bet · H801SfU15 · 2021-03-12 00:00:00 — I 8 kap. 10 f § utlänningsförordningen (2006:97) anges också att verket i samband med att en utlänning ansöker om uppehållstillstånd som flykting eller som annan skyddsbehövande ska informera utlänningen om förfarandet och om utlänningens rättigheter och skyldigheter. Informationen ska lämnas på ett språk som utlänningen kan förstå. Om en asylsökande kommer från ett land som finns med på förteckningen ankommer det alltså på att informera sökanden om detta och vad det innebär för den fortsatta processen. Regeringen betonar att det är viktigt att informationen ges på ett sådant sätt att den enskilde kan tillgodogöra sig denna. Regeringen betonar vidare att utlänningslagens, förvaltningslagens och förvaltningsprocesslagens (1971:291) bestämmelser om handläggning även gäller i ärenden och mål som rör sökande från säkra ursprungsländer. Även Migrationsöverdomstolens praxis i fråga om uppenbart ogrundade ansökningar kommer att ha bäring i tillämpliga delar (bl.a. MIG 2014:22). Det innebär bl.a. att kravet på muntlig handläggning hos ska upprätthållas, liksom den utredningsskyldighet och de krav på kommunikation som följer av förvaltningslagen och förvaltningsprocesslagen. Regeringen anför att i alla ärenden som rör barn måste och principerna om barnets bästa och barnets rätt att komma till tals beaktas. Barn som söker asyl tillsammans med sina föräldrar kan ha egna asylskäl som behöver utredas. Regeringen föreslår därmed att det ska vara möjligt att anse en asylansökan uppenbart ogrundad om sökanden kommer från ett land som har tagits upp på en förteckning över säkra ursprungsländer, han eller hon är medborgare i det landet eller är en statslös person som har haft sin vanliga vistelseort där och han eller hon inte har lagt fram några allvarliga skäl för att landet inte ska anses som säkert för honom eller henne. Om det även är uppenbart att uppehållstillstånd inte ska beviljas på någon annan grund ska få besluta om avvisning med omedelbar verkställighet. Om en utlänning har ansökt om uppehållstillstånd som flykting eller annan skyddsbehövande är huvudregeln enligt 12 kap. 8 a § UtlL att ett beslut om avvisning eller utvisning inte får verkställas innan det vunnit laga kraft. Det innebär att sökanden som huvudregel får stanna kvar i landet tills eventuella överklagandeprocesser har avslutats. Har beslutat om avvisning med omedelbar verkställighet gäller däremot att avvisningen får verkställas redan när ansökan om uppehållstillstånd har avslagits av verket. Om beslutet överklagas ska dock migrationsdomstolen även pröva om verkställigheten av avvisningsbeslutet tills vidare ska avbrytas (inhibition) och beslutet får inte verkställas innan denna prövning har gjorts. För ensamkommande barn gäller särskilda regler som innebär att ett avvisningsbeslut aldrig får verkställas förrän tidigast från den dag då barnet fick del av beslutet. Enligt regeringen bör samma regler om verkställighet som gäller när beslut om avvisning med omedelbar verkställighet fattas gälla när sådana beslut fattas för att sökanden kommer från ett säkert ursprungsland. Några författningsåtgärder för att åstadkomma detta behövs inte. I ett rättsligt ställningstagande från anges att till följd av dom i mål C-181/16 får inga verkställighetsåtgärder vidtas från det att avvisningsbeslutet har fattats, under överklagandefristen och, om personen överklagar, fram till dess att migrationsdomstolen har beslutat i inhibitionsfrågan (SR 43/2018). Verkställighetsarbetet kan komma att fördröjas något till följd av detta. Regeringen konstaterar att det saknas beredningsunderlag för att i detta lagstiftningsärende göra en översyn av reglerna med anledning av dom. Av 18 kap. 1 § första stycket UtlL framgår att offentligt biträde ska förordnas bl.a. i mål och ärenden om avvisning eller utvisning, under förutsättning att det inte måste antas att behov av biträde saknas. 