bet · H901JuU6 · 2021-11-11 00:00:00 — Den regleringen innebär att om en tilltalad, en målsägande eller ett vittne lämnar sin berättelse muntligen inför rätten vid en huvudförhandling kan ändrade uppgifter leda till att förhörspersonens tidigare berättelse blir bevis. Detta är möjligt om den muntliga berättelsen i domstol avviker från vad förhörspersonen har berättat i de tidigare förhören inför åklagare, eller Säkerhetspolisen eller när förhörspersonen vid förhöret i domstolen förklarar att han eller hon inte kan eller vill yttra sig (36 kap. 16 § andra stycket, 37 kap. 3 § och 23 kap. 3 § tredje stycket RB). I dessa fall kan de tidigare berättelserna läsas eller spelas upp och åberopas som bevisning. Regeringen anser att det skulle medföra flera fördelar för straffprocessen om det var möjligt att i större utsträckning dra nytta av de tekniska möjligheter som finns att med ljud och bild dokumentera exempelvis ett polisförhör som hålls i nära anslutning till brottet. är minnesbilderna fortfarande klara och mindre påverkade av t.ex. vad som sagts och skrivits i medierna. Regeringen menar att en möjlighet att i flera fall än kunna åberopa sådana tidiga förhörsutsagor som bevis i en rättegång har betydelse för att effektivisera brottsbekämpandet och även skulle begränsa behovet av att höra målsägande och vittnen på nytt i domstol. Särskilt i stora brottmål med omfattande förundersökningar skulle detta minska de påfrestningar som en lång väntan på rättegång kan innebära och även minska incitamenten att försöka påverka målsägande och vittnen att ta tillbaka eller ändra sina uppgifter. Sammantaget anser regeringen att förbudet mot att som bevis åberopa berättelser som inte lämnats vid förhör inför rätten, bör förses med ytterligare undantag så att det i större utsträckning blir möjligt att åberopa en sådan berättelse under förutsättning att den lämnats i ett förhör som dokumenterats med ljud och bild. Förhör inför en brottsbekämpande myndighet I propositionen föreslår regeringen att en berättelse som lämnats vid ett förhör inför en brottsbekämpande myndighet ska få åberopas som bevis i brottmål om berättelsen har dokumenterats genom en ljud- och bildupptagning och det är lämpligt. De berättelser som avses är sådana som lämnats vid förhör inför , , , , , och . I den utredning som ligger till grund för propositionen (SOU 2017:98) föreslås i stället att en ljud- och bildupptagning av en berättelse som lämnats utom rätta ska få åberopas som bevis i en rättegång om det inte är olämpligt med hänsyn till sakens prövning. Detta innebär enligt utredningen en presumtion för att beviset ska tillåtas om inte rätten, utifrån vad parterna har anfört, gör bedömningen att det finns betydande processuella nackdelar med att beviset läggs fram. Utredningens förslag innebär att parterna ges en relativt stor frihet att välja hur de vill lägga fram en berättelse som bevis. Av propositionen framgår även att vissa remissinstanser vill gå längre än utredningen i denna del. anser att en berättelse som lämnats utom rätta ska få åberopas som bevis om det inte är uppenbart olämpligt med hänsyn till sakens prövning. Enligt är det viktigt att undvika att invändningar om lämpligheten i att åberopa ljud- och bildupptagningar av berättelser framförs sent i processen eftersom risken då är att huvudförhandlingen måste ställas in. Flera remissinstanser är av motsatt uppfattning och anser att utredningens förslag går för långt. Regeringen anser att utredningens förslag i alltför stor utsträckning öppnar upp för att berättelser utom rätta åberopas och tillåts som bevis. Regeringen framhåller att en berättelse som spelas in av gemene man inte har de rättssäkerhetsgarantier som ett förhör inför en brottsbekämpande myndighet har. Dessutom kan ett så brett tillämpningsområde som utredningen föreslår minska möjligheterna till en rättvis rättegång eftersom det riskerar att inte ge den tilltalade en realistisk möjlighet till ett fullgott motförhör. Regeringen