bet · H801AU10 · 2021-03-25 00:00:00 — Det är lovvärt att extra medel tillskjutits NCK för att stärka arbetet med den nationella stödtelefonen. Vi anser dock att detta är långtifrån tillräckligt och menar att regeringen bör se över möjligheterna till ökat stöd till verksamheten vid Nationellt centrum för kvinnofrid i . Nationellt centrum för kvinnofrid, punkt 2 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3283 av Alireza Akhondi m.fl. (C) yrkande 3, 2020/21:3471 av m.fl. (M) yrkande 7 och 2020/21:657 av m.fl. (SD) yrkande 14. Genom sin roll som kunskaps- och resurscentrum och med sin mångåriga erfarenhet utgör Nationellt centrum för kvinnofrid (NCK) en mycket viktig resurs i samhällets mobilisering i arbetet mot våld mot kvinnor. NCK har bl.a. vidareutvecklat metoder och utbildningsmaterial för att inkludera frågor om våld vid möten inom hälso- och sjukvården. Det är angeläget att NCK:s nationella uppdrag värnas och utvecklas. Jag anser därför att regeringen bör vidta åtgärder så att NCK får långsiktiga förutsättningar och återfår sitt nationella uppdrag som kunskaps- och resurscentrum. Jämställdhetspolitikens mål och jämställdhetsintegrering m.m., punkt 3 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:655 av m.fl. (SD) yrkande 1 och 2020/21:657 av m.fl. (SD) yrkande 1 och 2020/21:601 av (SD) yrkande 8, 2020/21:1218 av och (båda M), 2020/21:1460 av m.fl. (S), 2020/21:1724 av m.fl. (M), 2020/21:1799 av (M) yrkande 3, 2020/21:3221 av (M) yrkandena 1 och 2, 2020/21:3258 av Gulan Avci m.fl. (L) yrkande 1 och 2020/21:3283 av Alireza Akhondi m.fl. (C) yrkandena 1, 2 och 11. Vi ser jämställdhet mellan kvinnor och män i termer av lika rättigheter och möjligheter att själv forma sitt liv. Varje individ ska stå fri att göra sina egna individuella livsval, utan att det offentliga ska försöka styra eller påverka dessa val. Vi förespråkar en formell jämställdhet där varken kvinnor eller män särbehandlas på grund av sin könstillhörighet. Vi använder oss inte av ytliga analyser av hur kvinnor respektive män fördelar sig på olika områden som ensamt underlag för att avgöra hur jämställt samhället är. Skillnader i preferenser behöver inte i sig vara problematiskt. Vi motsätter oss därför starkt en politik som bygger på förväntningar eller mål om en viss fördelning. Vi anser att de jämställdhetspolitiska målen behöver formuleras om och att regeringen ska återkomma med förslag i enlighet med det vi anfört ovan. Trots att är ett av världens mest jämställda länder är mäns våld mot kvinnor fortfarande ett reellt problem och ett hot mot jämställdheten som måste tas på största allvar. Regeringens ambition att mäns våld mot kvinnor ska upphöra är både bra och välbehövlig, men vi anser inte att den nationella strategin för att förebygga mäns våld mot kvinnor är tillräckligt tydlig. En nollvision som uttalat mål skulle ännu tydligare visa på frågans allvar. Ingen ska någonsin behöva tvivla på huruvida samhället verkligen prioriterar denna fråga och ägnar den största möjliga uppmärksamhet. Vi anser därför att regeringen skyndsamt bör ta initiativ till en nollvision för kvinnovåld. En uttalad sådan vision skulle bidra till arbetet med att även i fortsättningen ligga i framkant när det kommer till jämställdhet. Vi vill avslutningsvis framhålla att vi inte delar utskottets uppfattning om . En del av budgetförslag var att avveckla (se bet. 2020/21:AU1). Vi anser att ett aktivt jämställdhetsarbete måste bedrivas inom alla myndigheter för att få genomslag. En särskild myndighet för jämställdhetsfrågor kan få motsatt effekt genom att arbetet inom andra myndigheter och aktörer sidoordnas och nedprioriteras. Jämställdhetspolitikens