bet · H801AU11 · 2021-06-04 00:00:00 — Då skulle den arbetslivsinriktade rehabiliteringen ännu bättre kunna integreras med det förebyggande arbetsmiljöarbetet på arbetsplatsen. Eftersom varken någon formell ansökan eller egen ekonomisk insats skulle krävas med detta stöd skulle det sannolikt också vara betydligt mer attraktivt bland mindre arbetsgivare än både den nuvarande och den vidareutvecklade modellen av det arbetsplatsnära stödet. Jag anser därför att regeringen bör införa ett pilotprojekt med arbetsplatsrådgivare som stöd för arbetsgivaren i rehabiliteringsfrågor i enlighet med vad som anförts ovan. Systematiskt arbetsmiljöarbete m.m., punkt 2 (L) av (L) och (L). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3870 av m.fl. (L) yrkande 1 och 2020/21:44 av (C), 2020/21:658 av m.fl. (SD) yrkandena 6–8, 2020/21:735 av m.fl. (V) yrkande 8, 2020/21:1675 av och (båda S), 2020/21:1908 av och (båda S), 2020/21:3284 av m.fl. (C) yrkande 7, 2020/21:3366 av m.fl. (M) yrkande 8, 2020/21:3865 av m.fl. (V) yrkande 1 och 2020/21:3871 av m.fl. (KD) yrkande 3. Precis som utskottet välkomnar vi att regeringen i sin arbetsmiljöstrategi –2025 lyfter fram behovet av att skärpa arbetet mot psykisk ohälsa i arbetslivet. Tyvärr konstaterar vi dock att regeringen inte har tagit tillräckligt intryck av Liberalernas motioner på området utan nu sätter sin tilltro till en förstudie från . Vi beklagar att utskottet nöjer sig med regeringens prioriteringar. Den inriktning som regeringen har valt kommer dessvärre inte att göra tillräckligt i den viktiga frihetsfrågan om anställdas välbefinnande på arbetsplatsen. Vi anser därför att regeringen bör tillsätta en fullvärdig statlig utredning som ska föreslå hur stress kopplat till psykiska sjukdomar, mobbning och sexuella trakasserier kan inkluderas i högre grad i arbetsmiljöföreskrifterna. Utredningen bör särskilt anta ett jämställdhetsperspektiv och beakta legala aspekter av det faktum att nyblivna mödrar ofta går ned i arbetstid men förväntas att producera ungefär samma tjänst. Utredningen bör även ta sikte på hur berörda myndigheter kan arbeta för att fler arbetsgivare ska kunna prioritera förebyggande insatser för att bromsa utvecklingen av sjukskrivningar. Dödsolyckor i arbetslivet, punkt 3 (V) av Ciczie Weidby (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:735 av m.fl. (V) yrkande 9 och 2020/21:1782 av m.fl. (S), 2020/21:2475 av m.fl. (S) yrkande 1 och 2020/21:3409 av m.fl. (KD) yrkande 32. Jag ser mycket allvarligt på de många arbetsplatsolyckor med dödlig utgång som har inträffat . Det kan aldrig accepteras att människor dör till följd av sitt arbete. Precis som utskottet konstaterar är varje dödsfall en tragedi för de inblandade och oacceptabelt för ett modernt arbetsliv. Jag anser därför att det krävs kraftfulla åtgärder för att vända utvecklingen. Som utskottet redogör för har regeringen initierat en rad åtgärder för att få ned antalet dödsolyckor i arbetslivet. Detta arbete är i sig positivt. Jag ser också positivt på de utvärderingar och analyser som Statskontoret har gjort av regeringens tidigare arbetsmiljöstrategi och av dödsolyckor i arbetslivet 2018 och 2019. Jag kan dock konstatera att det arbete som görs inte är tillräckligt. Om den beslutade nollvisionen ska uppnås krävs skarpare åtgärder än de som vidtagits. Det gäller inte minst om regeringens nya vision om att ingen ska dö till följd av sitt arbete ska kunna uppnås. Jag anser därför att regeringen bör tillsättas en statlig kriskommission som tar ett helhetsgrepp om dödsolyckor i arbetslivet och föreslår konkreta åtgärder för att vända utvecklingen. I en sådan kommission bör företrädare för fack, arbetsgivare och berörda