bet · H801NU26 · 2021-06-10 00:00:00 — Det kan i sin tur innebära att stöden inte når de företag som har den största potentialen. Även om det finns mer privat riskkapital och affärsänglar än det gjorde anser att det i vissa fall behövs ett statligt stöd - dels för att det privata kapitalet främst dominerar i och omkring de tre stora städerna, dels för att det är viktigt att stötta innovationer och företagande i tidiga skeden där det kanske handlar om långa ledtider, avancerade tekniklösningar eller obeprövad grön teknik, det vill säga det som har potential men som av de orsaker jag nämnde har svårt att attrahera privat kapital. Dock visar granskning av de statliga företagsstöden tydligt att det behövs fler och bättre utvärderingar och att målen med stöden måste vara mer konkreta och tydliga redan från början. Inte minst behöver både skattebetalarna och vi förtroendevalda få mer kunskap om vilka insatser som fungerar, vilka som behöver förfinas och vad som inte ger effekt. Man ska ha en kritisk och noggrann hållning till statliga stöd. Jag vill dock framhålla, bland annat utifrån egna erfarenheter, att jag har sett många exempel på företag som växt fram tack vare de statliga stöden, till exempel via så kallade utvecklingscheckar. Solutions for tomorrow är ett företag som tillverkar mobil röntgenutrustning. De startade i byn utanför . Genom finurlighet och aktivt arbete med företagsinkubatorn vid Linnéuniversitetet och med hjälp av en liten utvecklingscheck är man ett lönsamt företag. omsatte man 24 miljoner och 2020 97 miljoner. Mobil röntgenutrustning från en liten by kan tack vare en utvecklingscheck nu rädda liv under pandemin. Sådan utveckling gläder mig. Ett annat företag är Greenpipe, också det i . De startade och tillverkar kabelskyddsrör av miljövänlig, återvunnen plast för till exempel el- och fiberkablar. Även de fick inledningsvis en utvecklingscheck och omsätter drygt 20 miljoner. Min poäng är att rätt använda, rätt utformade och rätt utvärderade gör vissa av de statliga stöden nytta. Avslutningsvis vill jag rikta ett tack till kollegorna i näringsutskottet eftersom det här är min sista debatt . Jag tackar även presidiet och utskottskansliet för förtjänstfulla insatser under detta år. Ni är ovärderliga. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT om effekt-utvärderingar av näringspolitiken Jag får också tacka för vad som kanske blir min sista debatt detta . Denna debatt om effektutvärderingar av näringspolitiken handlar som sagts tidigare inte om coronastöden. Det har ibland låtit så, men denna debatt handlar ju om de ordinarie näringspolitiska stöden. Som liberal är jag i grunden mycket skeptisk till att staten ska omfördela pengar till olika företag och företagsamma människor. Vi ska givetvis ha en grundläggande välfärd med skola och sjukvård, och det behövs ett skattesystem. Men det är sunt att ha en stark skepsis till när staten vill leka företagare och riskkapitalist och på andra sätt röra sig långt utanför det som är välfärdens kärna. Men om staten ändå ska göra det måste staten ha bra utvärderingar och ordentligt på fötterna. Har staten inte det är det tveksamt om det är rätt att över huvud taget ägna sig åt sådan verksamhet. Den bästa näringspolitiken är som sagt regelförenklingar, skattesänkningar och annat som tar bort hinder för företagsamma människor. Som tidigare nämnts presenterade ett antal ekonomer och forskare ganska forskningsresultat på som tar vid där den effektutvärdering vi nu debatterar tar slut. De konstaterar att de utvärderingar som myndigheter som och beställer är betydligt mer positiva än utvärderingar som görs av oberoende aktörer och då allra helst forskare. Jag är inte så mycket för anekdotisk bevisföring, men eftersom det har förekommit en del sådan i denna debatt, till exempel om hur olika företag fått det bra efter att ha fått en liten peng, ska jag drista mig till att berätta en liten anekdot. Jag har en vän. Jag tänker inte säga vad han heter eller vilket företag han jobbar på, för då har han kanske inget jobb . Han gör effektutvärderingar av olika näringspolitiska insatser åt både kommuner och olika myndigheter. Han har berättat att man får fler uppdrag om man skriver positivt om de olika projekt och omfördelningar som politiker och myndigheter har beställt. Precis detta stöds också av de forskningsresultat som presenterades på . De utvärderingar som inte görs av oberoende aktörer utan av eller på uppdrag av myndigheterna själva är inte tillförlitliga. De presenterar alltför goda resultat sett till verkligheten. Det är såklart ett stort problem när det bidragsindustriella komplexet, som man kan kalla alla dessa aktörer, klappar varandra på axeln och talar om för varandra hur bra detta är. I själva verket är det kanske mest de själva som tjänar pengar på denna del av näringspolitiken. Som politiker ska man ställa sig frågan med vilken rätt man vidtar olika åtgärder, regleringar och omfördelningar av pengar. I debatten har det låtit som att det handlar om hur vi ska fördela statens pengar på ett effektivt sätt, men det är helt fel perspektiv. Debatten måste handla om huruvida det finns tillräckligt starka belägg för att vi som politiker ska ha rätt att ta pengar från en företagsam människa som med ansträngning, kunskap, insats och risktagande har skapat sig ett välstånd och riskera dem någon annanstans. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT om effekt-utvärderingar av näringspolitiken Det räcker inte att effektutvärderingar visar att det ger ett positivt resultat, utan det krävs att resultatet är extremt positivt och att detta ligger helt inom det som är statens grundläggande uppgift. Om det inte gör det är det faktiskt inte våra pengar från början. Det är någon där ute som har slitit för pengarna från början. Om ska man motivera att ta pengar från den personen för att omfördela till någon annan måste man ha mycket goda skäl till det. Det finns sådana skäl - god utbildning, sjukvård för alla och så vidare - men en tveksam näringspolitik där utvärdering efter utvärdering genererar oklara resultat är kanske inte det. Man kan ha anekdoter som visar något annat, men det finns till och med forskningsresultat som visar att företag som får stöd - alltså i snitt, aggregerat - är mindre effektiva och produktiva men tar ut högre löner än företag som inte får stöd. Det är oerhört provocerande. Det är ett bidragsindustriellt komplex där man klappar sig själv på axeln alldeles för ofta. I grund och botten blir det en diskussion där vi pratar om effektutvärdering av näringspolitiken och av olika stöd. Det handlar om det som man inom ekonomin brukar kalla det som man ser och det som man inte ser. Vi har i talarstolen tidigare hört anekdoter om något företag som fick stöd och sedan gick det bra för det företaget och om något annat företag som också fick stöd och så gick det bra för det företaget och så vidare. Det är bara det att så kan man inte utvärdera näringspolitik. Det är helt orimligt. Det är klart att om det finns tre stycken företag som inte har fått stöd från början och så ger man någon lite pengar kan det ju generera ett resultat, men det är inte intressant i sig. Det som är intressant är hur ekonomin ser ut på aggregerad nivå. Det handlar om att vi tar lite pengar från många, och sedan koncentrerar vi dem och ger dem till ett fåtal i form av stöd. Om detta ska vara intressant måste vi titta på det som vi inte ser i anekdoter. Vi måste se på vad som händer aggregerat, vad som händer på totalen och vad som händer när varje liten krona går från en företagsam människa eller en företagsverksamhet som har varit effektiv och i stället investeras i något riskfyllt, i något som ännu inte är effektivt. Det som händer är att vi flyttar pengar från sådant som fungerar till sådant som kanske inte fungerar. På aggregerad nivå ger detta ett mycket dåligt utfall. Det som också händer är att vi förstör den urvalsprocess som den fria marknaden är. Den fria marknaden är en urvalsprocess där många olika aktörer, många fler än vad vi har kapacitet att ge olika stöd, prövar sig fram, testar nya idéer och nya affärsmetoder, och den person som det går bäst för, den som klarar sig bäst och levererar det största värdet till människor, till välfärden och till välståndet, klarar sig. De andra klarar sig inte, och så får man gå vidare och testa någon annan idé. Det som denna typ av politik gör är att ta pengar från företag som funkar, och sedan riskerar man att ge dem till något av de företag som borde ha slagits ut i marknadens naturliga urvalsprocess. Vi riskerar då att gå miste om ett ännu bättre företag än det som vi utvärderar. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT om effekt-utvärderingar av näringspolitiken Jag kan konstatera att vi kommer att behöva återkomma till detta med företagsstöd och utvärderingar av dem, för det är uppenbart att den politik som vi nu har inte håller måttet om vi vill ha tillväxt i också . Jag hade inte tänkt ta replik. Klockan är ju , och vi vill nog samtliga som är kvar i salen snart glida härifrån. Men jag kunde inte låta bli, för det är så mycket motsägelsefullt i det som framför. Han avslutar med att vi behöver återkomma till frågan om effektutvärderingen av det offentliga stödet till näringslivet och att vi behöver återkomma med frågor om vad som ska finnas när det kommer till olika typer av stödåtgärder på det näringspolitiska området. Varför ska vi göra det, fru talman? Vi har ju ägnat den senaste timmen åt att debattera just den frågan. , hade allt som allt tre stycken reservationer i betänkandet. Varför ska vi återkomma till frågan? Det kommer att finnas skäl att göra det, men Liberalerna hade möjligheten att agera i betänkandet. Det finns ingen reservation från Liberalerna. Det finns heller ingen kommittémotion från Liberalerna som berör detta. Det är dessutom så att Liberalerna i sina olika utgiftsområdesmotioner har valt att inte skära ned på det offentliga stödet till näringslivet, trots att , och även , vill jag minnas, bland annat har kritiserat och refuserat det stora miljardanslag som exempelvis får och som ligger inom det utgiftsområde som själv har ansvar för. Det blir lite konstigt, fru talman, att man vill återkomma till en fråga som man har ägnat åt och där man har överskridit sin talartid för att betona hur viktig den är i stället för att agera när frågan faktiskt hanteras på bord. Frågan till från min sida blir: Varför har Liberalerna inte agerat? Utifrån det som framför i sitt anförande