bet · H801TU16 · 2021-06-16 00:00:00 — Transportstyrelsen uppger att man följer händelseutvecklingen när det gäller coronaviruset kontinuerligt och anpassar åtgärder löpande utifrån aktuell lägesbild. Utskottet välkomnar detta och vill i sammanhanget även peka på att man inom EU har fattat beslut om tillfälliga lättnader och undantag från befintliga regler inom transportområdet. Förändringarna påverkar både personer och företag verksamma inom vägtrafik och järnvägs-, luftfarts- och sjöfartsområdet. Bland annat har giltighetstiden för olika personliga behörigheter, som körkort och yrkeskompetensbevis, förlängts. När det gäller motionsförslag om beredskapsplaner för personalens återkomst vill utskottet även hänvisa till att infrastrukturministern i sitt svar på fråga 2020/21:1023 anförde att transportministrarna i EU har initierat ett arbete med en beredskapsplan för den europeiska godstransportsektorn för att förbättra beredskapen inför framtida pandemier. Utskottet välkomnar detta och delar statsrådets bedömning att det är en mycket viktig fråga eftersom många transporter är tätt sammankopplade över landsgränserna och det finns behov av en än starkare samverkan . Utskottet ser positivt på att arbetet med att analysera konsekvenserna av pandemin för transportsektorn pågår och att flera initiativ även har tagits för att förstärka beredskapen inom transportsektorn. Utskottet vill understryka att ett robust transportsystem på ett bra sätt ska kunna klara av både väntade och oväntade händelser, störningar till följd av trängsel, fordonsfel, olyckor och skador på infrastrukturen. Utskottet konstaterar att är en viktig myndighet inom totalförsvaret. I infrastrukturpropositionen konstaterar regeringen bl.a. att det behövs en ökad motståndskraft och redundans samt förstärkt säkerhetsskydd, informationssäkerhet och säkra kommunikationssystem inom transportområdet. Utskottet delar regeringens bedömning och ser positivt på det arbete som pågår inom området. Utskottet vill påminna om att regeringen beslutade att ska få ett samlat övergripande planeringsansvar för att utveckla och samordna krisberedskapen och det civila försvaret inför och vid höjd beredskap inom transportområdet. En viktig förutsättning för det fortsatta arbetet med att skapa trygghet är att det för samhällsviktiga verksamheter inom transportområdet tydliggörs vilken myndighet som ansvarar för samlad övergripande planering för krisberedskap och det civila försvaret. Utskottet betonar att transporter och transportinfrastruktur är viktiga funktioner för att samhället och även andra viktiga samhällsfunktioner ska fungera vid allvarliga störningar och vid en kris. Regeringen gav denna nya uppgift eftersom myndigheten har ett trafikslagsövergripande perspektiv och en operativ roll inom transportområdet. Regeringen betonar att , och Transportstyrelsen har fortsatt ansvar för krisberedskap och civilt försvar för sina ansvarsområden. Dåvarande infrastrukturministern underströk att genom samverkan mellan myndigheterna och andra aktörer i transportsektorn kan stå bättre rustat att hantera allvarliga störningar inom transportområdet. Beslutet innebär att ska samverka med andra aktörer och vidta åtgärder för att utveckla och samordna krisberedskap och planering för höjd beredskap inom transportområdet. I detta ingår att bedriva omvärldsbevakning och analys samt att stödja andra myndigheter med expertkompetens inom området. Vidare kan utskottet konstatera att regeringen i budgetpropositionen (prop. 2020/21:1 utg.omr. 22) framhåller att en grundläggande funktionalitet inom transportområdet är en förutsättning för att flera andra samhällsviktiga funktioner ska kunna upprätthållas inför och vid höjd beredskap och ytterst i krig. Utskottet delar denna bedömning och anser liksom regeringen att funktionaliteten även ska bidra till att stärka förmågan att hantera svåra påfrestningar i fredstid. Eftersom det kommer att krävas stora investeringar för att möjliggöra både anpassning