiftningsakt underbygger kommissionen sin motivering i fråga om subsidiaritetsprincipen med en konsekvensanalys. Utskottet har tidigare påtalat vikten av att kommissionen underbygger sina motiveringar med konsekvensanalyser och är alltjämt av den åsikten. Utskottet anser fortfarande att Ipex kan förbättras t.ex. i fråga om en mer konsekvent tillämpning av vilken information som läggs in i systemet, i vilket skede informationen läggs in samt på vilket språk. har löpande kontakt med representant vid EU:s institutioner, och utskottet bedömer att kontakten fungerar mycket väl. Utskottet anser att subsidiaritetsprövningarna överlag fungerar väl. Liksom tidigare kan utskottet konstatera att regeringens bedömning av subsidiaritetsprincipens tillämpning är viktig för utskottets subsidiaritetsprövningar, särskilt vid mer komplexa subsidiaritetsärenden, eftersom regeringen är det organ som förhandlar om förslagen inom EU och därför har mer ingående kunskap om det enskilda lagförslaget än utskottet. Utskottet har upprepade gånger påpekat vikten av att kommissionen tidigt tillhandahåller pålitlig och detaljerad information om planeringen för varje enskilt initiativ. De utkast till lagstiftningsakter som utskottet subsidiaritetsprövade antogs dock inte inom ramen för kommissionens reformagenda. I stället antogs det stora flertalet utkast hastigt och i särskild ordning som en förberedelse för vad som ansågs vara en ökad eventualitet att skulle träda ut ur EU, vilket delvis kan förklara den bristande informationen från kommissionens sida. I sammanhanget kan det konstateras att även har det stora flertalet av de utkast till lagstiftningsakter som utskottet subsidiaritetsprövat antagits i särskild ordning och utan föregående information från kommissionen, mot bakgrund av covid-19-pandemin. Utskottet har tidigare påpekat att subsidiaritetsärenden som löper under kammarens sommar- och juluppehåll är utmanande eftersom de ofta innebär att utskottet måste frångå sin ordinarie beredningsprocess. Det är positivt att kommissionen endast antog ett utkast till lagstiftningsakt inför ett stundande uppehåll i kammaren. Utskottet välkomnar att kommissionen bekräftade att den avser att göra ett uppehåll i åttaveckorsfristen för de nationella parlamentens subsidiaritetsprövningar mellan och . I ett av de utkast till lagstiftningsakter som utskottet subsidiaritetsprövade föreskrev kommissionen ett undantag från den tidsfrist som avses i artikel 4 i protokoll nr 1 om de nationella parlamentens roll i EU, vilket gjorde det möjligt för EU-institutionerna att fatta beslut om lagstiftningsakten innan de nationella parlamenten hade hunnit genomföra sina subsidiaritetsprövningar. Samma undantag har även föreskrivits vid ett flertal av utskottets subsidiaritetsprövningar . hade sju sådana undantag föreskrivits av kommissionen, sex av dem med anledning av covid-19-pandemin och ett med anledning av brexit. översände kommissionens vice ordförande ett brev till talman där han noterade att de nationella parlamenten under de rådande omständigheterna kan ha svårt att hinna genomföra sina subsidiaritetsprövningar inom åttaveckorsfristen. Kommissionen kommer därför i möjligaste mån att ta hänsyn till nationella parlaments motiverade yttranden inom ramen för subsidiaritetsprövningen även om de med anledning av covid-19-krisen kommer in efter att tidsfristen har gått ut. Utskottet har tidigare påmint om att de nationella parlamentens subsidiaritetsprövningar, och den parlamentariska förankring som de innebär, är en viktig del av EU-institutionernas demokratiska legitimitet. I sammanhanget kan det konstateras att samtliga utskottets subsidiaritetsprövningar har ägt rum inom den tidsfrist som anges i protokoll nr 2. Därtill har utskottet valt att subsidiaritetspröva de utkast till lagstiftningsakter som har hanterats skyndsamt av unionen innan en överenskommelse har nåtts och innan rättsakten har antagits i EU-institutionerna. Förslag som hanteras skyndsamt av