bet · H801CU12 · 2021-04-23 00:00:00 — Det är enligt marknadsföringslagen inte tillåtet att i marknadsföringssyfte skicka sms eller mms till en konsument utan att konsumenten samtyckt till det på förhand. Trots förbudet ökar antalet anmälningar till om reklam via sms som skickats till konsumenter som inte lämnat sitt godkännande på förhand. Jag anser därför att regeringen bör återkomma till med ett förslag som syftar till att hindra oseriösa försäljnings-metoder via mobiltelefoner och sms. Vad jag nu anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Telefonförsäljning av lotter och andra spel, punkt 2 (S, V, MP) av (MP), (S), (S), (S), Momodou (V), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: 2020/21:1617 av m.fl. (SD) yrkande 24, 2020/21:2947 av m.fl. (C) yrkande 4 och 2020/21:3179 av (C) yrkande 2. I lagstiftningsärendet om att införa ett skriftlighetskrav vid telefonförsäljning beslutade även, på utskottets förslag, om ett tillkännagivande om att regeringen bör påbörja ett arbete med att utreda om ett skriftlighetskrav vid telefonförsäljning till konsumenter bör gälla för ytterligare varor och tjänster som bl.a. lotterier och paketresor och återkomma med förslag (bet. 2017/18:CU36, rskr. 2017/18:404). I likhet med majoriteten anser vi att det är viktigt att konsumenterna har ett starkt skydd vid telefonförsäljning och att de negativa konsekvenserna av spelande begränsas. Regeringen gav en särskild utredare i uppdrag att analysera vissa frågor om skriftlighetskravet. I utrednings-uppdraget ingår bl.a. att ta ställning till om skriftlighetskravet vid telefonförsäljning bör utvidgas till att omfatta fler varor och tjänster. I uppdraget ingår även att föreslå nödvändiga författningsändringar och andra åtgärder. Den del av uppdraget som gäller telefonförsäljning kommer att behandlas i utredningens slutbetänkande som ska redovisas . Enligt vår mening bör resultatet av utredningens arbete avvaktas. Vi kan inte se att det nu finns anledning till något nytt tillkännagivande i frågan. Motionsyrkandena bör avslås. Telefonförsäljning till näringsidkare, punkt 3 (M, SD) av (M), (M), (SD), (M), (SD), (SD) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:1617 av m.fl. (SD) yrkandena 22 och 23 samt 2020/21:3099 av m.fl. (M) yrkande 5 och 2020/21:1346 av (M). har svårigheter att hävda sin rätt mot oseriösa telefonförsäljare då det kan vara svårt för företagare att styrka att de blivit vilseledda. Till skillnad från konsumenter har företagare inte någon lagstadgad ångerrätt vid distansavtal. För att motverka problemen med telefonförsäljning gäller ett skriftlighetskrav vid telefonförsäljning när en näringsidkare kontaktar en konsument per telefon i syfte att ingå ett distansavtal. I propositionen med förslag om ett skriftlighetskrav vid telefonförsäljning till konsumenter ansåg regeringen däremot inte att reglerna om ett skriftlighetskrav även skulle vara tillämpliga vid telefonförsäljning till småföretagare. Vi anser att skyddet för småföretagare vid distansavtal måste stärkas, bl.a. bör småföretagare som kontaktas av telefonförsäljare omfattas av samma regler om skriftlighetskrav och ångerrätt som gäller vid telefonförsäljning till konsumenter. Det får bli regeringens uppgift att ta nödvändiga initiativ. Vad vi nu anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Informationsbestämmelser i distansavtalslagen, punkt 4 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:1617 av m.fl. (SD) yrkande 19 och 2020/21:907 av och (båda S). Distansavtalslagen innehåller bl.a. bestämmelser om att näringsidkaren är skyldig att lämna viss information till konsumenten och om att konsumenten i regel har rätt att frånträda avtalet (ångerrätt). Om det finns en ångerrätt ska näringsidkaren