bet · H801JuU30 · 2021-06-03 00:00:00 — Sammanfattningsvis, fru talman, kan man bara konstatera att den här regeringen gör allt, på alla områden, för att försvåra för landets jägare och skyttar. som man jobbar med den delen har det försvunnit vapen inifrån . Ett tiotal pistoler har stulits inne på här i , och de har inte hittats. Åklagaren har lagt ned utredningen. har man alltså försett den kriminella undre världen med ytterligare ett antal pistoler, vilket är allvarligt. Svenska jägare och skyttar har sina vapen i vapenskåp, men uppenbart fanns det brister inne på . Med det sagt är jag ändå glad att vi har en bred majoritet i riksdag gällande dessa förslag och åtgärder, som ska underlätta för landets jägare och skyttar. Det enda problemet som gör att detta inte är genomfört är faktiskt den socialdemokratiska regeringen, som på alla sätt har förhalat och trotsat beslut. Jag har här redovisat några av de uppgifter som regeringen har lagt tid på i stället för att genomföra de 15 tillkännagivanden som vi har riktat i dessa frågor , plus detta med viltmyndigheten och den proposition om femårslicenserna som vi väntar på. , fru talman, lämnade en majoritet i justitieutskottet alltså över förslag till ytterligare 11 tillkännagivanden för beslut här i . Det innebär att regeringen nu kommer att ha minst 26 tillkännagivanden att jobba med, plus femårslicenserna och viltmyndigheten. Att regeringen samlar tillkännagivanden på hög borta i utan att göra något är inte helt acceptabelt. Jag tänker ändå presentera våra förslag till tillkännagivanden, det vill säga vad vi vill att regeringen ska genomföra - om vi nu inte byter regering här inom det närmaste, vilket jag faktiskt hoppas att vi gör. Vi vill att man flyttar över licenshanteringen från polisen till den nya viltmyndigheten. Detta skulle öka möjligheten för polisen att faktiskt jaga dessa bovar och brottslingar, som tog upp i sitt anförande. Det är precis det polisen ska jobba med; de ska inte sitta och administrera vapenlicenser för landets lagliga jägare och skyttar. Det kan faktiskt en ny myndighet göra - vi har ju föreslagit viltmyndigheten. Vi vill också att handläggningstiderna för licenserna ses över. De måste minskas. Man har tidigare fått kritik av myndigheter för att det har tagit så , och det är väl rimligt att vi har som kriterium att en myndighet inte ska kunna hålla på hur länge som helst innan den faktiskt fattar beslut i ett ärende och ger tillstånd eller avslag. Vi vill alltså att handläggningstiderna för vapenlicenser minskas. Vi vill också ha till en översyn av vapenlagstiftningen, och det handlar om att vi vill dela upp vapenlagstiftningen i två delar: en lagstiftning för jägares och skyttars vapen och bruk av vapen samt en, betydligt hårdare, vapenlagstiftning för olagliga vapen i kriminella miljöer. De enda partierna som faktiskt är emot detta i riksdag är Socialdemokraterna och . Vi har en bred majoritet för att dela upp vapenlagstiftningen i . Vi vill också ta bort synnerliga skäl i vapenlagstiftningen och ersätta dem med särskilda skäl. En pistolskytt har oerhört hårda krav på sig för att få sitt första vapen. Självklart måste man vara lämplig, och man måste utföra ett antal prov. Man måste också jobba aktivt med detta med skyttet, och man måste ha en ordentlig förvaring av sina vapen. Synnerliga skäl uppfylls alltså väl genom att vi ersätter det med särskilda skäl; är det nästan väl omöjligt för folk att utöka sin vapengarderob genom att kanske köpa ytterligare något vapen till sin skytteverksamhet. Därför föreslår vi att man tar bort synnerliga skäl. Vi vill också underlätta licenshanteringen vid vapenbyte. Vi vill utöka möjligheten att byta vapen inom vapengarderoben direkt hos vapenhandlaren genom att göra det till ett anmälningsärende. Att till exempel kunna byta en hagelbössa mot en annan hos en vapenhandlare, utan en massa onödig byråkrati, skulle underlätta inte bara för polisen utan framför allt för jägarna och skyttarna, som kan få sitt vapen utbytt