bet · H801NU30 · 2021-05-21 00:00:00 — Åtgärder avseende stöd vid korttidsarbete Ett enigt utskott föreslår att ställer sig bakom det som utskottet anför om stöd vid korttidsarbete och tillkännager detta för regeringen. Sammantaget innebär det följande. • Regeringen bör säkerställa att handläggningstiderna för stöd vid korttidsarbete förkortas ytterligare. Både resursförstärkningar och lagändringar, inklusive en tidsgaranti, bör övervägas. • Regeringen bör skyndsamt se över möjligheten att införa särskilda straffbestämmelser för stöd vid korttidsarbete. • Regeringen bör skyndsamt utreda hur proportionaliteten vid avstämningar och återkrav av preliminärt stöd kan ökas. Utskottet lägger på eget initiativ fram förslag till tillkännagivanden. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ärendet och dess beredning Proportionalitet vid avstämning och återkrav Utskottets förslag till riksdagsbeslut ställer sig bakom det som utskottet anför om kortare handläggningstider och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som utskottet anför om särskilda straffbestämmelser och tillkännager detta för regeringen. Proportionalitet vid avstämning och återkrav ställer sig bakom det som utskottet anför om ökad proportionalitet vid avstämning och återkrav och tillkännager detta för regeringen. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (M), (S), (S), (M), (SD), (S), (C), (M), (SD), (KD), (S), (L), (SD), (C), (S), (V) och (MP). Ärendet och dess beredning Inom utskottet har det väckts en fråga om att utskottet, med stöd av sin initiativrätt enligt 9 kap. 16 § riksdagsordningen, ska ta initiativ till ett tillkännagivande till regeringen om införandet av en tidsgaranti och särskilda straffbestämmelser om stöd vid korttidsarbete (prot. 2020/21:30). lämnades information om pandemins effekter för besöksnäringen av ordförande och tf. vd , Visit , och vd , Visita. informerade generaldirektör , , och generaldirektör , , utskottet. informerade f.d. lagmannen utskottet. informerade vd och förhandlingschef , Visita, vd , Svensk handel, och samhällspolitisk chef , Transportföretagen, utskottet. Statssekreterare från informerade utskottet . informerades utskottet av företrädare för . Under pandemin har det införts en rad olika ekonomiska stöd för att lindra de ekonomiska konsekvenserna för företag, enskilda och samhället i stort. Åtgärderna innefattar stöd vid korttidsarbete (ibland kallat korttidspermittering eller korttidsstöd), omställningsstöd, rabatt på hyran för lokalhyresgäster, ersättning för karensavdrag, slopat krav på läkarintyg samt anstånd med inbetalning av preliminärskatt, arbetsgivaravgifter och mervärdesskatt. Stöd vid korttidsarbete innebär att arbetsgivare kan minska anställdas arbetstid och få stöd från staten för att täcka stora delar av kostnaden. trädde ett system med statligt stöd vid korttidsarbete i kraft (prop. 2013/14:1, bet. 2013/14:FiU1, rskr. 2013/14:56). Stöd enligt det systemet får endast lämnas om det råder en synnerligen djup lågkonjunktur eller är sannolikt att en sådan är nära förestående. Syftet med stödet är att kunna stödja sysselsättningen och dämpa arbetslösheten. Reglerna för statligt stöd vid korttidsarbete innebär att staten, arbetsgivaren och arbetstagaren delar på kostnaderna för korttidsarbete. Kostnaderna för korttidsarbete utgörs av den lön inklusive arbetsgivaravgifter som motsvarar arbetstidsminskningen. Bestämmelserna om stöd finns i lagen (2013:948) om stöd vid korttidsarbete samt förordningen (2020:208) om stöd vid korttidsarbete. Stödet aktiveras genom att regeringen meddelar föreskrifter för en stödperiod . kan förlängas en gång . Stödet administreras, efter aktivering, av . trädde ett nytt system för stöd vid korttidsarbete i kraft (prop. 2019/20:132, bet. 2019/20:FiU51, rskr. 2019/20:199). Systemet är ett komplement till det tidigare systemet. Stöd enligt det nya systemet kan lämnas till arbetsgivare som på grund av tillfälliga och allvarliga ekonomiska svårigheter behöver