bet · H801SoU8 · 2021-02-04 00:00:00 — Vissa nya s.k. avancerade terapier, såsom gen- och cellterapier, är potentiellt botande och kan komma att användas för patientgrupper som behöver behandling livet ut eller som helt saknar behandling. Regionerna har det slutgiltiga ansvaret för införande av läkemedel. Genom nationellt ordnat införande samverkar alla regioner för att uppnå en jämlik, kostnadseffektiv och ändamålsenlig användning av nya läkemedel över hela landet. Staten stöder regionerna i det arbetet, bland annat genom att () gör hälsoekonomiska bedömningar av läkemedel och medicinteknik. När det gäller införandet av de nya gen- och cellterapierna finns vissa utmaningar, bland annat för finansierings- och prissättningssystemen. Dessa behandlingar kommer ofta ha en betydligt högre engångskostnad per patient än traditionella behandlingar. Det finns dessutom betydande osäkerhet kopplad till långtidseffekterna av dessa läkemedel, varför det finns ett behov av uppföljning av läkemedlen i klinisk vardag. Mot denna bakgrund har regeringen gett TLV i uppdrag att bland annat utreda hur betalningsmodeller för gen- och cellterapier kan utvecklas för att hantera de stora behandlingskostnader och de osäkerheter som är kopplade till bland annat långtidseffekterna av dessa läkemedel. Uppdraget ska redovisas . I takt med att avancerade terapier införs i hälso- och sjukvården blir arbete med life science allt viktigare. presenterade regeringen en nationell life science-strategi. I strategin slås bland annat fast att ska ha en effektiv process för implementering av nya terapier. Inom ramen för en satsning från regeringen etablerades ett centrum för avancerade terapier, CAMP. CAMP fokuserar på den vetenskap, teknik och infrastruktur som krävs för att implementera avancerade terapier i , däribland läkemedel baserade på genterapi. ska ta tillvara medicinens nya upptäckter och erbjuda medborgarna behandling på ett jämlikt vis. Svar på skriftlig fråga om barn som behöver medicin till sällsynta sjukdomar Socialminister besvarade en fråga (fr. 2019/20:1535) om barn som behöver medicin till sällsynta sjukdomar och anförde följande: Jag instämmer med om vikten att alla patienter måste erbjudas god vård efter behov på lika villkor. Detta innefattar givetvis även barn, vuxna och äldre med ovanliga sjukdomar. har staten kraftigt ökat anslaget för läkemedelsförmånerna, bland annat för att möta den snabba utvecklingen av nya läkemedel, men det är regionerna som har det slutgiltiga ansvaret för införande av läkemedel. Staten stöder regionerna i det arbetet. Flera insatser har vidtagits för att underlätta ett ordnat införande av nya läkemedel. Syftet är att uppnå en jämlik, kostnadseffektiv och ändamålsenlig läkemedelsanvändning, till gagn för patienterna. Arbetet involverar bland andra flera myndigheter, samtliga regioner, Kommuner och Regioner (SKR), läkemedelsföretag och patientorganisationer. Regionerna har även bildat Rådet för nya terapier, . Rådet utser de läkemedel som ska omfattas av ordnat införande och lämnar rekommendationer till regionerna om läkemedelsanvändning. Som underlag för rekommendationerna använder bl.a. principerna i den etiska plattform som antagits i och hälsoekonomiska kunskapsunderlag från (). Läkemedelsföretagen har här ett stort ansvar att förse TLV med de underlag som myndigheten behöver för att göra en bedömning av läkemedlets värde och samhällsnytta i förhållande till dess kostnader. TLV utvecklar även den s.k. värdebaserade prissättningen genom att skapa förutsättningar för regionerna och läkemedelsföretagen att ingå överenskommelser i syfte att möjliggöra tidig introduktion av nya och kostnadseffektiva läkemedel. överlämnade sitt slutbetänkande till regeringen (SOU 2018:89). Utredningen föreslår bl.a. att statens nuvarande särskilda bidrag för läkemedel till landstingen inordnas i det generella statsbidraget. Vidare föreslås att det ska införas ett särskilt statligt stöd till landstingen för användning av nya