ser jag att vi har samma kritik på detta område. Det kan vara så att åker med lite längre än vad han kanske borde, blir lite till sig i retoriken och säger saker och ting som han inte kan leva upp till. Det finns ingenting i Liberalernas politik som stämmer överens med det som framför i sitt anförande. Det är lustigt med sverigedemokrater. De tror att historien i började när klev in i denna kammare . Så är det inte riktigt. Tvärtom har Liberalerna bedrivit precis den politik som jag har redogjort för här . Jag har inte glidit i väg i min retorik. Jag blir ganska provocerad - det lyckas ledamoten med när han säger detta. Det som jag har fört fram är Liberalernas politik. Den går att läsa i Liberalernas motioner och i Liberalernas tidigare budgetar. Den går också, om man går tillbaka till rullorna, att läsa i det som Liberalerna har drivit i till exempel förhandlingar med allianspartierna. Det var ett tag sedan, men detta är inte någon ny politik för Liberalerna. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT om effekt-utvärderingar av näringspolitiken Jag är ganska glad för att valde att ta replik på mig , för i ledamotens eget anförande tidigare kunde det låta som att hade kommit på denna politik. Så är det inte. Det är politik som har funnits länge i alla allianspartiers partimanifest och som mycket skickligt har plockat upp. Det gläder mig, men det är inte något som är unikt för eller någon annan. Jag noterar också att Liberalerna - detta tror jag att också noterar - just nu befinner sig i ett budgetsamarbete med tre andra partier. Vi har här kunnat lyssna på de tre andra partierna, som har fått ganska mycket i dessa frågor i talarstolen. Det gäller inte , men man kan konstatera att de tycker ungefär som de övriga två. Vi vill ha en effektiv näringspolitik som bygger på regelförenklingar och skattesänkningar, inte på bäversafaristöd och annat tjafs om jag ska uttrycka mig lite drastiskt. Men det är svårt när man är i minoritet. Jag kan tala om för att även när vi hade en alliansregering var Liberalerna inte sällan de som drev på för detta. Jag kan endast konstatera att jag har tagit del av de kommittémotioner och utgiftsområdesmotioner som Liberalerna har haft på detta område ända sedan jag valdes in som ledamot av riksdag som , alltså 2018. , innan kom till näringsutskottet, har det som nu ger uttryck för inte återfunnits och heller inte efter att kom till näringsutskottet, för den delen. Vi kan ta som exempel. belyste i sitt tidigare anförande och kritiserade kraftigt den typ av statligt riskkapital där man singlar slant mellan vilka företag som ska få pengar och hoppas att man ska förstå bättre än marknaden och att man genom genuscertifierat skogsbruk och annat ska kunna skapa innovation i . Där har Liberalerna inte skurit ned på anslaget. Om jag inte missminner mig är det dryga 3 ½ miljard som betalas ut i stöd . Där har Liberalerna inte skurit ned något. Det låter så på , både i hans anförande och i detta replikskifte, men så har inte skett. I det förslag som låg på bordet har bland annat vi en reservation om solnedgångsklausuler. Om man har en stödåtgärd som inte har bevisad effekt ska den utgå per automatik. Man kan tycka att retorik tyder på att han också tycker att det är ett bra förslag. Det är inget som vi kopierat från allianspartierna. I så fall är det något som allianspartierna själva inte har fört fram i riksdag, även om de kanske har tyckt så i något sammanhang, enligt . Vi kan ta de två konkreta exemplen. Varför har Liberalerna inte agerat gentemot , trots retorik? Varför stod inte och bakom vårt förslag om solnedgångsklausuler i dagens debatt? STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT om effekt-utvärderingar av näringspolitiken Det är som att vi läser olika dokument. Jag kan skicka över vår näringspolitiska motion och annat till ledamoten . Där återfinner man den retorik som jag har fört fram här i talarstolen . Man kan också titta på Liberalernas partiprogram eller andra gamla papper för att bevisa det som jag säger här. Vår näringspolitik bygger på regelförenklingar, skattesänkningar och annat för att ta bort hinder för företag. Den bygger inte på en massa olika stöd. Tvärtom har liberaler uttalat sig i precis den riktning som jag uttalar mig i här. Det stämmer såklart att vi, när vi ingår i ett budgetsamarbete med andra partier, inte kan ställa oss bakom precis vad som helst i alla sammanhang. Men om man vill veta vad ett parti tycker vet vid det här laget att man inte bara kan titta på hur ett parti röstar i riksdag i varje fråga. Man måste också titta på vilka ståndpunkter som partiet för fram, vad partiet driver i olika förhandlingar och så vidare. Det är inte något konstigt med det. har inte fått förhandla en budget . Jag förstår därför att inte känner till detta. Det är fullt naturligt. Så var det säkert också för till exempel tidigare. Men det är så politik fungerar. I grund och botten är jag glad för att och har anslutit sig till den borgerliga, eller egentligen liberala, näringspolitiken som har drivits av den liberala rörelsen i , alltså att vi ska ha avregleringar, regelförenklingar, lägre skatter och inte bidrag, för det fungerar inte. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .)