bet · H801JuU26 · 2021-05-06 00:00:00 — I kommittémotion 2020/21:3427 av m.fl. (L) yrkande 3 begärs att säkerhetsbestämmelserna vid permission för den som har dömts för ett grovt brott mot närstående eller grovt sexualbrott ses över. Den som döms till fängelse ska som huvudregel avtjäna straffet i en kriminalvårdsanstalt. Verkställigheten ska utformas så att den intagnes anpassning i samhället underlättas och negativa följder av frihetsberövandet motverkas. Vidare ska verkställigheten, i den utsträckning det är möjligt utan att kravet på samhällsskydd eftersätts, särskilt inriktas på åtgärder som är ägnade att förebygga återfall i brott (1 kap. 2 och 5 §§ fängelselagen). För att öka intagnas förutsättningar att inte återfalla i brott arbetar Kriminalvården med olika former av frigivningsförberedelser. Det kan bl.a. innebära att den intagne stegvis slussas ut inom egna miljöer eller i form av vistelser utanför anstalt. För en intagen som avtjänar fängelse i lägst ska det, om det inte är uppenbart obehövligt, beslutas om de särskilda villkor som av säkerhetsskäl är nödvändiga när det gäller bl.a. permissioner (1 kap. 7 §). Om det finns särskilda skäl ska sådana villkor också beslutas för en intagen som har dömts till fängelse i lägst . För att den intagnes anpassning i samhället ska underlättas får han eller hon beviljas permission om minst en fjärdedel av strafftiden, dock , har avtjänats och det inte finns en påtaglig risk för att den intagne kommer att begå brott, undandra sig straffets fullgörande eller på annat sätt missköta sig. För en intagen som avtjänar ett livstidsstraff ska andelen av strafftiden bestämmas som om strafftiden är (10 kap. 1 §). Om det finns särskilt ömmande skäl får en intagen beviljas s.k. särskild permission om hans eller hennes behov av vistelse utanför anstalten inte kan tillgodoses genom vanlig permission och vistelsen utanför anstalten kan beviljas med hänsyn till den risk som finns för att den intagne kommer att begå brott, undandra sig straffets fullgörande eller på annat sätt missköta sig (10 kap. 2 §). En permission ska enligt 10 kap. 5 § förenas med de villkor som behövs. Om det är nödvändigt av säkerhetsskäl ska den intagne stå under bevakning. Villkoren ska vara individuellt utformade utifrån omständigheterna i det enskilda fallet. Villkoren kan t.ex. avse vistelseort, anmälningsskyldighet, krav på nykterhet och förbud mot att kontakta ett brottsoffer. Ett villkor som har meddelats i samband med permission eller särskild permission får kontrolleras med elektroniska hjälpmedel. I samband med att fängelselagen infördes uttalade utskottet att de särskilda regler som gäller för en långtidsdömd i fråga om bl.a. permissioner markerar att Kriminalvården ska fästa särskilt avseende vid kravet på samhällsskydd när det gäller en intagen som gjort sig skyldig till allvarlig brottslighet (bet. 2009/10:JuU21 s. 24). Av Kriminalvårdens årsredovisning framgår (s. 48) att myndigheten arbetar med olika former av frigivningsförberedelser för att öka intagnas förutsättningar att inte återfalla i brott. Det som kallas särskilda utslussningsåtgärder innebär t.ex. att den intagne före frigivning får större frihet, på ett individanpassat och strukturerat sätt med stöd och kontroll utifrån aktuella risker och behov. Frigivningsförberedelserna handlar även om att ha en god planering för tiden efter att övervakningen har upphört. En viktig del i frigivningsförberedelserna är enligt Kriminalvården permissionerna, som främst är till för att underlätta återanpassningen till samhället. Över 16 000 permissioner genomförs normalt , och endast några hundra får en anmärkning, exempelvis genom att den intagne brutit mot villkoren eller inte kommit tillbaka till anstalten inom avtalad tid. uppgick antalet permissioner till 6 549 vilket, dvs. långt under det normala, vilket var en följd av pandemin. Enligt årsredovisningen (s. 62) minskade antalet avvikelser vid permission kraftigt , vilket bedöms bero på att betydligt färre permissioner genomfördes med anledning av pandemin. Avvikelser från permissioner bedöms vara ofrånkomliga eftersom utslussningsarbetet alltid innebär ett visst mått av risktagande. Vid beredningen av motioner från den allmänna motionstiden /19 avstyrkte utskottet motionsyrkanden som de nu aktuella, dvs. om att skärpa reglerna för permissioner och att ta hänsyn till målsäganden vid permission (bet. 2018/19:JuU13 s. 49 f.) Utskottet ansåg att den gällande ordningen för intagnas möjlighet till permission innebar en rimlig avvägning mellan behovet av samhällsskydd och intresset av att underlätta den intagnes anpassning i samhället samt motverka frihetsberövandets negativa följder. Utskottet såg därför inte något skäl att skärpa reglerna för permissioner och avskaffa permissioner för livstidsdömda. Vidare såg utskottet inte heller något skäl till tillkännagivanden om målsägandens inflytande. biföll utskottets förslag (rskr. 2018/19:192). Liknande yrkanden har behandlats i förenklad ordning och avstyrkts av utskottet även i betänkandet 2019/20:JuU28. Utskottet vidhåller sin uppfattning att den gällande ordningen för permissioner innebär en rimlig avvägning mellan behovet av samhällsskydd och intresset av att underlätta den intagnes anpassning i samhället samt motverka frihetsberövandets negativa följder. Det gäller i bedömningen av såväl när en intagen ska beviljas permission som vilka villkor permissionen av säkerhetsskäl ska förenas med. Utskottet ser därför inte något skäl att ställa sig bakom tillkännagivandena om att skärpa reglerna för permissioner och avskaffa permissioner för livstidsdömda som efterfrågas i motion 2020/21:638 (SD) yrkandena 13 och 16 eller tillkännagivandet som efterfrågas i 2020/21:3427 (L) yrkande 3 om att se över säkerhetsbestämmelserna för intagna som dömts för vissa grova brott. Utskottet ser inte heller något skäl för de tillkännagivanden om målsägandens inflytande som efterfrågas i motion 2020/21:638 (SD) yrkandena 14 och 15. Utskottet avstyrker därför motionsyrkandena. Kriminalvårdens organisation och kapacitet Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om fler anstaltsplatser och tillkännager detta för regeringen. avslår övriga motionsyrkanden om att bl.a. ta fram en strategi för Kriminalvården och utreda möjligheten att hyra fängelseplatser i andra länder. Jämför reservation 23 (V) och 24 (SD, KD) samt särskilt yttrande 1 (S, MP). I kommittémotion 2020/21:90 av m.fl. (V) yrkande 3 begär motionärerna att regeringen omgående ska ta initiativ till en strategi för Kriminalvården som hanterar bl.a. överbeläggningen, det slitna fastighetsbeståndet och den bristande inslussningen. I kommittémotion 2020/21:638 av m.fl. (SD) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om fler anstalts- och häktesplatser. Motionärerna anför att Kriminalvården ska ha de resurser som krävs så att kapaciteten är tillräcklig för att samtliga som döms till straff, även när behövliga straffskärpningar genomförs, kan avtjäna sina straff. De föreslår därför att regeringen ska upprätta en handlingsplan för hur kapaciteten ska utökas . I kommittémotion 2020/21:2957 av m.fl. (C) yrkande 29 begärs att antalet anstaltsplatser ska utökas. Motionärerna anför att överbelagda anstalter är ett stort problem och leder till stora påfrestningar för både intagna och personal samt påverkar det återfallsförebyggande arbetet negativt. I motion 2020/21:602 av (SD) yrkande 5 begärs att regeringen ska beställa fängelseplatser av kostnadseffektiv art. Motionären anför att fokus bör inriktas på inkapacitering snarare än kriminalvård. I kommittémotion 2020/21:638 av m.fl. (SD) yrkande 2 vill motionärerna att man utreder möjligheterna att hyra fängelseplatser i andra länder. Ett likalydande förslag finns i kommittémotion 2020/21:3497 av m.fl. (KD) yrkande 13. I motion 2020/21:1956 av (M) begärs att det övervägs att öppna för fler aktörer att driva anstalter. Motionären anför att