bet · H901NU10 · 2021-11-29 00:00:00 — Stöd till drivmedelsstationer på landsbygderna Utskottet föreslår ett tillkännagivande till regeringen med anledning av motionsyrkanden som väckts under allmänna motionstiden /22 mot bakgrund av krav på drivmedelsstationer som gäller fr.o.m. . Enligt utskottet bör regeringen vidta följande åtgärder: • Regeringen bör initiera en kartläggning i enlighet med vad utskottet har anfört över hur många drivmedelsstationer som ännu inte har gjort de nödvändiga uppdateringarna i enlighet med kraven som gäller fr.o.m. . • Regeringen bör se över om statsstödsregler står i vägen för att kunna möjliggöra utbetalningar till dem som äger drivmedelsstationer i områden där servicen är gles. • Regeringen bör undersöka möjligheterna att göra förskottsutbetalningar för att ägare av drivmedelsstationer i områden där servicen är gles ska kunna göra nödvändiga uppdateringar av sin utrustning i enlighet med kraven som gäller fr.o.m. . • Regeringen bör se över möjligheterna att ge en tillfällig dispens till drivmedelsstationer i områden där servicen är gles som ännu inte har gjort eller bedöms hinna göra nödvändiga investeringar i enlighet med kraven som gäller fr.o.m. . Utskottet föreslår att avslår övriga motionsyrkanden. Betänkandet innehåller fyra reservationer (S, SD, C, V, MP). I en reservation (S, V, MP) förordas att inte ska göra något tillkännagivande. Sex yrkanden från allmänna motionstiden /22 Utskottets förslag till riksdagsbeslut Stöd till drivmedelsstationer på landsbygderna Bakgrund och pågående arbete 1.Åtgärder med anledning av krav på drivmedelsstationer, punkt 1 (S, V, MP) 2.Inrättandet av en fond för drivmedelsstationer, punkt 2 (C) 3.Ändrad tidpunkt för ikraftträdandet av krav på drivmedelsstationer, punkt 3 (SD) 4.Omställning av drivmedelsstationer, punkt 4 (V) Bilaga 1 Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden /22 Bilaga 2 protokoll 2021/22:9 Utskottets förslag till riksdagsbeslut Stöd till drivmedelsstationer på landsbygderna Åtgärder med anledning av krav på drivmedelsstationer ställer sig bakom det som utskottet anför om åtgärder med anledning av krav på drivmedelsstationer och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:1107 av (M) och 2021/22:3215 av och (båda C) yrkandena 1 och 2. Reservation 1 (S, V, MP) Inrättandet av en fond för drivmedelsstationer 2021/22:3215 av och (båda C) yrkande 3. Reservation 2 (C) Ändrad tidpunkt för ikraftträdandet av krav på drivmedelsstationer 2021/22:2451 av m.fl. (SD) yrkande 13. Reservation 3 (SD) 2021/22:3232 av Nooshi Dadgostar m.fl. (V) yrkande 3. Reservation 4 (V) Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (M), (S), (M), (SD), (S), (C), (V), (SD), (S), (KD), (S), (L), (SD), (MP), (S), (M) och (C). I betänkandet behandlar utskottet sex yrkanden från allmänna motionstiden /22 om drivmedelstationer på landsbygderna och i glesbygd. väcktes vid utskottets sammanträde två förslag om utskottsinitiativ i fråga om stöd till drivmedelsstationer på landsbygderna och i glesbygd (prot. 2021/22:3). Vid utskottets sammanträde respektive lämnade direktör , Svensk bensinhandel, respektive avdelningschef och enhetschef , Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB), information och svarade på frågor om vilka effekter tekniska krav på cisterner och rörledningar för brandfarlig vätska kan tänkas få för lokala drivmedelsstationer. Därtill lämnade tillförordnade avdelningschefen och koordinator , , respektive statssekreterare med medarbetare från , information och svarade på frågor om stöd till drivmedelsstationer på landsbygderna och i glesbygd för anpassning till tekniska krav vid utskottets sammanträde respektive . lämnande även ställföreträdande generaldirektören med medarbetare från information om utbyggnaden av publika laddstationer. Vid utskottets sammanträde beslutade utskottet att bereda försvarsutskottet tillfälle att yttra sig i ärendet. beslutade att yttra sig i ärendet genom ett protokollsutdrag (prot. 2021/22:9). Utöver de yrkanden som behandlas inom ramen för betänkandet har även förslag om drivmedelsstationer lämnats med anledning av budgetpropositionen (prop. 2021/22:1). Dessa förslag hanterar utskottet i betänkandet 2021/22:NU2. Stöd till drivmedelsstationer på landsbygderna Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om åtgärder med anledning av krav på drivmedelsstationer och tillkännager detta för regeringen. avslår övriga motionsyrkanden. Jämför reservation 1 (S, V, MP), 2 (C), 3 (SD) och 4 (V). Åtgärder med anledning av krav på drivmedelsstationer I motion 2021/22:1107 (M) framhålls att drivmedelsanläggningar utanför centralorter har en viktig funktion för kommunala verksamheter som exempelvis hemtjänst, räddningstjänst och andra kommunala servicefunktioner i närområdet. Enligt motionären kommer de förändringar som måste utföras att innebära omfattande kostnader för många som driver en sådan anläggning. För att inte landsbygden ska stå utan dessa serviceställen förordar motionären ett tillkännagivande om att en översyn bör göras av ersättningssystemen till de enskilda mackägarna. I motion 2021/22:3215 av och (båda C) framhålls att förändringarna på bl.a. rörledningar som måste göras fram till mitten av är en utmaning för små privata bensinmackar i glesbygden. Motionärerna understryker särskilt att många ägare inte har nåtts av informationen om de nya kraven samt att åtgärderna är kostsamma. Upp till 500 mackar på landsbygden och i glesbygd riskerar, enligt motionärerna, att behöva avveckla sin verksamhet, vilket även skulle påverka annan viktig samhällsservice eftersom dessa drivmedelsstationer på landsbygden ofta även säljer livsmedel och är ombud för post, Systembolaget, apotek och hanterar turistinformation. I yrkande 1 förordas ett tillkännagivande om en tillfällig dispens för mindre mackar på landsbygden och i glesbygd till dess att den ekonomiska frågan är löst när det gäller de åtgärder som har beslutats om att säkra rörledningar under jord för att förhindra läckage från drivmedel. I yrkande 2 begär motionärerna vidare att regeringen i samarbete med regionerna ska ta fram ett underlag för att få veta vilka mackar på landsbygden och i glesbygd som inte genomfört de beslutade åtgärderna på grund av ekonomiska hinder. Inrättandet av en fond för drivmedelsstationer I motion 2021/22:3215 av och (båda C) förordar motionärerna i yrkande 3 ett tillkännagivande om att regeringen ska överväga att avsätta medel till en fond som kan täcka kostnader för de allra minsta mackarna på landsbygden och i glesbygd för att genomföra de miljöåtgärder för att förhindra läckage av drivmedel som har beslutats. Ändrad tidpunkt för ikraftträdandet av krav på drivmedelsstationer I kommittémotion 2021/22:2451 av m.fl. (SD) yrkande 13 förordas ett tillkännagivande om tillräckligt stöd för kommersiell service på landsbygden. Motionärerna noterar att den föreslagna höjningen av stödet för kommersiell service i glesbygd är positiv, men betonar att stödet måste utvärderas och följas upp av den ansvariga myndigheten för att säkerställa att det har avsedd effekt och att nivåerna är tillräckliga för att nå de önskade målen. Enligt motionärerna bör denna typ av utvärdering bl.a. inkludera om hänsyn behöver tas till nya kostnader som tillkommit eller väntas tillkomma som en följd av påtvingade investeringar med anledning av nya lagar och EU-regler. I motionen betonas särskilt de säkerhetsföreskrifter för bensinstationer som träder i kraft , vilka motionärerna anser kommer att medföra kostsamma tvingande investeringar för landets bensinstationer. Enligt motionärerna bör slutdatumet för då drivmedelsanläggningarna ska vara uppdaterade skjutas fram i syfte att skapa utrymme för översyn och revidering av befintliga stödåtgärder samt att ge regionerna ett tydligt uppdrag att inventera och identifiera de bensinstationer som är särskilt skyddsvärda och utsatta. I partimotion 2021/22:3232 av Nooshi Dadgostar m.fl. (V) yrkande 