bet · H801CU10 · 2021-04-21 00:00:00 — Det nya avlägsnandeförfarandet innebär bl.a. att en ansökan om avlägsnande inte behöver innehålla personuppgifter om svaranden och avlägsnandet kan även genomföras mot personer som har tillkommit efter det att ansökan lämnades in. Särskilda bestämmelser införs som skyddar rättssäkerheten vid ett avlägsnande, bl.a. ska göra en intresseavvägning när myndigheten prövar hur och när ett avlägsnande ska genomföras. Myndigheten kan även meddela anstånd med avlägsnandet. Om barn berörs av avlägsnandet ska barnets bästa särskilt beaktas (prop. 2016/17:159 s. 63–64). Kostnader i mål om avlägsnande I mål om avlägsnande där utslag meddelas är det endast de svarande som anges i ansökan som är skyldiga att ersätta sökandens kostnader i målet. De kostnader som kan ersättas i denna del är ansökningsavgiften, kostnader för eget arbete med anledning av målet och arvode till ombud eller biträde. Som huvudregel gäller en beloppsbegränsning om för eget arbete och för arvode till ombud eller biträde (48 § LBH). Ansökningsavgiften är (1 § förordningen [1992:1094] om avgifter vid ). Vid verkställighet av ett avlägsnande får förrättningskostnader endast utsökas hos en svarande som anges i den ansökan som ligger till grund för exekutionstiteln. Regeringen har begränsat sökandens ansvar för förrättningskostnader i samband med verkställighet av ett avlägsnande genom ändringar i förordningen om avgifter vid . Grundavgiften för verkställighet av ett avlägsnande enligt 16 kap. utsökningsbalken är (6 §) och sökandens ansvar för grundavgifter i ett mål om avlägsnande är totalt högst (15 a §). I lagstiftningsärendet behandlades inte frågan om ersättning till markägare utöver kostnader som uppstår i samband med ansökan och verkställighet. Däremot begränsades sökandens ansvar för kostnader bl.a. genom att sökanden inte ansvarar för kostnader för förvaring av egendom eller för andra åtgärder som väsentligen avser skydda svaranden mot förlust. Detsamma gäller för kostnader som uppstår vid försäljning av sådan egendom som inte har tagits om hand (17 kap. 3 § UB). Regeringen framhöll också i propositionen att det nya, mer effektiva avlägsnandeförfarandet generellt kan få till följd att markägarens kostnader för städning och sanering av marken blir lägre (s. 57 och 64). har på regeringens uppdrag gjort en utvärdering och uppföljning av hur de nya reglerna om avlägsnande fungerar i praktiken. har i sin redovisning anfört att kostnader som inte kan tas ut av svaranden nästan uteslutande belastar myndigheten (rapport 840 14395-18/113). Företrädare för fastighetsägare har vidare i enkätsvar uppgett till myndigheten att kostnaderna totalt har minskat för otillåtna bosättningar. Det bedöms bero på att den ökade effektiviteten i förfarandet har medfört att antalet omfattande olovliga boenden har minskat, och därmed har även kostnader för sanering och städning minskat. Hantering av otillåtna bosättningar med barn Ett av syftena med det nya avlägsnandeförfarandet är att tillförsäkra att barnperspektivet beaktas i högre utsträckning . I förfarandet ska man alltså ta särskild hänsyn till om det finns barn på platsen. För att socialnämnden ska kunna fullgöra sin uppgift att förebygga, erbjuda stödinsatser eller vidta åtgärder till skydd för barn som befinner sig i en tillfällig boplats har en ändring gjorts i 9 § förordningen (1991:1339) om betalningsföreläggande och handräckning. Där anges att genast ska underrätta socialnämnden i den kommun där avlägsnandet enligt ansökan ska ske. Av underrättelsen ska det framgå om det kan antas att avlägsnandet avser barn. Syftet med förordningsändringen är att säkerställa att socialnämnden i ett så tidigt skede som möjligt i processen får information om detta. I propositionen anförde regeringen följande angående barnrättsperspektivet (s. 58–59): Flera av de förslag som lämnas gör det möjligt för