1977/78:90 s. 67 framgår att behov av biträde kan anses saknas om det är uppenbart att någon grund för uppehållstillstånd inte finns och det inte finns hinder mot att utlänningen avvisas eller utvisas till sitt hemland. Vid genomförandet av det omarbetade asylprocedurdirektivet konstaterades att direktivet medger att biträde inte beviljas om ett överklagande saknar rimliga utsikter till framgång och därmed bl.a. ger utrymme för att neka offentligt biträde vid uppenbart ogrundade ansökningar eller överklaganden (prop. 2016/17:17 s. 54 och 55). Direktivet saknar regler om rätten till offentligt biträde när sökanden kommer från ett säkert ursprungsland. Regeringen anger att det ankommer på en sökande från ett land som tagits upp på förteckningen att bryta presumtionen att landet är säkert att återvända till. och migrationsdomstolarnas utredningsansvar gäller dock fortfarande och av verkets allmänna serviceskyldighet följer att myndigheten ska lämna den enskilde sådan hjälp att han eller hon kan ta till vara sina intressen. Regeringen anser därför att det inte finns något behov av särskilda regler om offentligt biträde för ärenden som rör säkra ursprungsländer. Enligt befintliga bestämmelser måste det också göras en prövning i det enskilda fallet om sökanden behöver ett offentligt biträde eller inte. Ett sådant behov kan finnas t.ex. när det är fråga om en asylsökande som till följd av sjukdom eller annat liknande skäl inte ens med tolk kan förväntas föra sin talan på ett ur rättssäkerhetssynpunkt betryggande sätt. Det är enligt regeringen av stor vikt att behovet av offentligt biträde uppmärksammas . Sökande i behov av särskilda förfarandegarantier Regeringen anger att det vid genomförandet av det omarbetade asylprocedurdirektivet bedömdes att reglerna om sökande i behov av särskilda förfarandegarantier inte krävde några författningsändringar. Regeringen anförde då bl.a. att har en långtgående utredningsskyldighet i asylärenden och att ansvaret är större än i många andra ansökningsärenden. Utredningsskyldigheten blir än mer långtgående i fall då den enskilde har svårigheter att föra sin talan. Varje förvaltningsmyndighet har även en serviceskyldighet. Av utrednings- och serviceskyldigheten följer att ska ge sökanden stöd och vägledning under asylprocessen. I detta ligger också en skyldighet för verket att uppmärksamma om en sökande på grund av individuella omständigheter har behov av någon extra stödåtgärd och att i rimlig utsträckning tillgodose detta. Det åligger att på ett så tidigt stadium som möjligt försöka identifiera sökande som kan vara i behov av särskilda förfarandegarantier (prop. 2016/17:17 s. 56–59). Regeringen anger att den inte nu gör någon annan bedömning och anser att det inte behövs några författningsåtgärder med anledning av det omarbetade asylprocedurdirektivets bestämmelser om sökande i behov av särskilda förfarandegarantier. Kostnader och andra konsekvenser Regeringen bedömer att förslagen dels medför att statens kostnader för mottagande av asylsökande minskar, dels inte medför några kostnader för eller migrationsdomstolarna som inte kan hanteras inom befintliga anslag. Regeringen konstaterar att om det krävs några mer ingående överväganden för att bedöma sökandens individuella skyddsskäl kan det inte anses uppenbart att asylansökan är ogrundad. Med hänsyn till detta anser regeringen inte att dessa mål bör bli särskilt tungarbetade för domstolarna. Förslagen kan leda till ett minskat antal asylansökningar från vissa grupper som kan anse det utsiktslöst att söka asyl i . Detta kan även innebära att antalet asylmål i domstol minskar. Även om förslagen kan innebära fler förtursmål i domstol bedömer regeringen att eventuella kostnadsökningar för migrationsdomstolarna bör kunna hanteras inom befintliga anslagsramar. I kommittémotion 2020/21:3524 av m.fl. (M) yrkande 21 begärs ett tillkännagivande om att korta överklagandefristen till vid uppenbart ogrundade ansökningar eller om ursprungslandet är upptaget på en förteckning över säkra länder. I kommittémotion 2020/21:3843 av