3 begärs ett tillkännagivande om att regeringen bör utreda vilka insatser som behövs för att möjliggöra omställning hos drivmedelsförsäljare på landsbygden. Motionärerna konstaterar bl.a. att det måste finnas en möjlighet för människor på landsbygden att tanka drivmedel inom rimliga gränser. Vidare konstaterar motionärerna att marknadskrafter varken har intresse eller ansvar för en stor del av landsbygdsbefolkningens behov av drivmedel samt att klimatsmarta alternativ riskerar att utebli eftersom omställningen kan bli för kostsam för bensinmackar som är hårt utsatta. I sitt yttrande genom protokollsutdrag (prot. 2021/22:9) noterar försvarsutskottet inledningsvis att har fastställt mål för det civila försvaret som innebär att säkerställa de viktigaste samhällsfunktionerna och att upprätthålla en nödvändig försörjning (prop. 2020/21:30, bet. 2020/21:FöU4, rskr. 2020/21:136). Därtill noterar försvarsutskottet att Försvarsberedningen anser att aktörer med ansvar för samhällsviktig verksamhet behöver analysera sina behov av drivmedel och göra nödvändiga förberedelser för att säkra tillgången på drivmedel. Enligt Försvarsberedningen ska även ett planeringskrav ställas på samhällsviktiga aktörer vars verksamhet är beroende av drivmedel. Krav ska även ställas på privata drivmedelsaktörer att utöka lagerhållning av drivmedel på regional och till del lokal nivå. I relation till detta understryker försvarsutskottet i sitt yttrande vikten av att man vid all samhällsplanering beaktar behovet av att samhällsviktiga tjänster, såsom räddningstjänst och polis, kan verka under alla förhållanden. Detta gör sig enligt försvarsutskottet gällande inte minst när det gäller tillgången till drivmedel på landsbygden och i glesbygd som i det nu aktuella fallet. Bakgrund och pågående arbete Myndigheten för samhällsskydd och beredskaps föreskrifter om cisterner med anslutna rörledningar för brandfarliga vätskor Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB) fattade beslut om föreskriften MSBFS 2018:3 . Den ersatte den rådande föreskriften MSBFS 2014:5 och behandlar krav på konstruktion, tillverkning, installation och kontroll av cisterner med anslutna rörledningar eller slangledningar för hantering av brandfarliga vätskor, samt krav på korrosionsskyddssystem. I föreskriften framgår bl.a. krav på cisterner, rörledningar och korrosionsskyddssystem. I 2 kap. 3 § beskrivs exempelvis närmare att cisterner, rörledningar och slangledningar ska vara skyddade mot korrosion genom placering, materialval eller korrosionsskyddssystem. Rörledningar och slangledningar behöver dock endast vara skyddade på utsidan. Cisterner, rörledningar och slangledningar utomhus ska dessutom vara väderbeständiga samt motståndskraftiga mot UV-strålning. Vidare framgår det att en övergång till korrosionsbeständiga rörledningar ska vara gjord , och därefter får bl.a. befintliga varmförzinkade rörledningar i mark som inte är fuktisolerade inte längre användas. Enligt 7 kap. 1 § i föreskriften får Myndigheten för samhällsskydd och beredskap i enskilda fall och om det finns särskilda skäl medge undantag från tillämpningen av denna författning. Förordning (2000:284) om stöd till kommersiell service I arbetet med att främja en god tillgång till kommersiell service för befolkningen kan ekonomiskt stöd beviljas enligt förordningen (2000:284) om stöd till kommersiell service. Stödet kan beviljas till bl.a. näringsidkare med fasta försäljningsställen för dagligvaror eller drivmedel i glesbygd och på landsbygden. reviderades förordningen, vilket bl.a. innebar ökat stöd till hemsändning och ökat servicebidrag. Av förordningen framgår att stöd till kommersiell service ska bidra till att uppfylla målet för den regionala tillväxtpolitiken, den nuvarande regionala utvecklingspolitiken. Stöd får lämnas i områden där servicen är gles, där enlig förordningen (2011:1205) om ändring i förordningen (2000:284) om stöd till kommersiell service får meddela närmare föreskrifter om