bet · H801KU20d3 · 2021-01-01 00:00:00 — Det kan ju vara ett regeringsuppdrag, att man berör – återkopplar till – strategin i regerings- uppdragsformuleringar. Men om jag återkommer till att jag har varit med till exempel på möten som statsministern har kallat till med partiledarna har ju strategin på sådana möten, på , kommunicerats som ett slags ramverk att hålla sig till, men inte till myndigheten som sådan. Utan på de arenor där vihar mött regeringen har regeringen återkommit till strategiska vägval och också strategin. Ordföranden: så mycket! Mycket, mycket kort, ! (M): Inför ert uppdrag kopplat till skyddsutrustning fördes det då några diskussioner om att ihop med det eller samlat titta på behovet av skyddsutrustning inte enbart för hälso- och sjukvården? Jag förstår att det är det som har varit ert uppdrag. Men fördes det då diskussioner om ett vidare sådant uppdrag som även innefattade behov av skyddsutrustning för andra samhällsviktiga verksamheter på statlig nivå och att det skulle hanteras i ett grepp? Ordföranden: Ett litet skifte av fokus, men om generaldirektören eller Taha är generösa tar vi det här som sista fråga. Taha : hade främst fokus på hälso- och sjukvården och omsorgen. Däremot delade vi vår lägesbild med MSB. Och MSB var väldigt tydliga från början med att de också skulle ansvara för att inhämta lägesbilden av hur behovet såg ut hos andra samhällsviktiga aktörer. Det finns fina sammanställningar av vilka aktörer som var berörda hos MSB. Vi fick fokusera på hälso- och sjukvård och omsorg – vårt ansvarsområde – och MSB samordnade den andra lägesbilden för andra samhällsviktiga aktörer. Ordföranden: så mycket! Då vill jag å hela utskottets vägnar tacka för att ni kom hit och svarade på utskottets alla frågor. Det är vi naturligtvis mycket tacksamma för. Jag kommer därmed att avsluta utskottets sammanträde. Bilaga B5 Generaldirektör för Granskningsärende 4, 9 (delvis) och 19 – Utökad testning och smittspårning (se avsnitt 5.2) Granskningsärende 25 och 31 (delvis) – Deltagargräns för allmänna sammankomster och offentliga tillställningar (se avsnitt 5.5) Granskningsärende 31 (delvis) – Regeringens agerande avseende sin coronastrategi (se avsnitt 5.9) Ordföranden: är , och inleder sitt sammanträde. Vi har på vår föredragningslista granskning av regeringen, och vigår då in på punkt 1. Det är offentlig utfrågning med , generaldirektör för . har också med sig medarbetare från myndigheten som han alldeles strax ska få presentera. Jag vill först hälsa er hjärtligt välkomna till utfrågning. Vi är väldigt glada över att ni har kommit hit för att svara på utskottets frågor. Jag vill börja med att understryka att det alltså är regeringen som vi granskar, inte myndigheterna. Men vi vill göra den här utfrågningen som en del i den granskning som vi gör av regeringens hantering av coronapandemin. Det är ett antal ärenden. Det består dels av ärenden som utskottet självt har initierat, dels andra ärenden som övriga riksdagsledamöter har anmält. Vi har försökt att gruppera dem. Det är tre punkter – tre ämnesområden – som vi har att hantera . Det första handlar om åtgärder för utökad testning och smittspårning, och på KU-språk kallar vi den för G4, G9 och G19. Den andra avdelningen är införande av deltagargräns för allmänna sammankomster och offentliga tillställningar, G25 och G31. Det tredje området är regeringens agerande avseende den svenska coronastrategin. Den kallar vi för G31. Vi kommer att ta de här områdena i tur och ordning. Ni kommer att ha möjlighet att göra en inledning innan det är dags för ledamöternas frågor. Jag kommer att ge partierna ordet i storleksordning. Vår tidsåtgångsbedömning är att det är ungefär en runda per ämnesområde som kommer att hinnas med. Den här utfrågningen sänds direkt via webb-tv och på . Återigen varmt välkomna, , och Jag börjar med att ge ordet till dig, . : Tack så mycket för inbjudan! Jag tänkte säga någonting om testningsfrågan för att sedan ta upp de andra frågorna i den