m.fl. (M) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om ett förkortat handläggningsförfarande inklusive kortare överklagandefrist. Motionärerna anför att regeringens förslag behöver kompletteras med regler som dels möjliggör kortare överklagandefrist, dels säkerställer att tiden från asylansökan till dess att det finns ett verkställbart beslut kortas. Den gällande överklagandetiden kan enligt motionärerna riskera att motverka ett effektivt återvändandearbete. I yrkandena 2 och 3 begärs tillkännagivanden om förtydligande av möjligheten till förvar och om användningen av elektronisk övervakning. Motionärerna anger att det är rättsligt oklart om någon kan tas i förvar i samband med beslut om omedelbar verkställighet i avvaktan på att verkställighet sker. En sådan möjlighet är viktig för att regelverket ska få avsedd effekt. Elektronisk övervakning skulle kunna vara ett alternativ till förvar i de aktuella fallen. Regeringen bör vid behov återkomma med förslag till lagändringar. I kommittémotion 2020/21:3642 av m.fl. (M) yrkande 6 begärs ett tillkännagivande om att skyndsamt ska införa en förteckning över s.k. säkra länder. Motionärerna, som anser att det är angeläget att en förteckning kommer på plats, anger att asylsökande ska få en individuell prövning men att de som kommer från ett säkert land i normalfallet kan antas få avslag på sin ansökan. I motion 2020/21:2803 av (M) yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om en snabb handläggning och avvisning av asylsökande från säkra länder. i och (båda SD) begär i kommittémotion 2020/21:3838 yrkande 1 att antar regeringens förslag till lag om ändring i utlänningslagen med den ändringen att 1 kap. 6 a § ska ha den lydelse som framgår av motionens författningsförslag. Motionärerna anser att det är angeläget att regeringen tar ansvar för valet av vilka länder som ska tas upp på förteckningen över säkra ursprungsländer – detta för att inte riskera roll som motpart i migrationsärenden. Det är vidare onödigt att riskera en politisering av . Att regeringen ansvarar för förteckningen medger också ett ökat politiskt ansvarsutkrävande. Motionärerna anser vidare att begreppet ”generellt inte förekommer” bör användas i definitionen av säkert ursprungsland. Därigenom torde fler länder kunna betraktas som säkra ursprungsländer. I yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om särskilda kontrollåtgärder för utlänningar vars asylansökan bedömts vara uppenbart ogrundad. I dessa fall kan utlänningen inte tas i förvar i avlägsnandesyfte och avvisningsbeslutet är inte verkställbart förrän överklagandefristen löpt ut eller domstolen har beslutat att inte inhibera. Regeringen bör skyndsamt utreda och återkomma med förslag. Det kan enligt motionärerna företrädesvis gälla utökade möjligheter till sannolikhetsförvar enligt 10 kap. 1 § andra stycket 2 UtlL, åtgärder såsom uppsikt enligt 10 kap. 6 § UtlL, olika begränsningar av rörelsefriheten eller elektronisk fotboja. I yrkande 3 begärs ett tillkännagivande om förkortad besvärstid vid uppenbart ogrundade asylansökningar. Besvärstiden kan riskera att motverka ett effektivt återvändandearbete och bör förkortas till högst . I yrkande 4 begärs ett tillkännagivande om stöd till migrationsdomstolarna för att snabbt handlägga ärenden om uppenbart ogrundade asylansökningar. Motionärerna anför att regeringens förslag kan innebära att kan avgöra många asylärenden snabbare . Det är viktigt att domstolen efter överklagande skyndsamt prövar frågan om inhibition av avvisningsbeslutet. Regeringen bör tillse att migrationsdomstolarna har förutsättningar för detta, t.ex. genom en expansion av existerande jourverksamhet. I yrkande 5 begärs ett tillkännagivande om att bestämmelserna om säkert ursprungsland bör kunna appliceras på delar av ett land, eller vissa grupper. Rättsläget måste kunna återställas till hur det var före dom . i m.fl. (SD) begär i kommittémotion 2020/21:1619 yrkande 5 ett tillkännagivande om säkra ursprungsländer. Motionärerna anför att de förutsätter att regeringens utarbetade förslag har presenterats innan motionsyrkandet behandlas, men om så inte har skett bör kräva att regeringen prioriterar detta arbete. m.fl. (V) begär i kommittémotion 2020/21:3840 yrkande 1 att avslår propositionen. Det finns enligt motionärerna en risk för att avvisningsbeslut kommer att fattas utan tillräcklig utredning om förslagen träder i kraft. Förslagen skulle dessutom sannolikt inte leda till några större skillnader i handläggningstider eller några större besparingar. Inte heller skulle förslagen leda till ökad harmonisering, vilket regeringen anför, eftersom kommissionen presenterade ett förslag till en helt ny ordning. I stället för att lägga resurser på att skapa ett särskilt spår för s.k. säkra länder bör regeringen lägga all kraft på att åstadkomma en asylprocess som är robust, rättssäker, transparent och rättvis och som lever upp till internationella konventioner. I yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om att ange i utlänningslagen att förslag om att ett land ska sättas upp på förteckningen över säkra ursprungsländer ska underställas beslut av Migrationsöverdomstolen och att beslutet ska kunna överklagas av tredje part. Att underinstansen binder överinstansen gällande förutsättningarna för påskyndade förfaranden är enligt motionärerna problematiskt ur rättssäkerhetssynpunkt. Beslut om att ta bort ett land från förteckningen måste emellertid kunna fattas snabbt varför detta inte ska behöva underställas Migrationsöverdomstolens prövning. I yrkande 3 begärs ett tillkännagivande om lagförslag som reglerar proceduren för att identifiera personer i behov av särskilda förfarandegarantier och som innehåller en definition av vad som utgör en person i behov av särskilda förfarandegarantier. Motionärerna anser inte att allmänna utrednings- och serviceskyldighet i förvaltningsärenden är tillräcklig vid prövning av om en ansökan kan anses uppenbart ogrundad. Även de processuella konsekvenserna bör regleras i lag, såsom att asylansökningar från personer i behov av särskilda förfarandegarantier endast i begränsad omfattning får handläggas i påskyndade förfaranden. I yrkande 4 begärs ett tillkännagivande om förslag som innebär att barn undantas från påskyndade förfaranden. Enligt motionärerna är barn en särskilt utsatt grupp som kräver särskilda skyddsaspekter. Det kan gälla t.ex. rätten för barn att komma till tals i asylprocessen. I yrkande 5 begärs ett tillkännagivande om förslag på reglering enligt ställningstagande SR 43/2018. Motionärerna anser att principen om att suspensiv verkan inträder även om talan inte har fullföljts bör framgå av 12 kap. 8 a § UtlL. Det bör framgå att inga verkställighetsåtgärder får vidtas från det att avvisningsbeslutet har fattats och under överklagandefristen samt, om personen överklagar, fram till dess att migrationsdomstolen beslutat i inhibitionsfrågan. I yrkande 6 begärs ett tillkännagivande om att sökande från säkra ursprungsländer ska ha rätt till eller presumeras ha rätt till ett offentligt biträde. Motionärerna anger att det finns risk för försämrad rättssäkerhet och att det kan bli svårt för sökanden att utan offentligt biträde bryta presumtionen att ett land är säkert. I kommittémotion 2020/21:3846 av m.fl. (KD) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om ett mål om 48 timmars handläggningsförfarande. Att minska antalet migranter vars ansökningar är uppenbart ogrundade är enligt motionärerna en nyckel till att begränsa både migrationen och brottsligheten. Offentligfinansiella skäl talar för att en enskild från ett säkert ursprungsland inte ska få stanna i landet ens . Snabbförfaranden med kortare handläggningstider måste därför införas. I yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om att länder, även om en eller flera regioner i landet inte anses vara säkra, ska få tas upp på listan med säkra ursprungsländer. Ett flertal medlemsstater har en ordning som tillåter detta. Till exempel anser , och att ska anses som