att särskilt beakta det förhållandet att det kan antas finnas barn på platsen. ska bl.a. göra en proportionalitetsbedömning vid prövning av om ett interimistiskt beslut eller ett utslag ska meddelas. Vid verkställighet av ett avlägsnande ska en intresseavvägning göras. Vid dessa bedömningar ska särskild hänsyn tas till om åtgärden avser barn. Om så är fallet kan det finnas anledning att avvakta med verkställigheten för att socialnämnden ska kunna göra en bedömning av hjälpbehovet. Även när det gäller förslaget att ska kunna meddela anstånd med verkställigheten om det behövs av hänsyn till svaranden, måste särskild hänsyn tas till om barn omfattas av avlägsnandet. Förslaget om att det ska finnas en tidsfrist för när ett utslag om avlägsnande tidigast får verkställas förväntas ge bättre förutsättningar att ta till vara barns rättigheter. Förslagen bedöms sammanfattningsvis tillförsäkra att barnrättsperspektivet beaktas under processen i större utsträckning än vad som är fallet . I utvärdering av de nya reglerna om avlägsnade (rapport 840 14395-18/113) har myndigheten anfört att inhämtade enkätsvar visar att medvetenheten kring barns rättigheter är hög hos handläggare och hos sökandena. Möjligheterna att upptäcka och flagga för att barn finns på den plats där avlägsnandet sker är goda under förfarandet. Enligt myndigheten har det tydligare barnrättsperspektivet inte heller fördröjt eller försvårat handläggning. Det uppges vidare att inte har påträffat barn vare sig vid delgivning eller vid genomförande. I samband med lagstiftningsärendet om ett nytt avlägsnandeförfarande föreslog utskottet fyra tillkännagivanden. följde utskottets förslag (bet. 2016/17:CU13, rskr. 2016/17:275). Regeringen redovisade de åtgärder som vidtagits för att efterkomma tre av tillkännagivanden i budgetpropositionen (prop. 2019/20:1 utg.omr. 4 Rättsväsendet). Regeringen uttalade att den anser att tre tillkännagivanden är tillgodosedda genom vidtagna åtgärder och att de därmed också är slutbehandlade. , som hanterade tillkännagivandena i betänkande 2019/20:JuU1, hade inget att invända mot regeringens redovisning och bedömning. I budgetpropositionen anförde regeringen följande angående de tre tillkännagivandena: Uppföljning av den nya regleringen om avlägsnande har tillkännagett att regeringen senast årsskiftet 2017/2018 bör ta nödvändiga initiativ till en uppföljning av regleringen (bet. 2016/17:CU13 punkt 1 b, rskr. 2016/17:275). Regeringen har tagit initiativ till en uppföljning genom uppdrag till och . redovisade uppdraget i årsredovisningen . Såväl som är överens om att avsikterna med lagstiftningen om avlägsnande har fått ett genomslag i praktiken. Inga åtgärdsförslag lämnas av myndigheterna. Regeringen anser att tillkännagivandet är tillgodosett genom de vidtagna åtgärderna. Regeringen anser därmed att tillkännagivandet är slutbehandlat. Förrättningskostnader vid verkställighet av ett avlägsnande har tillkännagett att regeringen bör ta initiativ till att sökandens ansvar för förrättningskostnader begränsas (bet. 2016/17:CU13 punkt 5, rskr. 2016/17:275). Genom en ändring i förordningen (1992:1094) om avgifter vid har regeringen begränsat sökandens ansvar för förrättningskostnader. Storleken på grundavgiften har bestämts till . Sökandens ansvar för grundavgifterna har dessutom bestämts högst kunna uppgå till . Regeringen har även genom ett uppdrag till tagit initiativ till en uppföljning av den nya regleringen om avlägsnande. Av redovisningen framkommer att de sökande upplever att kostnaderna har minskat (Fi2018/03480/S3). Förklaringen till de minskade kostnaderna anges vara en ökad effektivitet i förfarandet totalt sett, vilket har gjort att fallen av mer omfattande olovliga boenden har minskat. Regeringen anser att tillkännagivandet är tillgodosett genom de vidtagna åtgärderna. Regeringen anser därmed att tillkännagivandet är slutbehandlat. har