enligt 2 kap. 2 a § distansavtalslagen innan ett avtal ingås ge konsumenten ett standardformulär för utövande av ångerrätten. Vi anser att formuläret utgör en del av den information som ska lämnas. Enligt vår uppfattning bör därför tidsfristen för utövande av ångerrätten aldrig börja löpa förrän säljaren har tillhandahållit formuläret för utövande av ångerrätten. Ett sådant förslag lades också fram i promemorian Tydligare regler vid konsumentavtal (Ds 2019:3). Vi anser att regeringen bör återkomma till med ett lagförslag som innebär att tidsfristen för när ångerrätten ska börja löpa utgår från den tidpunkt då formuläret har överlämnats. Vad vi nu anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Reklam riktad till barn, punkt 5 (SD, C) av (SD), (SD), (SD) och (C). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:1617 av m.fl. (SD) yrkandena 13–15 och 2020/21:2947 av m.fl. (C) yrkandena 5 och 6. Även om barn, i alla fall de i de lägre åldrarna, inte köper särskilt mycket produkter själva, har de ofta egna pengar och är också delaktiga i familjens inköp. De är därför i allra högsta grad konsumenter. Eftersom barn har svårare än vuxna att sålla och vara kritiska mot de budskap de möter är de extra mottagliga för reklambudskap. Det är därför viktigt att det ställs särskilt höga krav på den marknadsföring som riktas till barn och att lagstiftningen skyddar barn mot oönskad marknadsföring. Barn tillbringar alltmer tid i den digitala världen. saknas det förbud mot riktad reklam mot barn på internet och i appar. Sådan reklam kan leda till starkt köptryck hos barn. Vi anser att lagstiftningen när det gäller regler om marknadsföring till barn behöver uppdateras så att lagstiftningen följer den digitala utvecklingen. Vidare anser vi att det behövs ytterligare kontroller och sanktioner när det gäller otillbörlig marknadsföring till barn. Våra synpunkter bör beaktas vid beredningen av Utredningen moderniserat konsument-skydds delbetänkande. Vi anser även att inom EU ska värna om de svenska reglerna om marknadsföring till barn och verka för att regler motsvarande de svenska reglerna ska vara miniminivå inom hela EU. Vad vi nu anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Begränsning av reklam för ohälsosamma livsmedel, punkt 8 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:730 av m.fl. (SD) yrkande 10 och 2020/21:859 av (S) och 2020/21:3549 av (SD). Föräldrars strävan att ge sina barn sunda matvanor motverkas av reklam som förhärligar ohälsosam mat och dryck till barn, vilket bidrar till en ohälsosam livsstil. Det är enklare att rikta marknadsföringen av sådana produkter till barn som är mer påverkbara i fråga om reklambudskap. Som förälder har man en fostrande roll och rätten att bestämma över vad familjen ska ha för inköpsvanor. En förälder ska inte behöva utsättas för köptryck med risk för konflikt med barnen. Förälderns bestämmanderätt ska därför inte få ifrågasättas genom reklam om ohälsosam mat som riktar sig till barn. Enligt vår mening bör möjligheten att rikta reklam för ohälsosam mat till barn begränsas. Det får bli regeringens uppgift att ta nödvändiga initiativ. Vad vi nu anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Lagstiftning mot könsdiskriminerande reklam, punkt 9 (V) av Momodou (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:397 av m.fl. (V) yrkande 9 och 2020/21:2696 av m.fl. (MP) yrkande 13. Könsdiskriminerande reklam påverkar formandet av människors identitet och motverkar samhällets jämställdhetssträvanden. Reklamen skapar och upprätthåller stereotypa idealbilder av män och kvinnor. Bilderna är nästan utan undantag retuscherade, vilket leder till att befästa ett skönhetsideal som inte existerar i verkligheten. Skönhetsideal och objektifiering i reklam kan skapa en snedvriden kroppsbild och ge lägre självförtroende. Reklamen skapar och upprätthåller den heterosexuella . har genom olika internationella konventioner åtagit sig att motverka könsdiskriminering. Trots detta har lagstiftaren överlåtit åt näringslivet att genom frivilliga åtgärder motverka den könsdiskriminerande reklamen. Jag anser att den könsdiskriminerande reklamen är ett allvarligt samhällsproblem som kräver effektivare åtgärder än vad den branschfinansierade erbjuder. En särskild utredare fick 2006 ett regeringsuppdrag att kartlägga utvecklingen och omfattningen av könsdiskriminerande reklam i och lämna förslag till hur lagstiftning mot sådan reklam skulle kunna utformas. Utredningen överlämnade betänkandet Könsdiskriminerande reklam – kränkande utformning av kommersiella meddelanden (SOU 2008:5) till den ansvariga ministern. I betänkandet föreslogs en ny och fristående lag mot könsdiskriminerande reklam. Utredningen ansåg inte att en sådan lagstiftning är grundlagsstridig. Den dåvarande alliansregeringen beslutade emellertid att inte gå vidare med förslaget. Enligt min mening är förbud den enda möjligheten att sätta stopp för den könsdiskriminerande reklamen. Jag anser därför att regeringen bör återkomma med förslag till lagstiftning som förbjuder könsdiskriminerande reklam i enlighet med förslaget i utredningsbetänkandet SOU 2008:5. Vad jag nu anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Bluffakturor, punkt 10 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 10 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:699 av m.fl. (SD) yrkandena 1 och 2 samt 2020/21:1617 av m.fl. (SD) yrkande 28. Bedrägerier med bluffakturor har blivit ett samhällsproblem som drabbar såväl privatpersoner, företag och kommuner som myndigheter. Särskilt mikro- och småföretag saknar ofta de ekonomiska resurser som krävs för att bemöta bluffakturor. Vidare kan bluffakturor skickas ut vid t.ex. löneutbetalningar, bokslut och semestertider då belastningarna på företagen är större än normalt eller den ordinarie personalen kan vara ersatt av vikarier. Utredningen om åtgärder mot fakturabedrägerier har haft i uppdrag att kartlägga omfattningen av och karaktären på problemen med fakturabedrägerier och överväga behovet av ändringar i framför allt civilrättslig, näringsrättslig och civilprocessrättslig lagstiftning. Utredningen överlämnade betänkandet Fakturabedrägerier (SOU 2015:77). I betänkandet föreslår utredningen bl.a. ytterligare informations-insatser om fakturabedrägerier från samhällets sida riktade till både konsumenter och näringsidkare. Däremot föreslår inte utredningen att någon myndighetsadministrerad varningslista ska införas. Utredningsbetänkandet bereds inom . upprättar aktörer i näringslivet s.k. varningslistor över företag som på olika sätt bedöms vara oseriösa och bedriva verksamhet med bluffakturor eller liknande. Ett exempel är den varningslista som har lagt ut på sin webbplats. Vi tycker att det är positivt med dessa initiativ men vi anser att det är alltför rättsosäkert att överlåta ansvaret till privata aktörer eftersom det kan vara oklart hur listan tillkommer och vilka syften och drivkrafter som egentligen finns bakom. Vi ser positivt på att har återlanserat en varningslista som ska ge konsumenter information och vägledning om aktuella och angelägna konsumentproblem. Enligt vår mening bör dock en varningslista rikta sig till både näringsidkare och konsumenter. Listan ska publicera information om oseriösa företag som bedriver verksamhet med bluffakturor eller liknande. Det bör få negativa konsekvenser för ett företag att föras upp på en sådan lista. Ett företag som förts upp på varningslistan bör t.ex. inte kunna vända sig till för