anstalterna är fullbelagda och att det är orimligt att inställelsetiden för den som ska avtjäna ett fängelsestraff numera ibland är . I motion 2020/21:2451 av m.fl. (S) begärs att en anstalt med hög säkerhetsklass ska förläggas till . Motionärerna anför att det i finns många områden som skulle passa för ändamålet, att kommunikationerna är goda och att en nybyggnation skulle innebära nya arbetstillfällen i länet. Av Kriminalvårdens årsredovisning framgår (s. 17) att platsbehovet ökade i alla säkerhetsklasser i anstalt, med en liten nedgång . Därefter var läget mycket ansträngt. I häkte ökade platsbehovet och var läget akut på alla typer av häktesplatser. Det framgår vidare att covid-19-pandemin påverkat beläggningssituationen på olika sätt. Kriminalvården anför följande (s. 17 f.): För att uppnå ett effektivt utnyttjande av den befintliga platskapaciteten ökade Kriminalvården ansträngningarna att placera fler intagna i anstalter i den lägsta säkerhetsklassen. Det innebar fler lediga platser i anstalt i säkerhetsklass 2, vilket i sin tur gjorde det möjligt att minska antalet verkställighetsfall i häkte samt att flytta intagna från säkerhetsklass 1 till 2. Hanteringen av långtidsdömda och formerna för beslut om särskilda villkor sågs över, vilket ledde till att över hundra klienter undantogs från placering på riksmottagningen och placerades direkt på ordinarie plats istället. Det kortade ner kön till riksmottagningen, och antalet verkställighetsfall i häkte minskade därför under den . utökade Kriminalvården inställelsetiden för dömda som själva ska inställa sig i anstalt. Det innebar en tillfällig lättnad, och fler togs istället emot då beläggningen var något lägre. För att långsiktigt kunna hålla ut med det ansträngda beläggningsläget räcker dock inte dessa åtgärder. Därför inrättade Kriminalvården en krisledningsstab . Stabens uppgift var att lösa den akuta krisen. Arbetet resulterade i att redan beslutade platser öppnades snabbare, att ytterligare beredskapsplatser kunde öppnas genom förtätning och att anstaltsplatser konverterades till häktesplatser. Totalt kunde drygt 300 nya beredskapsplatser tas i bruk , vilket löste det akuta läget. Staben har även påskyndat arbetet med tillfälliga platser i form av så kallade modulhus vilket bland annat inneburit att drygt 40 platser tillkommit utöver vad som tidigare planerats. Dessa tillkommande modulplatser beräknas kunna öppna . Samarbetet med Polisen ledde till att Kriminalvården kunde hyra sammanlagt 40 arrestplatser för häktesverksamhet i och . har häktesplatser varit tillfälligt stängda när häktesbeläggningen minskar rejält. genomfördes ingen sådan sommarstängning eftersom beläggningen var fortsatt mycket hög. Kriminalvården arbetade även med att påverka in- och utflödet av klienter, bland annat genom att ännu starkare prioritera särskilda utslussningsåtgärder och intensivövervakning för att bidra till att frigöra platser i anstalterna. När det gäller den långsiktiga lokalförsörjningen uppger Kriminalvården följande (s. 18): Arbetet med den långsiktiga lokalförsörjningen intensifierades . Kriminalvården träffade en principöverenskommelse med Specialfastigheter om ett avtalsupplägg som kommer underlätta framtida avtalsförhandlingar och skapa bättre förutsättningar att öka kapaciteten på befintliga anstalter. I region syd blev det klart att en ny kriminalvårdsanläggning kommer uppföras i . I region öst inleddes planeringen för en liknande anläggning i kommun. Ett antal nya permanenta platser öppnades enligt plan. Det var främst anstaltsplatser, men även i häkte skedde en utökning med fem platser tack vare det nya häktet i . De nya anstaltsplatserna bestod bland annat av 48 platser i anstalten och ett återöppnande av 30 platser i anstalten Östragård. togs 30 gamla platser ur bruk i . I budgetunderlaget anför Kriminalvården bl.a. följande (s. 1): Den kraftiga klientökning som har pågått kommer med största sannolikhet att fortsätta . Prognoserna pekar