införa korttidsarbete. Det nya systemet gäller för tid fr.o.m. . Stödet administreras av och lämnas efter att verket beslutat om godkännande för stöd. Ett godkännande får bara lämnas om arbetsgivaren har fått tillfälliga och allvarliga ekonomiska svårigheter, de ekonomiska svårigheterna har orsakats av något förhållande utom arbetsgivarens kontroll, de ekonomiska svårigheterna inte rimligen hade kunnat förutses eller undvikas och arbetsgivaren har använt sig av andra tillgängliga åtgärder för att minska kostnaden för arbetskraft. Stödperioden är begränsad i följd med möjlighet till förlängning . Efter aktivering eller godkännande ansöker arbetsgivaren om stöd (s.k. preliminärt stöd) som lämnas enligt tre fasta nivåer för arbetstids- och löneminskning. Stöd kan lämnas till såväl arbetsgivare som är bundna av kollektivavtal som arbetsgivare som inte har kollektivavtal. För att ge rätt till preliminärt stöd ska en arbetstagares arbetstidsminskning vid deltagande i korttidsarbete uppgå till 20, av ordinarie arbetstid. Staten står vid varje nivå för en tredjedel av lönekostnaden inklusive arbetsgivaravgifter för den uteblivna arbetstiden medan återstoden fördelas mellan arbetstagare och arbetsgivare med olika inbördes fördelning beroende på arbetstidsminskningens nivå. Arbetstagarens löneminskning ska uppgå till av ordinarie lön om arbetstidsminskningen är , till om arbetstidsminskningen är och till om arbetstidsminskningen är . En arbetsgivare som har fått preliminärt stöd är skyldig att göra en avstämning för att fastställa ett slutligt stöd. Avstämningen innebär en jämförelse och bedömning av om den genomsnittliga arbetstids- och löneminskningen som har tillämpats överensstämmer med de angivna nivåerna i lagen och de avtal som slutits. Arbetsgivaren är i vissa fall skyldig att betala tillbaka preliminärt stöd. Detta gäller bl.a. om den tillämpade genomsnittliga arbetstids- och löneminskningen inte motsvarar en av de tre nivåerna för arbetstids- och löneminskning eller inte har stöd i avtal. Om en arbetsgivare är återbetalningsskyldig för stöd som har lämnats ska besluta att återkräva beloppet. En arbetsgivare som har ansökt om eller fått stöd ska ge handläggande myndighet tillfälle att granska verksamheten med avseende på arbetsgivarens rätt till stöd och lämna de uppgifter som behövs för granskningen. En arbetsgivare får föreläggas att fullgöra dessa skyldigheter och föreläggandet får förenas med vite, såvida det inte finns anledning att anta att den som ska föreläggas har begått en gärning som är straffbelagd, och föreläggandet avser utredning av en fråga som har samband med den misstänkta gärningen. respektive får även i egenskap av handläggande myndighet genomföra kontrollbesök för att kontrollera rätten till stöd vid korttidsarbete. För att möta arbetsgivarnas behov med anledning av pandemin har stödet vid korttidsarbete som lämnas efter godkännande av tillfälligt förstärkts, s.k. korttidspermittering (prop. 2019/20:132, bet. 2019/20:FiU51, rskr. 2019/20:199). Förstärkningen innebär att staten som infaller –står för tre fjärdedelar av den totala kostnaden. Löneminskningen ska då i stället för 12, uppgå till 4, om arbetstidsminskningen är 20, . gällde vidare att stöd kan lämnas efter godkännande av för uppsägningstid, för verksamhet som huvudsakligen är finansierad av allmänna medel och där det ankommer på det allmänna att tillhandahålla verksamheten samt till arbetstagare som är familjemedlemmar till arbetsgivaren. Dessutom infördes en fjärde nivå för arbetstidsminskning respektive löneminskning för stödmånader som inföll –, för stöd vid korttidsarbete som lämnas efter godkännande av (prop. 2019/20:166, bet. 2019/20:FiU59, rskr. 2019/20:276). fick arbetstagarens arbetstidsminskning uppgå till av ordinarie arbetstid. Arbetstagares löneminskning skulle vid en sådan arbetstidsminskning uppgå till av ordinarie lön. trädde nya regler i kraft som innebär att stödet vid korttidsarbete kompletteras med ersättning för kompetensinsatser (prop. 2020/21:1, bet. 2020/21:NU1, rskr. 2020/21:145). Reglerna, som finns i lagen om stöd vid korttidsarbete och den nya förordningen (2020:1249) om ersättning för kostnader för kompetensinsatser vid korttidsarbete, innebär att arbetsgivare som får stöd vid korttidsarbete och som anordnar kompetensinsatser under den genom korttidsarbete arbetsbefriade tiden även ska kunna få ersättning för kostnader för sådana insatser. Regeringen bedömde att ersättning för kompetensinsatser bör hanteras enligt samma principer som gäller för stödet vid korttidsarbete i övrigt (prop. 2020/21:1 utg.omr. 24 avsnitt 4.7). Med kompetensinsatser avses insatser som syftar till att höja eller validera kompetensen hos en arbetstagare. Reglerna innebär att staten ersätter av kostnaden för kompetensinsatser som utförs vid korttidsarbete. Av reglerna framgår vidare att när prövar frågan om stöd vid korttidsarbete har också till uppgift att pröva frågan om ersättning för kompetensinsatser vid sådant arbete. Vilken myndighet som ska pröva frågan om ersättning för kompetensinsatser i samband med korttidsarbete vid synnerligen djupa lågkonjunkturer ska beslutas av regeringen. I proposition 2020/21:83 lämnade regeringen förslag om fortsatt möjlighet till stöd vid korttidsarbete –. Stödet föreslogs vara förstärkt genom att staten tar en större andel av kostnaderna för korttidsarbete och att en ny nivå för arbetstidsminskning på införs –. trädde lagen (2021:231) om ändring i lagen (2021:54) om stöd vid korttidsarbete i vissa fall i kraft (bet. 2020/21:FiU42, rskr. 2020/21:182.). Lagen upphör att gälla vid utgången av (övergångsbestämmelserna punkt 2). Av statistik framgår att 90 583 ansökningar kom in 2020. Av dessa beviljades 74 893 stycken till ett nettobelopp på . är motsvarande siffror 25 913 ansökningar, varav 12 287 har beviljats till ett nettobelopp av . Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om kortare handläggningstider och tillkännager detta för regeringen. Enligt utskottet bör regeringen säkerställa att handläggningstiderna för stöd vid korttidsarbete förkortas ytterligare. Både resursförstärkningar och lagändringar, inklusive en tidsgaranti, bör övervägas. Förvaltningslagen och åtgärder om handläggningen försenas Av 37 § lagen om stöd vid korttidsarbete framgår att ska handlägga en ansökan om godkännande enligt 5 a § skyndsamt. Vilka krav som gäller för övriga steg vid handläggningen framgår inte av lagen. Förvaltningslagen (2017:900, förkortad FL) gäller för handläggning av ärenden hos förvaltningsmyndigheterna, om inte annat är reglerat i lag eller förordning (1 och 4 §§ FL). Av 9 § FL framgår att ett ärende ska handläggas så enkelt, snabbt och kostnadseffektivt som möjligt utan att rättssäkerheten eftersätts. En av nyheterna förvaltningslag var bestämmelserna med åtgärder om handläggningen försenas. Det infördes en skyldighet för myndigheter att underrätta parten i ett ärende om myndigheten bedömer att avgörandet i ett ärende som har inletts av en enskild part kommer att bli väsentligt försenat. I en sådan underrättelse ska myndigheten redovisa anledningen till förseningen (11 §). En annan nyhet var införandet av en dröjsmålstalan. I 12 § FL anges således att om ett ärende som har inletts av en enskild part inte har avgjorts i första instans senast , får parten skriftligen begära att myndigheten ska avgöra ärendet. Myndigheten ska från den dag då en sådan begäran kom in antingen avgöra ärendet eller i ett särskilt beslut avslå begäran. Ett sådant beslut att avslå en begäran om att ärendet ska avgöras får överklagas till den domstol eller förvaltningsmyndighet som är behörig att pröva ett överklagande av avgörandet i ärendet. Myndighetens prövning är begränsat på så sätt att den får begäras av parten under ärendets handläggning. I propositionen som låg till grund för införandet av dessa nya institut bedömde regeringen att det finns ett behov av att stärka enskildas möjligheter att få en effektiv prövning av frågan