bet · H801KU23 · 2021-04-16 00:00:00 — Andra motionsyrkanden som förs fram gäller kränkningar på grund av personers sexuella läggning m.m. och av hbtq-personers rättigheter i EU och möjlighet att ändra juridiskt kön i EU:s medlemsstater. I kommittémotion 2019/20:2758 av m.fl. (L) yrkande 15 begärs ett tillkännagivande om sanktioner mot de medlemsländer i EU som inte respekterar hbtq-personers mänskliga rättigheter. Motionärerna hänvisar till en kartläggning som för grundläggande rättigheter har gjort som visar att ungefär hälften av de tillfrågade hbtq-personerna hade känt sig diskriminerade eller trakasserade på grund av sin läggning. ska kunna granska hur medlemsländerna lever upp till skyldigheten att respektera de mänskliga rättigheterna. Ett likalydande yrkande görs i kommittémotion 2020/21:3261 yrkande 19 av m.fl. (L). I kommittémotion 2019/20:3356 av m.fl. (V) yrkande 6 begärs ett tillkännagivande om att regeringen bör se över möjligheterna för ytterligare åtgärder mot de medlemsländer som inte efterlever de mänskliga rättigheterna och verka för att man inom EU sätter hårdare press på de medlemsländer som diskriminerar sina medborgare på grund av sexuell läggning, könsidentitet, könsuttryck eller könskarakteristika. Motionärerna anser att det är viktigt att markera mot länder som väljer att inskränka sina medborgares mänskliga rättigheter, t.ex. genom att minska deras jordbruksstöd eller att de förlorar sin rösträtt i ministerrådet. I samma motion yrkande 8 begärs ett tillkännagivande om att bör arbeta för att transpersoner i alla EU:s medlemsstater ska ha möjlighet att ändra juridiskt kön utifrån självidentifikation. I yrkande 12 begärs ett tillkännagivande om att bör driva på för att EU ska anta en strategi för att främja hbtq-personers rättigheter inom EU. Motionärerna framställer också ett yrkande om att ska verka för att överträdelseärenden drivs mot de länder som inte respekterar att samkönade äktenskap som ingåtts i ett annat land ska vara giltiga i hela unionen (yrkande 7). I motion 2019/20:3302 av m.fl. (S) yrkande 8 begärs ett tillkännagivande om att ska verka för att , EU:s medlemsstater och relevanta EU-organ tillsammans utarbetar en övergripande handlingsplan som garanterar mänskliga rättigheter för hbtq-plus-personer. Även i motion 2020/21:2134 av (S) begärs att ska verka för att EU tar fram en handlingsplan för att skydda och värna hbtq-plus-personers mänskliga rättigheter inom EU. I artikel 2 i fördraget om Europeiska unionen () föreskrivs att unionen ska bygga på värdena respekt för människans värdighet, frihet, demokrati, jämlikhet, rättsstaten och respekt för de mänskliga rättigheterna, inklusive rättigheter för personer som tillhör minoriteter. Dessa värden ska vara gemensamma för medlemsstaterna i ett samhälle som kännetecknas av mångfald, icke-diskriminering, tolerans, rättvisa, solidaritet och principen om jämställdhet mellan kvinnor och män. Av artikel 7 i följer vidare att rådet under vissa omständigheter får slå fast att det finns en klar risk för att en medlemsstat allvarligt åsidosätter värden som anges i artikel 2. Innan detta slås fast ska rådet höra den berörda medlemsstaten och får i enlighet med samma förfarande framföra rekommendationer till denna stat. Det följer vidare av artikeln att på förslag från en tredjedel av medlemsstaterna eller från Europeiska kommissionen och efter godkännande, samt efter att ha uppmanat den medlemsstat det gäller att framföra sina synpunkter, enhälligt får slå fast att en medlemsstat allvarligt och ihållande åsidosätter värden som anges i artikel 2. Rådet, som ska fatta beslut med kvalificerad majoritet, får därefter besluta om att tillfälligt upphäva vissa av de rättigheter som den aktuella medlemsstaten har till följd av tillämpningen av fördragen, inbegripet rösträtten i rådet för företrädaren för den medlemsstatens regering. Rådet ska då beakta de möjliga följder som ett sådant tillfälligt upphävande kan få för fysiska och juridiska