mot en fortsatt uppgång och myndighetens bedömning är ett behov av 5 710 platser i anstalt och 2 480 platser i häkte , att jämföra med dagens 4 300 respektive 2 200 ordinarie platser. För att kunna möta behoven framöver måste därför en kraftig utbyggnad av ordinarie platser ske, som beredskapsplatser och tidsbegränsade platser tas fram för att hantera den akuta platsbristen. Parallellt med nybyggnationer behövs stora investeringar i underhåll för att inte förlora kapacitet. Utökningen av platskapaciteten är en stor utmaning i en fullbelagd verksamhet som pågår dygnet runt . Vi behöver därför både planera långsiktigt och utveckla den kortsiktiga, operativa planeringen. Målsättningen är att kunna ställa om till beredskapsläge vid hög beläggning och att kunna avveckla eller renovera äldre enheter i perioder med låg beläggning. Här och är den största utmaningen att snabbt hitta tillräckligt många tillfälliga lösningar för att ta hand om allt fler klienter. Det kommer att bli kostsamt. På handlar det om att göra stora investeringar i infrastrukturen för anstalter och häkten. När det gäller häkten i medelstora och stora städer är vår huvudinriktning att de ska samlokaliseras med eller i rättscentrum. Det är effektivt för rättskedjan, men blir ofta en dyrare lösning för Kriminalvården. I Kriminalvårdens regleringsbrev anges (s. 3 ) att Kriminalvården ska redovisa vilka organisatoriska åtgärder myndigheten har vidtagit dels för att kunna öka takten och säkerställa kostnadseffektivitet i den långsiktiga utbyggnaden, dels för att kunna hantera beläggningssituationen på kort sikt. om effektiviteten vid anstalter har i rapporten vid anstalter (RIR 2020:16) granskat om Kriminalvårdens anstalter bedrev sin verksamhet resurseffektivt –2018, vilken potential som finns för att öka resurseffektiviteten samt vilka kostnadsbesparingar som är möjliga att göra om anstalternas storlek skulle förändras. har därutöver analyserat om Kriminalvården arbetar på ett ändamålsenligt sätt med att etablera och sprida goda arbetssätt i anstaltsorganisationen. bedömning är att flera av anstalterna kan bli mer resurseffektiva och att vissa anstalter har större förbättringspotential än andra. Enligt beräkning finns det utrymme för en genomsnittlig resurseffektivisering . Granskningsrapporten visar att det finns relativt stora skillnader i anstalternas resurseffektivitet, men att de beräknade effektivitetstalen är relativt stabila . menar att strukturella faktorer som anstalterna inte kan påverka själva kan förklara en stor del av förbättringspotentialen. Det kan exempelvis vara att lokalerna inte är tillräckligt anpassade för anstaltsverksamhet, vilket medför en risk för högre personalkostnader. En annan möjlig förklaring är bristande fastighetsunderhåll med stängda platser som följd. Ytterligare en förklaring kan enligt vara att de anstalter som har fått en begränsad resurstilldelning har vant sig vid detta och tvingats bli mer effektiva (s. 6). bedömer att anstalterna skulle bli mer effektiva om de var större. Större anstalter kan slå ut sina kostnader för personal i gemensamma funktioner på fler intagna, vilket sänker den genomsnittliga kostnaden. Större anstalter kan också bedriva en mer individanpassad verksamhet än vad mindre anstalter klarar av och på så sätt öka kvaliteten i det återfallsförebyggande arbetet. har analyserat anstalternas styckkostnader och kommit fram till att en anstalt med ca 300 platser har den lägsta kostnaden per plats. En omorganisation av landets anstalter skulle enligt beräkningen kunna ge en besparing om ca . Det innebär att de flesta anstalter troligen skulle vara mer kostnadseffektiva om de var större. betonar dock att analysen är osäker (s. 7). bedömer att Kriminalvården inte har tillräckligt strukturerade former för att centralt fånga upp medarbetarnas erfarenheter och utveckla verksamheten utifrån dessa. Erfarenhetsutbytet mellan anstalterna sker främst på lokal och möjligen regional nivå i