i vilka områden stöd får lämnas. Vidare framgår det av 7 § att stödet inte får otillbörligt gynna en viss näringsidkare. Stöd till kommersiell service kan lämnas som investeringsbidrag, investeringslån, servicebidrag, hemsändningsbidrag och särskilt driftsstöd och måste lämnas i enlighet med Europeiska kommissionens (kommissionen) förordningar. Regionerna fattar beslut om investeringsbidrag som betalas ut efter att investeringen har gjorts. Bidraget får i enlighet med förordningens 11 § lämnas med ett belopp som motsvarar högst av de utgifter som har godkänts för en investering som avses i 10 § 1–3. Investeringsbidrag får lämnas med ett belopp som motsvarar högst av godkända utgifter för investeringar som avses i 10 § 4 större investeringar som avses i 10 § 1 och som gäller ett försäljningsställe för dagligvaror eller drivmedel med ett väl utbyggt utbud av grundläggande servicefunktioner eller som görs för att komplettera ett försäljningsställe för dagligvaror eller drivmedel med grundläggande servicefunktioner kostnader för samlokalisering av försäljningsställen som avses i 4 § 2 och inbördes eller med annat detaljhandels- eller tjänsteföretag investeringar som genomförs för att uppfylla krav som har ålagts verksamheten genom föreskrifter i lag eller förordning andra investeringar som avses i 10 § 1–3, om det finns särskilda skäl. får vidare meddela föreskrifter om sådana investeringar som avses i andra stycket 4 förordningen (2011:1205) om ändring i förordningen (2000:284) om stöd till kommersiell service. Investeringsbidrag får vidare endast lämnas i enlighet med kommissionens förordning (EU) nr 1407/2013 av om tillämpningen av artiklarna 107 och 108 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt på stöd av mindre betydelse. Enligt artikel 2.3 i förordningen får det stöd som ett enda företag kan få per medlemsstat av tre beskattningsår inte överstiga . Kommissionen anför att taket behövs för att garantera att alla åtgärder som omfattas av förordningen inte kan anses påverka handeln mellan medlemsstaterna och inte snedvrida eller hota att snedvrida konkurrensen. I artikel 2.5 fastställs vidare att taket ska gälla oberoende av stödets form och det mål som eftersträvas och oavsett om det stöd som medlemsstaten beviljar helt eller delvis finansieras med medel som härrör från unionen. sätter ramarna för medlemsstaternas möjligheter att stödja en viss verksamhet med offentliga medel och anger på vilket sätt som staten, landstingen eller kommunerna får ge stöd åt vissa företag. Efter att regeringen rapporterar statsstödsärenden till kommissionen avgör denna sedan om stödet är förenligt med eller inte. Bestämmelserna om statligt stöd är reglerade på EU-nivå och återfinns i fördraget om EU:s funktionssätt (EUF-fördraget) artiklarna 107–109 samt i de s.k. procedur- och bemyndigandeförordningarna. Enligt artikel 107.1 i EUF-fördraget är statligt stöd generellt förbjudet. Med statligt stöd avses stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel, att stödet gynnar vissa företag eller viss produktion och att stödet snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen samt påverkar handeln mellan medlemsstater. Även medel från offentligt ägda bolag kan anses vara statliga medel. Vidare avses med medlemsstat inte enbart staten på central nivå, utan begreppet omfattar även regionala och lokala offentliga organ såsom kommuner och landsting. Ett statsstöd behöver inte heller lämnas direkt av en medlemsstat, utan det kan även ges genom privata eller offentliga organ som utsetts av staten. För att en åtgärd ska anses vara ett statsstöd krävs även att den gynnar vissa företag eller en viss produktion. Det innebär att åtgärden dels ska vara selektiv, dels ge en ekonomisk fördel för mottagaren. En åtgärd som utan åtskillnad gynnar alla företag som är etablerade i ett land anses inte vara ett statligt stöd eftersom åtgärden då inte är selektiv. Det finns undantag då statligt stöd i vissa fall är eller kan vara