bet · H801MJU17 · 2021-04-23 00:00:00 — Förutsättningen för försäljning enligt förordningen är att egendomen inte alls eller endast i ringa utsträckning behövs i statens verksamhet och om det inte finns särskilda skäl för att egendomen ska ägas av staten. Sådana särskilda skäl kan vara hänsynen till kulturminnesvården, totalförsvaret, naturvården och det rörliga friluftslivet. Försäljningen ska genomföras affärsmässigt. I budgetpropositionen (prop. 2020/21:1 utg.omr. 23) aviserade regeringen att den ska tillsätta en utredning för att se över rennäringslagstiftningen. Huvudregeln enligt rennäringsförordningen är att frågor om försäljning av statens mark ovanför odlingsgränsen och på renbetesfjällen prövas av regeringen. Det finns inte några närmare regler i någon författning som reglerar frågan när denna mark ska kunna säljas. Regeringens praxis i frågan bygger bl.a. på uttalanden i budgetpropositioner som har antagits av . Utskottet noterar att staten säljer marken endast i speciella fall och med iakttagande av bl.a. att renskötselrätten gäller parallellt med äganderätten. I utredningen om frågor kring beslutsordningen för ärenden om försäljning av statens mark ovanför odlingsgränsen och på renbetesfjällen som redovisades till regeringen föreslås bl.a. att den prövning som regeringen nu gör innan staten säljer mark ovanför odlingsgränsen och på renbetesfjällen ska flyttas från regeringen till . Det föreslås också att de principer som har legat till grund för regeringens prövning bör förtydligas och komma till uttryck i en ny förordning. Som framgår ovan bereds nu redovisningen av uppdraget inom . Utskottet noterar även att regeringen har aviserat att den ska tillsätta en utredning för att se över rennäringslagstiftningen. Med hänvisning till vad som anförts avstyrker utskottet motion 2020/21:2059 (S). Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om omarrondering. (S) betonar i motion 2020/21:2493 vikten av att omarronderingsarbetet fortsätter. Motionären framhåller att omarrondering medför stora samhällsvinster och är nödvändigt för utvecklingen av . För att omarrondera all ägosplittrad mark fordras enligt motionären ett långsiktigt statligt engagemang. Omarronderingsområden kan beskrivas som mark bestående av kilometerlånga skiften på 25–100 meters bredd med flera ägare. Genom Jordfonden köper staten upp mark för att möjliggöra markbyten och skapa större fastigheter. Omarrondering av mark ger mer rationella brukningsenheter som antalet fastighetsägare minskar och ägandet i högre grad överlåts till aktiva brukare. En förbättrad fastighetsstruktur bidrar även till att förenkla för företag och till ett mer effektivt skogsbruk samt att flera nya jobb skapas på orten som kunskapen om skogens natur- och kulturmiljövärden ökar. Regeringen föreslog i budgetpropositionen (prop. 2020/21:1 utg.omr. 23) en förstärkning av anslag 1:20 Stöd till jordbrukets rationalisering m.m. på och därefter för att öka takten i omarronderingen av skogsskiften och främja utvecklingen på landsbygden. godkände budgetförslaget (bet. 2020/21:MJU2, rskr. 2020/21:132). Regeringen anser att förslaget är gynnsamt för både klimat och miljö. Satsningen bidrar till att uppfylla det nationella skogsprogrammet och är en del av januariavtalet, den sakpolitiska överenskommelsen mellan Socialdemokraterna, . Utskottet anser att omarronderingsarbetet är angeläget och bör fortsätta. I detta sammanhang vill utskottet därför uppmärksamma att anslaget för stöd till jordbrukets rationalisering m.m. har förstärkts i statens budget . Förstärkningen ska öka takten i omarronderingen av skogsskiften och främja utvecklingen på landsbygden. Mot denna bakgrund avstyrker utskottet motion 2020/21:2493 (S). Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om att reglerna om det s.k. bostadsbandet i rennäringslagen ska förändras. i (M) begär i motion 2020/21:1285 att reglerna om det s.k. bostadsbandet i 85 § rennäringslagen förändras så att det utvidgas till hela . Motionären pekar på att man enligt nuvarande regler blir av med sitt s.k. renmärke och förlorar rätten att äga skötesrenar om man flyttar utanför den del av länet där koncessionsrenskötsel får bedrivas, trots att man fortfarande äger eller brukar en jordbruksfastighet inom området. Motionären föreslår att möjligheten att inneha skötesrenar i koncessionssamebyar utvidgas till den som äger eller brukar en jordbruksfastighet som helt eller delvis är belägen inom den del av länet där koncessionsrenskötsel får bedrivas, om personen är bosatt på fastigheten eller inom . Rennäringslagen (1971:437) ger viss rätt att använda mark och vatten (renskötselrätt). Denna rätt får utövas av den som är medlem i en sameby (1 §). En sameby har till ändamål att enligt rennäringslagen för medlemmarnas gemensamma bästa ombesörja renskötseln inom byns betesområde (9 §). Medlem i en sameby är en same som deltar i renskötseln inom byns betesområde en same som har deltagit i renskötsel inom byns betesområde och haft detta som stadigvarande yrke och inte övergått till annat huvudsakligt förvärvsarbete den som är make eller hemmavarande barn till en medlem som avses under 1 eller 2 eller som är efterlevande make eller underårigt barn till en avliden sådan medlem (11 §). Den som är same kan få tillstånd (koncession) att driva renskötsel i nedanför lappmarksgränsen inom ett område där renskötsel av ålder förekommer . Koncession innefattar rätt för koncessionshavaren att driva renskötseln även med skötesrenar som tillhör den som äger eller brukar en jordbruksfastighet, som helt eller delvis är belägen inom den del av länet där koncessionsrenskötsel får bedrivas, om ägaren eller brukaren är bosatt på fastigheten eller inom området den som har haft koncession inom området, om denne är bosatt inom den del av länet där koncessionsrenskötsel får bedrivas och inte har övergått till annat huvudsakligt förvärvsarbete efterlevande make eller efterlevande underårigt barn till koncessionshavare eller till sådan under 2 angiven tidigare koncessionshavare som för dödsfallet ägde skötesrenar, om den efterlevande är bosatt inom den del av länet där koncessionsrenskötsel får bedrivas. Koncession får lämnas endast om fortsatt renskötsel inom området är till övervägande nytta för orten och endast om den som söker koncession kan antas komma att driva renskötseln på ett ändamålsenligt sätt (85 §). trädde vissa lagändringar i kraft avseende koncessionsrenskötseln i rennäringslagen och bl.a. infördes ett s.k. bostadsband (prop. 1984/85:226). Innan lagändringen kunde alla som ägde eller brukade en jordbruksfastighet inom det område där koncessionsrenskötsel fick bedrivas få lämna renar i en koncessionshavares vård. Många skötesrenägare var bosatta utanför området. Skälen till att bostadsbandet återinfördes var enligt propositionen bl.a. att den samlade positiva effekten för bygden av renskötsel bedömdes vara mindre om en person som inte var bosatt och verksam i bygden var innehavare av skötesrenarna. Möjligheten att lämna skötesrenar i koncessionshavares vård borde därför förbehållas dem som bor i områdena. Det ansågs vara ortsbefolkningen som behövde skötesrenarna som ett tillskott till sin försörjning. utvidgades bostadsbandet något från att gälla ”koncessionsområdet” till ”den del av länet där koncessionsrenskötsel får bedrivas” (prop. 1990/91:4). I budgetpropositionen (prop. 2020/21:1 utg.omr. 23) anges att den nuvarande rennäringslagstiftningen bl.a. behöver anpassas till dagens samhällsstruktur och Högsta domstolens dom från i Girjasmålet (mål nr T 853-18). Mot bakgrund av detta kommer regeringen att tillsätta en utredning för att se över rennäringslagstiftningen. Regeringen bjöd in till sakråd för att inhämta synpunkter och reflektioner om en översyn inför framtagandet av utredningsdirektiv. Frågan om utredningsdirektiv bereds nu inom . Skälen till att det s.k. bostadsbandet infördes i rennäringslagen var enligt