bet · H801KU20 · 2021-01-26 00:00:00 — angavs i rapporteringen att förbrukningen av munskydd var hög samt att det var svårigheter att få leveranser av skyddshandskar i vissa län. I rapporteringen anges även att en myndighet borde ansvara för den aggregerade nationella bilden av kommunala resurser, brister och behov avseende skyddsutrustning på lång sikt (4–6 månader). Även i rapporteringen angavs att en myndighet borde ansvara för den aggregerade nationella bilden av kommunala resurser, brister och behov avseende skyddsutrustning på lång sikt (4–6 månader). Vidare angavs att det fanns ett behov av ett verktyg eller system för prognostisering och inventering. Vidare borde rapporteringsvägar klarläggas. Man efterfrågade också statusen vad gäller förlängningen av tillfälliga tillstånd för personlig skyddsutrustning som utfärdat. Regionerna i , och län lämnade in en hemställan till regeringen om behovet av nationella beslut för att säkra varuförsörjningen i sjukvården. I hemställan konstaterades att höjde risknivån för smittspridning av coronaviruset från måttlig till mycket hög nivå samt att WHO dagen efter klassade coronaviruset som en pandemi. I hemställan efterlystes ett nationellt REGERINGENS HANTERING AV CORONAPANDEMIN ledarskap som säkerställde att regionerna fick de leveranser av skydds- utrustning som krävdes, men också såg till att den utrustningen som fanns användes på rätt ställe. De ansvariga myndigheterna och Myndigheten för samhällsskydd och beredskap måste därför enligt hemställan skyndsamt få ett uppdrag av regeringen att på nationell nivå säkra tillgången på skyddsutrustning samt skyndsamt ta initiativ till att få igång en produktion av materiel inom för att långsiktigt säkra kapaciteten. Regeringen gav i uppdrag till om att på nationell nivå säkra tillgången till skyddsutrustning och fördela skyddsutrustning och annan materiel till följd av spridningen av covid-19 (S2020/01558FS, S20202/01594/FS [delvis]), bilaga A5.3.8. Myndigheten ska på nationell nivå svara för fördelningen respektive, vid behov, omfördelning mellan huvudmännen samt, så långt det är möjligt, ta initiativ till att skyndsamt få igång en produktion av materiel inom . Myndigheten för samhällsskydd och beredskap ska bistå vid genomförandet av uppdraget. Uppdraget ska genomföras i dialog med ska också ske i nära samarbete med berörda regioner samt med företrädare för Uppdraget ska gälla så länge det krävs med tanke på spridningen av covid- 19 och förutsättningarna för regionerna och kommunerna att på egen hand säkerställa försörjningen av skyddsutrustning och annan sjukvårdsmateriel. Uppdraget ska löpande redovisas till och en rapport om arbetet ska lämnas . I beslutet anges att arbetar med att stödja hälso- och sjukvårdens huvudmän, dvs. regionerna och kommunerna, genom att samordna beredskapen inför och vid fredstida kriser. utbrottet av covid-19 genomförde myndigheten i samarbete med Folkhälso- myndigheten bl.a. inventeringar av regionernas och kommunernas tillgång till nödvändig utrustning, personal och infrastruktur för att identifiera hur en samordning av de nationella insatserna skulle ske. aktiviteter med anledning av det pågående utbrottet av covid- 19 syftade till att säkerställa att myndigheten utgick från fakta om utvecklingen av utbrottet och om läget i sjukvården för att på så sätt vara väl förberedd om och när beredskapsplanerna behövde aktiveras i händelse av andra händelseutvecklingar än de som då ansågs troliga. Det framgår av beslutet att en inventering som och hade gjort inom hälso- och sjukvård och smittskydd visade att just personlig skyddsutrustning var en potentiell bristvara. Regeringen gav i uppdrag att, vid behov, ta initiativ till att på nationell nivå säkra tillgången till medicinskteknisk utrustning m.m. som behövs i intensivvården eller annan vård till följd av spridningen av covid-19 samt att på nationell nivå svara för fördelningen av denna utrustning mellan huvudmännen (S2020/02443/FS [delvis]), bilaga REGERINGENS