förenligt med den inre marknaden och därmed är tillåtet. Undantagen framgår bl.a. av artiklarna 107.2 och 107.3 i EUF-fördraget. Av fördraget framgår exempelvis att stöd som kan anses vara förenliga med är stöd av social karaktär eller stöd för att avhjälpa skador som orsakats av naturkatastrofer eller andra exceptionella händelser. Andra stöd som är undantagna är stöd för att utveckla regioner där levnadsstandarden eller sysselsättningen är låg, stöd som underlättar viktiga projekt av europeiskt intresse, stöd för att råda bot på en allvarlig störning i ett medlemslands ekonomi och stöd till kultur och kulturarv. Stöd av mindre ekonomisk betydelse omfattas inte heller av förbudet. Genom den s.k. bemyndigandeförordningen ges kommissionen rätt att förklara att vissa typer av stöd är förenliga med den inre marknaden och att dessa därför är undantagna anmälningsplikten. Det gäller bl.a. stödåtgärder som genom rättspraxis kommit att anses som tillåtna statsstöd. En medlemsstat som vill genomföra en statsstödsåtgärd måste anmäla sina planer på att lämna statsstöd i förväg till kommissionen så att kommissionen kan ta ställning till om stödet är förenligt med gällande regler eller inte. Medlemsstaten får inte genomföra stödåtgärden förrän kommissionen har uttalat sig om stödet är förenligt med statsstödsreglerna. Det offentliga kan dock ge stöd till vissa utpekade områden utan att först behöva vänta på kommissionens godkännande men då måste stödet utformas enligt de krav som anges i den allmänna gruppundantagsförordningen. Kommissionen har också till uppgift att granska befintliga stödåtgärder i medlemsstaterna. Om kommissionen anser att ett stöd som ges av en medlemsstat strider mot statsstödsreglerna, dvs. är ett s.k. olagligt statsstöd, ska den besluta om att staten ska upphäva eller ändra stödåtgärderna inom den tidsfrist som kommissionen fastställer. I den s.k. procedurförordningen fastställs i mer detalj hur handläggningen och kommissionens arbete går till när det gäller att godkänna och granska statliga stöd. I lagen (2013:388) om tillämpning av Europeiska unionens statsstödsregler finns bestämmelser om att den som avser att vidta eller ändra stödåtgärder som omfattas av ska lämna upplysningar om åtgärderna till regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Det innebär bl.a. att kommuner, myndigheter och även offentligt ägda bolag ska informera regeringen om alla stöd som kan komma att omfattas av . Budgetförslag om investeringsstöd till drivmedelsstationer I budgetpropositionen (prop. 2021/22:1 utg.omr. 19 Regional utveckling) föreslår regeringen en höjning av anslaget 1:1 Regionala utvecklingsåtgärder om för ett investeringsstöd till drivmedelsstationer i områden där servicen är gles. Regeringen anför att bidraget ska användas för att genomföra nödvändiga åtgärder för att nedgrävda rörledningar för hantering av brandfarlig vätska ska vara korrosionsskyddade. Syftet är enligt regeringen att se till att risken för brand och explosion är så låg som möjligt vid hantering av dessa varor samt att främja en likvärdig skydds- och säkerhetsnivå för hanteringen i hela landet. och föreslår i sina respektive motioner för utgiftsområde 19 Regional utveckling (mot. 2021/22:4013 respektive mot. 2021/22:4123) en förstärkning av regeringens föreslagna investeringsstöd . Även föreslår ett förstärkt investeringsstöd i sin motion för utgiftsområde 19 Regional utveckling (mot. 2021/22:4219) . Utskottets ställningstagande redovisas under följande rubriker: – Åtgärder med anledning av krav på drivmedelsstationer – Inrättandet av en fond för drivmedelsstationer – Ändrad tidpunkt för ikraftträdandet av krav på drivmedelsstationer – Omställning av drivmedelsstationer. Åtgärder med anledning av krav på drivmedelsstationer Utskottet vill med anledning av motionerna 2021/22:1107 (M) och 2021/22:3215 (C) yrkandena 1 och 2 inledningsvis framhålla att frågan om drivmedelsstationer är viktig för många som bor på landsbygderna