om ett slutligt avgörande i ett förvaltningsärende uppehålls oskäligt länge (prop. 2016/17:18 s. 105). Regeringen anförde följande (s. 106 f.). Från rättssäkerhetssynpunkt är det viktigt att ärenden handläggs på ett sätt som innebär att de blir tillräckligt utredda, att parternas intressen tillgodoses på ett rimligt sätt, att sakligt korrekta avgöranden alltid eftersträvas och att besluten är motiverade. För att enskildas rätt ska tas tillvara krävs emellertid regelmässigt också att ärendena avgörs utan oskälig fördröjning. Om beslutet i ett ärende har stor inverkan på den enskildes personliga eller ekonomiska förhållanden har den enskilde normalt anledning att ställa höga krav på snabbhet vid handläggningen. Det gäller t.ex. när den enskilde är beroende av ett beslut om ekonomiskt stöd från det allmänna för sin försörjning (se t.ex. JO:s beslut i ärende 4184-2009). Att behöva vänta på ett myndighetsbeslut som gäller en sådan fråga kan, som framhållits i den nuvarande lagens förarbeten, skapa både otrygghet och personligt lidande för den enskilde och i vissa fall även få till följd att den enskilde drabbas av ekonomisk förlust (bet. KU 1985/86:21 s. 9–10). Om längre förseningar blir vanligt förekommande i verksamheten kan handläggningen i förlängningen även undergräva allmänhetens förtroende för den offentliga förvaltningen i stort. Vissa författningar innehåller särskilda bestämmelser om dröjsmål. Enligt 26 kap. 2 § lag (2007:528) om värdepappersmarknaden gäller att om i ett ärende om tillstånd enligt vissa angivna bestämmelser inte meddelar beslut från det att ansökan gavs in, ska inspektionen underrätta sökanden om skälen för detta. Sökanden får därefter begära förklaring av domstol att ärendet onödigt uppehålls. Om inte lämnar över en underrättelse som avses i 5 kap. 2 § första stycket till behörig myndighet från det att underrättelsen togs emot och inte heller meddelar beslut enligt tredje stycket samma paragraf, ska inspektionen underrätta sökanden om skälen för detta. Sökanden får därefter begära förklaring av domstol att ärendet onödigt uppehålls. Om inte har meddelat ett beslut som avses i första stycket från det att en förklaring har lämnats, ska ansökan anses ha avslagits. Om en underrättelse som avses i andra stycket inte har lämnats över från det att en förklaring har lämnats, ska beslut enligt 5 kap. 2 § tredje stycket anses ha meddelats. Enligt lagen (2009:1058) om förtursförklaring i domstol ska domstolen om handläggningen av ett mål eller ärende oskäligt fördröjts, efter skriftlig ansökan från en enskild part, förklara att målet eller ärendet ska handläggas med förtur i domstolen (förtursförklaring). Vid bedömningen av om handläggningen har oskäligt fördröjts ska det särskilt beaktas hur komplicerat målet eller ärendet är, hur parterna agerat under förfarandet, hur myndigheter och domstolar handlagt målet eller ärendet och sakens betydelse för sökanden (1 §). Tillsyn över förvaltningsmyndigheterna och möjlighet till skadestånd vid långsam ärendehandläggning ombudsmän () har i uppdrag att granska att statliga och kommunala myndigheter och andra som har ett uppdrag som innefattar myndighetsutövning följer de författningar som styr deras arbete. JO har i flera beslut tagit upp handläggningstider hos olika förvaltningsmyndigheter. Så sent som kritiserade JO för långa handläggningstider i vissa ärendekategorier (dnr 130-2019 och 554-2019). I sina beslut hänvisar JO till bestämmelsen i FL om att ett ärende ska handläggas så enkelt, snabbt och kostnadseffektivt som möjligt utan att rättssäkerheten eftersätts. JO uttalade därefter följande (dnr 130-2019 s. 7). Den tid det tar att handlägga ett ärende är beroende av bl.a. ärendets karaktär och behovet av utredningsinsatser. Det går därför inte att generellt uttala vad som är en godtagbar handläggningstid. En fullständig passivitet från myndighetens sida är i princip aldrig acceptabelt. Det är inte heller en längre tids frånvaro av åtgärder som på ett effektivt