myndigheter ingå. Dödsolyckor i arbetslivet, punkt 3 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3409 av m.fl. (KD) yrkande 32 och 2020/21:735 av m.fl. (V) yrkande 9, 2020/21:1782 av m.fl. (S) och 2020/21:2475 av m.fl. (S) yrkande 1. Att förhindra dödsolyckor i arbetet måste ha hög prioritet oavsett regering. Som utskottet konstaterar är det oacceptabelt att en enda människa dör på eller av sitt arbete. Det saknas dessvärre en samlad bild av orsakerna till dödsolyckorna. Det är svårt att sätta in åtgärder innan man fullt ut vet vad som ligger bakom dödsfallsstatistiken. Jag menar att det behövs ett strategiskt, analytiskt och långsiktigt tankesätt. Regeringen behöver hitta nya arbetssätt och inte tro att mer pengar till löser det hela. Alla arbetsgivare ska ha en plan för det systematiska arbetsmiljöarbetet, och de ska ha tydliga instruktioner när det gäller säkerhet. Medarbetare har en skyldighet att följa arbetsplatsens säkerhetsföreskrifter. Bristande ledarskap, individer som inte följer regler, dålig säkerhetskultur, brist på introduktion i arbetet vid nyanställningar, stress m.m. är områden som jag menar behöver identifieras. Motivationen hos både arbetsgivare och medarbetare att göra arbetsplatserna säkrare måste öka. Utbildningar och säkerhetsföreskrifter måste anpassas till varje arbetsplats. Seriösa arbetsgivare inser att en god säkerhet är bra för företaget på flera sätt, och arbetsgivarna har ett särskilt ansvar om det kommer utstationerad arbetskraft som inte kan svenska. Jag anser att regeringen i enlighet med vad som anförts ovan bör vidta åtgärder och hitta nya arbetssätt i arbetet med att nå nollvisionen mot arbetsrelaterade dödsolyckor. Preskriptionstiden för arbetsmiljöbrott, punkt 4 (M, SD) av (M), (M), (SD), (M), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:654 av m.fl. (SD) yrkande 3 och 2020/21:3372 av m.fl. (M) yrkande 6 och 2020/21:2475 av m.fl. (S) yrkande 2. Vid utredningar av arbetsmiljöbrott involveras ofta flera myndigheter, såsom , och . Preskriptionstiden för arbetsmiljöbrott är normalt , men när någon skadats allvarligt eller dödats på en arbetsplats förlängs den till . Vi konstaterar att erfarenheter visar att inte är tillräcklig för att de inblandade myndigheterna ska kunna utföra de utredningar som behövs. Det kan vara fråga om såväl komplicerade orsaksförlopp som komplicerade organisatoriska förhållanden. Det är också ofta flera aktörer involverade, och det är i skarven mellan aktörerna som utredningsläget försvåras. Till skillnad från utskottet anser vi att en förlängning av preskriptionstiden för arbetsmiljöbrott inte kan vänta. Vi anser därför att regeringen bör återkomma med ett förslag om att förlänga preskriptionstiden för arbetsmiljöbrott av normalgraden från två till och för grova arbetsmiljöbrott från fem till . Övrigt om arbetsmiljöbrott, punkt 5 (M) av (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3868 av m.fl. (M) yrkandena 1 och 2 samt 2020/21:735 av m.fl. (V) yrkande 10. Vi noterar att såväl regeringen i sin nya arbetsmiljöstrategi som utskottet i detta betänkande framhåller vikten av samverkan mellan myndigheter. Det är i och för sig glädjande att vi inte är ensamma om att se behovet av samverkan mellan berörda myndigheter och att tillföra nödvändiga resurser. Arbetsmiljöfrågorna behandlas inom flera myndigheter, och tillräckliga resurser hos t.ex. , och Domstolar är självklart nödvändiga för att både kvaliteten i utredningar och handläggningstiderna ska kunna optimeras. Till skillnad från regeringen backar dock upp det i sin budget för rättsväsendet genom att anslå hela mer än regeringen. Självklart får regeringens väsentligt mindre anslag stora negativa konsekvenser