tillkännagett att regeringen bör ta initiativ till att befogenheter att hantera kvarlämnad egendom i samband med ett ingripande mot en otillåten bosättning med stöd av polislagen förtydligas (bet. 2016/17:CU13 punkt 2, rskr. 2016/17:275). Regeringen har genom ett uppdrag till tagit initiativ till en uppföljning av myndighetens ingripanden mot otillåtna bosättningar vid ett avlägsnande. Av återrapporteringen framgår att myndigheten bedömer möjligheten att ingripa mot otillåtna bosättningar som god. Myndigheten har inte gett utryck för ett behov av utökade befogenheter för att t.ex. kunna hantera kvarlämnad egendom. Om myndigheten skulle påkalla behov av ytterligare befogenheter kan frågan åter aktualiseras. Mot den bakgrunden bör ytterligare åtgärder inte övervägas med anledning av tillkännagivandet. Regeringen anser därmed att tillkännagivandet kan anses som slutbehandlat. Det fjärde tillkännagivandet som avser ansvaret för kostnader i den summariska processen har redovisats som slutbehandlat i budgetpropositionen (2020/21:1 utg.omr. 4 Rättsväsendet). Regeringen anförde följande (s. 33): har tillkännagett för regeringen det som utskottet anför om att regeringen bör återkomma med ett lagförslag som innebär att samma ansvar för kostnader ska gälla alla vid utslaget kända svarande (bet. 2016/17:CU13 punkt 4, rskr. 2016/17:275). Enligt reglerna om avlägsnande gäller att endast de svarande som anges i ansökan kan bli skyldiga att ersätta sökandens kostnader. Om ytterligare svarande blivit identifierade för utslaget, omfattar kostnadsansvaret inte dessa svarande. Regeringen har genom ett uppdrag till tagit initiativ till en uppföljning av den nya regleringen om avlägsnande. har i återrapporteringen till regeringen gett uttryck för att antalet identifierade svarande är litet, att de svarande mycket sällan har utmätningsbara tillgångar och att sökandena aldrig yrkar ersättning för sina kostnader i verkställighetsstadiet. har därför inte ansett det motiverat att föreslå några förändringar i lagstiftningen. Regeringen delar den bedömningen. Regeringen anser därmed att tillkännagivandet ska anses slutbehandlat. , som hanterade tillkännagivandena i betänkande 2020/21:JuU1, hade inget att invända mot regeringens redovisning och bedömning. Utskottet har behandlat motsvarande motionsyrkanden som de nu aktuella , i betänkande 2019/20:CU12. Utskottet som avstyrkte motionsyrkandena anförde följande skäl när det gällde förslagen om kostnader och ersättning till markägare: När det gäller en möjlighet för markägare att få ersättning för kostnader som uppstår i samband med ett avlägsnande av en otillåten bosättning konstaterar utskottet att de nya reglerna har inneburit att markägarens kostnader för städning och sanering av marken rent faktiskt har minskat. Därutöver har förrättningskostnaderna begränsats. Det framgår vidare av redovisningen ovan att ett tillkännagivande om att samma ansvar för kostnader ska gälla alla vid utslaget kända svarande fortfarande inte är slutbehandlat av regeringen. Mot denna bakgrund anser utskottet att det inte finns skäl för att ta något initiativ med anledning av det som anförs om att begränsa kostnader och om möjligheter till ersättning i motionerna […]. När det gäller förslaget om skyndsam hantering när barn är inblandade avstyrktes motionsyrkandet av följande skäl: Som redovisats ovan innebär den nya regleringen att barnrättsperspektivet ska beaktas under avlägsnandeprocessen. För att säkerställa att socialnämnden får information i ett tidigt skede har det införts en skyldighet för att genast underrätta om en ansökan om avlägsnande. Det ska framgå av denna underrättelse om det kan antas att ansökan avser barn. Utskottet anser, i likhet med ett tidigare ställningstagande, att det inte finns anledning för att ta något initiativ med anledning av det som anförs i motionen […] om att otillåtna bosättningar med