HANTERING AV CORONAPANDEMIN Uppdraget ska genomföras i dialog med , , Myndigheten för samhällsskydd och beredskap och . Genomförandet av uppdraget ska ske i nära dialog med berörda regioner och företrädare för kommuner. Uppdraget gäller så länge det krävs med tanke på spridningen av covid-19 och förutsättningarna för regionerna att på egen hand säkerställa försörjningen av medicinskteknisk utrustning och sådana läkemedel som kan behövas i vården av patienter som insjuknat i covid-19. Uppdraget ska löpande redovisas till och en rapport om arbetet ska lämnas . Regeringen gav länsstyrelserna i uppdrag att bistå i arbetet med att samordna kommunernas lägesbilder och behov av skyddsutrustning och sjukvårdsmateriel inom ramen för det uppdrag som regeringen gav (S2020/02676/), bilaga A5.3.10. Länsstyrelserna ska utföra uppdraget i samarbete med Myndigheten för samhällsskydd och beredskap och kommuner och regioner. Av beslutet framgår att länsstyrelserna lämnade in en hemställan till regeringen. I hemställan anges att , Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, länsstyrelserna och kommuner och regioner tillsammans har kommit överens om en samordnings- process för att ska få en heltäckande bild av läget i kommuner och regioner samt en uppfattning om behovet av stöd gällande sjuk- vårdsmateriel och skyddsutrustning. Länsstyrelserna hemställer om ett bemyndigande för att bl.a. kräva in underlag från berörda kommuner. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap Regeringen gav i uppdrag till Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB) att vid behov stödja regioner, kommuner, företag och andra aktörer genom att hantera transport och logistik för skyddsutrustning och annan materiel till följd av covid-19 (Ju2020/01685/SSK), bilaga A5.3.11. En rapport om arbetet ska lämnas till . I ett pressmeddelande på MSB:s webbplats anges att myndigheten lämnat en hemställan till regeringen för att säkra skydds- utrustning till samhällsviktig verksamhet. I pressmeddelandet anges också att det finns en helhetsbild över behoven av skyddsutrustning till vård och omsorg men inte till övrig samhällsviktig verksamhet. En liten aktör kan dessutom ha svårt att få tag på skyddsutrustning, när leverantörer prioriterar större kunder. MSB har hemställt till regeringen att en myndighet blir sammanhållande för att köpa in utrustning till samhällsviktig verksamhet. REGERINGENS HANTERING AV CORONAPANDEMIN Regeringen gav med anledning av den pågående covid-19-pandemin MSB i uppdrag att genomföra en behovsanalys för tiden fram till om anskaffning och fördelning av personlig skyddsutrustning till myndigheter som är verksamma inom samhällsviktig verksamhet exklusive hälso- och sjukvård samt omsorg (Ju2020/03246/SSK), bilaga A5.3.12. Analysen ska utgå från de scenarier som tagit fram vad gäller den fortsatta spridningen av det virus som orsakar covid-19 i och . MSB ska analysera vilka myndigheter som kan behöva stöd för anskaffning av personlig skydds- utrustning och i vilken utsträckning myndigheterna själva har möjlighet att tillse sin egen försörjning av personlig skyddsutrustning eller om de behöver stöd. Vid genomförandet av uppdraget ska MSB samråda med och . beslutade om föreskrifter med särskilda bestämmelser om personlig skyddsutrustning med anledning av hotet från sjukdomen covid-19 (AFS 2020:2). Föreskrifterna innebär bl.a. att arbets- givare inom hälso- och sjukvården får, utan hinder av 3 § föreskrifter om användning av personlig skyddsutrustning, använda sådan skyddsutrustning som inte är försedd med CE-märkning, under förutsättning att utrustningen har bedömts och tillhandahållits av en behörig svensk myndighet. Regeringen beslutade att ge i uppdrag att under pågående spridning i samhället av det virus som orsakar covid-19 säkerställa att det finns ett förfarande för att tillhandahålla icke CE-märkt personlig skyddsutrustning för samhällsviktiga yrkesgrupper. Uppdraget gavs mot bakgrund av en rekommendation från om