organisationen. Det kan enligt leda till att viktiga erfarenheter inte tas tillvara och att anstalterna inte arbetar så effektivt som de skulle kunna (s. 7). Med utgångspunkt i granskningen lämnar följande rekommendationer till Kriminalvården (s. 7): • Intensifiera arbetet med att göra anstalterna både färre och större, och ta i detta arbete hänsyn till de resultat om anstalternas förbättringspotential som framkommit i granskningen. • Utveckla rutiner för systematisk datainsamling som gör det möjligt att följa upp effektiviteten för anstalterna på ett systematiskt sätt (s. 7). Regeringens skrivelse 2020/21:62 om effektiviteten vid anstalter I regeringens skrivelse 2020/21:62 uppges (s. 1) att regeringen välkomnar granskning och konstaterar att de iakttagelser som gjorts kommer att kunna utgöra underlag i Kriminalvårdens fortsatta arbete med effektiviseringar. Regeringen anser dock att i sin analys i högre utsträckning borde ha vägt in den utveckling som skett efter granskningsperioden. Regeringen delar inte bedömning av vilka kostnadsbesparingar en fullskalig stordrift av Kriminalvårdens anstalter skulle kunna ge. Regeringen bedömer (s. 6) att bidrar med ytterligare kunskap om vad som kan påverka anstalternas effektivitet. Denna kunskap kommer att vara till nytta i Kriminalvårdens fortsatta arbete för att effektivisera och förbättra verksamheten. Granskningsrapporten bekräftar enligt regeringen i delar också sådant som är väl känt, t.ex. att anstaltslokalerna i många fall inte är ändamålsenligt utformade eller i tillräckligt gott skick för att kunna bedriva en i alla delar ändamålsenlig verksamhet. När det gäller slutsatser om effektivitetsskillnaderna mellan anstalterna menar regeringen dock att dessa bör tolkas försiktigt. Regeringen betonar också att beräkningar baseras på hur verksamheten bedrevs –2018 och att förutsättningarna för Kriminalvårdens verksamhet har förändrats påtagligt . Regeringen och Kriminalvården har med anledning av den ökade beläggningen vidtagit flera åtgärder som granskning har pågått. Myndigheten redovisar därför numera kontinuerligt vilka åtgärder den har vidtagit och planerar att vidta för att verksamheten ska kunna bedrivas inom ramen för tilldelade medel . Myndigheten ska också redovisa åtgärdernas konsekvenser för verksamheten och ekonomin. Kriminalvården har redovisat att de vidtagna besparings- och effektiviseringsåtgärderna sänkte myndighetens kostnader med ca 2019 i förhållande till 2018. Regeringen uppger också att Kriminalvården skulle göra besparingar på ytterligare och därefter fortsätta sitt effektiviseringsarbete. Regeringen framhåller (s. 7) att Kriminalvården i regleringsbrevet fick i uppdrag att redovisa sin plan för den framtida platskapaciteten samt myndighetens åtgärder för att uppnå ett effektivt utnyttjande av den befintliga platskapaciteten. Vidare konstaterar regeringen att Kriminalvårdens plan för att öka platskapaciteten (Ju2020/00799) innebär att bygga om eller bygga till tio befintliga anstalter samt att bygga två nya. Kriminalvården uppskattar att antalet ordinarie anstaltsplatser (2020–2029) kan öka med ca 1 400 platser. Myndigheten planerar därutöver för att successivt öppna ett stort antal tidsbegränsade platser och ytterligare beredskapsplatser för att lösa den akuta platsbristen och för att kunna underhålla och renovera lokalerna. Kriminalvården arbetar därutöver med att standardisera miljöer för att lokaler och arbetssätt ska bli mer likformiga. Regeringen bedömer att anstaltsverksamhetens resursbrist bör åtgärdas genom både resurstillskott och att Kriminalvården använder sina tilldelade medel mer effektivt. Kriminalvården har i budgetpropositionerna fått resurstillskott för . betonar regeringen att myndigheten måste fortsätta att effektivisera såväl anstaltsverksamheten som övrig verksamhet för att kunna fullgöra sitt uppdrag. Regeringen ifrågasätter vidare (s. 7–8) rimligheten i beräkning av vilka besparingar staten kan göra om Kriminalvården