förarbetena till lagändringen bl.a. att den samlade positiva effekten av renskötsel för bygden bedömdes vara mindre om en person som inte var bosatt och verksam i bygden var innehavare av skötesrenarna. Det ansågs att möjligheten att lämna skötesrenar i koncessionshavares vård därför borde förbehållas dem som bor i områdena. Vidare ansåg lagstiftaren att det var ortsbefolkningen som behövde skötesrenarna som ett tillskott till sin försörjning. Utskottet vill uppmärksamma att regeringen har framfört att den nuvarande rennäringslagstiftningen behöver anpassas till dagens samhällsstruktur och till Högsta domstolens dom i det s.k. Girjasmålet. Enligt regeringen kommer därför en utredning att tillsättas för att se över rennäringslagstiftningen. Mot denna bakgrund finner utskottet inte skäl att vidta någon åtgärd med anledning av motion 2020/21:1285 (M). Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om forskning och kompetensförsörjning inom de areella näringarna. Jämför reservation 26 (M), 27 (SD) och 28 (L). I kommittémotion 2020/21:724 av m.fl. (SD) yrkande 36 anförs att regeringen bör stödja satsningar på innovation och utveckling inom jordbrukssektorn. I yrkande 37 i samma motion framhålls att offentliga medel i högre utsträckning bör riktas till behovsdriven forskning. Motionärerna förordar i yrkande 38 att Formas och SLU ges i uppdrag att tydligare redovisa vilka andelar av forskningen som går till behovsdriven forskning och vilka behov denna forskning svarar mot. I motion 2020/21:516 av (SD) framförs att ska verka för att bli världsledande inom miljöfrämjande grödor. Högteknologisk växtförädling har en enorm potential att skapa ett hållbart skogs- och jordbruk och att skapa miljömässiga förtjänster på en rad områden. Nya högteknologiska växtförädlingsmetoder inom bl.a. gentekniken skapar nya möjligheter att få fram nya sorter som kräver mindre bekämpningsmedel genom resistens mot olika skadegörare. Enligt kommittémotion 2020/21:3350 av m.fl. (M) yrkande 48 bör den tillämpade forskningen i hela livsmedelskedjan stärkas. Mer behovsdriven forskning som stärker konkurrenskraften inom jordbruks- och trädgårdssektorn behövs. I yrkande 51 framhålls att en översyn bör göras av de regler som omfattar vetenskaplig utvärdering av ny teknik för primär- och livsmedelsproduktionen, i syfte att ta fram lämpliga regelförenklingar. Enligt motionärerna måste ligga i framkant när det gäller exempelvis lagstiftning, innovationsförmåga och tillämpad forskning. Motionärerna betonar i yrkande 52 att utlysningar av offentligt finansierad forskning som rör modern växtförädling i , liksom i övriga EU, ska utlysas och bedömas på vetenskapliga och teknikneutrala grunder. I yrkande 53 anför motionärerna att möjligheterna till ett svenskt växtförädlingsprogram bör övervägas, med syftet att ta fram grödor som passar för svenska förhållanden. m.fl. (C) framhåller i kommittémotion 2020/21:2917 yrkande 21 att möjligheterna till stärkt forskning och utveckling inom de gröna näringarna bör ses över. Motionärerna pekar på att den digitala revolution med ny teknik och artificiell intelligens som pågår i världen kan skapa nya möjligheter inom lantbruket. I partimotion 2020/21:3679 av m.fl. (L) yrkande 23 framhålls vikten av forskning och informationsinsatser till lantbruket om forskningsresultat. Motionärerna menar att nyckeln till att åstadkomma förbättringar inom området ligger i att genom forskning förbättra kunskapen och att genom informationsinsatser sprida den nyvunna kunskapen. (C) framför i motion 2020/21:612 att åtgärder bör vidtas för att möta behovet av att utöka och sprida djursjukskötarutbildningen till fler orter. En utökning av djursjukskötarutbildningen är enligt motionären angelägen för att möta en växande marknad. behandling och kompletterande uppgifter Utskottet har tidigare behandlat forskningsfrågor, bl.a. i betänkande 2019/20:MJU2. Utskottet anförde då bl.a. följande. När det gäller frågan om