att marknadskontrollmyndigheter under vissa omständigheter skulle få tillåta personlig skyddsutrustning som saknar CE-märkning, men som myndigheten har konstaterat säkerställer ett tillräckligt skydd av hälsa och säkerhet. I ett pressmeddelande från anges att sedan fick uppdraget har myndigheten beviljat tillstånd till 211,6 miljoner produkter. Vidare anges att skydds- utrustningen används vid t.ex. äldreboenden och sjukhus. I pressmeddelandet anges också att inspekterat sammanlagt ca 600 arbetsplatser runt om i för att granska skyddsutrustning i vård och äldreomsorg samt inspektera smittrisker. Inspektionen är inte en del av regeringsuppdraget, men enligt press- meddelandet säkerställer den att säker skyddsutrustning används som inte ger en falsk trygghet för arbetstagarna. REGERINGENS HANTERING AV CORONAPANDEMIN Vidare anges i pressmeddelandet att arbetsmarknadsminister De som jobbar med att bekämpa viruset och dess effekter ska ha den skyddsutrustning som krävs. Det svenska snabbspåret är en viktig del i regeringens arbete med att öka tillgången till personlig skyddsutrustning. Hon har också uttalat: Behovet av personlig skyddsutrustning för att skydda arbetstagare inom vård och äldreomsorg från smittrisker under pågående coronapandemin är Det är viktigt att endast testad och säker skyddsutrustning används. De som jobbar ska inte invaggas i en falsk trygghet. kvalitetskontrollerna som görs så viktiga. Regeringen beslutade med stöd av 9 kap. 6 § smittskydds- lagen förordningen (2020:126) om fördelning av sjukvårdsmaterial till följd av spridningen av covid-19. Förordningen innebär att , med hänsyn till behovet inom en särskild del av landet eller inom en viss verksamhetsgren inom hälso- och sjukvården, eller verksamhet enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade, får besluta att en region eller kommun ska överlämna personlig skyddsutrustning eller provtagningsmaterial till en annan eller flera andra regioner eller Förordningen innebär även att regioner och kommuner på begäran ska lämna information till om den personliga skyddsutrustning och det provtagningsmaterial som respektive region eller kommun har tillgång beslutade regeringen om en ändring av förordningen (2018:127) med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om Förordningsändringen innebär att CE-märkt personlig skyddsutrustning som används vid bekämpande av coronaviruset och som saknar bruksanvisning på svenska får föras in i och användas här, under förutsättning att språket lätt kan förstås av slutanvändaren, till exempel personal inom vården. Ändringen gäller sådan skyddsutrustning där bruksanvisning krävs enligt gällande regelverk. Åtgärder på EU-nivå: EU-gemensam upphandling fattade regeringen beslut om att skulle underteckna det EU-gemensamma avtalet Joint Procurement Agreement om upphandlingar av medicinska produkter mot gränsöverskridande hälsohot. Avtalet innebär att kan vara med i en specifik EU-upphandling gällande personlig skyddsutrustning med anledning av det pågående utbrottet gjordes en gemensam upphandling av personlig skyddsutrustning med anledning av utbrottet av covid-19. representant i styrgruppen för denna upphandling. REGERINGENS HANTERING AV CORONAPANDEMIN I ett pressmeddelande på regeringens webbplats anförs att det vid ett eventuellt större utbrott av covid-19 i kommer att behövas stora mängder personlig skyddsutrustning för vårdpersonal. Eftersom behovet internationellt kommer att vara mycket stort kan det då bli problem för enskilda upphandlare i att få tillgång till relevant materiel. En nationellt koordinerad EU-gemensam upphandling ger större chanser att vid behov få tag i materiel. I pressmeddelandet anges vidare att socialminister uttalat följande: Även om fortsatt bedömer risken för smitt- spridning av det nya coronaviruset som låg ska vi vara så förberedda som det är möjligt. Det pågår inom EU planer på en gemensam upphandling av personlig skyddsutrustning och genom att nu går med i JPA kan vi delta i