sätt driver handläggningen framåt. För att åstadkomma ett effektivt flöde är det viktigt att myndigheten i ett tidigt skede av handläggningen uppmärksammar behovet av eventuella kompletteringar och gör en bedömning av ärendets fortsatta handläggning. Det kan vara lämpligt att redan då upprätta en plan för ärendets avgörande. Myndigheten bör också regelbundet gå igenom äldre ärenden och följa upp gjorda tidsplaner för att kunna vidta åtgärder om handläggningen riskerar att dra ut . Detta är särskilt viktigt i pressade lägen när prioriteringar behöver göras. Ansvaret för att detta blir utfört ligger hos cheferna inom myndigheten och ytterst hos dess ledning. Justitiekanslern () utövar också tillsyn över att förvaltningsmyndigheterna följer lagar och andra författningar och i övrigt fullgör sina skyldigheter. JK får från de statliga myndigheterna under regeringen del av förteckningar över de ärenden som hade kommit in före föregående år men som inte hade avgjorts vid årets utgång (29 § myndighetsförordningen [2007:515]). Denna information kan bl.a. ligga till grund för ställningstaganden i myndighetens inspektionsverksamhet om långsam handläggning. Om JO eller JK konstaterar att handläggningstiden är otillbörligt lång kan dock varken JO eller JK tvinga fram ett snabbt avgörande från myndigheten. I detta sammanhang kan även nämnas att om en statlig eller myndighet inte följer de föreskrifter som gäller för den offentliga verksamheten kan myndighetens åtgärder i vissa fall ge upphov till skadeståndsskyldighet för det allmänna gentemot en enskild (3 kap. 2 § 1 skadeståndslagen [1972:207], se också förordningen [1995:1301] om handläggning av skadeståndsanspråk mot staten). Förhindrande av brott kopplade till stödåtgärder med anledning av coronaviruset tillsattes en särskild utredare att biträda med att utreda förhindrade av brott kopplade till de stödåtgärder med statsfinansiella och samhällsekonomiska konsekvenser som vidtas med anledning av det nya coronaviruset. Utredaren, f. d. lagmannen , lämnade sin slutredovisning i form av en rapport (Ds 2020:28). Stödåtgärd i form av korttidspermittering har ingått i granskningen. I rapporten anförs att utredningen har identifierat handhavanderutiner som den ansett är mindre lyckade ur ett brottspreventivt perspektiv (Ds 2020:28 s. 45). I rapporten anges även följande: Det tydligaste exemplet på en rutin som utsätter stödsystem för stora risker för brottsliga angrepp är utbetalning av pengar i förskott än vad som är motiverat och nödvändigt. Även om det självfallet är viktigt att stöd betalas ut med skyndsamhet måste grundförutsättningen för en utbetalning vara att den ska ske först när medlen behövs. Vi har därför påtalat att utbetalningar av preliminärt stöd i förskott för längre perioder riskerar att leda till ökad brottslighet med skattemedel. Vi har även lyft fram att sådana utbetalningar kan få konsekvenser för seriösa aktörer genom att de kan få svårt att hantera stödet på avsett sätt. Vi har rekommenderat att i stället för att göra utbetalningar av stöd i klump , 2 månader och 3 månader ska göra utbetalningar en gång . Som underlag för vår bedömning har vi fört fram följande. Det finns en uppenbar risk för att kriminella aktörer ser möjligheter att ansöka om stöd som de aldrig har tänkt att göra någon avstämning av. När de har fått utbetalt preliminärt stöd försvinner pengarna och dessa kan inte återfinnas när det är dags för kontroll genom avstämning, vilket i praktiken sker . I sammanhanget har vi även uppmärksammat den ökade risken för att anställda utsätts för otillbörlig påverkan. Denna risk kan förväntas vara mycket högre när det är fråga om utbetalningar av stöd på en gång än om det preliminära stödet betalas ut månatligen. Felaktiga utbetalningar till följd av brottsligt utnyttjande är generellt mycket svåra att få tillbaka. De efterkontroller som sker i samband med avstämningarna av stödet förutsätter att pengarna kan krävas tillbaka och det är oftast inte en framkomlig