att driva in en fordran. På varningslistan ska det klart framgå vilka skäl som ligger bakom att företag tas upp på listan och vilka övriga regler som gäller. En lämplig myndighet bör få i uppdrag att skapa och samordna en sådan varningslista. Vi anser även att företag bör få ökat stöd och kunskap i fråga om att bestrida felaktiga fakturor och begära rättelse från . Våra synpunkter bör övervägas vid den fortsatta beredningen av Utredningen om åtgärder mot fakturabedrägeriers betänkande. Vad vi nu anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Reklamationsrätt och presumtionsfrist m.m., punkt 11 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 11 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:1617 av m.fl. (SD) yrkandena 17, 20 och 21 samt 2020/21:2947 av m.fl. (C) yrkande 11, 2020/21:2729 av m.fl. (MP) yrkande 24, 2020/21:2918 av m.fl. (C) yrkande 13, 2020/21:3058 av m.fl. (MP) yrkandena 2 och 3 samt 2020/21:3238 av m.fl. (L) yrkande 2 och 2020/21:2441 av m.fl. (S) yrkandena 1 och 2, 2020/21:2918 av m.fl. (C) yrkandena 14 och 15, 2020/21:2947 av m.fl. (C) yrkande 12 och 2020/21:3058 av m.fl. (MP) yrkande 1. Vi anser att reglerna när det gäller konsumentavtal behöver förtydligas och utvecklas för att underlätta för konsumenterna att göra aktiva val. Vi är positiva till Utredningen om nya konsumentköpreglers förslag i utredningsbetänkandet (SOU 2020:51) om att förlänga perioden med omvänd bevisbörda för ursprungliga fel till vid konsumentköp. Att förlänga tidsperioden skulle innebära en förstärkning av konsumentskyddet. Vi anser också att möjligheten till en differentierad reklamationsrätt behöver ses över. Detta eftersom exempelvis en hårfön eller ett par hörlurar inte förväntas hålla som en gräsklippare eller en tvättmaskin. Det är därför rimligt att produkter med längre förväntad livslängd också har längre reklamationstid och att den omvända bevisbördan procentuellt sett följer reklamationstiden. är det vanligt att konsumenter handlar över nätet och får hemleveranser. Det är dock inte alltid möjligt för mottagaren att vara hemma när leveransen sker, och många konsumenter tycker att det är bekvämt att få ett paket eller en matkasse lämnad vid dörren. en vara anses vara i köparens besittning skiljer sig i dagens lagstiftning beroende på om konsumenten bor i villa eller lägenhet, vilket i sin tur påverkar vilken rätt som köparen har gentemot säljaren. Enligt vår mening är detta inte en rimlig ordning. Vi anser därför att reglerna om när en vara ska anses vara köparens besittning bör förtydligas. Våra synpunkter bör beaktas vid den fortsatta beredningen av Utredningen om nya konsumentköpreglers betänkande och när det gäller frågan om differentierad reklamationsrätt även i regeringens arbete med att främja hållbar konsumtion. Vad vi nu anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Reklamationsrätt och presumtionsfrist m.m., punkt 11 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 11 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:1617 av m.fl. (SD) yrkande 20, 2020/21:2918 av m.fl. (C) yrkandena 13–15, 2020/21:2947 av m.fl. (C) yrkandena 11 och 12 samt 2020/21:3058 av m.fl. (MP) yrkande 1, 2020/21:2729 av m.fl. (MP) yrkande 24, 2020/21:3058 av m.fl. (MP) yrkande 3 och 2020/21:3238 av m.fl. (L) yrkande 2 och 2020/21:1617 av m.fl. (SD) yrkandena 17 och 21, 2020/21:2441 av m.fl. (S) yrkandena 1 och 2 samt 2020/21:3058 av m.fl. (MP) yrkande 2. Jag anser att det är viktigt att produkters livslängd förlängs. Ju längre en produkt håller, desto bättre för miljön. Genom att stärka konsumentskyddet kan det skapas incitament för företag att producera varor som håller längre och som konsumenter därmed kan använda . Tidsfristen när det gäller presumtion för