den upphandlingen. Utredningen om hälso- och sjukvårdens beredskap Regeringen beslutade kommittédirektiv för en utredning om hälso- och sjukvårdens beredskap och förmåga inför och vid allvarliga händelser i fredstid och höjd beredskap (dir. 2018:77). Enligt direktiven skulle uppdraget redovisas . I direktiven anges att den förändrade hotbilden när det gäller bl.a. terroristattentat samt hälsohot i form av smittsamma sjukdomar ställer ökade krav på hälso- och sjukvårdens beredskap. Vidare anges att regeringen bedömer att den svenska hälso- och sjukvårdens beredskap och förmåga vid allvarliga händelser i fredstid och höjd beredskap behöver förstärkas. I stort är detta förmågor som finns i landstingen (numera regionerna) men även staten har ett ansvar för vissa specifika frågor. Till detta kommer även försörjning av läkemedel och annan sjukvårdsmateriel som behövs för att kunna säkerställa hälso- och sjukvårdens funktionalitet. Vidare anges i direktiven att beredskapen mot hälsohot generellt bedöms vara god. Erfarenheterna från influensaepidemin 2009–10 visade på en i huvudsak tydlig ansvarsfördelning och välfungerande samordning och samverkan. Regeringen såg ingen anledning att se över organisationen för smittskyddets beredskap. Däremot framkom i samband med ebolautbrottet i –15 att förmågan till högisoleringsvård av patienter med allvarliga högsmittsamma infektioner var en begränsad resurs. Det anges också i direktiven att utredaren ska lämna förslag på såväl övergripande inriktning som eventuella konkreta insatser och åtgärder för en god beredskap och förmåga att hantera smittsamma sjukdomar och andra hälsohot. Utredaren ska även se över behoven av insatser för att säkerställa tillgången till läkemedel och annan hälso- och sjukvårdsmateriel som är nödvändig inför och vid allvarliga händelser i fredstid. Utgångspunkten ska vara att behoven så långt det är möjligt bör tillgodoses i den ordinarie försörjningskedjan. Vidare ska utredaren analysera behoven av och ändamålsenligheten hos den beredskapslagring som sker. REGERINGENS HANTERING AV CORONAPANDEMIN också pröva om det finns skäl att förtydliga statens, landstingens och privata aktörers ansvar att säkra tillgången till nödvändiga läkemedel eller annan hälso- och sjukvårdsmateriel vid allvarliga hälsohot i fredstid. I direktiven anges också att utredaren, med utgångspunkt i ansvars- principen, ska se över statens ansvar för beredskapen inom hälso- och sjukvården och vid behov lämna förslag till förändringar eller förtydliganden av det statliga ansvaret. Utredningen fick tilläggsdirektiv (dir. 2019:83). Utredaren fick bl.a. i uppdrag att överväga och analysera vilka åtgärder som behövs för att förebygga och hantera situationer med brist på hälso- och sjukvårdsmateriel under förhållanden då inte någon allvarlig händelse i övrigt påverkar försörjningen. Uppdraget omfattar även motsvarande frågor när det gäller läkemedel. Utredaren fick också förlängd tid för uppdraget till och ska lämna en delredovisning . överlämnade utredningen delbetänkandet Hälso- och sjukvård i det civila försvaret – underlag till försvarspolitisk inriktning (SOU 2020:23) som bl.a. innehåller bedömningar i fråga om hälso- och sjukvårdens försörjningsberedskap. Regeringen beslutade att uppdraget skulle utvidgas på så sätt att utredningen ska beakta erfarenheter av utbrottet av sjukdomen covid-19 under det fortsatta utredningsarbetet (dir. 2020:84). Uppdraget ska i stället redovisas slutligt . Utredningen ska dock lämna en delredovisning av de delar som avser försörjning av hälso- och sjukvårdsmateriel och läkemedel. I tilläggsdirektiven anförs bl.a. att det vid hanteringen av utbrottet av covid- 19 har framkommit ett stort behov av nationell och regional samordning och även omfördelning av resurser mellan olika aktörer. Flera regeringsuppdrag har därför lämnats till när det gäller samordning, inköp och fördelning av resurser. Dessa frågor behöver enligt regeringen ges stor uppmärksamhet i det fortsatta