anser därför att en utökad möjlighet att tillåta tidiga berättelser som bevis bör begränsas till sådana berättelser som lämnats i förhör inför en brottsbekämpande myndighet. Med ett krav på att det ska vara fråga om berättelser som lämnats i ett förhör kommer inte alla uppgifter som lämnas av enskilda personer till brottsbekämpande myndigheter att omfattas av regleringen. Begreppet förhör brukar i princip reserveras för situationer där t.ex. polis eller åklagare tar initiativ till och genom frågor försöker få en annan person att lämna upplysningar ur sitt minne. När det gäller den av utredningen föreslagna presumtionen för att tillåta tidiga berättelser som bevis anser regeringen att utredningens förslag i alltför stor utsträckning begränsar utrymmet för rättens prövning. Av domstolens skyldighet att sörja för att ett brottmål blir tillfredsställande handlagt följer att den bl.a. har ett ansvar för att se till att befogade rättssäkerhetsanspråk från den tilltalades sida tillgodoses. Detta talar enligt regeringen för att det inte bör vara en presumtion för att en berättelse som lämnats under förundersökningen ska tillåtas som bevis. I stället bör rätten, utifrån omständigheterna i det enskilda fallet, pröva om det är lämpligt att berättelsen tillåts som bevis. Inom ramen för lämplighetsbedömningen ska rätten bl.a. beakta processekonomiska skäl och rättssäkerhetsaspekter, inte minst den misstänktes möjligheter att försvara sig och vilka förutsättningar det har funnits eller finns att hålla ett effektivt motförhör. Den misstänktes insyn under förundersökningen Regeringen konstaterar att en ordning som tillåter en ökad användning av tidiga förhör som tagits upp i ett skede då den misstänktes insyn i förundersökningsmaterialet är begränsad ställer krav på att det finns garantier för att den misstänkte kan ta till vara sin rätt och bedriva ett effektivt försvar. Det är en central rättssäkerhetsfråga att den som misstänks för brott har tillräckligt goda förutsättningar att hålla ett motförhör i anslutning till eller efter huvudförhöret. För att ett motförhör ska vara effektivt krävs dessutom att den misstänkte och hans eller hennes försvarare har viss insyn i utredningen och tillgång till relevant material. Om den misstänkte eller försvararen ska närvara vid ett förhör med en annan person under förundersökningen för att ställa frågor föreslår regeringen därför att de ska ha rätt att ta del av det som har förekommit vid förundersökningen i den utsträckning det behövs för att den misstänkte ska kunna ta till vara sin rätt vid förhöret. Detsamma ska gälla om förhöret, på yrkande av undersökningsledaren, ska ske inför rätten vid ett sammanträde för bevisupptagning. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Enligt regeringen behövs det inte några övergångsbestämmelser. I samband med att utskottet behandlade motionsyrkanden från allmänna motionstiden /21 föreslog utskottet ett tillkännagivande till regeringen om att den bör återkomma till med ett lagförslag som innebär utökade möjligheter att använda tidiga förhör som bevisning i brottmål (bet. 2020/21:JuU25 s. 68). följde utskottets förslag (rskr. 2020/21:289). Regeringens redovisning av tillkännagivandet I propositionen uppger regeringen att tillkännagivandet som redovisats ovan är tillgodosett genom de förslag som behandlas i propositionen och att det därmed är slutbehandlat. m.fl. (M) begär i kommittémotion 2020/21:4113 yrkande 1 ett tillkännagivande om att de förslag för bevisupptagning under såväl förundersökningen som förberedelsen i brottmål som läggs fram i SOU 2017:98 bör genomföras. Motionärerna anför att regeringen, till skillnad från utredningen, föreslår att rätten under förundersökningen endast ska få ta upp bevis om ett brott om det finns någon som har underrättats om skälig misstanke om brottet. Regeringen föreslår även ett högre krav för att rätten ska kunna ta upp bevis under förundersökningen eller förberedelsen i brottmål. Därmed