barn ska hanteras särskilt skyndsamt. följde utskottets förslag. Utskottet konstaterar att utvärdering av det nya avlägsnandeförfarandet visar att medvetenheten kring barns rättigheter är hög hos handläggare och hos sökandena samt att möjligheterna att upptäcka och flagga för att barn finns på den plats där avlägsnandet sker är goda. Utskottet anser, i likhet med det tidigare ställningstagandet, att det inte finns något skäl för att ta ett initiativ med anledning av motion 2020/21:1616 (SD) yrkande 15 om att otillåtna bosättningar med barn ska hanteras särskilt skyndsamt. När det gäller förslagen i motion 2020/21:1616 (SD) yrkande 13–14 om att markägare inte ska behöva bära kostnaderna till följd av illegala bosättningar och att de ska få samtliga kostnader ersatta hänvisar utskottet till den uppföljning som gjorts av som visar att de nya reglerna har inneburit att markägarens kostnader för städning och sanering av marken rent faktiskt har minskat. Därutöver har förrättningskostnaderna begränsats. Det har också framkommit att identifierade svaranden sällan har utmätningsbara tillgångar och att sökanden aldrig yrkar ersättning för sina kostnader i verkställighetsstadiet. Utskottet konstaterar vidare att inte föreslår någon ändring av lagstiftningen när det gäller kostnader. Mot denna bakgrund avstyrker utskottet motionsyrkandena. Övertagande av fordonsrelaterade skulder Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om översyn av gällande lagstiftning för att öka tryggheten för köpare av en begagnad bil. Jämför reservation 19 (C). I kommittémotion 2020/21:2947 av m.fl. (C) yrkande 7 föreslås ett tillkännagivande om behovet av att se över gällande lagstiftning i syfte att öka tryggheten för köpare vid köp av begagnade bilar. Motionärerna anför att eftersom det tar för vissa skulder att uppdateras eller registreras i vägtrafikregistret riskerar en köpare av en begagnad bil att få ta över säljarens skulder eller att tar bilen i anspråk. trädde lagen (2014:447) om rätt att ta fordon i anspråk för fordringar på vissa skatter och avgifter i kraft (prop. 2013/14:176, bet. 2013/14:CU36, rskr. 2013/14:239). Genom lagen infördes en rätt att ta fordon i anspråk för betalning av bl.a. felparkeringsavgifter, trängselskatt och fordonsskatter (1 §). Vid indrivning av sådana fordringar får besluta att ta i anspråk det fordon som skatten eller avgiften avser för betalning av gäldenärens skuld (2 §). Detta gäller under förutsättning att gäldenären saknar utmätningsbara tillgångar som räcker till betalning av skulden och att fordonet inte tillhör eller kan anses tillhöra gäldenären enligt bestämmelserna i utsökningsbalken. I fråga om ianspråktagande tillämpas i övrigt bestämmelserna om utmätning i utsökningsbalken. Det innebär att , på motsvarande sätt som vid utmätning, har möjlighet att bedöma om det är försvarligt att ta fordonet i anspråk eller inte. Om beslutar att ta ett fordon i anspråk ska en anteckning om detta göras i vägtrafikregistret för att en eventuell köpare ska kunna få kännedom om att fordonet kan komma att tas i anspråk. Syftet med lagen är att dels minska de restförda fordonsrelaterade skulderna till det allmänna, dels minska incitamentet att använda s.k. fordonsmålvakter. Fordonsskulder är således knutna till fordonet och inte till den person som var registrerad ägare när skulderna uppkom. Det betyder att skulden följer fordonet vid en försäljning. Information om detta finns på Transportstyrelsens hemsida där det också finns en e-tjänst för att kontrollera ett fordons skulder. Utskottet konstaterar att den lagstiftning som trädde i kraft har till syfte att motverka fordonsmålvakter. följer skulderna bilen vid försäljning, och en köpare kan själv kontrollera fordonets skulder på Transportstyrelsens e-tjänst där köpare och säljare kan kontrollera ett fordons skulder. Utskottet är inte berett att ställa sig bakom