ursprungligt fel på en vara vid konsumentköp bör utsträckas från . En sådan tidsfrist föreslås också av Utredningen om nya konsumentköpregler i utredningsbetänkandet SOU 2020:51. För att stödja återanvändning och vidareförsäljning av produkter som den enskilda inte längre behöver anser jag även att reklamationsrätten ska följa en vara i stället för att stanna hos den ursprungliga köparen. Jag anser också att det bör införas krav på att produkter ska ha information om dess förväntade livslängd. Genom sådan information kan konsumenten välja att avstå från att köpa produkter med kort livslängd. Vidare anser jag att det bör utredas om rätten till reparation av vissa vanligt förekommande produkter kan utvidgas. Mina synpunkter bör beaktas vid den fortsatta beredningen av Utredningen om nya konsumentköpreglers betänkande och i regeringens arbete med att främja hållbar konsumtion. Vad jag nu anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Reklamationsrätt och presumtionsfrist m.m., punkt 11 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 11 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:1617 av m.fl. (SD) yrkande 21, 2020/21:2918 av m.fl. (C) yrkande 14 och 2020/21:3238 av m.fl. (L) yrkande 2, 2020/21:2729 av m.fl. (MP) yrkande 24 och 2020/21:3058 av m.fl. (MP) yrkande 2 och 2020/21:1617 av m.fl. (SD) yrkandena 17 och 20, 2020/21:2441 av m.fl. (S) yrkandena 1 och 2, 2020/21:2918 av m.fl. (C) yrkandena 13 och 15, 2020/21:2947 av m.fl. (C) yrkandena 11 och 12 samt 2020/21:3058 av m.fl. (MP) yrkandena 1 och 3. Jag vill stärka konsumenternas möjligheter att välja produkter av god kvalitet som kan förväntas kunna användas . Konsumenter behöver få tillgång till information om en produkts förväntade livslängd för att kunna göra välinformerade val. Jag anser därför att produkter ska förses med information om förväntad livslängd. Vidare bör reklamationsrätten stärkas. Produkter med lång uppskattad livslängd ska kunna reklameras längre än produkter med kort livslängd. Jag anser att regeringen ska beakta mina synpunkter i det fortsatta arbetet med att främja hållbar konsumtion. Vad jag nu anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Köp av levande djur, punkt 12 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 12 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:2917 av m.fl. (C) yrkande 39 och 2020/21:2612 av (M) yrkandena 1 och 2 samt 2020/21:3620 av (M) yrkandena 1–4. gäller konsumentköplagen när en näringsidkare säljer ett djur till en konsument. Konsumentköplagens felregler, bl.a. presumtionsregeln i 20 a § om ursprungligt fel, tillämpas därför även vid köp av levande djur. Som konsumentköplagen är utformad får en näringsidkare en svag ställning i förhållande till konsumenten i de fall den köpta varan påstås vara felaktig. Enligt min mening är konsumentköplagens felregler inte anpassade för köp av levande djur. Detta utgör ett hinder inte minst för hästnäringen, som är en viktig näring för . beslutade om ett tillkännagivande om att regeringen både nationellt och inom EU borde initiera överväganden om huruvida reglerna i konsumentköplagen för köp av levande djur är ändamålsenligt utformade. och rådet antog ett nytt direktiv (EU) 2019/771 om vissa aspekter på avtal om försäljning av varor (varudirektivet) som reglerar frågor om avtal mellan en näringsidkare och en konsument. Direktivet ger medlemsstaterna möjlighet att undanta köp av levande djur från direktivets tillämpningsområde. Utredningen om nya konsumentköpregler har haft i uppdrag att ta ställning till hur bl.a. varudirektivet ska genomföras i svensk rätt. I utredningsuppdraget har även ingått att överväga om köp av levande djur helt eller delvis bör undantas från tillämpningen av de regler som genomför