frångår regeringen utredningens presumtionsregel till förmån för ett krav på lämplighet. Enligt motionärerna skulle utredningens förslag skapa bättre förutsättningar för en effektivare brottmålsprocess utan att tumma på rättssäkerheten. m.fl. (M) anför i kommittémotion 2020/21:4113 yrkande 3 att det bör övervägas om kravet på att samtliga parter godtar en vittnesattest för att den ska få läggas fram ska strykas. Ett liknande yrkande framställs i kommittémotion 2021/22:127 yrkande 2 av m.fl. (KD). Berättelser som lämnats utom rätta I kommittémotion 2020/21:4113 av m.fl. (M) yrkande 2 efterfrågar motionärerna ett tillkännagivande om att förslagen i SOU 2017:98 om möjligheten att åberopa ett förhör inför en brottsbekämpande myndighet som bevis i en rättegång bör genomföras. Utredningens förslag innebär att en ljud- och bildupptagning av en berättelse inför åklagare eller eller annars utom rätta ska få åberopas som bevis om det inte är olämpligt med hänsyn till sakens prövning. Ett liknande yrkande framställs i kommittémotion 2021/22:134 av m.fl. (SD). m.fl. (C) anför i kommittémotion 2021/22:103 att en ljud- och bildupptagning av ett förhör borde tillåtas som bevis om det inte är uppenbart olämpligt. m.fl. (KD) anser i kommittémotion 2021/22:127 yrkande 1 att en ljud- och bildupptagning av en berättelse som lämnats utom rätta ska få användas som bevis om det inte är uppenbart olämpligt. Som framgår ovan har tidigare gjort ett tillkännagivande till regeringen om utökade möjligheter att använda tidiga förhör som bevisning i brottmål. Det är därför positivt att regeringen nu har överlämnat ett sådant lagförslag till . Enligt utskottet kan förslaget förväntas leda till att bevisning i större utsträckning än kan tas upp och läggas fram på det sätt som är lämpligast i varje enskilt fall. Utskottet anser därför att av de skäl som anförs i propositionen bör anta regeringens lagförslag. anser utskottet att förslaget i vissa avseenden fått en alltför begränsad omfattning och att regeringen borde gått längre. När det gäller bevisupptagning i domstol konstaterar utskottet att regeringen, till skillnad från utredningen, föreslår att rätten under förundersökningen endast ska få ta upp bevis om ett brott om det finns någon som har underrättats om skälig misstanke om brottet. Regeringen föreslår även ett högre krav för att rätten ska kunna ta upp bevis under förundersökningen eller förberedelsen i brottmål. Därmed frångår regeringen utredningens presumtionsregel till förmån för ett krav på lämplighet. Enligt utskottets uppfattning skulle utredningens förslag skapa bättre förutsättningar för en effektivare brottmålsprocess utan att tumma på rättssäkerheten. De förslag om bevisupptagning i domstol under förundersökningen och förberedelsen i brottmål som läggs fram i SOU 2017:98 bör därför genomföras. Utskottet föreslår att tillkännager detta för regeringen. Därmed tillstyrker utskottet motion 2020/21:4113 (M) yrkande 1. Regeringens förslag innebär vidare att skriftliga vittnesattester ska få åberopas som bevis i brottmål om parterna godtar det och det inte är uppenbart olämpligt. Samma sak ska gälla i de fall en berättelse har tagits upp med ljud eller med ljud och bild. Enligt utskottet är risken för att en part åberopar skriftliga vittnesattester i tveksamma fall sannolikt mycket liten eftersom vittnesattester normalt har ett lägre bevisvärde än andra vittnesuppgifter. Det bör därför övervägas om inte kravet på att parterna måste godta en vittnesattest för att den ska få läggas fram som bevis ska tas bort. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Därmed tillstyrker utskottet motionerna 2020/21:4113 (M) yrkande 3 och 2021/22:127 (KD) yrkande 2. Utskottet har även en annan uppfattning än regeringen när det gäller möjligheterna att åberopa berättelser från förhör inför en brottsbekämpande myndighet som bevis. Enligt utskottet är det viktigt att undvika att invändningar om lämpligheten i att åberopa ljud- och bildupptagningar av berättelser framförs sent i processen eftersom risken då är att huvudförhandlingen måste ställas in och förhörspersonen i stället kallas att inställa sig personligen. Utskottet anser därför att en berättelse som lämnats vid ett förhör inför en brottsbekämpande myndighet och som dokumenterats genom en ljud- och bildupptagning ska få åberopas som bevis i rättegången om det inte är uppenbart olämpligt med hänsyn till sakens prövning. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Därmed tillstyrker utskottet motionerna 2021/22:103 (C) och 2021/22:127 (KD) yrkande 1 samt tillstyrker delvis motionerna 2020/21:4113 (M) yrkande 2 och 2021/22:134 (SD). Avslutningsvis har utskottet inte något att invända mot regeringens redovisning av tillkännagivandet. Bevisupptagning i domstol, punkt 2 (S, C, V, MP) av (S), (S), (S), (S), (S), (MP), (C) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: 2020/21:4113 av m.fl. (M) yrkande 1. Vi anser att regeringens förslag om utökade möjligheter att ta upp bevis i domstol före huvudförhandling är väl avvägt och är därför inte beredda att ställa oss bakom ett sådant tillkännagivande som motionärerna föreslår. Vittnesattester, punkt 3 (S, MP) av (S), (S), (S), (S), (S) och (MP). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: 2020/21:4113 av m.fl. (M) yrkande 3 och 2021/22:127 av m.fl. (KD) yrkande 2. Vi delar regeringens uppfattning att det finns övervägande fördelar med en ordning som förutsätter att parterna godtar en vittnesattest för att den ska få läggas fram som bevis. Något tillkännagivande till regeringen bör därmed inte göras. Berättelser som lämnats utom rätta, punkt 4 (S, MP) av (S), (S), (S), (S), (S) och (MP). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: 2020/21:4113 av m.fl. (M) yrkande 2, 2021/22:103 av m.fl. (C), 2021/22:127 av m.fl. (KD) yrkande 1 och 2021/22:134 av m.fl. (SD). Vi anser att regeringens lagförslag har fått en väl avvägd utformning och är därför inte beredda att ställa oss bakom ett sådant tillkännagivande om att stärka presumtionen för att tillåta tidiga berättelser som motionärerna föreslår. Förteckning över behandlade förslag Proposition 2020/21:209 Utökade möjligheter att använda tidiga förhör: antar regeringens förslag till lag om ändring i . 2020/21:4113 av m.fl. (M): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att förslagen för bevisupptagning under såväl förundersökning som förberedelse i brottmål som läggs fram i SOU 2017:98 bör genomföras och tillkännager detta för regeringen. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att förslagen om hur ett förhör inför en brottsbekämpande myndighet som dokumenterats genom en ljud- och bildupptagning ska få åberopas som bevis i en rättegång som läggs fram i SOU 2017:98 bör genomföras och tillkännager detta för regeringen. 3.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att det bör övervägas om kravet på att samtliga parter godtar en vittnesattest för att den ska få läggas fram ska strykas och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:103 av m.fl. (C): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ljud- och bildinspelning av förhör borde tillåtas ifall det inte är uppenbart olämpligt och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:127 av m.fl. (KD): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bevis som lämnats utom rätta ska få användas som bevis om det inte är uppenbart olämpligt och tillkännager detta för regeringen. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att båda parter inte ska behöva godkänna skriftliga attester och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:134 av m.fl. (SD): ställer sig bakom det som anförs i motionen om möjligheten att åberopa berättelser i tidiga förhör som bevis och tillkännager detta för regeringen. Att vara riksdagsledamot i justitieutskottet är lite grann som att cykla. Man får aldrig sluta trampa och jobba på. Och precis som cykelkedjan måste rättskedjan vara i ständig rörelse för att omvärlden runt oss förändras. finns kriminalitet som inte existerade när trädde i kraft . Det optimala för kan vara hopplöst passé i en annan. Det är den uppgift vi har att jobba med. Den moderna tekniken kommer även åklagare, polis och domstol till del, och därför måste vi ställa oss frågan hur vi ska använda den på bästa möjliga sätt för att bekämpa brottsligheten. Om kriminaliteten är i ständig förändring är principerna om en rättvis rättegång grundade i en människosyn som tagit form långt innan kameror, datorer och appar fanns. Upplysningens idéer om allas likhet inför lagen och rätt till en rättvis rättegång blir aldrig ointressanta och omoderna, som en vhs-spelare blir. De är tidlösa och måste hedras och värnas av dem som tror på demokrati. Häri ligger vår utmaning i justitieutskottet att effektivt och rättssäkert bekämpa brottsligheten och att hitta rätt balanspunkt mellan rättssäkerhet, modernitet, flexibilitet och effektivitet. Vi har omfattande brottmål med mycket teknisk bevisning, flera tilltalade och ett stort antal vittnen. När trycket ökar på rättssystemet måste effektiviteten bli bättre. Här kan domstolars och andra myndigheters ljud och videoinspelningar utanför huvudförhandlingen tillsammans med skriftliga redogörelser från vittnen spela en viktig roll. Möjligheten att använda berättelser som lämnats vid tidiga förhör utökas med regeringens förslag. Bevisningen kan därmed i större utsträckning tas upp och läggas fram på det sätt som är lämpligast i varje enskilt fall. föreslås en utökning av möjligheten att tillåta berättelser från förhör inför en brottsbekämpande myndighet som bevis i domstol. Kravet som ställs är om det är lämpligt. föreslås också att möjligheterna utökas att ta upp bevis i domstol före huvudförhandling, till exempel vid stora brottmål, och om det kan antas få betydelse för frågan att häva ett häktningsbeslut eller restriktioner. Detta är självklart en välkommen åtgärd för att Kriminalvården ska kunna använda sina resurser på bästa sätt. föreslås vidare en utökning av möjligheterna att använda skriftliga redogörelser från vittnen som bevis. I lagtexten kallas de vittnesattester. finns situationer där vittnesattester kan tillåtas av domstol. Detta gäller till exempel när ett vittnesförhör inte kan hållas under huvudförhandlingen. Vittnesattester kan användas i fler fall i tvister mellan enskilda. ges även möjligheten att åberopa vittnesattester som bevisning i brottmål. Man ska då ha samma krav för detta. Samma krav ska gälla som för civilrättsliga mål om att parterna måste acceptera det och att det inte är uppenbart olämpligt. Alla dessa förslag gör att material som upptagits före huvudförhandling kan åberopas som bevisning i större omfattning. Observera att vi har inslag av detta även men att vi nu utökar möjligheterna. Flera reformer på detta område har redan gjorts. Bland annat kan nämnas möjligheten för hovrätt att spela upp vittnesförhör från tingsrätten. Denna reform gjordes och gick under namnet En modernare rättegång. Föreslagen som regeringen nu gått fram med är väl avvägda så att domstolar inte måste hantera bevisupptagning, vittnesattester och annat som i slutändan kommer att sakna betydelse, därav de begränsningar som en del av motionerna berör. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Utökade möjligheter att använda tidiga förhör Rättskedjan blir starkare om den är effektiv i alla länkar. Detta lagförslag stärker rättskedjan och bibehåller rättssäkerheten. Det håller fokus utan att tappa helheten. Det är helt enkelt ett exempel på bra lagstiftning på ett viktigt politikområde. Med detta yrkar jag bifall till reservation 1. Jag vill börja med att yrka bifall till reservation 1 samt i övrigt till utskottets förslag. Den som blir utsatt för brott eller den som blir vittne till ett brott får i de flesta fall snart berätta för en polis om vad hon eller han har drabbats av eller faktiskt sett. Och förhoppningsvis