av existerande infrastruktur och nybyggnationer för att öka robustheten inför och vid höjd beredskap föreslog regeringen att myndigheterna skulle tilldelas medel för att kunna fullfölja sina åtaganden med uppbyggnaden av det civila försvaret. Dessutom vill utskottet lyfta fram att regeringen överlämnade en proposition om totalförsvaret (prop. 2020/21:30) till . I propositionen behandlas bl.a. det civila försvaret och frågor om att säkerställa de viktigaste samhällsfunktionerna; bl.a. transporter och transportsystemet tas upp. I propositionen framhålls att , , och , som är bevakningsansvariga myndigheter inom transportområdet, påtalar att det finns behov av förstärkt säkerhetsskydd, informationssäkerhet och säkra kommunikationssystem som bygger på nationellt samordnade lösningar. I detta ingår bl.a. behov av att förstärka skyddet av trafikledningscentraler och andra viktiga anläggningar. Grundläggande förutsättningar för de fyra transportmyndigheternas möjligheter att utveckla det civila försvaret är åtgärder för organisatorisk uppbyggnad och säkerställande av en robust it-infrastruktur. Utskottet välkomnar att förslagen i regeringens proposition innebär att medel tillförs myndigheterna för att påbörja det arbete som beskrivs ovan. När det gäller motionsförslag om sårbarhet och terrorhot vill utskottet peka på att regeringen i infrastrukturpropositionen uppmärksammar att har framfört att det behövs säkerhetshöjande åtgärder i den egna anläggningen samt att en rad förmågehöjande insatser behöver genomföras så att objekt som har pekats ut som verksamhets- eller samhällskritiska i väg- och järnvägsanläggningen och som är byggda under andra förutsättningar kan anpassas till dagens och morgondagens förutsättningar och hotbild. Därutöver förutses behov av andra åtgärder. Utskottet vill liksom regeringen betona att det i sammanhanget bör beaktas att det efter förslag i propositionen om totalförsvaret har avsatts anslagsmedel –2025 i syfte att utveckla det civila försvaret på transportområdet. Vidare kan nämnas att Järnvägsbranschens samverkansforum (JBS) har bildats av aktörer inom järnvägsbranschen i för att prioritera och driva på järnvägens förbättringsarbete. Inom JBS samverkar säkerhetsansvariga parter för att lyfta fram och utveckla särskilda områden inom säkerhet. I de gemensamma insatserna har en grupp med företrädare för de aktörer som samverkar inom JBS tagit fram förslag till insatser för att gemensamt stärka arbetet med säkerhet. Dessutom vill utskottet peka på att det framgår av regeringens flygstrategi som presenterades att bl.a. ska fortsätta att driva på det internationella flygsäkerhetsarbetet i EU. När det gäller säkerhetshöjande åtgärder inom luftfarten styrs luftfartsskyddet och tillhörande regelverk i hög grad av internationella regler, och som en följd av händelserna i har det också tillkommit gemensamma bestämmelser inom EU. Målet för luftfartsskyddet är att skydda passagerare, besättning, markpersonal, allmänhet och egendom från olagliga handlingar. Det gemensamma återfinns i förordning (EG) nr 300/2008 och förordning (EU) nr 2015/1998. Utskottet kan konstatera att Transportstyrelsen är den myndighet som har till uppgift att utveckla och ansvara för nationella säkerhetsprogram (NASP). Myndigheten utövar även den registerkontroll som genomförs vid en säkerhetsprövning av en person som exempelvis ska arbeta på en flygplats. I NASP finns samtliga styrande krav för luftfartsskyddet samlade. Verksamheter som omfattas av bestämmelserna i är bl.a. flygplatser, svenska och utländska flygföretag, flygtrafiktjänst, fraktagenter, postföretag och cateringföretag. Utskottet vill också påminna om att beslutade om ändringar som innebär att kravet på tillstånd för kamerabevakning togs bort på vissa platser som i kollektivtrafiken, på flygplatser och vid bevakning av vissa spårområden (prop. 2019/20:109, bet. 2019/20:JuU36, rskr. 2019/20:322). Syftet med de nya reglerna är att det ska bli enklare att använda