säkert, trots att delar av landet uppenbart inte är säkra. I yrkande 3 begärs ett tillkännagivande om att möjliggöra att listan på säkra länder klassificerar särskilda personer eller grupper som ”osäkra” respektive ”säkra”. Motionärerna anger att denna möjlighet finns i vissa andra medlemsstater. Till vissa länder är det exempelvis en fara enbart för kvinnor att återvända och till andra enbart för vissa minoriteter. I yrkande 4 begärs ett tillkännagivande om att termen ”generellt” ska användas i stället för termen ”allmänt och genomgående”. Motionärerna anger att det senare uttrycket kan utgöra ett hinder för att föra upp ett land vars regioner generellt är säkra, eller där vissa grupper är säkra, på förteckningen över säkra ursprungsländer. I yrkande 5 begär motionärerna ett tillkännagivande om att regeringen ska vara ytterst ansvarig för förteckningen över säkra ursprungsländer, i nära samråd med . Det är enligt motionärerna problematiskt ur rättssäkerhetssynvinkel att ges dubbla roller – att besluta om förteckningen och uppträda som den enskildes motpart i en domstolsprocess. I yrkande 6 begärs ett tillkännagivande om förkortad besvärstid vid uppenbart ogrundade asylansökningar och inrättandet av en jourdomstol. Besvärstiden bör kortas till så få arbetsdagar som är möjligt enligt asylprocedurdirektivet för att effektivisera och snabba på verkställigheten och återvändandet. För att möjliggöra en snabbare prövning av ett överklagande i dessa fall bör en jourdomstol inrättas. I yrkande 7 begär motionärerna ett tillkännagivande om att skyndsamt tillsätta en utredning om särskilda kontrollåtgärder för utlänningar vars asylansökan bedömts vara uppenbart ogrundad. Motionärerna menar att det bl.a. bör säkerställas att kan begränsa rörelsefriheten för dessa personer, om möjligt genom sannolikhetsförvar, i annat fall genom t.ex. elektronisk fotboja. I yrkande 8 begärs ett tillkännagivande om att utreda ett återreseförbud. Ett sådant skulle kunna ge formella möjligheter att spärra personer i Schengens informationssystem efter avslag och möjliggöra att de avvisas redan vid yttre gräns om de på nytt försöker resa in i Schengenområdet. m.fl. (KD) begär i kommittémotion 2020/21:3663 yrkande 41 ett tillkännagivande om säkra länder. Motionärerna anför att en förteckning över säkra länder måste införas varigenom ges möjlighet att på ett snabbt, effektivt och rättssäkert sätt hantera ärenden där det är uppenbart att en asylansökan är ogrundad. Möjligheterna för att fatta beslut om avvisning med omedelbar verkställighet på grund av en uppenbart ogrundad ansökan om uppehållstillstånd har varit starkt begränsade alltsedan meddelade sin dom i målet C-404/17. Utskottet välkomnar därför regeringens förslag att det omarbetade asylprocedurdirektivets regler om säkra ursprungsländer genomförs i svensk rätt, för att ge motsvarande möjligheter som tidigare att kunna bedöma en asylansökan som uppenbart ogrundad och fatta beslut om avvisning med omedelbar verkställighet. Utskottet menar att det inte är rimligt att asylsökande som uppenbart saknar skyddsbehov tillåts stanna i landet i avvaktan på att beslutet om avvisning vinner laga kraft, bl.a. på grund av de samhällsekonomiska konsekvenser som detta får. I dessa ärenden bör avvisningsbeslutet i stället verkställas . Utskottet avstyrker därför motion 2020/21:3840 (V) yrkande 1 om avslag på propositionen. I propositionen anges att när förteckningen över säkra ursprungsländer tas fram kommer det inte att vara fråga om en bedömning i ett enskilt ärende, utan om en på förhand beslutad förteckning som tas fram på central nivå hos verket. Utskottet noterar i sammanhanget att det av webbplats framgår att verket har en särskild funktion för land- och omvärldsanalys som samlar in, analyserar, framställer och tillgängliggör landinformation. Att ett land finns med på förteckningen innebär inte heller med automatik att en sökande från det landet kommer att få avslag på sin asylansökan – en individuell prövning av skälen