varudirektivet och om andra åtgärder bör vidtas för att få till stånd en ordning som är ändamålsenlig för både näringsidkare och konsumenter. I betänkandet En ny lag om konsumentskydd vid köp och vissa andra avtal (SOU 2020:51) föreslår utredningen vissa särskilda regler när det gäller köp av levande djur. Utredningsbetänkandet bereds inom . En proposition är aviserad till . Jag anser att det är viktigt att regeringen vid det fortsatta beredningsarbetet säkerställer att köp av levande djur inte likställs med köp av döda ting som t.ex. en brödrost eller hårtork. Vad jag nu anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Vidareförsäljning av evenemangsbiljetter, punkt 14 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 14 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:1617 av m.fl. (SD) yrkande 33 och 2020/21:821 av (S). Det är vanligt att biljetter till exempelvis konserter, festivaler, teater och sportevenemang i säljs i andra hand. Då biljettförsäljaren inte är skyldig att erbjuda någon ångerrätt säljer köpare av evenemangsbiljetter ofta biljetterna vidare för att undvika ekonomisk förlust. Det förekommer dock även att både privatpersoner och företag köper upp åtråvärda biljetter i vinstsyfte. Eftersom andrahandsförsäljaren kan sätta pris på biljetterna efter eget tycke säljs i stor utsträckning andrahandsbiljetter till ett betydligt högre pris än vid förstahandsförsäljning. Detta innebär att möjligheten att köpa förstahandsbiljetter försämras och att de som inte kan betala överpriser inte ges tillfälle att besöka evenemang. En andrahandsköpare riskerar också att biljetten inte är äkta, att platsen inte stämmer med vad som bokats enligt biljetten och att samma biljett sålts till flera personer. Vi anser att det förbud mot andrahandsförsäljning av biljetter till kultur- och idrottsevenemang som köpts in genom automatiserade metoder som införts genom EU-direktivet om ett moderniserat konsumentskydd, (EU) 2019/2161, inte är tillräckligt. Enligt vår mening behöver skyddet för konsumenter när det gäller andrahandsförsäljning av evenemangsbiljetter öka ytterligare. I bl.a. och är det förbjudet att sälja biljetter vidare till ett högre pris än ursprungspriset. Incitamentet att vidaresälja evenemangs-biljetter i vinstsyfte försvinner därigenom. Ett sådant förbud i skulle öka konsumentskyddet och hindra oseriösa aktörer. Regeringen gav en särskild utredare i uppdrag att utreda hur direktivet om ett moderniserat konsumentskydd ska genomföras i svensk rätt. Utredningen överlämnade delbetänkandet Ett moderniserat konsumentskydd (SOU 2021:17). Utredningen gör endast bedömningen att de nya punkterna i svarta listan, bl.a. den i fråga om vidareförsäljning av biljetter, gäller automatiskt som svensk lag enligt 4 § marknadsföringslagen och att det inte behövs ytterligare lagstiftningsåtgärder. Vi anser att regeringen vid beredningen av utredningsbetänkandet även ska ta fram förslag till lagstiftning om ett förbud mot att vidaresälja evenemangsbiljetter till ett högre pris än ursprungspriset och därefter återkomma till i frågan. Vad vi nu anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Småhusentreprenad, punkt 15 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 15 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3585 av m.fl. (L) yrkande 18. En husaffär är för de flesta människor det största ekonomiska åtagandet man gör under hela livet. De stora kostnader det innebär att bygga nytt gör att konsumentskyddet vid småhusentreprenader behöver vara extra starkt. infördes särskilda bestämmelser i konsumenttjänstlagen om småhusentreprenad. Bestämmelserna gäller bl.a. bevisbördans placering när det gäller vissa avtalsvillkor, slutbesiktning och utseende av besiktningsman.