direkt hos vapenhandlaren. Vi vill också se över kraven på vapenlicenser så att polisen bedömer själva vapenlådan och de vitala delarna av vapnet, alltså de licenspliktiga delarna, och inte hur kolvar och annat ser ut, vilket det har kommit till vår kännedom att man kan göra . Här vill vi förtydliga lagstiftningen. Vi vill också ta bort licenskravet på ljuddämpare. Där är vi helt överens med Socialdemokraterna. Ni har ju haft på er att lösa detta, men ni har paketerat en ljuddämparborttagning ihop med en överimplementering av ett vapendirektiv. Hade ni inte gjort det hade vi förmodligen fått igenom den frågan, men ni försökte smyga igenom den för att få igenom en överimplementering av vapendirektivet. Vi har begärt att regeringen skyndsamt ska återkomma med de här sakerna. Utskottet föreslår också ett tillkännagivande om en utökad vapengarderob. Senast ett beslut togs om att utöka vapengarderoben var 2019. Vi begär nu att regeringen skyndsamt återkommer med förslag om detta. Vi vill såklart också se över de europeiska skjutvapenpassen och underlätta för jägare att ta med sig vapen både in i och ut ur landet. För en jägare kan det ta oerhört innan han får tillstånd att ta med sig sitt vapen in i eller ut ur . Medan den kriminelle kör förbi på bron med sitt vapen i bakluckan utan någon kontroll sätter man in stenhård kontroll på den som har ett tillstånd att ha vapen och deklarerar det på vägen ut och vägen in. Detta kan självklart ses över så att vi får en enklare hantering av EU-passen. Sedan vill vi också se över handeln med vapen och ändra reglerna, inte minst med tanke på pandemin. Vi har många mindre vapenhandlare i som kanske utför ett fåtal vapentransaktioner men som kanske handlar med väldigt exklusiva och dyra vapen. Det kan också under pandemin ha varit svårt att sälja vapen eller att över huvud taget kunna förevisa vapen. Vi vill se över vilka kriterier som ska gälla för att vara vapenhandlare, inte bara att man ska genomföra 20 vapentransaktioner . Sist men inte minst vill vi flytta bort tillsynen av skjutbanor från polisen till den nya viltmyndigheten. Denna tillsyn innebär att landets redan hårt prövade poliskår ska åka runt och besiktiga skjutbanor och avge tillstånd. tror jag att polisen besökte över 2 100 skjutbanor i landet. Våra poliser, som ska jaga just de kriminella som pratade om, står alltså ute på våra skjutbanor i i en grusgrop och mäter skjutvallar. Detta kan självklart en annan myndighet, i vårt fall viltmyndigheten, tillsammans med skjutbaneägarna lösa på ett mycket bättre sätt utan att polisen behöver vara inblandad i hanteringen. En besiktning av en skjutbana kan ta allt mellan fem och , med bokning, resa, fotobehandling, kontakt med handläggare, protokollföring och utskick, och i vissa fall också ett återbesök. Detta gör alltså poliser , som vi har brist på i . De står ute i grusgroparna och mäter skjutbanevallar. Här kan vi göra en del, och här borde faktiskt Socialdemokraterna också vara med på ett sådant förslag - men icke. Förslaget att flytta över kontrollen och tillsynen av skjutbanor till en annan myndighet är det sista tillkännagivande som föreslås i dagens betänkande. Regeringen kommer alltså snart att ha fått 26 tillkännagivanden, plus ett extra uppdrag att ta bort femårslicenserna och inrätta den nya viltmyndigheten. Jag hoppas att alla landets jägare och skyttar minns detta när vi nu snart går till val: Den här regeringen har gjort allt som står i dess makt för att försöka försämra för landets laglydiga jägare och skyttar. Tack vare att vi har en stor och bred majoritet i riksdag som har hjälpts åt att stoppa regeringens förslag och i stället jobbat fram förslag som ska underlätta för landets jägare och skyttar har vi med en ny regering stora möjligheter att genomföra dessa tillkännagivanden, som det finns en stor och bred majoritet för i riksdag. Jag vill passa på att säga detta till landets jägare och skyttar: Ni har en bred majoritet med er för de förslag och idéer ni har som