ett växtförädlingsprogram framgår det av redovisningen under Förslag till nya anslag, Växtförädling för nordiska förhållanden att ett virtuellt kompetenscenter för växtförädling, SLU Grogrund, är under uppbyggnad vid SLU. Utskottet noterar att SLU Grogrund har startat ett antal projekt och att ett antal doktorandtjänster i centrets regi har tillsatts. Utskottet välkomnar att syftet med centret bl.a. är att bidra till en ökad tillgång till växtsorter för en hållbar och konkurrenskraftig jordbruks- och trädgårdsproduktion i hela . Utskottet kan också konstatera att Formas, som ett led i genomförandet av livsmedelsstrategin, har ett pågående regeringsuppdrag att ge stöd till förstärkta insatser för offentligt privat partnerskap för växtförädling som bedrivs inom ramen för . När det gäller övriga motionsyrkanden om forskningsfrågor delar utskottet regeringens bedömning (se redovisning under anslaget 1:23 ) att tillämpad forskning och förutsättningar för innovationer är av central betydelse för de areella näringarna. I likhet med regeringen anser utskottet vidare att forskning och innovation är nödvändigt för de gröna näringarnas konkurrenskraft. Av propositionen Kunskap i samverkan – för samhällets utmaningar och stärkt konkurrenskraft (prop. 2016/17:50) framgår att regeringens ambition är att värna den fria forskningen som forskningspolitiken måste svara mot globala och nationella samhällsutmaningar och samhällsbehov. De statliga forskningsfinansiärerna spelar en betydelsefull roll för att stödja både grundforskning och behovsmotiverad forskning inom olika områden. För att möta samhällsutmaningarna behövs forskningsbaserad kunskap liksom samverkan mellan högskolan och samhället i övrigt för att få fram nya hållbara lösningar. Utskottet ansluter sig till denna bedömning. Utskottet konstaterar också att de höjningar av forskningsanslagen som presenterades i propositionen nu genomförs. Av redovisningen ovan framgår vidare att införde nya riktlinjer för bedömning av stöd till forskning. har arbetat fram åtta grundläggande principer för att se till att den vetenskapliga bedömningen görs inom ramen för en sund granskningskultur och god forskningssed. Utskottet välkomnar detta arbete. I den senaste forskningspropositionen, Forskning, frihet, framtid – kunskap och innovation för (prop. 2020/21:60), framhålls att konkurrenskraften i den svenska livsmedelskedjan och det nationella kunskapssystemet inom området behöver stärkas för att livsmedelssystemet ska kunna möta de stora utmaningarna inom klimat, miljö, hälsa och ekonomi samt säkra tillgången till livsmedel. Regeringen bedömer att den satsning som funnits för forskning inom livsmedelsområdet behöver permanentas och utökas. Utskottet har yttrat sig över propositionen (yttr. 2020/21:MJU7y) och anfört att det ser mycket positivt på att regeringen nu föreslår förstärkningar av det nationella forskningsprogrammet för livsmedel. Utskottet delar regeringens bedömning att ett innovativt, konkurrenskraftigt och hållbart livsmedelssystem bidrar till att uppfylla målen i livsmedelsstrategin (prop. 2016/17:104) och utskottet vill särskilt framhålla regeringens konstaterande att den behovsmotiverade forskningen inom livsmedelskedjan utgör en viktig del av livsmedelsstrategin. Utskottet noterar även regeringens bedömning att livsmedelsförsörjningen är en kritisk förutsättning för totalförsvaret och att det krävs en fungerande inhemsk jordbruks- och livsmedelsproduktion för att trygga livsmedelsförsörjningen. När det gäller frågan om informationsinsatser om forskning verkar institutioner som SLU för att deras vetenskapliga resultat och data blir kända och nyttjas i samhället, . Djursjukskötare utbildas vid (). I sitt svar på en skriftlig fråga (fr. 2018/19:640) anförde landsbygdsminister bl.a. att branschen vittnar om bemanningssvårigheter i synnerhet när det gäller djursjukskötare. I likhet med andra universitet och högskolor ansvarar SLU för att fatta beslut om