mål och jämställdhetsintegrering m.m., punkt 3 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3283 av Alireza Akhondi m.fl. (C) yrkandena 1, 2 och 11 samt 2020/21:601 av (SD) yrkande 8, 2020/21:655 av m.fl. (SD) yrkande 1, 2020/21:657 av m.fl. (SD) yrkande 1, 2020/21:1218 av och (båda M), 2020/21:1460 av m.fl. (S), 2020/21:1724 av m.fl. (M), 2020/21:1799 av (M) yrkande 3, 2020/21:3221 av (M) yrkandena 1 och 2 samt 2020/21:3258 av Gulan Avci m.fl. (L) yrkande 1. Som utskottet lyfter fram pågår ett viktigt och omfattande arbete för att främja ett jämställt samhälle, men till skillnad från utskottet menar jag att ännu mer måste göras. Jag anser att regeringen bör se över möjligheterna att genomföra en genomgripande utredning som behandlar och belyser statens, näringslivets, samhällets och individens totala kostnader för ojämställdhet, relaterade till det mål för jämställdhetspolitiken som antagit och de delmål för jämställdhetsarbetet som regeringen arbetar efter. För att de jämställdhetspolitiska målen ska nås behöver vi arbeta strukturerat med jämställdhetsintegrering, jämställdhetsbudgetering och könsuppdelad statistik, och myndigheter bör styras med tydliga jämställdhetsdirektiv. Jag välkomnar det arbete som bedrivs inom området, men anser att regeringen bör vidta ytterligare åtgärder i form av mer strukturerat arbete och tydligare direktiv till myndigheterna. När det gäller var jag kritisk till dess inrättande, men är myndigheten på plats och den bör därmed ges de förutsättningar som behövs för att kunna uppfylla sina syften. Det är viktigt att myndighetens uppdrag är tydligt formulerat och avgränsat. Det får inte bli så att myndigheten breder ut sig och kväver andra viktiga aktörer på jämställdhetsområdet. Med det anförda anser jag att regeringen bör ge i uppdrag att samla berörda parter för att motverka ojämställdhet på arbetsmarknaden. Jämställdhetspolitikens mål och jämställdhetsintegrering m.m., punkt 3 (L) av (L) och (L). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3258 av Gulan Avci m.fl. (L) yrkande 1 och 2020/21:601 av (SD) yrkande 8, 2020/21:655 av m.fl. (SD) yrkande 1, 2020/21:657 av m.fl. (SD) yrkande 1, 2020/21:1218 av och (båda M), 2020/21:1460 av m.fl. (S), 2020/21:1724 av m.fl. (M), 2020/21:1799 av (M) yrkande 3, 2020/21:3221 av (M) yrkandena 1 och 2 samt 2020/21:3283 av Alireza Akhondi m.fl. (C) yrkandena 1, 2 och 11. Vi välkomnar det arbete som bedrivs när det gäller jämställdhetsintegrering, men anser att det behövs en ytterligare ambitionshöjning för att jämställdhetsintegrering även fortsättningsvis ska kunna anses vara den bärande strategin i jämställdhetspolitiken. är fortfarande inte ett jämställt samhälle. För de kvinnor och män, flickor och pojkar som påverkas av den orättvisa som detta innebär är det ingen hjälp att orättvisan förut var ännu större. Till skillnad från utskottet anser vi att regeringen bör vidta ytterligare åtgärder för att jämställdhetsintegrering även fortsättningsvis ska vara den bärande strategin i jämställdhetspolitiken. Jämställda löner, punkt 4 (L) av (L) och (L). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3258 av Gulan Avci m.fl. (L) yrkande 2 och 2020/21:1146 av (M), 2020/21:2443 av (S), 2020/21:2696 av m.fl. (MP) yrkandena 1 och 2, 2020/21:3283 av Alireza Akhondi m.fl. (C) yrkande 6 och 2020/21:3410 av m.fl. (KD) yrkandena 3 och 4. Att arbeta deltid kan vara ett frivilligt beslut för att få mer tid till annat. Men så ser inte verkligheten ut i många fall, utan i alldeles för många fall är deltidsarbete ett ofrivilligt val som främst drabbar kvinnor. Den ofrivilliga deltiden påverkar framför allt kvinnors löner och pensioner och är