skulle kunna underlätta hanteringen av lagliga vapen hos jägare och skyttar. Problemet heter den socialdemokratiska regeringen. Avslutningsvis, fru talman, vill jag yrka bifall till reservation 12, som handlar om att slopa licenskravet för mynningsladdare. Jag vill också passa på att önska fru talmannen, talmanspresidiet, justitieutskottets kansli och ledamöter samt självklart alla skaraborgare en fin och trevlig sommar. Jag vill börja med att yrka bifall till reservation 3 i betänkandet, även om vi såklart står bakom samtliga våra reservationer. är positiva till ett ansvarsfullt legalt vapenägande hos landets jägare och sportskyttar. De laglydiga, skötsamma medborgare som hanterar sina vapen ansvarsfullt och deras vapeninnehav utgör inget problem i vårt samhälle. Det finns heller inte någon bevisad koppling mellan legala vapenägare och de skjutningar som sker i uppgörelser mellan kriminella gäng. Det är därför beklämmande att de legala vapenägarna gång på gång drabbas av lagskärpningar och ökad byråkrati i missriktade försök att stävja det illegala vapeninnehavet. Vi har en vapenlag som gör att laglydiga vapenägare som begår ett misstag riskerar att dömas till väldigt kännbara straff för brott mot lagar som egentligen avser att förhindra att vapen används i brottsliga sammanhang. Det kan handla om att en vapenägare har glömt att förnya en femårslicens eller har hanterat ett vapen, eller för den delen vapendelar, oaktsamt men utan brottsligt uppsåt. Den som begår dessa gärningar bedöms nämligen enligt samma lagar som den som uppsåtligen och utan tillstånd innehar ett vapen och sedan använder det i kriminella miljöer. Det är inte en rimlig ordning. Därför behövs en översyn av vapenlagen, där skillnad ska göras mellan misstag i tillstånds- och licensprocessen och vapenbrott i övrigt. De kännbara straffen ska ligga på de gängkriminella som skjuter och dödar runt om i vårt land. Som sagt ser inte legalt vapenägande som ett problem. Snarare ser vi att de legala vapenägarna drabbas onödigt hårt på grund av lagändringar som egentligen avser att komma åt illegalt vapeninnehav. Ett exempel på det är regeringens upprepade försök att reglera vapenmagasin. Detta skulle ha försvårat för legala vapenägare genom utökad administrativ börda och medfört ytterligare risk för åtal på grund av oaktsamhet, exempelvis på grund av ett borttappat vapenmagasin. Ett av de främsta syften som angetts för en sådan reglering har varit att underlätta för polisen att beslagta och förverka vapenmagasin som påträffas hos kriminella. Även om vi tyckte att det senaste förslaget skulle försvåra alltför mycket för legala vapenägare var syftet gott, och polisens möjligheter till beslag och förverkande bör utökas. Däremot anser vi att detta kan tillgodoses genom en förändring av förverkandebestämmelserna och att en utredning bör tillsättas på området. Det skulle ge polisen ytterligare ett verktyg för att hindra att vapen och vapendelar hamnar i fel händer, som det inte skulle innebära någon försämring för landets legala vapenägare. Begreppet synnerliga skäl i vapenlagstiftningen har fått omfattande konsekvenser för landets vapenägare. I juridiska sammanhang utgör formuleringen en stark begränsning av möjligheterna att få tillstånd att inneha vapen. Kravet var från början avsett att innebära krav på dels en viss uppnådd ålder hos den sökande, dels en uppnådd skjutskicklighet. Detta har, trots flera klargöranden från , tolkats på ett mer restriktivt sätt som gör det svårare för enskilda skyttar att få tillstånd att inneha vapen än vad som var avsikten. Därför bör begreppet synnerliga skäl utmönstras ur den svenska vapenlagstiftningen och ersättas med en tydlig uppräkning av vilka krav som ska ställas för att någon ska få ha vapen. Det ställs allt större krav på svenska jägare. Nya ansvar har tillkommit, och andra har försvunnit eller minskat i betydelse . I våra skogar och marker har det också introducerats nya viltarter som ställer nya krav på jägarna och deras jaktmetoder. En jägare behöver ofta flera olika vapen för att på bästa sätt kunna utföra en så ansvarsfull jakt som möjligt. Exempelvis underlättas eftersök i tät skog av en kortare bössa än vad som är lämpligt när man sitter på pass, där man ofta har större utrymme för en längre pipa. ifrågasätts inte en jägares behov av att ha fyra vapen. Det är en gräns som många jägare uppnår ganska snabbt. Jagar man exempelvis älg, vildsvin, and och rådjur är ett behov av fyra bössor inte alls ovanligt då förhållandena vid jakterna skiljer sig åt. Efter särskild motivering kan man dock beviljas ytterligare ett eller två vapen. Det kan exempelvis röra sig om att man ska utföra eftersök av trafikskadat vilt eller att man behöver vapen av olika kalibrar för jakt på olika vilt. har tidigare tillkännagivit att en utökning av vapengarderoben bör genomföras. För att ge jägarna de möjligheter som de önskar och förtjänar för att kunna bedriva en ansvarsfull jakt är det angeläget att regeringen skyndsamt återkommer med ett förslag som motsvarar vad har tillkännagivit. Jag vill avsluta mitt anförande, eftersom det är mitt sista före sommaruppehållet, med att önska ledamöterna och presidiet en skön sommar med möjlighet att få lite avkoppling och ladda batterierna. Vi ses snart igen här i kammaren! Tyvärr kan vi se hur det grova och gängrelaterade våldet tar nya farliga vägar i vårt samhälle. Parallellsamhällets rättsskipning har fått fäste under . Våldet drabbar hela vårt land. är just nu hårt drabbat av det dödliga skjutvapenvåldet, och situationen i har krävt särskilda insatser från polisen. Men även i mindre städer som till exempel ser vi dödligt gängrelaterat våld. En sådan uppvisning av våld och total avsaknad av respekt för rättsväsendet förtjänar samhällets kraftfulla fördömande. Kampen mot den organiserade brottsligheten måste intensifieras. Vårt samhälle måste kunna garantera säkerheten för våra medborgare. Regeringen är ytterst ansvarig för att utvecklingen har gått åt fel håll. Det dödliga våldet kan och får inte normaliseras. En rapport från Brå visade att ligger i topp när det gäller dödligt skjutvapenvåld i . Det kräver ordentliga åtgärder för att tryggheten ska återskapas, men trots detta har regeringen inte varit beredd att vidta verkningsfulla åtgärder mot gängkriminaliteten och våldet. I dagens debatt behandlar vi vapenfrågor, och då kan jag likt tidigare talare konstatera att i stället för att göra det svårare för gängkriminella att begå våldsbrott med illegala vapen riktar regeringen fortfarande i många fall udden mot den svenska jakt- och skytterörelsen. Det handlar ofta om att försvåra för dem som laglydigt äger och hanterar ett vapen trots att det inte är dessa vapen som används i gängens uppgörelser. Jag kan konstatera att det i utskottet har samlat en majoritet gällande elva tillkännagivanden till regeringen med anledning av motionsyrkanden om vapenfrågor. Det är en del av de cirka 100 tillkännagivanden som är resultatet av justitieutskottets arbete under detta riksdagsår. Vi kristdemokrater anser naturligtvis fortfarande att det behövs ytterligare insatser för att komma åt kriminellas innehav av vapen och sprängmedel, men vi menar att detta kan och måste genomföras på ett sätt så att det inte skapar problem för vanliga jägare och sportskyttar. omges vapenägande av många regler, och samhället har många kontrollfunktioner för den som äger ett vapen. Att gängbrottsligheten agerar hänsynslöst och samhällsfarligt ska inte gå ut över skyttars och jägares vapenhantering. I dagens finns cirka 550 000 registrerade vapenägare. Studier har visat att av de vapen som användes vid grova brott var det endast 1,2 vapen, alltså ungefär ett vapen, som kom från jakt eller sportskytte. Det är alltså en mycket marginell del. För oss kristdemokrater är det självklart att inte bunta ihop jägare och sportskyttar med dem som beter sig allra värst i samhället. En överimplementering av vapendirektiv eller annan onödig reglering som försvårar för laglydiga