förslaget om en översyn av lagstiftningen. Dröjsmålsränta, punkt 7 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:1616 av m.fl. (SD) yrkandena 23 och 24 samt 2020/21:2554 av m.fl. (SD) yrkande 37. Vi konstaterar att dröjsmålsränta enligt 6 § räntelagen uppgår till den vid varje tid gällande referensräntan med ett tillägg av . var tillägget , dvs. hälften så stort. Det finns enligt vår uppfattning skäl att se över om inte den gällande nivån på dröjsmålsränta är för hög. För att skapa incitament för gäldenären att snabbt betala sin skuld kan det också tänkas att räntan inledningsvis bör vara högre för att sedan gradvis sjunka om gäldenären inte kan betala. På det sättet motverkas en situation där kostnaderna för räntan vida överstiger den ursprungliga skulden. Vidare konstaterar vi att dröjsmålsränta inte ska utgå på en fordran på skadestånd för personskada innan det har slutligt avgjorts vilka samordningsförmåner som ska avräknas enligt skadeståndslagen. I sådana fall utgår ränta i stället i form av avkastningsränta, dvs. diskontot med ett tillägg av . Det finns enligt vår mening skäl att ifrågasätta det rimliga i att den som t.ex. begår ett brott mot någon och blir skadeståndsskyldig för personskada ska ha denna lägre ränta. Dröjsmålsräntan bör därför ses över även utifrån detta perspektiv. Det får bli en uppgift för regeringen att ta nödvändiga initiativ. Vad som anförts ovan bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Utmätning till förmån för brottsoffer, punkt 12 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 12 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3216 av m.fl. (M) yrkande 8 och 2020/21:3302 av m.fl. (M) yrkande 33. Den gällande regleringen om s.k. utmätningsförbud innebär att brottsoffer har endast begränsade möjligheter att få utmätning av skadestånd som någon har fått från staten med anledning av t.ex. ett frihetsberövande. Detta är inte rimligt. Vi konstaterar att Utredningen om stärkt rätt till skadestånd för brottsoffer har i uppdrag att bl.a. ta ställning till hur reglerna om förbud mot utmätning av skadestånd med anledning av ett frihetsberövande bör ändras för att i större utsträckning möjliggöra utmätning till förmån för brottsoffer. Översynen får avse även annan ersättning som omfattas av utmätningsförbudet, om bedömningen görs att det är nödvändigt eller lämpligt för att åstadkomma en konsekvent och ändamålsenlig reglering. Uppdraget ska redovisas . Regeringen bör, sedan utredningen redovisat sitt uppdrag, återkomma till med lagförslag som i större utsträckning möjliggör utmätning av gärningspersoners tillgångar i form av skadestånd till förmån för brottsoffer. Detta bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Distansutmätning, punkt 13 (S, MP) av (MP), (S), (S), (S), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 13 borde ha följande lydelse: 2020/21:2957 av m.fl. (C) yrkande 4, 2020/21:3271 av m.fl. (L) yrkande 22 och 2020/21:3302 av m.fl. (M) yrkande 32. har i sitt betänkande Ett modernare utsökningsförfarande (SOU 2016:81) utrett frågan om utökade möjligheter till distansutmätning och särskilt analyserat kravet på att egendom som påträffas av en annan myndighet måste vara omhändertagen med stöd av den myndighetens regelverk för att distansutmätning ska kunna ske. Vi konstaterar att utredningen är tveksam till en ändring i detta avseende, bl.a. på grund av att det kan uppfattas som en otillåten utredningsåtgärd och i slutändan skada allmänhetens förtroende för statliga myndigheter. har flera remissinstanser, bl.a. , och , gett uttryck för en annan uppfattning. Beredningen av utredningens slutsatser och remissinstansernas synpunkter pågår nu inom . Detta är en prioriterad fråga för regeringen. Som expertmyndigheterna framhåller skulle en utökad möjlighet till distansutmätning kunna bidra till att minska lönsamheten av brottslig verksamhet, och detta