ett centralt jämställdhetsproblem. Vi är medvetna om de insatser för att pressa tillbaka den ofrivilliga deltiden i kommuner och regioner som görs på många håll, men till skillnad från utskottet vill vi öka förändringstrycket ytterligare. Kommunerna och regionerna måste börja se heltidsarbete som norm. De bör kartlägga den ofrivilliga deltid som finns. Detta görs i många kommuner och regioner som en del av det systematiska arbetsmiljöarbetet, men detta behöver ske generellt. Utifrån kartläggningarna bör varje kommun och region sedan ta fram en handlingsplan för att motverka ofrivillig deltid. Kommuner och regioner måste också börja redovisa andelen deltider, och andelen ofrivilliga deltider, som en del av sin årsredovisning. Redovisningen bör vara uppdelad på män och kvinnor för att synliggöra könsskillnaderna. Konkret förverkligas detta genom att andelen deltider och andelen ofrivilliga deltider blir en av de upplysningar som ska ingå i förvaltningsberättelsen. Vi anser att regeringen ytterligare bör verka för att minska den ofrivilliga deltiden i enlighet med vad vi anfört ovan. Övriga frågor om jämställdhet i arbetslivet, punkt 5 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:724 av m.fl. (SD) yrkande 31 och 2020/21:2081 av m.fl. (S), 2020/21:2927 av m.fl. (C) yrkande 21, 2020/21:3258 av Gulan Avci m.fl. (L) yrkande 3 och 2020/21:3283 av Alireza Akhondi m.fl. (C) yrkande 5. Det finns enligt vår mening för liten vetskap när det gäller frågan om kvinnor och män har lika möjligheter inom jordbruket. Vetskap finns om att jordbruket är mansdominerat, men jämställdhet handlar om samma möjligheter, inte lika utfall. Jämställdhet måste både rymma möjligheten att livsval skiljer sig åt på populationsnivå och att samma möjligheter finns på individnivå. En utredning av om möjligheterna att bli jordbrukare skiljer sig mellan de båda könen och vad eventuella skillnader kan bero på, vore bra. Utredningen ska se bortom statistik på utfall och utfallet ska inte förväxlas med möjligheter. Vi noterar de insatser som utskottet lyfter fram för att främja jämställdhet i arbetslivet, men anser inte att detta kommer att ge tillfredsställande svar på orsaken till att det är så få kvinnor inom jordbruket. Vi anser därmed att regeringen bör tillsätta en utredning i enlighet med vad vi anfört ovan. Övriga frågor om jämställdhet i arbetslivet, punkt 5 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3283 av Alireza Akhondi m.fl. (C) yrkande 5 och 2020/21:724 av m.fl. (SD) yrkande 31, 2020/21:2081 av m.fl. (S), 2020/21:2927 av m.fl. (C) yrkande 21 och 2020/21:3258 av Gulan Avci m.fl. (L) yrkande 3. För att nå en hållbar och konkurrenskraftig tillväxt krävs att både kvinnor och män har inflytande och kan bidra till utvecklingen. En undersökning av tankesmedjan visar dock att kvinnor bara äger hälften så mycket företag, aktier, skog, mark och fastigheter som män. är av alla företagare män. Huvudansvaret för hem och familj hindrar ofta kvinnor från att starta och driva företag. Dessutom missgynnas kvinnors företag och affärsidéer i företagsstöd och utlåning. Jag vill se att presenterar könsuppdelad statistik över förmögenhet, att förnyar och uppdaterar informationen kring nystartade företag och förtydligar skillnaderna mellan ägande, företagande och ledning av företag samt att Lantmäteriet ser över inte bara de andelar av mark och fastigheter som ägs av kvinnor, män och företag utan även presenterar värdet av dessa. Till skillnad från utskottet anser jag att det inte finns någon anledning att vänta med att ta initiativ när det gäller att belysa hur ägandet är fördelat mellan kvinnor och män. Jag anser därmed att regeringen bör ge omnämnda myndigheter i uppdrag att presentera aktuella uppgifter om ägande, företagande och ledning av företag i enlighet med det ovan anförda. Övriga frågor om jämställdhet i arbetslivet, punkt 5 (L) av (L) och (L). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3258 av Gulan Avci m.fl. (L) yrkande 3 och 2020/21:724 av m.fl. (SD) yrkande 31, 2020/21:2081 av m.fl. (S), 2020/21:2927 av m.fl. (C) yrkande 21 och 2020/21:3283 av Alireza Akhondi m.fl. (C) yrkande 5. Regeringens jämställdhetspolitik uppmärksammar enligt vår mening inte företagarfrågorna på ett tillfredsställande sätt. En jämställdhetspolitik utan ett tydligt företagarperspektiv riskerar att befästa könsstereotypa föreställningar där företagande och entreprenörskap förknippas med män, medan kvinnor i första hand ses som anställda. av företagen i drivs av kvinnor. Det är lägre än EU:s genomsnittliga nivå, där av företagen drivs av en kvinna. Till skillnad från utskottet anser vi att regeringen bör vidta ytterligare åtgärder för att förbättra förutsättningarna för kvinnors företagande. Diskriminering på grund av kön och föräldraledighet, punkt 7 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:2774 av m.fl. (KD) yrkande 32 och 2020/21:839 av m.fl. (S). stärktes skyddet för föräldrar vad gäller diskriminering i arbetslivet. Det infördes bl.a. ett missgynnandeförbud vid föräldraledighet. Trots den viktiga lagändring som då genomfördes är missgynnande i samband med föräldraledighet fortfarande vanligt i arbetslivet enligt (). Exempel på detta uppges vara uppsägningar eller hot om uppsägning. Antalet anmälningar som är kopplade till denna grund har också ökat något . En kartläggning bör genomföras av frågan om diskriminering eller missgynnande av föräldrar och gravida i arbetslivet. Det är inte tillräckligt som utskottet verkar mena att utgå från att regeringen noga följer utvecklingen på området. Jag upprepar därför kravet även detta år och anser att regeringen bör ge ett sådant kartläggningsuppdrag till DO, som tar emot anmälningar och därmed har konkreta fall där diskriminering eller missgynnande har förekommit. I uppdraget till DO bör ingå att lämna förslag till tänkbara åtgärder för att stärka skyddet mot diskriminering av föräldrar och gravida i arbetslivet. Diskriminering på grund av etnisk tillhörighet och religion eller annan trosuppfattning, punkt 9 (V) av Ciczie Weidby (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:387 av m.fl. (V) yrkande 4 och 2020/21:2701 av m.fl. (MP) yrkande 9, 2020/21:3047 av (MP) yrkandena 1 och 2, 2020/21:3234 av m.fl. (L) yrkandena 19 och 20 samt 2020/21:3410 av m.fl. (KD) yrkandena 1, 5 och 18. Högerpartiernas recept på nyanländas etablering på arbetsmarknaden och inkludering i samhället handlar om att sänka lönerna och rikta udden mot dem som sökt sig till . De bärande idéerna är att de nyanlända endast kan få enklare arbeten med låg ersättning och att de själva måste anstränga sig mer för att komma in i samhället. Jag menar att denna debatt leder till fel lösningar på felformulerade problem. behöver fler jobb och förbättrad produktivitet inom olika sektorer, inte fler låglönejobb. Och det behövs ett stopp för diskriminering. Jag välkomnar det arbete som utskottet hänvisar till, men till skillnad från utskottet anser jag att det behöver tas kraftfullare tag mot diskrimineringen i samhället. Diskrimineringsfrågor är komplexa. Det är ofta svårt att bevisa att diskriminering förekommit och svårt att motverka den. En kriskommission mot diskriminering bör tillsättas som kan arbeta för en samlad lösning på försörjningsbehov och mot strukturell diskriminering. En sådan kommission bör ta till vara den