är bevisningen så pass bra att förövaren sedan kan åtalas. Men för att gärningspersonen ska straffas krävs mer än så, nämligen att den bevisning som presenteras i domstol är tillräcklig för en fällande dom. Och ofta är de berättelser som lämnas av brottsoffer och av vittnen under rättegången helt avgörande. Ofta hinner det gå efter det att brottsoffret eller vittnet har hörts av polis innan det är dags för förhandling i domstol. Den åklagare som har bestämt sig för att väcka åtal har gjort det utifrån de berättelser som lämnats under förundersökningen. Åklagaren har sedan bara att hoppas på att brottsoffret och vittnet kommer att berätta samma sak i domstolen som de har gjort tidigare. Tyvärr sker detta långt ifrån alltid. I måste domstolarna följa en rättegångsbalk som är skriven . Ingen av oss kan väl med hedern i behåll påstå att samhället i stort, och brottsligheten i synnerhet, ser likadan ut som den gjorde . Ändå måste dagens domare förhålla sig till samma regelverk som dennes mormor hade att följa, om hon var domare. Det här är inte rimligt, och detta är något som riksåklagaren påpekat vid upprepade tillfällen. omedelbarhetsprincip är förlegad och måste förändras. räknas bara det som utspelar sig under själva rättegången. Det är bara vad som händer då som rätten tillåts ta hänsyn till när den ska komma fram till om den åtalade ska dömas eller inte. Allt som har hänt före förhandlingen, däribland ofta otaliga förhör under förundersökningen, är inte vatten värda i domstolens ögon. Så ligger det till för att vi lagstiftare har bestämt det. Vi kan föreställa oss en kvinna som misshandlats av sin make och som berättat om det för polis, som kommit till lägenheten efter att grannar larmat om skrik och bråk. Kvinnan hörs igen dagen efter händelsen, och polisen videofilmar kvinnan när hon berättar utförligt om att hon utsatts för brott. Men när det väl är dags för förhandling i domstol är hon plötsligt mycket fåordig och lämnar en helt annan förklaring till sina skador. I ett sådant fall och med dagens regelverk måste åklagaren helt sonika acceptera att kvinnan inte längre vill stå fast vid sin tidigare berättelse och att hon i stället säger att blåmärkena hon fått beror på att hon har ramlat. Domstolen har inte annat att göra än att fria den åtalade mannen, eftersom kvinnan inte längre säger sig ha blivit utsatt för något brott. I propositionen Utökade möjligheter att använda tidiga förhör har flera goda förslag lagts fram för att äntligen luckra upp omedelbarhetsprincipen och göra det möjligt för domstolen att ta hänsyn till mer än det som sägs under själva rättegången när den ska fatta sitt avgörande. Ett utmärkt förslag är att förhör som polis har spelat in under förundersökningen ska få spelas upp vid själva domstolsförhandlingen. Det är bra. Men tyvärr är det långt ifrån tillräckligt. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Utökade möjligheter att använda tidiga förhör Regeringen har dessvärre valt en skrivning som gör att den tilltalades försvarare kommer att ha stora möjligheter att stoppa en uppspelning av ett tidigt förhör från att spelas upp inför rätten. I regeringens proposition återfinns nämligen den juridiskt svaga skrivningen att tidiga förhör bara ska få spelas upp i de fall domstolen finner det lämpligt. Svenska domstolar är sällan villiga att tillämpa lagtext extensivt, och så ska det vara ur ett rättssäkerhetsperspektiv. Därför är det oerhört olyckligt att regeringen, när man nu går fram med lagändringar på detta område, väljer en skrivning som öppnar upp för en rad invändningar från försvararhåll, som i många fall kommer att sätta stopp för en uppspelning av tidiga förhör. Vi i vill ha en mycket skarpare skrivning om inspelade förhör, nämligen att domstolen måste tillåta ett sådant förhör i samtliga fall utom när det är uppenbart olämpligt. Vi har drivit det i utskottet och även lyckats få en majoritet med oss för ett tillkännagivande om detta, vilket är mycket glädjande.