måste alltid göras. Utskottet anser att det är en lämplig ordning att beslutar om förteckningen över säkra ursprungsländer. Någon möjlighet att överklaga förteckningen bör inte införas. Utskottet avstyrker med det sagda motionerna 2020/21:3838 (SD) yrkande 1 i denna del, 2020/21:3840 (V) yrkande 2 och 2020/21:3846 (KD) yrkande 5. När det gäller definitionen av begreppet säkert ursprungsland har regeringen valt uttrycket att det ”allmänt och genomgående” inte förekommer förföljelse, tortyr eller annan omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning eller hot på grund av urskillningslöst våld med anledning av en yttre eller inre väpnad konflikt. I ett par motioner föreslås att termen ”generellt” bör användas i stället. Eftersom termen ”generellt” kan uppfattas som ett lägre ställt krav och det är viktigt att understryka att skyddet i landet ska vara genomgående anser utskottet i likhet med regeringen att ”allmänt och genomgående” är det uttryck som bör väljas. Utskottet avstyrker därför motionerna 2020/21:3838 (SD) yrkande 1 i denna del och 2020/21:3846 (KD) yrkandena 4. Regeringen föreslår att begreppet säkert ursprungsland inte ska kunna appliceras på delar av ett land eller kunna användas endast för en viss grupp, eller alla utom en viss grupp. Detta innebär att begreppets användbarhet minskar. Det finns medlemsstater som har en ordning som innebär att länder där t.ex. en region klassas som osäker finns med på förteckningen över säkra ursprungsländer. Vissa medlemsstater anser t.ex. att ska anses som säkert, trots att delar av uppenbart inte är säkra. Regelverket bör enligt utskottets mening möjliggöra att begreppet säkert ursprungsland kan tillämpas på delar av ett land. Vidare är det till vissa länder en fara enbart för t.ex. kvinnor att återvända och till andra enbart för vissa minoriteter. Det bör därför vara möjligt att tillämpa reglerna om säkert ursprungsland också på vissa grupper. Även denna tillämpning förekommer i andra medlemsstater. Utskottet anser att regeringen bör utreda dessa frågor. bör ställa sig bakom det som utskottet anför och tillkännage detta för regeringen. Utskottet tillstyrker med det sagda motionerna 2020/21:3838 (SD) yrkande 5 och 2020/21:3846 (KD) yrkandena 2 och 3. Utskottet anser att den nu gällande överklagandetiden riskerar att motverka ett effektivt återvändandearbete, särskilt mot bakgrund av den skyndsamhet som bör känneteckna handläggningen av ärenden med omedelbar verkställighet. Det kan noteras att både och tillämpar en överklagandetid om i dessa fall. Utskottet anser att regeringen bör återkomma till med förslag som innebär att en kortare överklagandetid införs. Tiden skulle kunna bestämmas till så få dagar som asylprocedurdirektivet medger och företrädesvis . bör ställa sig bakom det som utskottet anför och tillkännage detta för regeringen. Utskottet tillstyrker därmed motionerna 2020/21:3524 (M) yrkande 21, 2020/21:3843 (M) yrkande 1 i denna del, 2020/21:3838 (SD) yrkande 3 och 2020/21:3846 (KD) yrkande 6 i denna del. Utskottet anser att möjligheten till förvarstagande är viktig för att säkerställa att reglerna för avvisning med omedelbar verkställighet får avsedd effekt. Regeringen bör därför förtydliga möjligheten till förvarstagning i dessa fall. Som alternativ till förvar skulle i dessa fall elektronisk fotboja kunna användas i avvaktan på att ett beslut om avvisning blir verkställbart. Regeringen bör vid behov återkomma med förslag till lagändringar. Regeringen bör även utreda vilka vidare åtgärder som kan vidtas för att förbättra och skynda på återvändandearbetet efter beslut om avvisning med omedelbar verkställighet. bör ställa sig bakom det som utskottet anför och tillkännage detta för regeringen. Utskottet tillstyrker därmed motionerna 2020/21:3843 (M) yrkandena 2 och 3, 2020/21:3838 (SD) yrkande 2 och 2020/21:3846 (KD) yrkande 7. Ett beslut om avvisning får inte fattas senare än efter det att den första ansökan om uppehållstillstånd gjorts efter ankomsten till .