omfattande akademiska kunskapen om diskrimineringsfrågor och arbetsmiljöfrågor och lämna förslag på en konkret och framsynt politik för att säkra de långsiktiga försörjningsbehoven på arbetsmarknaden med särskilt fokus på de sektorer som är ett direkt offentligt ansvar. Jag anser att regeringen bör tillsätta en kriskommission mot diskriminering i enlighet med det som anförts ovan. Diskriminering på grund av etnisk tillhörighet och religion eller annan trosuppfattning, punkt 9 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3410 av m.fl. (KD) yrkandena 1, 5 och 18 samt 2020/21:387 av m.fl. (V) yrkande 4, 2020/21:2701 av m.fl. (MP) yrkande 9, 2020/21:3047 av (MP) yrkandena 1 och 2 samt 2020/21:3234 av m.fl. (L) yrkandena 19 och 20. Liksom utskottet välkomnar jag regeringens arbete utifrån den nationella planen mot rasism och liknande former av fientlighet och hatbrott som antogs 2016. Jag anser dock att behovet av att motverka hatbrott på religiös grund, inklusive kristofobiska brott, måste lyftas fram på ett ännu tydligare sätt. har många asylsökande drabbats av hot och våld på grund av sin tro, särskilt de som konverterat från en tro till en annan. Det är inte acceptabelt att människor flyr till från hot och våld på grund av sin tro, men sedan inte kan känna sig trygga här. Dessa hatbrott får inte planteras vidare in i samhället och skapa ökade motsättningar i vårt samhälle. Religionsfriheten måste vara en självklarhet och ständigt bevakas. Religionsdialog bör uppmuntras och tydliga markeringar måste göras mot alla former av hat på grund av religiös tillhörighet mot judar, muslimer, kristna eller människor med andra trosuppfattningar. Jag anser med det anförda att regeringen bör inkludera diskriminering på grund av religion eller annan trosuppfattning bland de utpekade fokusområden som är föremål för förebyggande och motverkande insatser i den nationella planen mot rasism och liknande former av fientlighet och hatbrott. Ett fullt rimligt krav som en arbetsgivare kan ställa på sin personal är att de visar ansiktet på arbetsplatsen. Det är nödvändigt för samspel med kollegor, underordnade, överordnade och kunder. Religionsfrihet är viktig att värna, men vissa element kan vara så pass hindrande för vad som är normal mänsklig interaktion att det inte kan anses skyddas av diskrimineringsgrunderna. Att vägra visa ansiktet är en sådan sak. Jag kan tyvärr konstatera att utskottet inte heller vill sträcka sig längre än att beskriva relationen mellan diskrimineringslagen och religionsfriheten som komplex. Jag upprepar därför mitt krav på att regeringen bör ta initiativ till förtydligande av lagstiftningen så att det inte råder några tveksamheter om huruvida arbetsgivare får kräva att anställda visar ansiktet eller inte. Diskriminering på grund av etnisk tillhörighet och religion eller annan trosuppfattning, punkt 9 (L) av (L) och (L). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3234 av m.fl. (L) yrkandena 19 och 20 samt 2020/21:387 av m.fl. (V) yrkande 4, 2020/21:2701 av m.fl. (MP) yrkande 9, 2020/21:3047 av (MP) yrkandena 1 och 2 samt 2020/21:3410 av m.fl. (KD) yrkandena 1, 5 och 18. Ingen ska hållas tillbaka av fördomar och diskriminering, men dessvärre kan vi konstatera att många nyanlända möts av både direkt och indirekt diskriminering bl.a. på arbetsmarknaden. Att nyanlända har svårare att få jobb på svensk arbetsmarknad handlar inte bara om bristande kunskaper i svenska och utbildningsbakgrund utan också om diskriminering eller fördomar hos arbetsgivare. Ansökningar sållas bort på grund av att namnen inte är svenskklingande. En del arbetsgivare vågar inte satsa på att anställa den som inte pratar perfekt