vapenägare är inte metoden för att få stopp på det ökade antalet skjutningar på våra gator och torg. Hårdare tag mot gängbrottsligheten behöver kraftfulla åtgärder för att säkra tryggheten i vårt samhälle, men det kan, som vi ser det, ske utan att försvåra tillvaron för laglydiga och ansvarsfulla vapenägare. Det är ett synsätt som delas av en majoritet av justitieutskottet, vilket det här ärendet visar. Utskottets ställningstagande visar att det finns vägar att möta jägares och sportskyttars önskemål om förenklingar för vapenägande utan att samhällets säkerhet blir påverkad. Jag vill nämna något av det som tas upp i detta ärende. Vad gäller vapenbrott har regeringen genomfört en del åtgärder för att skärpa straffen. Bland annat har minimistraffet för grovt vapenbrott höjts, och föreslogs att straffet för synnerligen grovt vapenbrott ska höjas från sex till fängelse. Det är välkomna höjningar, men de är otillräckliga. De grova vapenbrotten ligger bakom de senaste årens ökade skjutvapenvåld. Tillgången på vapen och på personer som är villiga att använda dem är en avgörande faktor när det gäller de gängkriminellas makt. Vi menar att vapenbrotten måste innebära betydligt strängare straff. Vi vill se en väsentlig höjning av straffen för vapenbrott. Maxstraffet för synnerligen grovt vapenbrott borde just ta sikte på de absolut grövsta vapenbrotten, och maxstraffet borde vara betydligt högre än de som regeringen har föreslagit. Även om vi välkomnar de senaste årens straffhöjningar menar vi att dessa höjningar är otillräckliga för att bemöta de senaste årens ökande skjutvapenvåld. Utifrån detta yrkar jag bifall till reservation 1. Min kollega har mycket förtjänstfullt räknat upp många av utskottets tillkännagivanden. Jag vill också belysa det som handlar om en ny tillståndsmyndighet för vapenlicensärenden. beslutade att en ny myndighet med ansvar för jaktfrågor och viltförvaltning skulle inrättas. Detta beslut har regeringen vägrat att följa. Det är beklagligt av ett flertal skäl. De långa handläggningstiderna i vapenlicensärenden är ett problem som drabbar landets vapenägare, och det kan ifrågasättas om vapenlicensärenden är en sådan uppgift som är bäst lämpad att ansvara för. anser att ska fokusera på sina polisiära kärnuppgifter. Utifrån den situation vi ser i vårt samhälle anser vi att polisens uppgifter behöver renodlas ytterligare. Att hantera vapentillstånd är en sådan fråga som lämpligen flyttas från polisen till en ny myndighet. Att den rödgröna regeringen inte agerar i frågan trots att tillkännagivanden riktats om införandet av en ny jaktmyndighet är anmärkningsvärt. Vi förutsätter , utifrån det nya tillkännagivandet, att regeringen återkommer med åtgärder för att få till stånd en ny myndighet för jaktfrågor och viltförvaltning och att licenshanteringen läggs på denna. Det behöver också göras en översyn av vapenlagstiftningen. anser att det är en avsevärd skillnad mellan den som handhar ett legalt vapen och den som använder ett illegalt vapen. Denna skillnad görs dock inte tydlig i dagens lagstiftning. Vi anser att det borde förändras. Det är en väsentlig skillnad mellan de stränga tillståndssystem för jaktvapen, sportskyttevapen och samlarvapen som finns i och den illegala import och tillverkning av vapen som används i kriminella konflikter. Det måste också avspeglas i lagstiftningen. Det behövs en översyn för att skapa ett regelverk som inte i onödan försvårar för jakt- och sportskytte. Dessutom bör det göras en tydligare åtskillnad mellan bestämmelser för jakt- och sportskyttars vapenhantering och de straffrättsliga bestämmelser som syftar till att komma till rätta med den illegala vapenhanteringen. Vi behöver, som ärendet visar, också följa tillkännagivandet gällande licenshantering vid vapenbyte och kraven för vapenlicens. Det här ärendet visar att det är möjligt att välja en annan inriktning än den väg som regeringen valt för kontroll och åtgärder vad gäller vapen i vårt land. Regeringen har lagt flera förslag som försvårat för lagliga vapenägare och också föreslagit lagändringar som inneburit en överimplementering av de europeiska vapendirektiven i stället för att presentera kraftfulla förslag för att möta de illegala vapnen i vårt samhälle. Dagens elva tillkännagivanden visar att det finns en majoritet i riksdag som vill gå en annan väg. Det är dags att regeringen lyssnar till det budskapet. Med detta vill jag avsluta med att säga att vi stöder de elva tillkännagivanden som gjorts i utskottshanteringen och också de reservationer som vi gjort i betänkandet, men jag yrkar som sagt bifall endast till reservation 1. Illegala vapen är ett gissel. De används vid maktutövningen och i den brutala terror som råder i vissa områden, från inte minst kriminella gäng och personer som ägnar sig åt att släcka ned friheten för folk. är legala vapen till stor glädje och helt nödvändiga för att vi ska kunna utöva en rimlig jakt i landet och för att människor med helt legitima intressen som sportskytte ska kunna utöva sin idrott och sitt intresse. Liberalerna står bakom de flesta av förslagen om tillkännagivande. Inom ramen för översynen tycker vi att man också ska se över de synnerliga skälen. Femårsregeln, som vi har pratat om länge, ska kanske sträckas ut . Man kanske ska förenkla den via till exempel skytteklubbar. Men det är viktigt att komma ihåg, precis som sa, att inne på försvann vapen som var extremt lagliga och rimliga att ha. De försvann någonstans. Det är alltså inte så att vapen inte kan komma på drift bara för att de är inlåsta och för att en omdömesgill person har ansvaret. Det är därför viktigt att man behandlar halvautomatiska vapen och revolvrar på ett mer försiktigt sätt. Därför står vi inte bakom samtliga förslag om tillkännagivanden i betänkandet. Men det är viktigt att minska byråkratin och underlätta för legala vapeninnehavare att antingen vara jägare och göra det viktiga värvet eller att ägna sig åt en helt rimlig och acceptabel sport, som sportskyttar gör. Fokus ska, vilket flera har talat om tidigare, naturligtvis läggas på de illegala vapnen. Det handlar om hur de kommer in, hur delar av dem kommer in, hur det handlas med dem, hur man kan söka efter dem, vilka straff vi använder och inte minst vilken verktygslåda vi ger polis och åklagare när de ska jaga dem som ligger bakom den omfattande införseln. Utskottet kommer att tala om tullens befogenheter. Vi får inte sluta . En del har redan önskat glad sommar. Det vill jag gärna önska dem som inte kommer att vara här i kammaren mer, även om några, kanske alla faktiskt, kommer att vara här . befogenheter är en viktig del i att bekämpa de illegala vapnen i vårt samhälle. Jag ska bjuda , eftersom han som vanligt hade mycket att säga. För tids vinnande nöjer jag mig därför med att yrka bifall till reservation 17 om handel med vapen. Jag hör normalt sett till miljö- och jordbruksutskottet. Det känns därför kul att få göra debut i och ett litet inhopp hos justitieutskottet. Jag tar gladeligen denna debatt. Det är viktiga frågor, som på många områden har starka kopplingar till frågor som vi jobbar med i miljö- och jordbruksutskottet. I de frågor som jag hanterar i miljö- och jordbruksutskottet möter jag många exempel på hur lagstiftning med ett kanske i grunden vällovligt syfte drabbar enskilda snarare än att möta det problem man vill hantera. Man målar med breda penseldrag vid utformningen av lagstiftningen, vilket sedan drabbar enskilda helt i onödan. Vi ser det i fråga om strandskyddet, där lagstiftningen, genom att utgå från stadens förutsättningar, hindrar landsbygdsbor från att utveckla sin bygd. Vi ser det i fråga om skogen, där viljan att skydda mer skog drabbar enskilda skogsägare extremt hårt. Vi ser det också väldigt tydligt i vapenfrågorna. Jakten på illegala vapen går tyvärr ofta ut över laglydiga vapenägare. Vi har i den här och tidigare debatter hört ett antal anföranden och exempel på det allvarliga läge befinner sig i när det gäller gängvåld och dödligt våld med skjutvapen.