yttr · H805SkU1y · 2020-11-12 00:00:00 — Utskottet delar regeringens bedömning att justerande bestämmelser bör införas som möjliggör ytterligare avdrag för koncernbidragsspärrade underskott om ett underskottsföretag på grund av nekat avdrag för negativt räntenetto annars redovisar överskott. Utskottet avstyrker motionsförslaget om att inte införa justerande bestämmelser. Jämför avvikande mening 3 (V). Koncernbidragsspärren inträder vid ägarförändringar enligt 40 kap. 10 och 14 §§ IL. Det innebär att koncernbidragsspärren inträder vid ägarförändringar då ett företag får det bestämmande inflytandet över ett underskottsföretag, eller när ett underskottsföretag, eller ett moderföretag till ett underskottsföretag, får det bestämmande inflytandet över ett annat företag. Spärren inträder dock inte om ägarförändringen bara berör företag som före ägarförändringen ingick i samma koncern. Enligt 40 kap. 18 och 19 §§ IL får koncernbidragsspärrade underskott inte dras av med högre belopp än ett särskilt beräknat överskott. Det framgår vidare av samma bestämmelser att ett sådant överskott bl.a. ska beräknas som om underskottsföretaget får dra av ett negativt räntenetto i sin helhet, dvs. före avdragsbegränsningen för negativa räntenetton. Avdragsbegränsningen för negativa räntenetton framgår av 24 kap. 21–29 §§ IL. Av 24 kap. 24 § IL framgår EBITDA-regeln och förenklingsregeln. EBITDA-regeln anger att avdrag för ett negativt räntenetto bara får göras med högst av ett särskilt avdragsunderlag. Detta avdragsunderlag motsvarar resultatmåttet EBITDA (earnings before interest, taxes, depreciation and amortization) som visar resultatet före finansiella poster, skatter samt avskrivningar. Förenklingsregeln anger att ett negativt räntenetto i stället får dras av . För företag som ingår i en intressegemenskap gäller även, om något av företagen använder förenklingsregeln, att de sammanlagda avdragen för negativa räntenetton inom intressegemenskapen inte får överstiga . Om ett underskottsföretag helt eller delvis inte får dra av koncernbidragsspärrade underskott och helt eller delvis inte får dra av ett negativt räntenetto, kan företaget – trots de återstående underskotten – redovisa ett överskott av näringsverksamheten som inte motsvaras av mottagna koncernbidrag. Avsikten med koncernbidragsspärren är dock inte att förhindra att underskottsföretag drar av tidigare års underskott mot ett eget överskott eller att förhindra att underskott kvittas mot koncernbidrag från företag som redan innan ägarförändringen ingick i samma koncern (prop. 1993/94:50 s. 267). Mot den bakgrunden finns det enligt regeringen ett behov av ändrade regler. Avsikten med de justerande bestämmelserna är att möjliggöra ytterligare avdrag för koncernbidragsspärrade underskott för underskottsföretag som på grund av nekat avdrag för negativt räntenetto annars redovisar överskott av näringsverksamheten. Regeringen avser att återkomma till med ett förslag. Det kommande förslaget bör träda i kraft . Med hänsyn till att en retroaktiv lagstiftning kan vara till den skattskyldiges nackdel och därför träffas av retroaktivitetsförbudet (2 kap. 10 § RF) samt eftersom en sådan tillbakaverkande lagstiftning ska tillämpas mycket restriktivt, bör de föreslagna reglerna inte tillämpas retroaktivt. I partimotion 2020/21:3170 av m.fl. (V) yrkande 5 i denna del anför att de avvisar förslaget om justerande bestämmelser om avdrag för koncernbidragsspärrade underskott och avdrag för negativt ränte-netto. anser, i likhet med , att de nya reglerna ökar komplexiteten i ett redan komplext system. Utskottet konstaterar inledningsvis att det av förarbetena framgår att avsikten med koncernbidragsspärren inte är att förhindra att underskottsföretag drar av tidigare års underskott mot ett eget överskott eller att förhindra att underskott kvittas mot koncernbidrag från företag som redan innan ägarförändringen ingick i samma koncern (prop. 1993/94:50 s. 267). Regeringen föreslår nu justerande bestämmelser om avdrag för koncernbidragsspärrade underskott och avdrag för negativt räntenetto för att möjliggöra ytterligare avdrag för koncernbidragsspärrade underskott för underskottsföretag som på grund av nekat avdrag för negativt räntenetto annars redovisar överskott av närings-verksamheten. Utskottet delar regeringens bedömning att det finns ett behov av ändrade regler som under vissa förutsättningar möjliggör ytterligare avdrag för koncernbidragsspärrade underskott. Motionsförslaget avstyrks därmed. Höjd skatt på finanssektorn Utskottets förslag i korthet Utskottet delar regeringens bedömning att höja skatten på finanssektorn. Motionsförslaget om att inte införa en bankskatt