svenska. Men vittnar även anställda med utländsk bakgrund om att de utsätts för rasism och diskriminering på jobbet av kunder och klienter. Detta är en arbetsmiljöfråga som framför allt arbetsgivaren har ett ansvar för att hantera, men vi som medmänniskor har alla ett ansvar för att stötta dem som utsätts. Det behövs också ett effektivt arbete mot diskriminering. Det ska kosta att diskriminera, och den som drabbas ska kunna få hjälp och upprättelse. Liksom utskottet välkomnar vi att regeringen fortsätter arbetet utifrån den nationella planen mot rasism och liknande former av fientlighet och hatbrott, men det är inte nog. Vi anser dock att regeringen, i enlighet med det som sagts ovan, bör vidta ytterligare åtgärder för att bekämpa diskriminering på arbetsmarknaden. Kvotering och positiv särbehandling, punkt 12 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 12 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:655 av m.fl. (SD) yrkande 2 och 2020/21:3374 av (M). Vi anser att s.k. positiv särbehandling förstärker synen på människor som representanter för en grupp snarare än representanter för sig själva. Här finns en tydlig skiljelinje mellan vår syn och den jämställdhetspolitik som regeringen för. Vägen till bejakande av individuella val och bedömning av individen efter personliga egenskaper snarare än kön kan aldrig gå genom särbehandling. Det är vår övertygelse att det individuella perspektivet aldrig får överskuggas av ideal och målbilder om viss fördelning. Vi anser därför att regeringen bör återkomma med förslag som innebär att alla former av kvotering och positiv särbehandling på basis av kön avvecklas. Översyn av diskrimineringslagen och uppdrag, punkt 13 (M) av (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 13 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3366 av m.fl. (M) yrkandena 9 och 10 samt 2020/21:46 av (C) yrkande 4, 2020/21:2529 av Alireza Akhondi m.fl. (C) yrkande 19, 2020/21:2801 av (M) yrkande 2, 2020/21:2924 av Per Schöldberg m.fl. (C) yrkande 10, 2020/21:3082 av och (båda M), 2020/21:3234 av m.fl. (L) yrkande 12 och 2020/21:3261 av m.fl. (L) yrkande 12. Ett effektivt arbete mot diskriminering är avgörande för att öka samhörigheten i samhället, för att stärka människors frihet och trygghet samt skapa förutsättningar för fler att nå sin fulla potential. Övergrepp och kränkningar mot kvinnor, såväl som sexistiska attityder, är ett strukturellt problem. Det kräver många olika åtgärder på flera områden. Bland annat behöver förbättringar ske på våra arbetsplatser. En undersökning av visar att endast en av sex arbetsgivare känner till att de behöver arbeta med aktiva åtgärder, och ungefär lika många vet om att de ska ha riktlinjer och rutiner för att förhindra och hantera trakasserier på arbetsplatsen. har i uppdrag att stötta och sprida kunskap och verktyg för att underlätta för fler arbetsgivare att leva upp till lagen och bedriva ett effektivt arbete mot diskriminering och sexuella trakasserier. Vi har givetvis noterat det statliga utredningsarbete på diskrimineringsområdet som utskottet hänvisar till, men till skillnad från utskottet anser vi att regeringen bör vidta ytterligare åtgärder för att följa upp och säkerställa att uppdrag att stötta och sprida kunskap har avsedd effekt. Till skillnad från utskottet anser vi vidare att det finns behov av att göra en mer genomgripande utvärdering av diskrimineringslagen för att säkerställa att den har haft avsedd effekt. Vi noterar vidare att Utredningen om bättre möjligheter att motverka diskriminering, som utskottet hänvisar till, i sitt betänkande gav uttryck för att sanktionsfrågan bör ses över på ett mer generellt plan.