personers rättigheter och skyldigheter. I enlighet med artikel 7.2 kan det efter ett enhälligt beslut i slås fast att en överträdelse i fråga om artikel 2 redan skett, och att överträdelsen är allvarlig och ihållande. Av artikel 7.3 följer att rådet med kvalificerad majoritet kan besluta om att tillfälligt upphäva vissa av den berörda medlemsstatens rättigheter, inbegripet rösträtten i rådet. Den sanktion som ska delas ut är inte på förhand fastställd. I artikel 354 fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) fastställs att den berörda medlemsstaten inte får delta i omröstningen i fråga om båda förfarandena som följer av artikel 7. har antagit flera resolutioner i fråga om rättsstatsprincipen gentemot , , och . Förfarandet för att åberopa en klar risk för ett allvarligt åsidosättande enligt artikel 7.1 i har inletts i två fall: av kommissionen i fråga om , och av i fråga om . Kommissionen har också inlett ett antal överträdelseförfaranden gentemot och . Kommissionen kan i enlighet med artikel 258–260 EUF-fördraget inleda ett överträdelseförfarande i de fall en medlemsstat inte har uppfyllt en skyldighet enligt fördragen. Det kan också handla om skyldigheter som följer av sekundärrätten, dvs. direktiv, förordningar eller beslut. Efter ett dialogförfarande kan kommissionen avge ett motiverat yttrande. Medlemsstaten får då tillfälle att lämna sina synpunkter. Om medlemsstaten inte rättar sig efter yttrandet inom en viss angiven tid får kommissionen föra ärendet vidare till . kan enligt artikel 260 fastställa att en överträdelse har ägt rum och kan kräva att medlemsstaten ska vidta de åtgärder som krävs för att följa domstolens dom. Om kommissionen därefter anser att medlemsstaten inte har vidtagit sådana åtgärder, får kommissionen väcka en ny talan vid . Denna talan kan utmynna i att domstolen ålägger medlemsstaten att betala böter. EU:s rättighetsstadga beskriver de fri- och rättigheter som EU erkänner att varje människa har. Det handlar t.ex. om tanke-, religions-, yttrande- och mötesfrihet, rätt till ett skyddat privatliv och barns rätt till skydd och omvårdnad. Stadgan är till stor del en sammanfattning av de rättigheter som redan finns inom EU genom fördragen och praxis. och alla andra EU-medlemsländer är medlemmar i och har anslutit sig till . I har och vissa ändrings- och tilläggsprotokoll till konventionen införlivats med svensk rätt genom lagen (1994:1219) om den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna. Det pågår även inom EU en process för att ansluta EU till . Detta beskrivs ytterligare i det inledande avsnittet. EU:s verktygslåda för att skydda rättsstatsprincipen EU har ett antal verktyg till sitt förfogande för att skydda unionens grundläggande värden. utgör ramen för rättsstatsprincipen det första steget för att säkra efterlevnaden av rättsstatsprincipen inom unionen. När en ny ram föreslogs av kommissionen angavs som skäl dels att överträdelseförfaranden endast kan inledas vid överträdelser av en viss bestämmelse i EU-lagstiftningen, dels att trösklarna är höga för att aktivera och besluta om förebyggande- och sanktionsförfaranden när det finns en risk att en medlemsstat åsidosätter de värden som anges i artikel 2 i . Ramen syftar till att genom dialog med den berörda medlemsstaten få denna att vidta åtgärder som säkrar att rättsstatsprincipen följs och på så sätt undvika ett tillgripande av ett överträdelseförfarande eller artikel 7-förfarande. Ramen innefattar som regel tre steg: en bedömning av kommissionen, en rekommendation av kommissionen och en uppföljning av rekommendationen. Till skillnad från den europeiska rättstatsmekanismen (se nedan) riktar ramen in sig på enskilda medlemsstater. När det gäller ramen för rättsstatsprincipen har den använts när en dialog med inleddes . Enligt kommissionen bidrog visserligen dialogen till att identifiera problem och få till stånd en diskussion, men den löste inte de upptäckta bristerna i rättsstaten, och kommissionen