takt som vi kommer fram till dem programmet. Jag har med mig som är chef för vår mikrobiologiska enhet. Hon har också varit ansvarig på myndigheten för testningen och strategierna och handlingsplanerna kring testningen. och arbetar som samordnare och hanterar covid-19-frågorna på myndigheten för att få ihop det horisontellt, så att säga. Jag ska börja att säga någonting om testningen. Jag kan börja med att säga att utökad testning för tankarna lite fel. Det är egentligen den testning som samhället är skyldigt att utföra på medborgare som anser att de har misstanke om smittsam sjukdom när det gäller samhällsfarlig sjukdom. Det är alltså inte någon utökad testning i förhållande till regionernas ansvar enligt smittskyddslagen. Det är vår bestämda uppfattning. Men det är en utökad testning i förhållande till de resurser som fanns tillgängliga vid tillfället. Därför har staten gripit in och stöttat regionerna i det här fallet. När den här smittan började dyka upp kunde vi konstatera att testningen sannolikt skulle bli ett problematiskt område. Från början skedde all testning på , som satte upp de här testningsmetoderna. Det är inte så att de finns tillgängliga, utan man måste sätter upp metoder i förhållande till de smittsamma sjukdomar som dyker upp, så att säga. Däremot gick vi ut med en information till regionernas laboratorier där vi påpekade att det nu var dags att skala upp verksamheten, att det finns stor risk att vi får stort behov av testning i . Det gick ut om jag minns rätt – åtminstone den veckan i alla fall. När vi sedan började få patienter som kom – de kom ju från lite olika håll –bedrevs testningen hos oss men även hos några enstaka laboratorier som då hade kommit igång. Jag kan väl säga att det här är inte helt enkelt heller att sätta upp. Det är inte sådant man gör från till en annan. Men man kom successivt igång med testningsverksamheten ute i regionerna . När vi sedan kunde konstatera … eller regionerna kunde konstatera att vi hade en samhällsspridning informerade i första hand smittskyddsläkare oss om att kapaciteten för testning och smittspårning slår i taket. De klarade inte av det längre. De hade helt enkelt för många patienter, för många misstänkt smittade. Då vidtog vi en rad åtgärder. –vad ska jag säga – den handlingsplan i kraft enligt den strategi som vi hade dragit upp, nämligen att uppmana alla människor som hade symtom att stanna hemma och inte röra sig ute i samhället. hade det också varit förenat med att man skulle höra av sig till vården för att få testning utförd. När det inte kunde göras var det fortfarande så att man helt enkelt fick hålla sig hemma. Vi började fundera på vilka prioriteringar som skulle gälla. Redan då, , slog vi fast att det är viktigt att testningen upprätthålls inom de segment där den är särskilt viktig. Det gäller alltså testning av patienter eller boende/klienter, kan man säga, som kan insjukna inom sjukvården eller i särskilda boenden eller var man nu befinner sig samt grupp 2, personal i vård och omsorg, för att helt enkelt täcka in det som var en viktig del av det strategiska anslaget att skydda de äldsta i första hand. Det gällde naturligtvis alla patienter som fanns i hälso- och sjukvården. För det gjorde vi en bedömning att testkapaciteten skulle räcka. hade vi naturligtvis en dialog med statens representanter – regeringen i det här fallet – om hur man skulle kunna hantera detta. För vi såg ju att regionerna inte hade den här kapaciteten och skulle sannolikt heller inte kunna bygga upp den på ett rimligt sätt, kanske inte ens för att klara de första två prioriteringarna, men framför allt inte för att klara det som ligger i lagstiftningen, att man ska ta hand om dem som tror sig ha allmänfarlig sjukdom och testa dem. Vi samlade också aktörer som låg utanför hälso- och sjukvården – privata laboratorier, laboratorier inom forskning och utbildningsväsen i för att se om det fanns möjligheter att helt enkelt skala upp verksamhet utanför hälso- och sjukvården som