för arbetsmiljöområdet. Vi anser därför att regeringen framöver bör prioritera samverkan mellan berörda myndigheter och resurser till rättsväsendet. Vidare kan vi konstatera att regeringen har misslyckats med sitt övergripande ansvar för handläggningen av den rättsliga processen vid arbetsmiljöbrott. har i en rapport markerat att hanteringen av arbetsmiljöbrott är bristfällig. Det är av stor vikt att det finns en helhetssyn där många olika parter samverkar på ett betydligt bättre sätt än . Utredningar vid dödsolyckor på arbetsplatser kan i vissa fall vara komplicerade med långa handläggningstider. Vi vill se en modern och effektiv lagstiftning på området. Vi anser därför att regeringen bör göra en översyn av regelverket i syfte att söka möjligheter till förenklingar och kortare handläggningstider vid arbetsmiljöbrott. Övrigt om arbetsmiljöbrott, punkt 5 (V) av Ciczie Weidby (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:735 av m.fl. (V) yrkande 10 och 2020/21:3868 av m.fl. (M) yrkandena 1 och 2. beslutade om stora förändringar i sanktionssystemet i arbetsmiljö- och arbetstidslagarna. Förändringarna innebar att straffsanktioner i de allra flesta fall ersattes med sanktionsavgifter. I likhet med flera fackförbund kan jag konstatera att lagstiftningen om arbetsmiljöbrott är otillräcklig. Det märks tydligt när åklagare ofta väljer att inte väcka åtal eftersom ansvarsfrågan inte kan utredas straffrättsligt. Att brister i arbetsmiljö som orsakar dödsfall och allvarliga skador inte straffas är fullständigt oacceptabelt. Jag anser att straffsanktionen borde ha behållits när det handlar om människors liv och hälsa. Arbetsgivare som missköter sitt arbetsmiljöansvar ska ställas till svars och straffas. Vidare noterar jag att vissa skärpta straffrättsliga sanktioner mot företag gäller från i form av bl.a. höjda böter vid arbetsmiljöbrott. Den senare utvecklingen är visserligen välkommen men jag menar att ytterligare åtgärder behövs för att komma åt arbetsmiljöbrotten. Det är olyckligt att utskottet inte ser detta behov. Jag anser därför att regeringen bör återkomma med förslag om straffansvar för fler arbetsmiljöbrott. Åtgärder mot arbetslivskriminalitet, punkt 6 (C) av Alireza Akhondi (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:2957 av m.fl. (C) yrkande 13 och 2020/21:431 av m.fl. (V) yrkande 1 och 2020/21:1781 av m.fl. (S). Jag anser att det är viktigt att utforma politiken så att har möjlighet att fokusera på sitt huvuduppdrag i form av det brottsbekämpande arbetet. Det finns uppgifter som utförs av polisen men som i stället hade kunnat utföras av andra huvudmän. Det finns också fall där andra myndigheter på ett bättre sätt borde kunna bistå med det brottsbeivrande arbetet. Ett sådant exempel är , som borde kunna ges större befogenhet att vidta inledande utredningsåtgärder i de fall de träffar på situationer med misstänkt människohandel. Det är beklagligt att utskottet fortsätter att undgå att se det behov som finns på området. Jag anser därför att regeringen bör se över möjligheterna att ge ett brottsutredande uppdrag. Åtgärder mot arbetslivskriminalitet, punkt 6 (V) av Ciczie Weidby (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:431 av m.fl. (V) yrkande 1 och 2020/21:1781 av m.fl. (S) och 2020/21:2957 av m.fl. (C) yrkande 13. I likhet med utskottet ser jag positivt på det myndighetsgemensamma arbete som bedrivs mot arbetslivskriminalitet. För att stoppa arbetslivskriminaliteten på den svenska arbetsmarknaden är det dock nödvändigt att förstärka och utveckla denna myndighetssamverkan. Det är olyckligt att utskottet fastnar i gamla hjulspår och inte ser det behov som faktiskt finns. Ett sätt att stärka och utveckla