inledde förfarandet enligt artikel 7.1 i . Genom allmänna rådets slutsatser från fastställdes att rådet skulle genomföra en årlig rättsstatsdialog. Enligt slutsatserna ska dialogen baseras på objektivitet, icke-diskriminering och likabehandling av alla medlemsstater. Det finska ordförandeskapet föreslog slutsatser om förstärkt rättsstatsdialog som skulle fokusera på en årlig lägesuppdatering om utvecklingen på rättsstatsområdet. Denna lägesuppdatering kan enligt slutsatserna genomföras med stöd av kommissionens årliga rapport om rättsstatsprincipen som omfattar situationen i medlemsstaterna och unionen i sin helhet. Kommissionen uppmanades att nära involvera medlemsstaterna när rapporten tas fram. Ordförandeskapsslutsatserna blev inte formella rådsslutsatser eftersom de inte fick stöd av två medlemsstater. har vid ett flertal tillfällen i resolutioner föreslagit en ny EU-mekanism för demokrati, rättsstatlighet och grundläggande rättigheter. Den föreslagna rättsstatsmekanismen skulle till skillnad från ramen för rättsstatsprincipen bedöma hur samtliga medlemsstater följer de värden som anges i artikel 2 i . Mekanismen skulle bl.a. innehålla en årlig evidensbaserad och objektiv utvärdering inklusive landsspecifika rekommendationer. Kommissionen föreslog i ett meddelande att EU och medlemsstaterna skulle öka insatserna för att främja en stark politisk och rättslig kultur som stöder rättsstatsprincipen, och utveckla instrument som förebygger att rättsstatsproblem uppstår eller förvärras. [3] Kommissionens meddelande avsåg dels åtgärder för att stärka och effektivisera redan befintliga verktyg, dels nya verktyg. Ett sådant nytt verktyg är den europeiska rättsstatsmekanismen som ska omfatta samtliga medlemsstater. Mekanismen är utformad som en årlig cykel som ska främja rättsstatsprincipen och förebygga att rättsstatliga problem uppstår eller förvärras. Den europeiska rättsstatsmekanismen är inte rättsligt bindande, men de nästkommande tre ordförandeskapen har åtagit sig att fortsätta arbetet med mekanismen. kommenterade den nya mekanismen i sin resolution från och framhöll bl.a. följande (punkt 4): välkomnar kommissionens arbete med dess årliga rapport om rättsstatsprincipen. Parlamentet välkomnar att korruption och mediefrihet ingår i den årliga bedömningen. Parlamentet noterar dock att rapporten brister när det gäller belysandet av demokrati och grundläggande rättigheter. Parlamentet beklagar särskilt att föreningsfriheten och det minskade utrymmet för det civila samhället inte ingår i den årliga bedömningen. Parlamentet understryker med oro att utsatta grupper, bland annat kvinnor, funktionsnedsatta, romer, hbti-personer och äldre människor, fortsätter att se sina rättigheter ringaktas i vissa medlemsstater, och att dessa grupper inte är helt skyddade mot hat och diskriminering, vilket bryter mot unionens värden enligt artikel 2 i . Parlamentet påminner om sina upprepade önskemål om en övervakningsmekanism som omfattar hela tillämpningsområdet för artikel 2 i . Parlamentet upprepar behovet av en objektiv och evidensbaserad övervakningsmekanism som fastställs i en bindande rättsakt, så att de tre institutionerna måste följa en transparent och reglerad process med tydligt definierade ansvarsområden, så att skyddet och främjandet av alla unionens värden blir en bestående och synlig del av unionens agenda. Den nya mekanismen har resulterat i en rapport från kommissionen om rättsstatssituationen i EU. Förordning om skydd av unionsbudgeten antogs en förordning om skydd av unionsbudgeten. Förordningen trädde i kraft . Av artikel 6 i förordningen framgår att kommissionen kan föreslå åtgärder för skydd av unionsbudgeten. Rådet fattar beslut med kvalificerad majoritet. Enligt artikel 4 kan åtgärder vidtas om det har fastställts att överträdelser av rättsstatens principer i en medlemsstat påverkar eller riskerar att allvarligt påverka den sunda ekonomiska förvaltningen av unionsbudgeten eller skyddet av unionens