skulle gå mot en fullständig stordrift av anstalterna. Regeringen instämmer (s. 8–9) i bedömning att Kriminalvården behöver system för datainsamling och analys som ger myndigheten bättre möjligheter att följa upp anstaltsverksamhetens resultat och effektivitet. Ett sådant utvecklingsarbete planeras av myndigheten. Vidare delar regeringen uppfattningen att Kriminalvården är i behov av att förbättra systemstödet och utveckla digitaliseringen för att på så sätt förbättra bl.a. insamling och analys av verksamhetsdata och därigenom möjliggöra en mer ändamålsenlig verksamhetsutveckling. Kriminalvårdens ambition är att ta fram en beslutsstödslösning för myndigheten. Ett arbete har också påbörjats för att ta fram tydligare begrepp och definitioner för statistiska uppgifter. iakttagelser kommer enligt regeringens bedömning att vara ett stöd i myndighetens fortsatta utvecklingsarbete. Regeringen uppger avslutningsvis att den kommer fortsätta att följa Kriminalvårdens arbete i dessa avseenden och vid behov vidta de åtgärder som bedöms nödvändiga. Utskottet, som instämde i regeringens bedömning och anförde att det även såg positivt på det arbete som Kriminalvården redan bedriver för att effektivisera och förbättra verksamheten, föreslog att skulle lägga regeringens skrivelse till handlingarna. följde utskottets förslag (rskr. 2020/21:243). I en interpellationsdebatt anförde justitie- och migrations-minister bl.a. följande i svaret på en fråga om huruvida ministern och regeringen är villiga att överväga möjligheten att hyra anstaltsplatser utomlands (ip. 2018/19:267): En effektiv och säker kriminalvård, anpassad till individuella förutsättningar och behov, har tagit att bygga upp, och den har bidragit till att återfallen i kriminalitet har minskat . Denna utveckling ska fortsätta, och den ska fortsätta på svensk mark. Att hyra anstaltsplatser utomlands kan inte ersätta behovet av fler platser i , och det är inte resurseffektivt. Det är inte heller en lösning som Kriminalvården själv efterfrågar. I samband med beredningen av rättsväsendets budget föreslog utskottet ett ökat anslag till Kriminalvården (bet. 2018/19:JuU1 s. 45). Utskottet uttalade bl.a. att kriminalvårdens nuvarande kapacitet behöver genomlysas och åtgärder vidtas för att effektivisera utnyttjandet av befintliga häktes- och anstaltsplatser. Därutöver kommer myndigheten långsiktigt att behöva tillföras resurser för att säkerställa en säker och effektiv verkställighet av utdömda påföljder med såväl fler häktes- och anstaltsplatser som bättre innehåll i verkställigheten. biföll utskottets förslag (rskr. 2018/19:73). Vid beredningen av motioner från den allmänna motionstiden /19 avstyrkte utskottet bl.a. motionsyrkanden om fler anstalts- och häktesplatser, åtgärder för att Kriminalvården ska kunna genomföra sitt samhällsuppdrag och om att hyra fängelseplatser utomlands (bet. 2018/19:JuU13 s. 60 f.). Utskottet uttalade att bristen på platser i landets häkten och anstalter var en uppmärksammad fråga och att utskottet i budgetbetänkandet hade uppmärksammat behovet av en genomlysning av kriminalvårdens kapacitet. Något behov av tillkännagivanden i dessa frågor fanns därför inte enligt utskottet. Vidare var utskottet inte berett att ställa sig bakom yrkandet om att hyra fängelseplatser utomlands. biföll utskottets förslag (rskr. 2018/19:192). Liknande yrkanden om att hyra fängelseplatser utomlands har behandlats och avstyrkts av utskottet även i betänkande 2019/20:JuU28 (s. 58 f.). Utskottet såg då ingen anledning att göra en annan bedömning i frågan . biföll utskottets förslag (prot. 2019/20:106). I samband med beredningen av rättsväsendets budget föreslog utskottet att skulle anvisa anslagen enligt regeringens förslag (bet. 2020/21:JuU1 s. 35 f.). Anslagen för Kriminalvården föreslogs sammanfattningsvis öka med ca . Utskottet anförde bl.a. att den kraftiga beläggningsökningen i häkten och anstalter har inneburit en stor utmaning för Kriminalvården.