arbetet är att inrätta särskilda kontor där företrädare för de berörda myndigheterna kan arbeta tillsammans. I , där arbetet mot arbetslivskriminalitet är mer utvecklat än i , finns fem sådana kontor på olika platser i landet. Dessa senter mot arbeidslivskriminalitet utgör en viktig del i arbetet mot den systematiska arbetslivskriminaliteten på den norska arbetsmarknaden. Jag anser att detta är en bra modell som bör överväga. Jag anser därför att regeringen bör tillsätta en utredning som ser över möjligheterna att inrätta arbetslivskriminalitetscenter i syfte att stärka det myndighetsgemensamma arbetet mot den systematiska kriminaliteten på arbetsplatserna. I kommittémotion 2020/21:4012 (V) yrkandena 2 och 3 föreslås att regeringen ska vidta olika åtgärder för att komma tillrätta med problemen med arbetskraftsexploatering på den svenska arbetsmarknaden. Eftersom dessa yrkanden behandlas i betänkande 2020/21:AU12 tillsammans med regeringens skrivelse om om statens insatser mot exploatering av arbetskraft saknar jag möjlighet att här reservera mig till förmån för dem. Jag hänvisar i stället till ställningstagande i nämnda betänkande. Skyddsombudens verksamhet, punkt 7 (M, KD) av (M), (M), (M) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3372 av m.fl. (M) yrkande 7 och 2020/21:3409 av m.fl. (KD) yrkande 33 och 2020/21:654 av m.fl. (SD) yrkande 5 och 2020/21:735 av m.fl. (V) yrkandena 4–6 och 12. Som utgångspunkt delar vi utskottets uppfattning att skyddsombuden fyller en viktig funktion på de svenska arbetsplatserna. är det uppenbart att arbetsmarknaden ser annorlunda ut än då arbetsmiljölagen skrevs. Det har sedan arbetsmiljölagens tillkomst skett stora förändringar på den svenska arbetsmarknaden som har inverkan på skyddsombudens arbete. Som exempel har andelen fackligt anslutna minskat, vilket leder till att fler arbetsplatser än tidigare inte har någon lokal facklig organisation som kan tillsätta ett skyddsombud. En annan förändring är att företag och arbetsplatser ser annorlunda ut . Det finns inte lika många stora företag utan i stället flera småföretag med färre än fem anställda. Det är även uppenbart att arbetsmiljöutmaningarna på flertalet arbetsplatser ser annorlunda ut . Det var mot denna bakgrund som bl.a. våra partier såg till att regeringens förslag om utökad tillträdesrätt för de regionala skyddsombuden inte blev verklighet. I likhet med vad som anfördes när det förslaget behandlades av utskottet menar vi fortfarande att den ordning som föreslogs skulle riskera att öka otydligheten i fråga om vilken roll de regionala skyddsombuden har och försvåra i stället för att förbättra det lokala arbetsmiljöarbetet. Det var också mot den bakgrunden som antog utskottets förslag om att ställa krav på regeringen att tillsätta en utredning för att utvärdera effekten av de regionala skyddsombudens verksamhet. Vi kan konstatera att regeringen inte har agerat för att följa våra och krav. Till skillnad från utskottet menar vi att det inte är tillräckligt att nöja sig med att det i den nya arbetsmiljöstrategin står att regeringen avser att återkomma i frågan. Vi anser därför att regeringen bör tillsätta en utredning för att utvärdera effekten av de regionala skyddsombudens verksamhet. Skyddsombudens verksamhet, punkt 7 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:654 av m.fl. (SD) yrkande 5 och 2020/21:735 av m.fl. (V) yrkandena 4–6 och 12, 2020/21:3372 av m.fl. (M) yrkande 7 och 2020/21:3409 av m.fl. (KD) yrkande 33. Vi anser att dagens arbetsmiljöarbete behöver anpassas till de förändringar som har skett på löntagarsidan där fler väljer att inte vara medlemmar i ett fackförbund. finns det arbetsplatser där det kan vara svårt