läkemedel som innebär ökad nytta men också ökade kostnader inom hälso- och sjukvården. Staten föreslås också finansiellt stödja de regioner som har ovanligt stora kostnader för vissa läkemedel mot sällsynta sjukdomar och som fått en positiv nationell rekommendation. Utredningens förslag och remissinstansernas synpunkter bereds inom . Regeringen följer på olika sätt den viktiga frågan om en likvärdig tillgång till läkemedel i hela . betänkande SOU 2018:89 bereds inom Regerings-kansliet. Samarbete kring läkemedelsbrist inom EU Av meddelande av framgår att en europeisk hälsounion ska skapas (COM(2020) 724 final). I ett annat meddelande från föreslås en ny läkemedelsstrategi för (COM(2020) 761 final). Frågan om att säkerställa tillgången på läkemedel är en av de frågor som tas upp av kommissionen i båda meddelandena. Regeringen lämnade in två fakta-PM till . På finns information om hur hälso- och sjukvårdspersonal samt patient och konsument går till väga för att rapportera biverkningar. [2] Sådan information finns också på webbplatsen . Hälsoekonomiska bedömningar och uppföljning av läkemedel och medicintekniska produkter () har fått i uppdrag av regeringen att analysera och lämna förslag på hur hälsoekonomiska bedömningar av precisionsmedicin kan utformas (S2020/04362/FS). Särskilt fokus ska läggas på att analysera hur en hälsoekonomisk bedömning kan genomföras för exempelvis diagnostiska tester, genetisk testning och mjukvara. TLV har också fått i uppdrag att analysera förutsättningarna för uppföljning av läkemedel och medicintekniska produkter med hjälp av t.ex. data från den nationella tjänsteplattformen (NTP). Uppdraget ska genomföras i linje med regeringens life-science-strategi i frågor om datatillgång, uppföljning av innovativa behandlingar och medicintekniska produkter, eller andra insatser som TLV bedömer som relevanta i förhållande till strategin. De båda uppdragen till TLV ska redovisas . TLV redovisade ett tidigare uppdrag om hälsoekonomiska bedömningar i rapporten uppdrag att genomföra hälsoekonomiska bedömningar av medicintekniska produkter – Rapport till (dnr 3487/2020). Översyn av postlagens bestämmelser om tystnadsplikt Regeringen har gett en särskild utredare i uppdrag att se över postlagens (2010:1045) bestämmelser om tystnadsplikt m.m. (dir. 2020:51). Utredaren ska bl.a. se över postlagens bestämmelser om tystnadsplikt m.m. i syfte att underlätta de brottsbekämpande myndigheternas arbete mot och förhindra illegal handel via post med narkotika, inklusive narkotikaklassade läkemedel, samt med varor såsom dopningsmedel, prekursorer för framställning av narkotika, hälsofarliga varor, vapen och explosiva varor. Uppdraget ska redovisas . Kartläggning av förskrivning av opioider har kartlagt förskrivningen av opioider i . Kartläggningen finns redovisad i rapporterna Förskrivning av opioider i – läkemedel, doser och diagnoser samt Förskrivning av opioider i – användning . Vårdnadshavares direktåtkomst till tonåringars recept via apotekens e-handel har gjort en rättslig utredning som visar att det inte är förenligt med OSL att vårdnadshavare har möjlighet att genom direktåtkomst ta del av tonåringars recept via apotekens e-handel. (Borttagande av vårdnadshavares direktåtkomst till tonåringars recept via apotekens e-handel – en konsekvensanalys av rättsliga ställningstagande, dnr 2019/01480). har i fråga om sitt ställningstagande uppgett följande: Uppgifter som är tillgängliga genom direktåtkomst anses utlämnade. Som det framgår ovan ska en myndighet alltid göra en menprövning i varje enskilt fall vid utlämnande av uppgifter som omfattas av sekretess. När medger vårdnadshavare direktåtkomst till barns receptuppgifter ansvarar myndigheten för att uppgiftsutlämnandet inte utgör men för barnet. Eftersom en sådan individuell menprövning inte är möjlig att göra vid tillgängliggörande genom direktåtkomst har bedömt att direktåtkomst för vårdnadshavare till barns receptuppgifter i myndighetens register inte är förenligt