ekonomiska intressen på ett tillräckligt direkt sätt. Av skälen framgår att åtgärder får vidtas även vid systematiska överträdelser och inte bara i t.ex. enskilda fall av korruption. I artikel 5 anges de åtgärder som kan vidtas för skydd av unionsbudgeten, t.ex. innehållande av utbetalningar och förbud mot att ingå nya avtal om lån. Europeiska unionens byrå för grundläggande rättigheter Europeiska unionens byrå för grundläggande rättigheter (FRA) är en av EU:s decentraliserade myndigheter och har till uppgift att bistå EU:s institutioner och medlemsländerna med stöd och sakkunskap i fråga om de grundläggande rättigheterna. Enligt artikel 6 i ska unionen erkänna de rättigheter, friheter och principer som fastställs i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna och som de garanteras i den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna. FRA samlar bl.a. in och analyserar data och publicerar årliga rapporter om utvecklingen vad gäller grundläggande rättigheter. FRA publicerar även tematiska rapporter och kan på begäran av EU:s institutioner lämna ett yttrande i en specifik fråga. Handlingsplan för mänskliga rättigheter och demokrati antog EU en strategisk ram för mänskliga rättigheter och demokrati. För att genomföra EU:s strategiska ram antog EU handlingsplaner för tidsperioderna 2012–2014 och 2015–2019. antog Europeiska unionens råd en ny handlingsplan för tidsperioden –2024. [5] I handlingsplanen fastställs fem övergripande prioriteringar: att skydda enskilda och ge dem egenmakt att skapa motståndskraftiga, inkluderande och demokratiska samhällen att främja ett globalt system för mänskliga rättigheter och demokrati att utnyttja möjligheter och möta utmaningar genom ny teknik att nå resultat genom samverkan. Kommissionens jämlikhetsstrategi för hbtqi-personer presenterade kommissionen meddelandet En jämlikhetsunion: Jämlikhetsstrategi för hbtqi-personer 2020–2025. [6] I meddelandet slår kommissionen fast målsättningen att varje hbtqi-person i EU ska vara säker, ha lika möjligheter och fullt ut delta i samhällslivet. Strategin innehåller ett antal riktade åtgärder, inklusive rättsliga åtgärder och finansiering, för att hantera diskriminering, ojämlikhet och andra problem som hbtqi-personer möter. Strategin innehåller även inriktningen att integrera hbtqi-jämlikhet i alla unionens politikområden, lagstiftningsinitiativ och finansieringsprogram. I strategin föreskrivs åtgärder inom fyra pelare: hantera diskriminering av hbtqi-personer säkerställa trygghet för hbtqi-personer bygga inkluderande samhällen för hbtqi-personer leda kraven på jämlikhet för hbtqi-personer över hela världen. förklaring om EU som en frihetszon för hbtqi-personer antog en resolution där EU förklarades som en frihetszon för hbtqi-personer. I resolutionen uttrycker sin djupa oro över det ökande antalet attacker som stater, nationella och lokala myndigheter samt politiker utför mot homosexuella, bisexuella, transpersoner och intersexuella (hbtqi-personer) inom EU. fördömer särskilt att ett dussintals kommuner, län och regioner i sydöstra har antagit resolutioner där de förklarar vissa områden som ”fria från hbti-ideologi”. Dessa lokala myndigheter har genom att utfärda resolutioner förbundit sig att avstå från att vidta några åtgärder för att uppmuntra tolerans mot hbti-personer och uppger att de inte kommer att ge ekonomiskt stöd till icke-statliga organisationer som arbetar för att främja lika rättigheter. uppmanar de polska myndigheterna att upphäva alla resolutioner som angriper hbqti-personers rättigheter. uppmanar dessutom kommissionen att övervaka hur all EU-finansiering används, att påminna berörda parter om deras engagemang för icke-diskriminering och att sådana medel inte får användas för diskriminerande ändamål. Utskottet framhöll att värnandet av de mänskliga rättigheterna och människors demokratiska delaktighet är hörnstenar som ska genomsyra arbetet såväl i EU som globalt. Det var därför enligt utskottet positivt med ramverket för att stärka rättsstaten och rådets årliga dialog om rättsstatsfrågor. Med hänvisning till att erfarenheterna av dialogerna skulle utvärderas i slutet av och att ett förslag till rådsslutsatser om hbt-personers rättigheter förhandlades i EU ansåg utskottet att det inte fanns någon anledning att göra tillkännagivanden till regeringen (bet. 2015/16:KU15). I betänkandet fanns två reservationer från och Liberalerna. Utskottet upprepade detta ställningstagande (bet. 2017/18:KU34). I betänkandet fanns i den delen en reservation från , , och . behandlade utskottet flera motionsyrkanden om mänskliga rättigheter (bet. 2018/19:KU27). Utskottet underströk att värnandet av de mänskliga rättigheterna och människors demokratiska delaktighet är av central betydelse, för liksom för övriga världen. Civilsamhällets roll i detta arbete är av stor betydelse. Mot bakgrund av det arbete som bedrivs inom EU för att stärka skyddet för de mänskliga rättigheterna och värnandet av rättsstatens principer såg utskottet inte något behov av att föreslå något tillkännagivande till regeringen. Reservationer lämnades av , och Liberalerna. I yttranden till utrikesutskottet om kommissionens arbetsprogram har framhållit att respekten för mänskliga rättigheter och rättsstaten utgör fundamentet i en demokrati. I yttrandet över arbetsprogrammet uttalade utskottet även att utskottet värdesätter kommissionens arbete med att stärka och försvara rättsstatsprincipen och framhöll vikten av att kommissionen fortsätter detta arbete (yttr. 2019/20:KU6y). Utskottet granskade kommissionens meddelande om att ytterligare stärka rättsstatsprincipen inom EU (COM(2019) 163). Utskottet värdesatte att kommissionen fortsätter sitt arbete för att främja och försvara rättsstatsprincipen, och delade regeringens oro över utvecklingen på rättsstatsområdet. Utskottet välkomnade därför att kommissionen tagit initiativ till en diskussion om hur man kan förbättra de verktyg som finns till förfogande för EU:s institutioner för att skydda unionens grundläggande värden, däribland respekten för rättsstaten. Utskottet ansåg att det är av stor vikt att de verktyg som finns till förfogande används och att nya kan bidra till att stärka tillämpningen av rättsstatsprincipen inom unionen. Utskottet framhöll att EU:s grundläggande värden inte är förhandlingsbara. Den bredare diskussion om att ytterligare stärka rättsstatsprincipen som kommissionen tagit initiativ till är enligt utskottet angelägen, och utskottet kommer att följa det fortsatta arbetet (utl. 2018/19:KU37). granskade utskottet kommissionens meddelande om 2020 års rapport om rättsstatsprincipen (COM(2020) 580, utl. 2020/21:KU14). Utskottet anförde bl.a. att den europeiska rättsstatsmekanismen utgör ett nytt verktyg som kompletterar andra EU-instrument. Den årliga granskningsmodellen syftar till att främja skyddet av rättsstaten och förebygga att rättsstatliga problem uppstår eller förvärras. I sin första årliga rättsstatsrapport ger kommissionen exempel på positiva trender inom rättsstatsområdet inom EU, men också på allvarliga utmaningar. Utskottet underströk återigen vikten av respekten för grundläggande rättigheter och rättsstaten, vilka är fundament i en demokrati och centrala för samarbetet inom unionen. Utskottet välkomnade därför rapporten och bedömde att en årlig granskning och fortlöpande diskussion nationellt och inom EU kan bidra till att öka respekten för rättsstaten. Utskottet konstaterade att covid-19-pandemin innebär stora utmaningar för samhället. Beslut har fattats som inneburit begränsningar av fri- och rättigheter, t.ex. rörelsefriheten och mötesfriheten, och som påverkat konstitutionella kontroller och motvikter. Utskottet ville framhålla vikten av att de åtgärder som vidtagits under pandemin fortsatt följs upp och utvärderas. Utskottet välkomnade också den nya förordningen med skydd av unionsbudgeten vid överträdelser av rättsstatens principer. avstyrkte civilutskottet en