utredningsarbetet. Även det ökade behovet av skyddsutrustning inom den kommunala omsorgen vid en pandemi behöver beaktas. Det bör beaktas att det uppdrag som nu har för att bidra till att säkerställa tillgången till skyddsutrustning under utbrottet av covid-19 endast ska vara av tillfällig karaktär. En särskild fråga som utredaren ska analysera är vilka möjligheter som bör finnas att omfördela läkemedel och sjukvårdsmateriel från en enskild aktör, oavsett om vårdgivaren har vårdavtal med regionen eller inte. Vidare anförs i tilläggsdirektiven att hanteringen av utbrottet av covid-19 har fört med sig en mycket ansträngd situation globalt när det gäller tillgången på skyddsmaterial, medicinsk teknik, läkemedel, komponenter och förbrukningsmaterial. I ansvarar regioner och kommuner för att säkerställa tillgången till den utrustning som behövs för att bedriva hälso- och sjukvården och den kommunala omsorgen. Det kan dock enligt direktiven konstateras att är ett av många länder som saknar omfattande lager, och såväl offentlig som privat sektor har i hög grad förlitat sig på de globala REGERINGENS HANTERING AV CORONAPANDEMIN värdekedjorna för produktion och distribution av läkemedel och hälso- och sjukvårdsmateriel. Den uppkomna situationen, med en nationell utbudsbrist som är en konsekvens av globala värdekedjor som försvårar omställning till inhemsk produktion samt en massiv global efterfrågeökning, har förstärkts av olika typer av handelshinder såsom olika länders införande av export- restriktioner, nedstängning av produktionskapacitet och störningar i de globala fraktsystemen. Även detta är erfarenheter som behöver beaktas i utredningens fortsatta arbete. Regeringen beslutade att tillsätta en kommission med uppdrag att utvärdera regeringens, förvaltningsmyndigheternas, regionernas och kommunernas åtgärder för att begränsa spridningen av det virus som orsakar sjukdomen covid-19 och spridningens effekter (Corona- kommissionen). Kommissionen lämnade delbetänkandet Äldreomsorgen under pandemin (SOU 2020:80). I delbetänkandet anförs bl.a. att tillgången till skyddsutrustning var mycket bristfällig i pandemins inledande skede. Både MSB och uppmärksammade redan den 4–att det förelåg en risk för att brist på personlig skyddsutrustning skulle uppstå. Det dröjde emellertid , då smittan för länge sedan tagit sig in på de särskilda boendena, innan via länsstyrelserna började få en bild av läget i kommunerna. Kommissionen anser att det tog orimligt att klarlägga och konstatera äldreomsorgens behov av skyddsutrustning. Med det stora antalet kommuner och vårdgivare som finns i borde enligt kommissionen rapporterings- vägar redan ha existerat eller skyndsamt ha byggts upp. Socialminister har besvarat ett flertal skriftliga frågor om skyddsutrustning och sjukvårdsmateriel. Hon besvarade t.ex. en skriftlig fråga om skyddsutrustning för medarbetare inom hälso- och sjukvården (fr. 2019/20:1135). I svaret anfördes bl.a. följande: Det är som utfärdar generella rekommendationer för skyddsåtgärder i hälso- och sjukvård och omsorg. Syftet är att personal i vård och omsorg ska skyddas mot smitta på bästa sätt utifrån vårdsituationen. Rekommendationerna kompletterar gällande föreskrifter och lokalt utarbetade riktlinjer och ska vara ett stöd i vården. Ytterst är det den som är verksamhetsansvarig som har arbetsmiljöansvar och som ska bedöma risken i den aktuella vårdsituationen. Här är givetvis lokal utbildning och dialog av största vikt för att personalen ska känna sig trygg i sin arbetssituation. Det åligger varje region att säkerställa försörjningen av skydd- sutrustning för att behoven ska kunna täckas även vid en större påfrestning REGERINGENS HANTERING AV CORONAPANDEMIN Vissa regioner har dock inte en tillräcklig uthållighet när det gäller materialförsörjning i detta avseende och regeringen har därför tilldelat särskilda samordningsuppdrag när det gäller skyddsutrustning. gav regeringen i uppdrag att vara nationell inköpscentral för