med reglerna om sekretess i OSL. Mot denna bakgrund föreslog i sin rapport att möjligheten till direktåtkomst skulle tas bort genom en teknisk förändring, vilket därefter skedde . Lagen om nationell läkemedelslista skulle enligt den ursprungliga tidsplanen ha trätt i kraft . Med anledning av det pågående utbrottet av covid-19 har tidpunkterna för ikraftträdandet av lagen flyttats fram. Lagen träder nu istället i kraft i fråga om 7 kap. 1 § och 9 kap. 1 § och i övrigt (prop. 2019/20:158, bet. 2019/20:SoU22, rskr. 2019/20:262). Motionsyrkanden om systematisk effektuppföljning av läkemedels-behandling, stärkt arbete mot läkemedelsbrist inom och EU, frågor om effektiv och säker läkemedelsanvändning i övrigt, samt läkemedelsförskrivning till barn och unga behandlades senast i betänkande 2019/20:SoU6 Apoteks- och läkemedelsfrågor. biföll utskottets förslag till riksdagsbeslut (prot. 2019/20:99). Utskottet konstaterar att den nationella läkemedelsstrategins huvudsakliga inriktning även –2022 är att förbättra förutsättningarna för ökad patientsäkerhet och en mer jämlik läkemedels-användning. I strategin lyfts särskilt fram att en aspekt av tillgång till läkemedel är möjligheten att tillgängliggöra nya, dyra läkemedelsrelaterade behandlingar. har ett flertal regeringsuppdrag och andra aktiviteter från den tidigare strategiperioden redovisats för regeringen, och vissa av dessa fortsätter även under den nya strategiperioden. I detta sammanhang noterar utskottet att en handlingsplan till läkemedelsstrategin 2020–2022 kommer att presenteras av regeringen . Utskottet anser att detta arbete bör avvaktas. behöver inte ta något initiativ. Motionerna 2020/21:3138 (M) yrkandena 2 och 6 samt 2020/21:3369 (M) yrkande 18 bör avslås. Utskottet anser inte att det finns skäl att ta något initiativ med anledning av motion 2020/21:3138 (M) yrkande 5 om . Motionsyrkandet bör avslås. Utskottet anser att det är angeläget att minska de skillnader som finns mellan olika regioner och för olika grupper av patienter när det gäller tillgång till nya behandlingsmetoder och medicintekniska produkter. Det är enligt utskottet av stor vikt att tillgången till nya behandlingsmetoder kommer alla patienter till del, inte minst de som har sällsynta diagnoser, och oavsett var i landet man bor. Ett steg mot ökad jämlikhet vid införande av nya behandlingsmetoder är enligt utskottets mening att staten tar ett ökat ansvar. Utskottet anser därför att det behöver utredas hur staten, läkemedelsföretagen och regionerna tillsammans kan säkra tillgången till god behandling även för personer som drabbas av sällsynta diagnoser. För att öka jämlikheten vid införande av nya behandlingsmetoder och medicintekniska produkter samt säkra tillgången till behandling vid sällsynta diagnoser föreslår utskottet att ställer sig bakom det som utskottet anför och tillkännager detta för regeringen. Motionerna 2020/21:2746 (KD) yrkandena 11 och 12 samt 2020/21:3268 (L) yrkande 18 bör bifallas. Utskottet konstaterar att frågan om samarbete kring läkemedelsbrist inom EU tas upp av i publicerade meddelanden, dels om en europeisk hälsounion, dels om en ny läkemedelsstrategi för . I detta sammanhang noterar utskottet att även inom ramen för sitt uppdrag bl.a. ska utvärdera det samarbete har haft inom EU. En redovisning av denna del ska lämnas och slutredovisas . Utskottet anser därför att inte behöver ta något initiativ med anledning av motionerna 2020/21:3138 (M) yrkande 15 och 2020/21:3348 (M) yrkande 14. Motionsyrkandena bör avslås. När det gäller olika frågor om förbättrad och säker läkemedelsanvändning vill utskottet återigen hänvisa till den uppdaterade läkemedelsstrategin 2020–2022 och att regeringen kommer att presentera en handlingsplan till denna . Utskottet anser att detta arbete bör avvaktas. behöver inte ta något initiativ med anledning av motion 2020/21:3268 (L) yrkandena 17 och 20. Motionsyrkandena bör avslås. Utskottet anser inte heller att det finns skäl att ta något initiativ med anledning av motion 2020/21:3268 (L) yrkande 3 om självinitierad dosdispensering. Motionsyrkandet bör avslås. ansvarar enligt läkemedelsförordningen för att möjliggöra och underlätta för konsumenter och hälso- och sjukvårdspersonal att rapportera misstänkta biverkningar av läkemedel till myndigheten. Utskottet konstaterar att information om hur sådan rapportering ska gå till bl.a. finns på webbplats. Utskottet anser därför att inte behöver ta något initiativ med anledning av motion 2020/21:3637 (MP) yrkande 51. ansvarar för frågor om tillstånd och tillsyn enligt lagen om kontroll av narkotika. I lagen finns bl.a. bestämmelser om införsel och utförsel av narkotika samt handel med narkotika. Utskottet anser inte att behöver ta något initiativ med anledning av motion 2020/21:3268 (L) yrkande 12. Motionsyrkandet bör avslås. Läkemedelsförskrivning till barn regleras bl.a. genom föreskrifter och allmänna råd om ordination och hantering av läkemedel inom hälso- och sjukvården. har tagit fram kunskapsmaterialet Säkrare ordination och läkemedelshantering till barn. Vidare har – inom ramen för förberedande uppdrag inom den nationella läkemedelsstrategin – tagit fram rapporten kunskap om läkemedel hos barn och ungdomar. Utskottet konstaterar att det pågår arbete för att öka kunskapen om läkemedel hos barn och unga. Utskottet anser inte att behöver ta något initiativ med anledning av motion 2020/21:2035 (SD) yrkande 15. Motionsyrkandet bör avslås. Utskottet anser inte att det finns anledning att ta något initiativ när det gäller motionsyrkandet om vårdnadshavares direktåtkomst till tonåringars recept via apotekens e-handel. Motion 2020/21:3154 (SD) bör avslås. Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om apotekens hälsofrämjande arbete och tillkännager detta för regeringen. avslår motionsyrkanden om apoteksmarknaden, tillstånd att bedriva öppenvårdsapotek, kliniska prövningar, försöksverksamhet med farmaceutiska tjänster, farmaceutsortiment på apotek, farmaceuter på distans, kompetensförsörjning inom apoteksverksamhet och glesbygdsstödet. Jämför reservation 7 (V), 8 (KD), 9 (KD, L), 10 (SD), 11 (S, C, V, MP), 12 (KD), 13 (L), 14 (C, KD), 15 (M, KD) och 16 (KD). I kommittémotion 2020/21:389 av m.fl. (V) yrkande 10 begärs ett tillkännagivande om att regeringen bör initiera en översyn av apoteksmarknaden och förutsättningarna för ett statligt ägande av apoteken. I kommittémotion 2020/21:2746 av m.fl. (KD) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om att slå vakt om och utveckla omregleringen av apoteken för att säkra kvalitet och tillgänglighet. Tillstånd att bedriva öppenvårdsapotek I kommittémotion 2020/21:2746 av m.fl. (KD) yrkande 18 begärs ett tillkännagivande om att återupprätta nödvändiga gränsdragningar mellan förskrivare och försäljare av läkemedel. I kommittémotion 2020/21:3229 av m.fl. (L) yrkande 6 begärs ett tillkännagivande om att en och samma aktör inte ska tillåtas ha ekonomiska intressen på flera ställen längs vårdkedjan. I kommittémotion 2020/21:2031 av m.fl. (SD) yrkande 7 begärs ett tillkännagivande om att antalet patent och kliniska prövningar måste stimuleras. I kommittémotion 2020/21:3138 av m.fl. (M) yrkande 13 begärs ett tillkännagivande om att se över apotekens roll och uppdrag i fråga om en framtida egenvårdsreform. Motionärerna anför att vården och omsorgen kan avlastas genom att apotek kan instruera och ge råd för egenvård. I kommittémotionerna 2020/21:2031 av m.fl. (SD) yrkande 2, 2020/21:2746 av m.fl. (KD) yrkandena 2 och 6 samt 2020/21:3637 av m.fl. (MP) yrkande 53 finns liknande förslag. I kommittémotion 2020/21:3268 av m.fl. (L) yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om att apotek bör ge människor mer vård och egenvårdsstöd, delvis i samarbete med pensionärs- och patientföreningar. Försöksverksamhet med farmaceutiska tjänster på apotek I kommittémotion 2020/21:2746 av m.fl. (KD) yrkande 7 begärs att regeringen ska ge TLV i uppdrag att påbörja försöksverksamhet