motion om att skulle verka för att samkönade äktenskap ska vara giltiga inom hela EU (bet. 2016/17:CU10). ansåg att det är en uppgift för att i internationella förhandlingar verka för en reglering på internationell nivå som möter de behov av rättssäkerhet som finns för par av samma kön och som jämställer dem med par av olika kön. Utskottet hänvisade till att lika behandling av samkönade par är en fråga som regeringen driver i förhandlingarna inom EU. Utskottet konstaterade att regeringen redan bedriver ett arbete i linje med motionsönskemålen. Det fanns därför inte behov av något tillkännagivande, varför motionsyrkandet avslogs. Respekten för mänskliga rättigheter och rättsstaten utgör fundamentet i en demokrati. Utskottet har vid upprepade tillfällen framhållit vikten av att värna de mänskliga rättigheterna och rättsstatens principer. Utskottet följer löpande det arbete som pågår inom EU och noterar bl.a. att kommissionen presenterade en strategi för hbtqi-personers jämlikhet. Mot bakgrund av det arbete som pågår inom EU för att stärka skyddet för mänskliga rättigheter och för att värna rättsstatens principer finner utskottet inte skäl att föreslå något tillkännagivande till regeringen om detta. Utskottet är inte heller berett att rikta tillkännagivanden till regeringen om att bör verka för att transpersoner inom EU ska ha möjlighet att ändra juridiskt kön och att överträdelseärenden bör drivas mot länder som inte respekterar att samkönade äktenskap som har ingåtts inom EU ska vara giltiga i hela unionen. Även dessa motionsyrkanden avstyrks därför. Förebyggande av våldsbejakande extremism Den nationella samordnaren mot våldsbejakande extremism En särskild utredare fick 2014 i uppdrag att i rollen som nationell samordnare förbättra samverkan mellan myndigheter, kommuner och organisationer på nationell, regional och lokal nivå när det gäller arbetet med att värna demokratin mot våldsbejakande extremism. Samordnaren skulle även verka för att öka kunskapen om våldsbejakande extremism och utveckla förebyggande metoder. I uppdraget ingick även bl.a. att stärka och stödja samverkan i arbetet med att värna demokratin mot våldsbejakande extremism på nationell och lokal nivå, inrätta en referensgrupp för kunskaps- och informationsutbyte, stödja aktörer som identifierar problem med våldsbejakande extremism lokalt och att genomföra riktade utbildningsinsatser (dir. 2014:103, dir. 2015:27, dir. 2015:86 och dir. 2016:43). Samordnaren avslutade sitt arbete . Center mot våldsbejakande extremism inrättades Center mot våldsbejakande extremism (CVE) vid (Brå). CVE ska från i huvudsak kriminalpolitiska utgångspunkter stärka och utveckla det förebyggande arbetet mot våldsbejakande extremism. Verksamheten syftar ytterst till att förebygga ideologiskt motiverad brottslighet och terrorism. CVE ska även utveckla det kunskapsbaserade och sektorsövergripande arbetet med att förebygga våldsbejakande extremism på nationell, regional och lokal nivå, bl.a. genom behovsanpassat stöd till lokala aktörer. Center mot våldsbejakande extremism ska enligt 7 § förordningen (2016:1201) med instruktion för främja utvecklingen av förebyggande arbete på nationell, regional och lokal nivå verka för en högre grad av samordning och effektivitet i det förebyggande arbetet ge behovsanpassat stöd till kommuner, myndigheter och andra aktörer som i sin verksamhet hanterar frågor om förebyggande av våldsbejakande extremism samla och sprida kunskap om förebyggande av våldsbejakande extremism baserad på forskning och beprövad erfarenhet samt verka för en kunskapsbaserad praktik. CVE ska samverka med relevanta nationella, regionala och lokala aktörer som arbetar med att förebygga våldsbejakande extremism. Regeringens skrivelse 2014/15:144 I skrivelsen Åtgärder för att göra samhället mer motståndskraftigt mot våldsbejakande extremism (skr. 2014/15:144) redovisade regeringen 21 åtgärder som den hade vidtagit för att värna demokratin mot våldsbejakande extremism.