sjukvårdsmaterial, skyddsutrustning och viss medicin- teknisk utrustning, med anledning av covid-19. Vid sidan av att köpa in och distribuera sjukvårdsmaterial och skyddsutrustning till landets regioner och kommuner ska på nationell nivå svara för fördelning och vid behov omfördelning av utrustning mellan huvud- männen. Vi har haft ett konstruktivt möte med företrädare för berörda fackförbund, myndigheter och kommuner och regioner om tillgången till och användning av personlig skyddsutrustning. Det som kom fram vid samtalet utgör en viktig grund för det arbete som pågår. I ett svar på skriftliga frågor om materialstöd (fr. 2019/20:1158 och 2019/20:1162) anförde socialministern bl.a. följande: gav regeringen i uppdrag att vara nationell inköpscentral för sjukvårdsmaterial, skyddsutrustning och viss medicin- teknisk utrustning, med anledning av covid-19. Det innebär givetvis att utrustning köps in såväl nationellt som från andra länder. fattade regeringen beslut om att ge i uppdrag att under pågående spridning i samhället av det virus som orsakar covid-19 säkerställa att det finns ett förfarande för att kunna ge ekonomiska aktörer tillstånd att tillhandahålla icke CE-märkt personlig skyddsutrustning under vissa förutsättningar. Det gör att utrustning kan användas så länge den säkerställer ett tillräckligt skydd av hälsa och säkerhet för användaren. Regeringen förutser att detta beslut kommer att öka tillgången till personlig skyddsutrustning. Vid sidan av att köpa in och distribuera sjukvårdsmaterial och skyddsutrustning till landets regioner och kommuner ska på nationell nivå svara för fördelning och vid behov omfördelning av utrustning mellan huvudmännen. arbetar även, på regeringens uppdrag med att se över och främja förutsättningarna att skyndsamt få igång en produktion av material inom för att säkra en tillräcklig produktionskapacitet. Även besvarade hon en skriftlig fråga om skyddsutrustning till kommunerna (fr. 2019/20:1632). I svaret anfördes följande: har frågat mig vad jag tänker vidta för åtgärder så att kommunerna, som ansvarar för äldreomsorgen, kan beställa skydds- utrustning på samma villkor som regionerna. Det är olyckligt om kommuner hindrats från att beställa skydds- utrustning. har inte prioriterat regioner före kommuner vid inköp av skyddsutrustning. Regeringen beslutade om att ge i uppdrag att säkerställa tillgången till skyddsutrustning och annan sjukvårdsmateriel till följd av spridningen av covid-19, på nationell nivå svara för fördelningen respektive, vid behov, omfördelning mellan huvudmännen samt, så långt det är möjlighet, ta initiativ till att skyndsamt få igång en produktion av material inom . Regeringen beslutade om en förordning om fördelning av skyddsmaterial till följd av spridningen av covid-19. Det innebär att får, med hänsyn till behovet inom en särskild del av landet eller inom en viss verksamhetsgren inom hälso- REGERINGENS HANTERING AV CORONAPANDEMIN och sjukvården, eller verksamhet till stöd och service till vissa funktionshindrade, besluta att en region eller kommun ska överlämna personlig skyddsutrustning eller provtagningsmaterial till en eller flera regioner eller kommuner. Förordningen innebär också att kommuner och regioner ska överlämna information till om vilken utrustning man har tillgång till. Länsstyrelserna fick regeringens uppdrag att bistå i genomförandet av det uppdrag som beslutades genom att samordna kommunernas lägesbilder och behov av skyddsutrustning och sjukvårdsmaterial. Kommunerna kan enligt detta förfarande beställa skyddsutrustning på samma villkor som regionerna. I ett svar på en skriftlig fråga om kommunernas beredskap gällande skyddsutrustning (fr. 2019/20:1960) anförde bl.a. följande: Ansvarsprincipen är en av tre bärande principer för det svenska krishanteringssystemet. Det innebär att den som har ansvar för en verksamhet i normala situationer också har det vid en kris. Kommuner och regioner är skyldiga att ha en plan för hur en extraordinär händelse ska hanteras.