kamerabevakning som ett verktyg för att bekämpa brott, förhindra olyckor och upprätthålla ordningen. Sårbarheten i den gränsöverskridande järnvägsgodstrafiken Det har i motioner uppmärksammats att en minskning av järnvägsfärjetrafiken kan öka sårbarheten för svensk export och import. Utskottet kan konstatera att den svenska tågfärjetrafiken har funnits länge men allteftersom broar och tunnlar har byggts har tågfärjornas betydelse minskat. Öppnandet av fasta förbindelser som t.ex. och broarna som länkar samman de danska öarna med varandra har betytt billigare, smidigare och snabbare järnvägstransporter. pekar på att tågfärjetrafikens nedgång när det gäller passagerartrafik även beror på konkurrensen från lågprisflyget. Den gränsöverskridande järnvägsgodstrafiken mellan och kontinenten använder till största delen rutten via och . Järnvägsfärjorna från och till olika hamnar på kontinenten har haft vikande volymer. informerades utskottet av företrädare för om det genomförda regeringsuppdraget om tågfärjetrafiken mellan och . Uppdraget bestod av tre delar. skulle dels analysera och redovisa vilken funktion tågfärjeförbindelsen mellan och har för en långsiktigt hållbar transportförsörjning, dels redogöra för vilka möjliga åtgärder som är långsiktigt motiverade ur ett transportförsörjningsperspektiv och dels särskilt beakta trafikens betydelse ur ett beredskaps- och redundansperspektiv. betonar att tågfärjan mellan och är ett viktigt alternativ för godstransporter mellan och kontinenten vid avbrott på . Om tågfärjorna skulle sluta att gå skulle enligt sårbarheten i transportsystemet öka. konstaterar att förbindelsen är lågt utnyttjad och att det krävs kraftigt ökad efterfrågan om förbindelsen ska kunna upprätthållas. Det kan enligt krävas någon form av ekonomiskt stöd till tågfärjeförbindelsen, åtminstone tills Fehmarn Bält-förbindelsen beräknas vara klar . framför att tågfärjeförbindelsen mellan och är viktig som alternativ transportväg för godstransporter vid långvariga avbrott eller stopp på Öresundsbroförbindelsen eller järnvägen genom . Utskottet kan konstatera att utredningen visar att funktionen som redundansalternativ enligt industrin är en viktig förutsättning för att välja godstransporter på järnväg. konstaterar att det för beredskap behövs alternativa transportvägar. finns redundans för järnvägstransporter genom tågfärjorna, men även andra transportlösningar används vid störningar, och då främst lastbilstransporter. Rapporten bereds inom . När det gäller denna fråga vill utskottet även uppmärksamma att infrastrukturministern i en interpellationsdebatt (ip. 2020/21:646) anförde att det är ett bekymmer när många aktörer inom näringslivet väljer att använda järnvägstransporter enbart över och Fehmarn Bält. Statsrådet varnade för att logistikkedjan kan innebära att man undergräver finansiering och ekonomi för de andra alternativen, inte minst viktiga hamnar i , vilket innebär att man förlorar redundans – ersättningar och alternativ. Utskottet delar denna oro och fortsätter att följa frågan. Utskottet vill sammanfattningsvis betona att frågor om åtgärder för att förstärka säkerheten och skyddet inom transportsystemet är av stor betydelse. Utskottet ser positivt på det säkerhetsfrämjande arbete som pågår inom järnvägsområdet och välkomnar det arbete som pågår i fråga om säkerhet på flygplatser. Utskottet betonar att regeringen har identifierat mycket angelägna behov av att förstärka och vidareutveckla den civila försvarsförmågan och robustheten inom transportområdet. Utskottet vill framhålla att ska ha en robust, miljöanpassad och pålitlig transportinfrastruktur som ligger i framkant när det gäller innovativa och effektiva lösningar. Utskottet konstaterar att coronapandemin har slagit hårt mot transportsektorn och betonar att den pågående pandemin tydligt visar på betydelsen av transportsystemets olika delar för att säkerställa försörjningen av nödvändiga varor och tjänster till och i hela landet. Utskottet anser att en grundläggande funktionalitet inom transportområdet är en förutsättning för att flera andra samhällsviktiga funktioner ska kunna upprätthållas vid kriser, höjd beredskap och ytterst i krig. Utskottet fortsätter att följa frågan om järnvägsfärjor. Mot den bakgrunden avstyrker utskottet motionerna 2020/21:2217 (SD) yrkande 21, 2020/21:2637 (M) yrkande 7, 2020/21:3168 (C) yrkandena 2, 6 och 7, 2020/21:3467 (M) yrkande 13, 2020/21:3469 (M) yrkande 9, 2020/21:3487 (M) yrkande 5 och 2020/21:4042 (M) yrkandena 26 och 34. Ekonomiska planeringsramar –2033 Utskottets förslag i korthet antar regeringens förslag i proposition 2020/21:151 Framtidens infrastruktur – hållbara investeringar i hela om att den ekonomiska ramen för åtgärder i den statliga transportinfrastrukturen m.m. som finansieras med anslagsmedel –2033 ska uppgå till , varav till vidmakthållande av statliga järnvägar, till vidmakthållande av statliga vägar och till utveckling av transportsystemet. Utskottet tillstyrker även att planeringsramen för investeringar i vissa väg- och järnvägsprojekt, för de delar där kapitalkostnaden finansieras med inkomster från trängselskatt eller vägavgifter, ska uppgå till för perioden –2033. bemyndigar regeringen att efter åtgärdsplaneringen slutligt besluta om fördelningen av medel mellan nationell plan och länsplaner. avslår därmed samtliga behandlade motionsyrkanden om alternativa planeringsramar och satsningar på området. Utskottet välkomnar regeringens förslag, som innebär en kraftigt ökad och angelägen satsning på transportinfrastruktur som kommer att bidra till en långsiktigt hållbar utveckling. Utskottet ser mycket positivt på den stora satsning på drift och underhåll av järnvägen och vägarna som regeringen föreslår. Utskottet vill betona vikten av en god tillgänglighet för alla i hela . Utskottet anser att cyklingens och kollektivtrafikens betydelse är väl beaktad och betonar att sjöfartens andel av godstransporterna bör öka. Jämför reservation 24 (M), 25 (SD), 26 (V) och 27 (KD). I infrastrukturpropositionen (prop. 2020/21:151) beskriver regeringen vilken inriktning som bör väljas för nästa planperiod och föreslår ekonomiska ramar för planperioden för att ta ställning till. Efter beslut med anledning av propositionen fortsätter arbetet med åtgärdsplaneringen, vilket innebär att de åtgärder som bör prioriteras och tas in i planen identifieras. Utifrån föreslagen inriktning och beslut om ekonomiska ramar avser regeringen att fatta beslut om direktiv till om att ta fram förslag till en ny nationell plan samt till regionerna och om att ta fram länsplaner för den regionala transportinfrastrukturen. Regeringen planerar att fatta beslut om fastställelse av den nationella planen och de ekonomiska ramarna för länsplanerna . Förslag till ekonomisk ram 2022–2033 Regeringen föreslår att den ekonomiska ramen för åtgärder i den statliga transportinfrastrukturen m.m. som finansieras med anslagsmedel –2033 ska uppgå till . För att transportsystemet ska utvecklas i riktning mot de transportpolitiska målen och bidra till klimatomställningen bedömer regeringen att det krävs stora insatser, både för att ta hand om och utveckla befintliga infrastrukturanläggningar och för att genomföra nya investeringar. Regeringen bedömer också att det krävs satsningar på forskning och innovation. Regeringen bedömer sammantaget att den ekonomiska ramen för planperioden behöver utökas väsentligt jämfört med ramen för innevarande planperiod. Den föreslagna ramen för perioden –2033 motsvarar en ökning i fasta priser, jämfört med den ekonomiska ramen för gällande planperiod 2018–2029. Regeringen anser att kommande planperiod bör omfatta , dvs. perioden –2033. Vidmakthållande av vägar och järnvägar Regeringen föreslår att av den ekonomiska ramen ska användas till vidmakthållande av statliga järnvägar inklusive reinvesteringar samt att ska användas till vidmakthållande av statliga vägar inklusive bärighet, tjälsäkring och reinvesteringar av vägar samt till statlig medfinansiering av enskilda vägar. Regeringen anser att ramarna för drift och underhåll ska öka även för kommande planperiod. Anledningarna till de ökade behoven är flera. Både väg- och järnvägsanläggningarna är ålderstigna och inte fullt ut dimensionerade för dagens trafik och den efterfrågan som finns på kapacitetsstarka och tyngre transporter. Regeringen bedömer att medlen för vägunderhåll behöver öka för att möta det underhållsbehov som finns på såväl de högtrafikerade som de lågtrafikerade vägarna. Det är viktigt att vägunderhållet bidrar till att säkerställa funktionaliteten på landsbygdsvägar och bidrar till en god tillgänglighet för både medborgare och näringsliv oavsett var människor bor eller arbetar i . Regeringen anser att anslagna medel till bidrag för drift av enskilda vägar utgör en viktig förutsättning för att tillgodose transportbehov för fast boende, näringsliv och det rörliga friluftslivet. Regeringen bedömer att medlen till järnvägsunderhåll behöver öka. Det är en förutsättning för att säkerställa och upprätthålla anläggningens funktion . Det finns stora underhållsbehov i järnvägsanläggningens olika delar och på olika typer av banor. Regeringen anser att det är viktigt att vårda den anläggning som finns och därmed skapa förutsättningar för ett effektivt nyttjande av befintlig infrastruktur. Det enskilt största behovet utgör basunderhållet, dvs. åtgärder för att upprätthålla anläggningens funktion. Regeringen anser att det är viktigt att resurser även säkerställs för att kunna genomföra reinvesteringar i de delar av anläggningen som uppnått sin tekniska livslängd. Vidare framhålls att en väl fungerande trafikledning är avgörande för en fungerande tågtrafik. För järnvägsinfrastrukturen kompletteras anslaget för vidmakthållande med intäkter från banavgifter. Regeringen föreslår att av den ekonomiska ramen ska användas till utveckling av transportsystemet. Den del av den ekonomiska ramen som ska användas till utveckling av transportsystemet för perioden –2033 får användas för investeringar i statliga järnvägar och vägar, trimnings- och miljöåtgärder i befintlig infrastruktur och statlig medfinansiering till vissa regionala kollektivtrafikanläggningar m.m., bidrag till åtgärder i allmänna farleder och slussar, stöd för att främja hållbara stadsmiljöer samt räntor och amorteringar för investeringar som finansieras med lån. Regeringen menar att det behövs fortsatt stora satsningar på att utveckla transportinfrastrukturen. När det gäller trimnings- och miljöåtgärder är det regeringens bedömning att sådana åtgärder i den befintliga transportinfrastrukturen är ett effektivt sätt att bidra till uppfyllelse av det övergripande transportpolitiska målet och de jämbördiga funktions- och hänsynsmålen. Trimnings- och miljöåtgärder är åtgärder som kostar och som syftar till att utveckla och förbättra tillgängligheten, säkerheten och miljön i befintlig infrastruktur. Regeringen menar att sådana åtgärder ofta är kostnadseffektiva, och det är åtgärder som ligger i linje med fyrstegsprincipen där de i allmänhet utgör steg 2- eller steg 3-åtgärder. Utöver den typ av åtgärder som vidtas finns det enligt regeringen ett stort utrymme för nytänkande som utgår från specifika förhållanden och behov i det enskilda fallet, t.ex. att hitta innovativa lösningar som utgår från de olika förutsättningar som råder t.ex. i större eller mindre städer eller på landsbygden. När det gäller större investeringar är det regeringens bedömning att den av regeringen beslutade nationella planen för infrastruktur 2018–2029 med investeringar i vägar, järnvägar och farleder i hela landet fullföljs. Det finns även behov av att göra ytterligare nya investeringar i transportinfrastrukturen under den kommande planperioden. Regeringen bedömer att utökade ramar för nya investeringar, utöver de som ligger i gällande plan, är nödvändiga. Vilka åtgärder som kan bli aktuella att genomföra kommer enligt regeringen att prövas i samband med kommande åtgärdsplanering. Utbyggnaden av nya stambanor för höghastighetståg ska enligt regeringen genomföras inom den ekonomiska ramen för utveckling av transportsystemet. Regeringen menar att förslaget till ekonomisk ram för utveckling av transportsystemet medför att den gällande nationella planen kan fullföljas samt att satsningar kan göras på såväl nya stambanor som andra angelägna åtgärder. Utbyggnaden av nya stambanor är enligt regeringen viktig för att öka kapaciteten i järnvägsnätet, knyta landets tre storstadsregioner närmare varandra och bidra till stadsutveckling, bostadsbyggande och större arbetsmarknadsregioner. När det gäller övriga utvecklingsmedel anför regeringen att även planering, stöd och myndighetsutövning, räntor, återbetalningar, statens bidrag till och avgiften till Öresundsbrokonsortiet för utnyttjandet av järnvägsförbindelsen över finansieras från utvecklingsmedlen. Detta regleras genom avtal mellan staten som företräds av regeringen och respektive Öresundsbrokonsortiet. Från utvecklingsmedlen finansieras även de informationsinsatser och kunskapshöjande insatser där har 49 pågående regeringsuppdrag inom bl.a. den nationella godstransportstrategin, klimat, trafiksäkerhet och mobilitet som tjänst. Därutöver finansieras även stadsmiljöavtalen från utvecklingsmedlen. Omfattningen på den fortsatta satsningen på stadsmiljöavtal avgörs enligt regeringen under den kommande åtgärdsplaneringen. När det gäller planeringsramen för investeringar i vissa väg- och järnvägsprojekt, för de delar där kapitalkostnaden finansieras med inkomster från trängselskatt eller infrastrukturavgifter, föreslår regeringen att den ska uppgå till för perioden –2033. I den nuvarande nationella planen ingår ett antal väg- och järnvägsinvesteringar vars kostnader helt eller delvis kommer att finansieras med inkomster från trängselskatt eller infrastrukturavgifter. För att finansiera objekten bör lån få tas upp i . Lån får endast tas upp för den del av objekten där kapitalkostnaderna (räntor och amorteringar) ska finansieras med inkomster från infrastrukturavgifter eller trängselskatt. De väg- och järnvägsinvesteringar där avtal om denna typ av medfinansiering finns är de objekt i som enligt Stockholmsöverenskommelsen delvis ska finansieras med inkomster från trängselskatt eller infrastrukturavgifter (inklusive Förbifart ), de objekt i som ingår i Västsvenska paketet och som delvis ska finansieras med trängselskatt (inklusive Marieholmstunneln och Västlänken) samt broarna över Sundsvallsfjärden på och över på som delvis ska finansieras med infrastrukturavgifter. Regeringen bedömer att investeringskostnaden för dessa objekt, för de delar vars kapitalkostnader finansieras med inkomster från trängselskatt eller avgifter, –2033 totalt kommer att uppgå till prisnivå. Regeringen föreslår att godkänner detta belopp som en planeringsram för de ovannämnda projekten. När det gäller länsplaner för regional transportinfrastruktur föreslår regeringen att bemyndigar regeringen att efter åtgärdsplaneringen slutligt besluta om fördelningen av medel mellan nationell plan och länsplaner. Det är vidare regeringens bedömning att beloppsgränsen för namngivna objekt bör höjas från till . Regeringen menar att en höjning ger regionerna tillräcklig handlingsfrihet och flexibilitet och underlättar för dem att planera och genomföra olika typer av åtgärder på ett kostnadseffektivt sätt. Goda förutsättningar för att genomföra satsningarna på vidmakthållande och utveckling När det gäller ökat fokus på kostnadskontroll och finansiell styrning är det regeringens bedömning att en bättre kostnadskontroll behöver uppnås. Kunskapsnivån om kostnadsutvecklingen och lärandet från tidigare erfarenheter behöver därför öka för att insatser för tidiga kostnadsbesparingar ska kunna göras. En god transparens kring orsakerna till kostnadsökningar är viktig. Regeringen bevakar dessa frågor noga och avser att vid behov återkomma med lämpliga åtgärder för förbättrad kostnadskontroll.