att få någon vald till skyddsombud på grund av att aktuella personer saknar facklig koppling. Det finns exempel där medarbetarna har velat välja en person men facket har använt sin företrädesrätt och utsett någon annan. Vi menar att det är självklart att lämpliga personer med både intresse för och kunskap om arbetsmiljöarbete inte ska behöva vara eller bli medlem i ett kunna bli skyddsombud. Makten att utse företrädare ska ligga hos arbetsplatsens anställda, utan inskränkningar. Vi menar att den framförda hållningen är särskilt relevant i då den fackliga organisationsgraden minskar. Den minskade anslutningsgraden leder nämligen till färre fackligt förtroendevalda, vilket i sin tur innebär svårigheter att utse skyddsombud med facklig förankring. Kontentan är att arbetsmiljöarbetet blir lidande. Det är inte rimligt att låta utvecklingen fortsätta på detta sätt. Arbetsmiljöarbetet måste prioriteras och utföras oavsett om fackförbunden har representation på arbetsplatsen eller inte. Det är både förvånande och olyckligt att utskottet inte noterar utvecklingen på arbetsmarknaden och drar de självklara slutsatser som vi gör. Vi anser därför att regeringen bör återkomma med ett förslag om att avveckla fackförbundens företrädesrätt att utse skyddsombud. Skyddsombudens verksamhet, punkt 7 (V) av Ciczie Weidby (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:735 av m.fl. (V) yrkandena 4–6 och 12 samt 2020/21:654 av m.fl. (SD) yrkande 5, 2020/21:3372 av m.fl. (M) yrkande 7 och 2020/21:3409 av m.fl. (KD) yrkande 33. En bra arbetsmiljö är en viktig förutsättning för ett långt och hållbart arbetsliv. De lokala och regionala skyddsombuden spelar en avgörande roll i det arbetet. För att skyddsombuden ska kunna utföra sitt uppdrag behöver de ges goda förutsättningar att verka. finns det betydande hinder för detta. Jag anser därför att flera åtgärder behövs för att stärka skyddsombudens roll. För det första behöver situationen för de regionala skyddsombuden ändras så att de får tillträde till fler arbetsplatser än vad som är fallet . Om arbetsgivaren är bunden av kollektivavtal så måste det rimligtvis innebära att ett regionalt skyddsombud är välkommet på arbetsplatsen för att stödja det lokala arbetsmiljöarbetet. Det är mycket olyckligt att en riksdagsmajoritet bestående av högerpartierna under förra röstade ned regeringens förslag om utökad tillträdesrätt. Det är lika olyckligt att utskottet nu fortsätter att visa på en bristande förståelse för vikten av de regionala skyddsombudens verksamhet och behovet av en utökad tillträdesrätt. Jag anser därför att regeringen bör återkomma med ett förslag om att ändra arbetsmiljölagen så att regionala skyddsombud får rätt att verka på företag med kollektivavtal även om det tillfälligtvis inte finns någon medlem i den kollektivavtalsbärande arbetstagarorganisationen vid företaget. Vidare vill jag poängtera att skyddsombuden måste ges goda förutsättningar för utbildning, vidareutbildning och fortbildning för att kunna utföra sitt uppdrag. Dagens regelverk tillåter inte det i tillräcklig utsträckning. Många upplever också att deras rätt till utbildning ifrågasätts av arbetsgivaren. Till skillnad från utskottet ser jag skäl att förändra regelverket på detta område. Jag anser därför att regeringen bör återkomma dels med ett förslag där skyddsombudsutbildningens längd regleras i arbetsmiljölagen och uppgår till minst , dels med ett förslag på en lagstadgad rätt till vidareutbildning och fortbildning för skyddsombud motsvarande . Jag noterar också att många skyddsombud vittnar om att de utestängs från planering och riskbedömningar. Därmed riskerar allvarliga brister i arbetsmiljön att inte uppmärksammas och