utbildningsutbudet utifrån bedömningar av studenternas efterfrågan och arbetsmarknadens behov. SLU har fördubblat antalet utbildningsplatser för djursjukskötare. Statsrådet pekade på att för att underlätta situationen på området har föreskrivit om undantag som gör att djurvårdare under vissa förutsättningar får utföra moment som ska vara förbehållna legitimerad personal, t.ex. att söva djur. Det s.k. snabbspåret för nyanlända veterinärer att bli legitimerade djursjukskötare ger ett värdefullt tillskott av djurhälsopersonal. Statsrådet betonade att det är viktigt att alla djur som vi människor håller får den vård de behöver och hon framhöll att hon fortsätter att noggrant följa utvecklingen inom djurens hälso- och sjukvård. De stora satsningar inom universitets- och högskolesektorn som gjordes 2020 med anledning av pandemin fullföljs . För SLU innebär satsningarna bl.a. ett utökat utbildningsutbud i bristyrkesutbildningar med en permanent utökad budget . Ett virtuellt kompetenscenter för växtförädling, SLU Grogrund, är under uppbyggnad vid SLU. Utskottet noterar att SLU Grogrund har startat ett antal projekt och att ett antal doktorandtjänster i centrets regi har tillsatts. Utskottet välkomnar som tidigare att syftet med centret bl.a. är att bidra till en ökad tillgång till växtsorter för en hållbar och konkurrenskraftig jordbruks- och trädgårdsproduktion i hela . Därmed avstyrks motionerna 2020/21:516 (SD) och 2020/21:3350 (M) yrkande 53. När det gäller övriga motionsyrkanden om forskningsfrågor delar utskottet regeringens bedömning i den senaste forskningspropositionen att konkurrenskraften i den svenska livsmedelskedjan och det nationella kunskapssystemet inom området behöver stärkas för att livsmedelssystemet ska kunna möta de stora utmaningarna inom klimat, miljö, hälsa och ekonomi samt säkra tillgången till livsmedel och att den satsning som funnits för forskning inom livsmedelsområdet behöver permanentas och utökas. Utskottet vidhåller det utskottet anförde i sitt yttrande över forskningspropositionen, bl.a. att utskottet ser mycket positivt på att regeringen föreslår förstärkningar av det nationella forskningsprogrammet för livsmedel. I likhet med vad som anfördes i yttrandet vill utskottet framföra att ett innovativt, konkurrenskraftigt och hållbart livsmedelssystem bidrar till att uppfylla målen i livsmedelsstrategin. Utskottet vill särskilt framhålla regeringens konstaterande i forskningspropositionen att den behovsmotiverade forskningen inom livsmedelskedjan utgör en viktig del av livsmedelsstrategin. Utskottet vill liksom i sitt tidigare betänkande framföra att de statliga forskningsfinansiärerna har en betydelsefull roll för att stödja både grundforskning och behovsmotiverad forskning inom olika områden. För att möta samhällsutmaningarna behövs forskningsbaserad kunskap liksom samverkan mellan högskolan och samhället i övrigt för att få fram nya hållbara lösningar. Utskottet välkomnar att införde nya riktlinjer för bedömning av stöd till forskning. har arbetat fram åtta grundläggande principer för att se till att den vetenskapliga bedömningen görs inom ramen för en sund granskningskultur och god forskningssed. Vidare noterar utskottet att berörda institutioner verkar för att deras vetenskapliga resultat och data blir kända och nyttjas i samhället. Mot bakgrund av det anförda avstyrker utskottet motionerna 2020/21:724 (SD) yrkandena 36–38, 2020/21:2917 (C) yrkande 21, 2020/21:3350 (M) yrkandena 48, 51 och 52 samt 2020/21:3679 (L) yrkande 23. I likhet med andra universitet och högskolor ansvarar SLU för att fatta beslut om utbildningsutbudet utifrån bedömningar av studenternas efterfrågan och arbetsmarknadens behov. Utskottet konstaterar att SLU har fördubblat antalet utbildningsplatser för djursjukskötare. Därmed avstyrks motion 2020/21:612 (C). Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om nationella godkännanden för utsläppande av genetiskt modifierade växter på marknaden. Jämför reservation 29 (SD). I kommittémotion 2020/21:724 av m.fl. (SD) yrkande 41 framhåller motionärerna att regeringen bör verka för att EU-lagstiftningen för genetiskt modifierade växter ska tillåta medlemsstater att utfärda nationella godkännanden för utsläppande på marknaden, så länge den aktuella medlemsstaten kan visa att växterna inte riskerar att släppas ut på marknaden i andra EU-länder. All slags verksamhet i där genetiskt modifierade organismer (GMO) hanteras måste ha tillstånd. Beslut som gäller tillstånd för odling av en genetiskt modifierad växt tas gemensamt på EU-nivå och tillståndet gäller i alla EU:s medlemsländer. Varje genmodifierad växt, dvs. en specifik växtart med en viss genetisk modifiering, ska prövas och godkännas. Godkännande, spårbarhet och märkning av genetiskt modifierade livsmedel och foder regleras i och rådets direktiv /18/EG av om avsiktlig utsättning av genetiskt modifierade organismer i miljön och och rådets förordning (EG) nr 1829/2003 av om genetiskt modifierade livsmedel och foder. Målet med godkännandeförfarandet är att garantera att utsläppandet på marknaden av sådana produkter inte utgör några risker för människors och djurs hälsa och för miljön. Den s.k. försiktighetsprincipen ska gälla, och godkännandeförfarandet ska baseras på en vetenskaplig riskbedömning. I förordningen anges särskilt att tekniska framsteg och vetenskaplig utveckling bör beaktas vid tillämpningen. Nationella regler om förfarandet finns framför allt i , förordningen (2002:1086) om utsättning av genetiskt modifierade organismer i miljön, förordningen (2000:271) om innesluten användning av genetiskt modifierade organismer och i myndighetsföreskrifter. I proposition 2019/20:1 utgiftsområde 20 redovisas att ingen genetiskt modifierad växt odlades kommersiellt i . GMO har introducerats i miljön i liten utsträckning och befintliga styrmedel är väl utvecklade. Enligt pågår ingen översyn av det nationella regelverket eller regelverket inom EU när det gäller nationella godkännanden för utsläppande på marknaden. Utskottet konstaterar att regelverket för hantering av GMO är harmoniserat inom EU. Beslut som gäller tillstånd för odling av en genetiskt modifierad växt tas gemensamt på EU-nivå och tillståndet gäller i alla EU:s medlemsländer. Målet med godkännandeförfarandet är att garantera att utsläppandet av sådana produkter på marknaden inte utgör några risker för människors och djurs hälsa eller för miljön. Utskottet anser inte att denna ordning bör förändras och avstyrker därmed motion 2020/21:724 (SD) yrkande 41. Motioner som bereds förenklat Utskottets förslag i korthet avslår de motionsyrkanden som beretts i förenklad ordning. Jämför särskilt yttrande 2 (M), 3 (SD), 4 (C), 5 (KD) och 6 (L). I ett antal motioner från allmänna motionstiden /21 har det väckts förslag som rör samma eller i huvudsak samma frågor som utskottet har behandlat tidigare , i betänkandena /19:MJU2, 2018/19:MJU9, 2018/19:MJU17, 2019/20:MJU2, 2019/20:MJU8, 2019/20:MJU15 och 2019/20:MJU16, och har i enlighet med utskottets förslag avslagit motionsyrkandena. Utskottet ser inte någon anledning att nu göra en annan bedömning av de motionsyrkanden som tas upp i bilaga 2 och avstyrker därför motionsförslagen. Den gemensamma jordbrukspolitiken, punkt 1 (M) av (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2020/21:3350 av m.fl. (M) yrkande 24 och 2020/21:3359 av m.fl. (M) yrkande 14 och 2020/21:700 av m.fl. (SD) yrkandena 23–25, 2020/21:724 av m.fl. (SD) yrkandena 7 och 17, 2020/21:726 av m.fl. (SD) yrkande 5, 2020/21:2732 av m.fl. (MP) yrkandena 7 och 8, 2020/21:2917 av m.fl. (C) yrkande 14, 2020/21:3169 av m.fl. (C) yrkande 8, 2020/21:3236 av m.fl. (L) yrkandena 6 i denna del och 17 samt 2020/21:3273 av m.fl. (L) yrkandena 5, 6 och 10. Vi kan konstatera att EU:s gemensamma jordbrukspolitik (GJP) är i slutskedet av förhandlingarna. Den nya GJP ska i mångt och mycket handla om miljö- och klimatåtgärder.