med farmaceutiska tjänster. I yrkande 8 begärs att en sådan försöksverksamhet ska inkludera ett sortiment där särskilt utvalda läkemedel som är receptbelagda kan ingå. Motionärerna anser att även förlängning av recept ska omfattas av en sådan försöksverksamhet. I kommittémotion 2020/21:3268 av m.fl. (L) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om att ett farmaceutsortiment bör införas på apotek. I kommittémotion 2020/21:2953 av m.fl. (C) yrkande 38 begärs ett tillkännagivande om att se över lagstiftningen för att öppna för farmaceuter på distans. Motionärerna anför att detta skulle möjliggöra innovation och ge ökad tillgänglighet på apoteksmarknaden. I kommittémotion 2020/21:2746 av m.fl. (KD) yrkande 4 begärs ett tillkännagivande om en försöksverksamhet med farmaceutisk närvaro per distans. Farmaceutisk kompetens inom apoteksverksamhet I kommittémotion 2020/21:2746 av m.fl. (KD) yrkande 9 begärs ett tillkännagivande om att säkra kompetensförsörjningen inom apoteksverksamheten. Motionärerna anför att det är angeläget att lämplig myndighet följer hur det nya lagkravet på farmaceutisk kompetens påverkar den farmaceutiska kompetensförsörjningen och vid behov föreslår undantag från sådan kompetens vid lämpliga moment under receptförsörjningen. I kommittémotion 2020/21:2746 av m.fl. (KD) yrkande 3 begärs ett tillkännagivande om att reglera glesbygdsstödet för apoteksverksamhet. Motionärerna anför att det är angeläget att lämplig myndighet i samverkan med apoteksbranschen ser över om glesbygdsstödet behöver regleras på annat sätt för att stödja apotek i glesbygd. Lagen om handel med läkemedel Av 2 kap. 3 a § lagen (2009:366) om handel med läkemedel framgår att det i öppenvårdsapotekens grunduppdrag ingår att verka för en god och säker läkemedelsanvändning genom att säkerställa att konsumenten så snart det kan ske får tillgång till förordnade läkemedel och varor ge sakkunnig och individuellt anpassad information och rådgivning genomföra och upplysa om utbyte av läkemedel. Enligt 2 kap. 9 a § ska en farmaceut vid expediering av en förskrivning lämna information och rådgivning enligt 6 § 11 och utföra de övriga uppgifter som har särskild betydelse för en säker hantering och användning av läkemedlet. Farmaceuten ska enligt 6 § 11 tillhandahålla individuell och producent-oberoende information och rådgivning om läkemedel, utbyte av läkemedel samt läkemedelsanvändning och egenvård till konsumenter. Tillstånd att bedriva öppenvårdsapotek Varje enskilt öppenvårdsapotek ska enligt lag ha ett tillstånd utfärdat av . Detta innebär att den som vill starta ett öppenvårdsapotek först måste ansöka om tillstånd att bedriva öppenvårdsapotek hos myndigheten. bedömer ansökan utifrån hur verksamheten kommer att kunna leva upp till kraven i lagen om handel med läkemedel samt föreskrifter (LVFS 2009:8) om ansökan om tillstånd att bedriva öppenvårdsapotek. Av 2 kap. 5 § lagen om handel med läkemedel framgår att tillstånd att bedriva detaljhandel med läkemedel till konsument inte får beviljas den som bedriver yrkesmässig tillverkning av läkemedel eller mellan-produkter som innehar godkännande för försäljning av läkemedel som är behörig att förordna läkemedel över vilken en person som avses i 1 eller 2 har ett bestämmande inflytande som utövar ett bestämmande inflytande över en person som avses i 1 eller 2 över vilken en person som avses i 3, ensam eller tillsammans med någon annan som avses i 3, har ett bestämmande inflytande. Genom förordningen (2013:80) om bidrag till öppenvårdsapoteksservice av allmänt ekonomiskt intresse infördes bestämmelser om ett särskilt statsstöd för glesbygdsapotek. Syftet med stödet är att upprätthålla en god läkemedels-försörjning i hela landet. Enligt 4 § får bidrag endast lämnas till ett öppenvårdsapotek som under det kalenderår som närmast föregår bidragsåret låg mer än 20 kilometer från ett annat öppenvårdsapotek hade sina lokaler öppna så att konsumenter kunde få tillgång till läkemedel under samtliga