EU-institutionerna innebär en viss utmaning eftersom det ställer krav på en skyndsam hantering även av utskottet, och det kan innebära att utskottet måste frångå sin ordinarie beredningsprocess. Att de utkast till lagstiftningsakter som har hanterats skyndsamt av EU-institutionerna endast har inneburit begränsade ändringar i den befintliga lagstiftningen har gjort utskottets subsidiaritetsprövningar hanterbara, de korta ledtiderna till trots. Subsidiaritetskontrollen och den årliga uppföljningen Genom Lissabonfördraget fick de nationella parlamenten en särskild roll att kontrollera hur subsidiaritetsprincipen tillämpas. Enligt ska de nationella parlamenten se till att subsidiaritetsprincipen följs i enlighet med de förfaranden som anges i protokollet om tillämpningen av subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna. och de övriga nationella parlamenten har alltså en fördragsenlig skyldighet att bevaka att subsidiaritetsprincipen efterlevs. I fick varje utskott i uppdrag att genomföra subsidiaritetsprövningar av utkast till lagstiftningsakter inom sina respektive beredningsområden. fick i uppdrag att göra en uppföljning av subsidiaritetsprincipens tillämpning i en gång . Syftet med uppföljningen är att ett organ ska följa utvecklingen av subsidiaritetskontroll på en mer övergripande nivå och samla erfarenheter från olika områden. Uppföljningen innebär att man kan följa utvecklingen . Även information om att endast ett fåtal ärenden prövats ett visst år och inom ett visst område blir av intresse vid en sådan uppföljning. Sedan Lissabonfördraget trädde i kraft och t.o.m. har totalt 894 förslag översänts till de nationella parlamenten för subsidiaritetsprövning. översände kommissionen 32 förslag, vilket kan jämföras med 2018 då 149 förslag översändes. Det låga antalet förslag som översändes av kommissionen kan förklaras med att 2019 var något av ett övergångsår präglat både av valet till och av att en ny kommission tillträdde. sedan Lissabonfördraget trädde i kraft lämnade de nationella parlamenten inte ett enda motiverat yttrande . Kommissionen framhåller i sin årsrapport om tillämpningen av subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna och om förbindelserna med de nationella parlamenten att detta huvudsakligen berodde på minskningen av kommissionens lagstiftande verksamhet och att 2019 var ett övergångsår mellan de två kommissionerna. Utskottet konstaterar att antalet förslag som sänts till de nationella parlamenten minskade även , som också var ett valår och ett övergångsår mellan två kommissioner, jämfört (från 123 förslag 2013 till 58 förslag 2014). Antalet motiverade yttranden som lämnades av de nationella parlamenten minskade också från 88 till 21 motiverade yttranden . [8] noterar utskottet att de nationella parlamenten lämnade 8 motiverade yttranden då endast 21 förslag översändes för subsidiaritetsprövning. Det är naturligt att antalet motiverade yttranden som lämnas av de nationella parlamenten minskar om antalet förslag som översänds minskar. Detta förklarar dock inte att det inte lämnats några motiverade yttranden alls . Samlat utfall och utrymmet för nationella åtgärder till följd av EU-förslag De flesta av förslagen som översändes av kommissionen rörde transportpolitik, jordbruks- och fiskeripolitik, harmonisering av indirekta skatter och strukturfonder (se bilaga 7). Utskottet noterar att många av de översända förslagen rörde ändringar av gällande lagstiftning på unionsnivå och att en majoritet av förslagen lades fram som förslag till förordningar. Utskottet noterar även att ungefär en tredjedel av förslagen som översändes av kommissionen handlade om förberedelser för det fall att skulle lämna unionen utan ett avtal med EU. Med hänsyn till det begränsade antalet förslag som översänts till de nationella parlamenten och att endast ett fåtal utskott har yttrat sig är det svårt för att dra några övergripande slutsatser när det gäller utrymmet för nationella åtgärder till följd av EU-förslag.