och i glesbygd. På flera mindre orter är dessa drivmedelsstationer viktiga nav i samhället. Utöver att sälja drivmedel utför de även andra betydelsefulla samhällsfunktioner, bl.a. genom att verka som ombud för post, sälja livsmedel eller hantera turistinformation. Utskottet vill därmed framhålla värdet av att dessa drivmedelsstationer ges goda förutsättningar för att bedriva sin verksamhet. Utskottet konstaterar vidare att Myndigheten för samhällsskydd och beredskap har beslutat om en föreskrift som innebär att drivmedelsstationer behöver uppfylla särskilda miljö- och säkerhetskrav . Därefter får i regel utrustning som inte är enhetlig med föreskriften inte längre användas. I detta sammanhang vill utskottet understryka vikten av att drivmedelsstationer är uppdaterade med utrustning som håller hög miljö- och säkerhetsmässig standard, vilket självfallet även bör gälla för drivmedelsstationer på landsbygderna och i glesbygd. konstaterar utskottet att investeringarna som krävs för att göra nödvändiga uppdateringar i enlighet med föreskriften kan vara väldigt kostsamma, särskilt för privata ägare av mindre drivmedelsstationer som ofta finns på landsbygderna och i glesbygd. Det finns enligt utskottets uppfattning därmed en uppenbar risk att många drivmedelsstationer kommer att tvingas lägga ned sin verksamhet eftersom de inte har möjlighet att uppfylla kraven om bl.a. korrosionsbeständiga rörledningar till . Detta skulle kunna innebära att många som bor på landsbygderna och i glesbygd förlorar närheten till både viktig samhällsservice och möjligheten att tanka sitt fordon inom ett rimligt avstånd. Med utgångspunkt i det som tidigare anförts anser utskottet därför att regeringen bör vidta ett antal åtgärder för att säkerställa att drivmedelsstationer kan drivas vidare på ett miljömässigt och säkert sätt. Med anledning av de investeringar som krävs för att leva upp till de nya kraven bör regeringen göra en översyn av befintliga ekonomiska stöd. Inom ramen för denna översyn bör regeringen bl.a. se över frågan om huruvida statsstödsregler står i vägen för att kunna garantera utbetalningar till dem som äger drivmedelsstationer. Regeringen bör även undersöka möjligheterna att göra utbetalningar i förskott, vilket skulle underlätta för många ägare av drivmedelsstationer och påskynda arbetet med investeringar i de nödvändiga uppdateringarna i enlighet med de nya kraven. Regeringen bör vidare initiera en kartläggning i samtliga kommuner över hur många drivmedelsstationer som ännu inte gjort de nödvändiga uppdateringarna i enlighet med de nya kraven. Kartläggning bör fokusera på om det på grund av nedläggningar kommer att uppstå områden som står helt utan närhet till en drivmedelsstation, så kallade vita fläckar. har i ett yttrande genom protokollsutdrag understrukit vikten av att bl.a. räddningstjänst och polis kan verka under alla förhållanden, vilket enligt försvarsutskottet gör sig gällande inte minst när det gäller tillgången till drivmedel på landsbygderna och i glesbygd. Utskottet delar försvarsutskottets uppfattning. Utskottet anser att regeringen i kartläggningen även bör ta i beaktning vilka drivmedelsstationer som utgör en del av det civila försvaret och är nödvändiga för samhällsviktiga tjänster som polis och räddningstjänst. Regeringen bör enligt utskottet slutligen även se över vilka möjligheter som finns att ge en tillfällig dispens till drivmedelsstationer som ännu inte har gjort eller bedöms hinna göra nödvändiga investeringar i enlighet med kraven som gäller fr.o.m. . Detta bör göras för att säkerställa att drivmedelsstationer har möjlighet att genomföra de investeringar som krävs. I enlighet med vad som framförs ovan vill utskottet sammanfattningsvis därmed att regeringen vidtar följande åtgärder: • Regeringen bör initiera en kartläggning i enlighet med vad utskottet har anfört över hur många drivmedelsstationer som ännu inte har gjort de nödvändiga uppdateringarna i enlighet med kraven som gäller fr.o.m. .