åtgärdas. Det ökar risken för tillbud och olyckor, i värsta fall med dödlig utgång. har för att komma till rätta med problemet föreslagit att ska kunna utdöma sanktionsavgifter om skyddsombud inte tillåts vara med vid riskbedömningen på det sätt lagen föreskriver. Jag ställer mig bakom detta förslag. Jag anser därför att regeringen bör återkomma med förslag om att ska kunna utdöma sanktionsavgifter mot arbetsgivare om skyddsombud inte tillåts vara med i riskbedömningen enligt 6 kap. arbetsmiljölagen. , punkt 8 (M) av (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3372 av m.fl. (M) yrkandena 1–4, 2020/21:3527 av m.fl. (M) yrkande 3 och 2020/21:3868 av m.fl. (M) yrkande 3 och 2020/21:735 av m.fl. (V) yrkande 3, 2020/21:818 av (S), 2020/21:1492 av m.fl. (S), 2020/21:2161 av och (båda S) yrkandena 1 och 2, 2020/21:3227 av m.fl. (L) yrkande 3, 2020/21:3409 av m.fl. (KD) yrkandena 31 och 34, 2020/21:3434 av Gulan Avci m.fl. (L) yrkandena 2–4, 2020/21:3626 av m.fl. (KD) yrkande 59 och 2020/21:3871 av m.fl. (KD) yrkandena 1 och 4. Vi anser att arbetslivsområdet måste sträva mot att fortsätta förbättra arbetsmiljön på våra arbetsplatser. Politikens fokus ska ligga på att förebygga ohälsa och olycksfall och hindra att människor stängs ute från arbetslivet. Insatser på området bör också fokusera på att möjliggöra ett längre arbetsliv. Vi delar utskottets syn på att har en central roll för att uppnå ett väl fungerade arbetsmiljöarbete på den svenska arbetsmarknaden. Till skillnad från vad utskottet verkar göra ser vid dock behov av nya uppdrag till myndigheten för att utveckla arbetsmiljöarbetet. Ett område där det går att se en oroande utveckling är situationen inom vissa kvinnodominerade yrken i offentligfinansierad verksamhet såsom sjuksköterskor, vård- och omsorgspersonal och lärare. En särskilt oroväckande trend är att anmälningarna av arbetssjukdomar bland kvinnor till följd av organisatoriska och sociala problem har ökat i rad. En stor del av problemen finns inom den offentliga sektorn. Många av de yrken som brottas med en sämre arbetsmiljö har problem i verksamheten i form av underskott på personal eller brister i ledarskapet. En väl fungerande organisation och gott ledarskap är faktorer som är avgörande för en god arbetsmiljö. När det gäller offentliga verksamheter har politiken ett stort ansvar att skapa förutsättningar för detta. Den offentliga sektorn har också ett ansvar att föregå med gott exempel – det kommer också krävas om man ska lyckas attrahera personal i en situation med kompetensförsörjningsproblem. Det är viktigt att fortsätta förbättra arbetsmiljön för att förebygga ohälsa och olycksfall. Vi anser därför att regeringen bör ta initiativ till följande åtgärder: • Uppdrag till att utöka antalet inspektioner och handledningstillfällen generellt och till särskilt utsatta branscher i synnerhet. • Uppdrag till att genomföra årliga uppföljningar av det systematiska arbetsmiljöarbetet, vad gäller både psykosocial och fysisk arbetsmiljö, där vård- och omsorgssektorer ska belysas i särskild ordning. • Uppdrag till att stärka tillsynen av och sanktioner för arbetsgivare inom yrkesgrupper med särskilt hög sjukfrånvaro. • Uppdrag till att förstärka utbildningsinsatser inom arbetsmiljöarbetet. • Uppdrag till att genomföra en särskild tillsyn av den psykosociala arbetsmiljön inom vissa särskilt utsatta yrkesgrupper. • Översyn av verksamhet för att ytterligare effektivisera myndighetens arbete. , punkt 8 (V) av Ciczie Weidby (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:735 av m.fl. (V) yrkande 3 och 2020/21:818 av (S), 2020/21:1492 av m.fl. (S), 2020/21:2161 av och (båda S) yrkandena 1 och 2, 2020/21:3227 av m.fl. (L) yrkande 3,