vore givetvis välkommet. Frågan om en eventuell utökning av möjligheten till distansutmätning är därför viktig. Det arbete som pågår, och som prioriteras av regeringen, bör emellertid inte föregripas genom någon åtgärd från sida. Vi ser därför inte att det finns skäl för ett tillkännagivande till regeringen. Motionsyrkandena bör därför avslås. Utmätning i övrigt, punkt 14 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 14 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:2554 av m.fl. (SD) yrkande 38 och 2020/21:3272 av m.fl. (L) yrkande 49. Utmätningssystemet behöver effektiviseras. Det ska t.ex. inte vara möjligt för en person som är skuldsatt att undkomma utmätning genom att sätta i system att skriva sina tillgångar på en annan person. Ett annat problem som vi har uppmärksammat är att inte utmäter tillgångar som understiger gäldenärens skuldbelopp. Detta innebär att borgenärer inte får betalt och att skulderna skrivs av. Vi menar att i större utsträckning bör driva in tillgångar med lågt värde. Regeringen bör därför ta initiativ till en översyn av utmätningsförfarandet i de delar som vi nu pekat på och återkomma till med förslag som effektiviserar utmätningsförfarandet. Detta bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Utmätning i övrigt, punkt 14 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 14 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3272 av m.fl. (L) yrkande 49 och 2020/21:2554 av m.fl. (SD) yrkande 38. En viktig fråga inom utmätningsförfarandet är formerna för försäljning av beslagtagna föremål som tillfaller staten, t.ex. genom att de förverkas på grund av brott eller utmäts av . säljer sådan egendom på auktion även om det handlar om föremål som typiskt sett har koppling till brottslig verksamhet. Jag menar att det inte bör vara statens uppgift att bidra till att sådan egendom på nytt kommer i omlopp. Regeringen bör därför ge i uppgift att göra en översyn av sina riktlinjer för försäljning av gods som blivit utmätt eller beslagtaget. Det jag nu anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Betalningsplanens längd vid skuldsanering, punkt 15 (C, KD, L) av (KD), (L) och (C). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 15 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:2947 av m.fl. (C) yrkande 13, 2020/21:3248 av m.fl. (L) yrkande 20 i denna del och 2020/21:3408 av m.fl. (KD) yrkande 56 och 2020/21:397 av m.fl. (V) yrkande 3. Den skuldsaneringslag som infördes innebär att det har blivit enklare att ansöka om skuldsanering och antalet personer som ansöker om skuldsanering har också ökat. Det är positivt att fler skuldsatta ges en möjlighet att ta sig ur överskuldsättning och utanförskap. Skuldsanering kan ofta få en livsavgörande vändning för enskilda som lever i överskuldsättning. Vi menar dock att det är viktigt att förkorta gäldenärernas totala överskuldsättningsperiod så att de så snabbt som möjligt kan bli ekonomiskt rehabiliterade och komma tillbaka till ett mer normalt samhällsliv. Vi menar att det är bättre att snabbt befrias från skulderna än att erbjudas tidsbegränsade avbetalningsfria perioder under pågående skuldsanering. I betänkandet Vägen tillbaka för överskuldsatta (SOU 2008:82) föreslogs en treårig betalningsplan som huvudregel. Även och har framhållit fördelarna med en treårig betalningsplan. Regeringen bör därför återkomma till med ett lagförslag som innebär att betalningsplanen vid skuldsanering för privatpersoner som huvudregel ska bestämmas till utan några betalningsfria månader. Det som anförts ovan bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Betalningsplanens längd vid skuldsanering, punkt 15 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 15 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:397 av m.fl. (V) yrkande 3 och 2020/21:2947 av m.fl. (C) yrkande 13, 2020/21:3248 av m.fl. (L) yrkande 20 i denna del och