skulle kunna stödja hälso- och sjukvården här. De signalerna var goda, och det har vi också förmedlat till regeringen. Det var en kontinuerlig dialog om alla möjliga frågor, kan jag väl säga. Det här var ju inte ett särskilt spår, utan det låg i den diskussion som vi hade med . Vi fick då ett särskilt uppdrag att ta fram en strategi för hur det här skulle kunna hanteras och dessutom anslogs stora summor pengar, kan jag väl säga – miljardbelopp – för att helt enkelt göra den största mobiliseringen i modern tid när det gäller akuta resurser till hälso- och sjukvården genom de här laboratorieresurserna. Det var som sagt veterinärlaboratorier, forsknings- laboratorier och privata laboratorier – upphandlades också utländska laboratorier – för att helt enkelt hitta resurser för att klara av laboratorietestningen. Det här presenterade vi . får man inte underskatta komplexiteten i det här. För testning är en sak. Den stora problematiken ligger … eller en parallell problematik ligger Patienterna måste tas om hand, och vi måste ha kontroll på vilka som har testats. Det måste finnas personal som testar, i det här fallet kanske både utomhus och inomhus. Det måste finnas de som bedömer testerna och återkopplar till individen. Det måste finnas laboratorieresurser. Det måste finnas utrustning på laboratorierna. Det fanns en stor brist på skyddsutrustning till personal, även för testning. Regionerna var inte … Jag kan väl säga att det var inte helt uppenbart att testningen skulle gå före hanteringen av de sjuka patienterna som kom till. Det måste ju naturligtvis balanseras på ett rimligt sätt. Det var också brist i världen på testmaterial. Successivt, kanske lite för långsamt, kom det här igång. Vi hade satt ett målvärde på 100 000 tester , som vi ansåg skulle behövas. Det här tog , vilket var frustrerande. Men jag har också förståelse för att regionerna … att det tar tid att helt enkelt få tag i folk att hantera det här. Det är ett ganska stort område. Detsamma gäller den smittspårning som hakas på vid testning. Här krävdes stora resurser, och det har tagit för regionerna att egentligen mobilisera det, vilket jag har förståelse för. Men testningen gick långsamt, och det var naturligtvis frustrerande för alla. Jag kan väl säga att inte förrän långt var man uppe i någonting som liknade målvärdena. Och hade pandemins första fas egentligen börjat klinga av. Det gör den ju . Det är ju inte så att pandemin klingar av till följd av testningen och smittspårningen, utan den klingar av till följd av de åtgärder som vidtas, nämligen att människor håller sig hemma och håller sig borta från andra. Då minskar också behovet av testning. Men poängen med det hela var att fokusera på dem som i första hand behöver testa sig, det vill säga de som är svårt sjuka och kommer in på sjukhus, på personalen, i grupp 3 identifiera den samhällsviktiga verksamheten, i den mån det går att göra, och i grupp 4 övriga. Det är alltså inte så att dessa grupper ligger utanför det testuppdrag som följer av smittskyddslagen, utan det var mest för att ge regionerna en möjlighet att hantera det på ett rimligt sätt. För om man skulle gå på en storskalig testning utan att fokusera på prioriteringsordning skulle man riskera verksamheter som verkligen behöver skyddas på grund av testningen. Jag tror att jag slutar där. Ordföranden: för det! Då går vi in på vår första frågeomgång, och jag ger ordet till det största partiet, Socialdemokraterna. (S): Ordförande! Tack, generaldirektören! Ja, det var ju en extraordinär situation, och det var många beslut som togs väldigt snabbt. Det var högt tempo i både beslutsprocesser och informationshantering. Det nämndes också i inledningen här om de särskilda satsningar som regeringen gjorde just för att tillföra resurser för att kunna genomföra testerna. Vi hade i går utfrågning av representanter från Kommuner och Regioner, som ju har nämnts här också. Där hade man att utföra en stor del av detta arbete. Det handlar om 21 regioner och att få en gemensam syn kring detta. Det jag vill fråga här … Ni har berört tempot och så. Men hur viktigt och hur avgörande var det att få till den här överens- kommelsen med SKR och kommuner och regioner för att få upp tempot? Det nämndes i går att de kom upp i uppåt 300 000 tester och så, och mer därtill kanske. När det gällde måluppfyllelse och så – jag antar att ni har en hel del att säga kring vikten av att få den här breda förankringen för att kunna genomföra detta på ett önskvärt sätt. : Det är naturligtvis så att det system vi har bygger på regionernas fulla, odelade ansvar för smittskyddsfrågorna. Men i ett läge där resurserna helt enkelt inte finns tillgängliga … i det här fallet var det angeläget att skjuta till pengar. Det ligger lite utanför mitt område att värdera hur kostnaderna ska hanteras. Men signalerna från regionerna var att det helt enkelt inte fanns de möjligheterna att hantera det om inte staten sköt till pengarna. Den förhandling som pågick, och som inte vi var primärt involverade i, var naturligtvis en förutsättning för att det skulle kunna dra igång, för det är enorma kostnader. Det har kostat ungefär 1 miljard . Det är naturligtvis stora pengar. Det är en splittrad bild med 21 landsting. var det främst i vissa regioner som det här var angeläget. Vissa små regioner kunde upprätthålla verksamheten fullt ut där de inte hade väldigt stor effekt av pandemin i början. Men visst, en överenskommelse och en uppgörelse var naturligtvis en förutsättning för det. väntade vi inte på det, utan strategin och mobiliseringar av laboratorierna skedde mycket tidigare redan kring efter påsk. Det fanns en organisation som egentligen väntade på att man också skulle få mobilisera de resurser som krävs i regionerna för att göra det här. Det är egentligen där som det är en stor flaskhals, som jag nämnde. Det handlar om den omfattande logistiska problematiken som finns här. Det är inte bara att lämna ett prov. Det är väldigt mycket som ska till. (M): gick WHO ut och rekommenderade alla länder att testa, testa och testa. Ungefär i samband med det avbröts ändå i princip testning och smittspårning som strategi i och med att man då lade om strategin i . Vem fattade ytterst det beslutet? Vilken roll var det, och vilken förankring skedde med regeringen kring det beslutet om smittspårningen? I går framgick det även från den tidigare testkoordinatorn att det fanns en koppling till att strategin såg ut som den gjorde , där man sa att det fanns ingen medicinsk anledning att testa människor som inte hade behov av vård utanför hemmet. Människor i bred skala som hade symtom men var hemma behövde inte testas. Det fanns en koppling mellan den strategin och att den stora testskalan inte kom upp. Instämmer generaldirektören med den beskrivningen? Hon sa också, och kan han också bekräfta – vi fick uppgifter om det i går – att det kommunicerades till bland annat dig, och att man sedan med anledning av det lade om strategin , juni. Stämmer även de uppgifterna? : Nej, jag vill inte hålla med om att testningen avbröts. Vad vi gjorde, som jag sa, var att vi helt enkelt noterade att resurser för en testning av alla medborgare som skulle behöva testas inte fanns i regionerna. Då var det ytterst angeläget att man testar där testning gör störst nytta. Det är de sjuka personer som kommer in så att man inte får spridning i sjukvården, i vård och omsorg hos de äldre. Sedan i vad mån man lyckades med det ser inte vi direkt, utan det är någonting för regionerna. Jag lyssnade också på . Vi måste komma ihåg att hon var inne och vände hos oss som sträcker sig över . Hon hade ingen bakgrund i detta och kanske inte riktigt, om jag uppfattade hennes svar rätt, förstod vad hela strategin gick ut på. Den gick ut på att prioritera. Den gick inte ut på att säga att människor som inte behövde sjukvård skulle testas, utan i första hand ska man testa dem som verkligen kommer in och behöver det. I nästa skede, när resurserna tillförs, kan man testa människor som i stället kan stanna hemma och helt enkelt göra så att pandemin inte sprids. Vi hade helt enkelt inte de resurserna. Man kan inte gå på en linje där man börjar testa människor eller utnyttja de sparsamma resurser man har på områden där de inte gör störst nytta. Det är det. Någon återkoppling om ändring av strategin från , nej. Jag träffade henne under de hon arbetade. Hon var inte med på något strategiskt möte eller något möte med myndigheter. Hon arbetade egentligen som en facilitator gentemot regioner från oss. Det kan jag säga. Jag delar inte alls den uppfattningen. (M): Jag upplever inte riktigt att jag fick svar på frågorna, särskilt inte den inledande frågan. Menar du att Folkhälsomyndigeten och inte lade om sin strategi för testning? : Strategin för testning och smittspårning följer av lagstiftningen, nämligen att man ska göra det för de personer som behöver testas och smittspåras. Där det var möjligt i landet och i regioner som fortsatt hade resurser att göra det gjorde man naturligtvis det som . Men i och några andra ställen fanns helt enkelt inte resurserna. Då är det angeläget att man inte lägger de testningsresurserna och de åtgärderna där de inte gör mest nytta. Det var ett sätt för oss att ge stöd till regionerna för att de skulle kunna utföra sitt arbete på bästa sätt. Testning följer inte myndighetens strategier utan det följer att de personer som behöver testas ska testas. Det kunde upprätthållas på ett antal ställen. På andra ställen sa vi att det nu är angeläget att man nu fokuserar. Det är inte så att man avstår att testa ett enda test, utan man utnyttjade hela den kapacitet som fanns. Det är samma som vilken sjukvård som helst. Finns inte resurserna att operera höfter eller vad det är kan inte fler opereras. Då måste man också fokusera på där man gör den största nyttan. Det var därför vi gick in i frågan över huvud taget. Annars gör vi normalt sett inte det. (SD): Tack för redogörelsen . Jag har frågor som knyter an till det som sas. Smittskyddslagen trädde i kraft för covid-19. Den lagen är egentligen konstruerad för en begränsad typ av sjukdomar som könssjukdomar och sådant. Det här var en pandemi. Det var ganska omöjligt för regionerna att kunna applicera den lagen på alla dem som då skulle behöva testas. Runt , borde inte ni ha gått till regeringen och sagt att det är absolut nödvändigt att en ekonomisk överenskommelse med regionerna kommer till stånd därför att de inte kommer att mäkta med att göra de tester som de enligt lag är skyldiga att göra? När vi i går hade SKR på utfrågningen sa de att det var en ekonomisk fråga. Anledningen till att logistiken inte kom igång förrän berodde på pengar. De kan inte bara gå utefter ett uttalande från statsministern i medierna där statsministern säger att pengar är inga problem. De måste ha myndighetsbeslut att de får de medlen tilldelade. Borde inte ha tryckt på regeringen och sagt att det är absolut nödvändigt att det inte fallerar på det ekonomiska så att regionerna verkligen får de resurser som de behöver för att kunna göra den bredare testning av allmänheten som det skulle bli frågan om? Det är det jag inte förstår, att det kunde ta så som ända till juni. Ordföranden: Det är som sagt inte myndigheten vi granskar, utan det är regeringen och samspelet däremellan. : är inte riktigt vi involverade i de ekonomiska förehavandena mellan staten och regionerna. Vi förmedlar till regeringen de bristsituationer och problemställning, och det har vi naturligtvis gjort. Regionerna förmedlar inte till oss att det är en ekonomisk fråga. Det är någonting som de måste ta upp med regeringen. Däremot fick vi tydliga signaler om att här fanns det kapacitetsbrister framför allt i logistiken. För den tolkningen att det både rörde sig om ekonomi och helt enkelt brist på människor och logistik talar att det tog att få det på plats. Jag har förståelse för det. Det är inte så lättsnutet. Det ska sättas upp it- system. Det ska också sättas upp system så att man kan föra in testningen i journalerna. Människor ska frakta de här och ta emot patienter. Det är en ganska omfattande logistisk apparat som vi egentligen har fått upp till fullo . Det delar vi med nästan alla andra länder också som har haft det här problemet. Sjukvårdens personal är inte oändlig, och det ska hanteras där. Det var helt uppenbart att det fanns stora utmaningar här. Men vi går inte ut offentligt och pratar om vilken typ av stöd som regionerna behöver av regeringen. Det måste ju regionerna hantera med regeringen. Det ligger inte på myndighetens bord att hantera hur de ekonomiska förehavandena är. Vi konstaterar bara, viket vi också gjorde externt och till regeringen, att här finns det stora problem att komma fram. Sedan får diskussionen om hur stor ekonomi som måste tillföras föras mellan regioner och regeringen. Det ligger helt utanför myndighetens område. (C): Tack, , för redogörelsen så långt. Jag har två frågor. framfördes att informationen från och regeringen om provtagningen av prioritetsgrupp 3 och 4 var motsägelsefull. Vilken bild har generaldirektören av det händelseförloppet? Vi har redan berört vikten av att en överenskommelse hade kunnat komma på plats tidigare. Men hur ser generaldirektören på den uppgiften i länsstyrelsernas rapportering? Den andra frågan handlar just om den nordiska utblicken. Kan generaldirektören utveckla det arbetssätt man har haft under den pandemiska fasen med omvärldsspaning när det gäller de nordiska länderna? Fanns det en systematik i att skanna, hålla koll och också dra slutsatser av det? Jag tänker just på den storskaliga testningen som ägde rum i och än i . Jag har noterat att i myndighetens hemställan i olika andra ärenden relaterar man uppgifter från hur de andra nordiska länderna har valt. Jag vill gärna veta mer och få den inblicken. : När det gäller informationen till allmänheten måste det ligga på regionen. Vi kan inte centralstyra hur man väljer att ta emot patienterna. Vi fick kritik för att vi inte tog tillräcklig hänsyn till den logistik och det arbetssätt man hade i regionerna. Man valde ganska olika metoder. Vissa tog emot patienterna inom vårdcentralerna. Andra upprättade speciella testningscentraler. Vissa var utomhus, och andra hade självtestning och så vidare. Det ligger i regionernas delegerade ansvar att hantera det, inte i att vi skulle säga: Ni ska göra si eller så. Vi delar egentligen bara in befolkningen i olika prioriteringsgrupper. Vi kan inte lika lite som vi gör nu i vaccinationen gå in och säga: Så här ska det se ut i eller i . Det ligger långt utanför vårt ansvar. När det gäller det nordiska har vi haft ett väldigt tätt samarbete med det nordiska. Vi träffas, i början fysiskt till och med men på länk, i princip eller . Jag har träffat mina nordiska generaldirektörskollegor två gånger om till exempel. Vi har ett väldigt tätt samarbete med . Vi har också ett väldigt tätt samarbete över hela . Vi har sammanträffat med både de franska myndigheterna och de brittiska myndigheterna och myndigheterna i andra länder tätt och stämt av och tagit del av hur man hanterat det. är sjukvården ganska olika uppbyggd. Ju mer centralisering man haft på sjukvårdssidan har det i det här sammanhanget naturligtvis varit en fördel. Att man till exempel haft samlade laboratorieresurser och samlade resurser över huvud taget är i andra hänseenden en nackdel. Vi har också en fördel i att ligga nära ute. Det har inte varit fråga om hur man har lagt upp det. Det har egentligen i varit fråga om bristande resurser. Det är där som skon har klämt. (C): Ordförande! Tack för svaret! Jag är rädd att det kanske blev ett missförstånd. Det jag relaterar är inte att det har varit motsägelsefulla uppgifter mellan regionerna och utan mellan regeringen och just vad gäller prioriteringsgrupp 3 och 4.Det är det som diskussionen i länsstyrelsernas rapport handlar om, och det var det jag ville få generaldirektörens syn på. : Det har jag ingen bestämd uppfattning om, för jag vet inte riktigt vad man syftar på.