väg vid kriminella upplägg. Det förhållandet att avstämningarna innebär viss kontroll utgör heller inte en garanti för att stödet endast betalas ut till mottagare som har rätt till dem. Smittspridningen av covid-19 är fortfarande omfattande och allvarlig. Mycket pekar på att nödvändiga restriktioner kommer att kvarstå . Såväl pandemin som de restriktioner som införts för att begränsa dess effekter har drabbat många branscher och företag oerhört hårt och lett till såväl finansierings- som likviditetsproblem. Även om vissa branscher verkar ha återhämtat sig är det för andra branscher fortfarande mycket pressat. Inom dessa branscher är många småföretag med begränsade ekonomiska resurser och marginaler verksamma. Många företag är därför i skyndsamt behov av stöd. Utskottet kan konstatera att handläggningstiden för beviljande av stöd, framför allt stöd vid korttidsarbete, har blivit ett allvarligt problem för många företag. Långa handläggningstider hotar både stödens effektivitet och många företags möjligheter att klara sig under pandemin. är det viktigt att stöden endast går till de företag som verkligen är i behov av dem och inte missbrukas. Enligt utskottets uppfattning är tidsaspekten för beviljande av stöd till företagen mycket betydelsefull. Enligt de uppgifter som företrädare för har lämnat till utskottet uppgick den genomsnittliga handläggningstiden för en ansökan om stöd 2021. För stöd 2021 är den genomsnittliga handläggningstiden . har tillförts medel för att det ska vara möjligt att hantera processerna kring stödet vid korttidsarbete så effektivt som möjligt. Regeringen har också tillsatt en överdirektör vid myndigheten som började . Många företagare vittnar om att handläggningstiderna för dem är betydligt längre än genomsnittet. Även flera branschorganisationer har uppmärksammat utskottet på de problem som utdragna handläggningstider medför för deras medlemsföretag. Enligt utskottets mening bör en komplett ansökan om stöd vid korttidsarbete behandlas skyndsamt. Ett beslut bör i normalfallet kunna tas inom dagar eller i vissa fall veckor. En skyndsam handläggning förutsätter också att ansvarig myndighet har effektiva interna processer, tillräckliga resurser samt kan genomföra snabba kontroller av ansökningar. Eventuella behov av kompletteringar och ytterligare beredningsåtgärder bör vidare uppmärksammas i ett tidigt skede av handläggningen. Utskottet vill därutöver anföra att alla försök till bedrägeri och till att lura till sig krisstöd grundligt ska utredas, beivras och bestraffas. En snabbare handläggning av ansökningar om stöd vid korttidsarbete handlar om att företag som utlovats krisstöd får det stöd som de har rätt till liksom att det kan undvikas att människor sägs upp och att företag försätts i konkurs. Mot denna bakgrund anser utskottet att det behöver vidtas ytterligare åtgärder för att minska handläggningstiderna för stöd vid korttidsarbete och se till att de företag som behöver, och är berättigade till stödet, kan ta del av det inom en rimlig tid. Regeringen bör därför säkerställa att handläggningstiderna för stöd vid korttidsarbete förkortas ytterligare. Både resursförstärkningar och lagändringar, inklusive en tidsgaranti, bör övervägas. För att möjliggöra kortare handläggningstider bör det också ses över vilka åtgärder som behöver vidtas kring ansökningsprocessen för att de som på ett systematiskt eller organiserat vis försöker utnyttja stödet utan att ha rätt till det, mer träffsäkert ska kunna identifieras och avfärdas. Utskottet utgår vidare från att regeringen återkopplar löpande till kring vilka åtgärder man vidtagit för att korta handläggningstiderna samt hur handläggningstiderna har kortats . Med stöd av sin initiativrätt enligt 9 kap. 16 § riksdagsordningen föreslår utskottet därför att ställer sig bakom det som utskottet anför om att regeringen bör säkerställa att handläggningstiderna för stöd vid korttidsarbete förkortas och tillkännager detta för regeringen. Utskottets förslag i korthet