kalendermånader hade försäljningsintäkter av läkemedel som uppgick till men inte mer än . Enligt ändringar i förordningen, som träder i kraft , höjs maxgränsen för försäljningsintäkter av läkemedel från till (punkten 3). Kraven på öppethållande som regleras i 7 § sänktes från minst 14 till minst respektive minst 30 till minst . I Tandvårds- och läkemedelsförmånsverkets föreskrifter (TLVFS 2013:4) om bidrag till öppenvårdsapoteksservice av allmänt ekonomiskt intresse finns bl.a. bestämmelser om beräkning av statsbidrag till vissa öppenvårdsapotek. I och rådets förordning (EU) nr 536/2014 av om kliniska prövningar av humanläkemedel och om upphävande av direktiv /20/EG finns bestämmelser om klinisk läkemedelsprövning. Förordningen är direkt tillämplig i . En klinisk läkemedelsprövning får enligt 7 kap. 1 § läkemedelslagen utföras för att utreda i vilken utsträckning ett läkemedel är ändamålsenligt. Den kliniska läkemedelsprövningen får utföras i samband med sjukdomsbehandling eller utan sådant samband. En klinisk läkemedelsprövning får enligt 7 kap. 9 § endast genomföras sedan tillstånd till prövning har meddelats eller anses beviljat enligt tredje stycket. Frågor om tillstånd prövas av . För klinisk läkemedelsprövning på människor finns även bestämmelser i lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser människor. Ytterligare bestämmelser om kliniska prövningar finns i föreskrifter (LVFS 2011:19) om kliniska läkemedelsprövningar på människor Bakgrund och pågående arbete Regeringen hänvisar i budgetpropositionen (prop. 2020/21:1 utg.omr. 9 s. 35) till TLV:s rapport om apoteksmarknadens utveckling och att myndigheten bedömer att marknaden på en övergripande nivå fortsätter att visa god försäljningsutveckling och lönsamhet på bruttoresultatnivå. När det gäller farmaceutiska tjänster på apotek hänvisar regeringen (s. 36) till att TLV inom ramen för ett regeringsuppdrag har genomfört två förstudier, dels om en försöksverksamhet med en farmaceutisk tjänst på apotek, dels om indikatorer för att mäta och följa upp apotekens verksamhet. TLV lämnar i sina rapporter förslag om det fortsatta arbetet på dessa områden. Översyn av begränsningar för att få tillstånd att bedriva öppenvårdsapotek överlämnade av begränsningar för att få tillstånd att bedriva öppenvårdsapotek till regeringen. [5] har haft i uppdrag att se över om nuvarande begränsningar för att få tillstånd att bedriva öppenvårdsapotek i 2 kap. 5 § lagen (2009:366) om handel med läkemedel är ändamålsenliga. Dagens begränsningar kan enkelt beskrivas som att den som kan förskriva läkemedel, läkemedelstillverkare och de som innehar godkännande för försäljning av läkemedel inte får äga öppenvårdsapotek. Även kommuner och regioner är hindrade från att äga och driva öppenvårdsapotek. Detta regleras dock i kommunallagen (2017:725). Privata vårdgivare har däremot möjlighet att äga och driva öppenvårdsapotek. I rapporten föreslår att vårdgivare inte ska kunna beviljas tillstånd att driva öppenvårdsapotek. Med vårdgivare avses vårdgivare inom både human- och veterinärmedicinska verksamheter. Anledningen till förslaget är i första hand de risker som har identifierats med överförskrivning av läkemedel på grund av andra incitament till förskrivning än medicinsk ändamålsenlighet samt risk för onödigt vårdutnyttjande. föreslår också att öppenvårdsapotek inte heller ska kunna äga vårdgivare då riskerna torde vara desamma när ägandeförhållandena är de motsatta. Det är enligt önskvärt med samarbeten mellan öppenvårdsapotek och vårdgivare som är till nytta för patienten och för professionerna. bedömer inte att de föreslagna nya begränsningarna innebär några hinder för sådant samarbete. Rapporten bereds inom . Försöksverksamhet med farmaceutisk tjänst på apotek TLV fick 2018 i uppdrag att bl.a. genomföra en förstudie inför försök med farmaceutisk tjänst på öppenvårdsapotek (S2018/04563/FS). Uppdraget redovisades i rapporten på öppenvårdsapotek – förstudie inför en försöksverksamhet.