avstyrks. Jämför avvikande mening 1 (M). Med hänsyn till de samhällskostnader som kan uppkomma i händelse av en finansiell kris aviserade regeringen i budgetpropositionen (prop. 2019/20:1 Förslag till statens budget, finansplan m.m. avsnitt 12.12 s. 225 och 226) att skatten på finanssektorn bör öka med . Regeringen gör bedömningen att skatten på finanssektorn bör öka med ytterligare . Skatteuttaget från finanssektorn bör således enligt regeringen öka med 2022 och 2023 jämfört med . Regeringen avser att återkomma till med ett förslag. Det kommande förslaget bör träda i kraft . I partimotion 2020/21:3422 av och (båda M) yrkande 5 i denna del anförs att säger nej till en bankskatt. Utskottet delar regeringens bedömning att skatten på finanssektorn bör höjas med hänsyn till de samhällskostnader som kan uppkomma i händelse av en finansiell kris. Utskottet finner inte skäl att föregripa regeringens arbete och avstyrker därför motionsförslaget. Utskottets förslag i korthet Utskottet avstyrker motionsförslagen om ändrad bolagsbeskattning. Jämför avvikande mening 1 (M) och 3 (V). Bakgrund och gällande rätt biföll regeringens förslag om nya skatteregler för företagssektorn. Reglerna innebar bl.a. att bolagsskatten sänktes från till (prop. 2017/18:245, bet. 2017/18:SkU25, rskr. 2017/18:398). De nya reglerna trädde i kraft . I partimotion 2020/21:3422 av och (båda M) yrkande 5 i denna del anförs att det är avgörande för vårt välstånd att företag väljer att etablera sig i och att de företag som är etablerade här har tillgång till kapital och kompetens. Vidare anförs att bolagsskatter och kapitalskatter behöver vara konkurrenskraftiga och uppmuntra till invester-ingar i . föreslår därför att bolagsskatten sänks . I partimotion 2020/21:3170 av m.fl. (V) yrkande 5 i denna del anförs att den svenska bolagsskatten ligger under OECD-snittet på . Vidare anförs att de svenska avskrivningsreglerna dessutom är mycket förmånliga i ett internationellt perspektiv. föreslår därför att bolagsskatten ska höjas och återgå till . Av konjunkturella skäl ska höjningen göras först . Bolagsskattens storlek har stor betydelse för tillväxt och investeringar i landet. För att förbättra ramvillkoren och stärka konkurrenskraften för företagen i biföll regeringens förslag om att sänka bolagsskatten och expansionsfondsskatten från till . Utskottet finner inte skäl att ändra sitt ställningstagande och avstyrker därför motionsförslagen. Utskottets förslag i korthet Utskottet avstyrker motionsförslaget om att avskaffa investeraravdraget. Jämför avvikande mening 3 (V). Bakgrund och gällande rätt Investeraravdraget infördes för att främja tillgången till kapital för mindre företag och tillväxtföretag. Investeraravdraget ger tillväxtföretagen goda villkor att växa, utvecklas och anställa i . Genom att skapa incitament att tillföra eget kapital till dessa företag ökar soliditeten i företagen, vilket gör företagen mer robusta och livskraftiga. Vidare bidrar investeraravdraget till att jämna ut den skattemässiga behandlingen av investeringar som finansieras med eget respektive lånat kapital och till att sänka småföretagens kapitalkostnader. antog regeringens förslag till anpassning av investeraravdraget till kommissionens riktlinjer om statligt stöd för riskfinansieringsinvesteringar. Investeraravdrag får därmed inte göras om den skattskyldige eller någon närstående direkt eller indirekt innehar eller har innehaft andelar i det företag i vilket andelar har förvärvats eller i ett annat företag inom samma koncern. Detta gäller under något av de två beskattningsåren närmast före det år när förvärvet sker (förvärvsåret) eller under förvärvsåret fram till tidpunkten för förvärvet. Den nya bestämmelsen trädde i kraft . I partimotion 2020/21:3170 av m.fl. (V) yrkande 5 i denna del föreslår att investeraravdraget av fördelningspolitiska skäl ska avskaffas. Tillgången till kapital är en avgörande faktor i nystartade och mindre företag samt i expansiva och innovativa företag. Investeraravdraget infördes för att främja tillgången till kapital för mindre företag och tillväxtföretag. En förutsättning för avdraget är att det överensstämmer med bestämmelserna om statligt stöd i förslaget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget). antog kommissionen nya riktlinjer för statligt stöd för att främja riskfinansiering. antog regeringens förslag om att anpassa investeraravdraget till kommissionens riktlinjer om statligt stöd för riskfinansieringsinvesteringar. Reglerna trädde i kraft . Med hänsyn till det anförda finner utskottet inte skäl att nu förorda ytterligare förändringar och avstyrker därmed motionsförslaget. Utskottets förslag i korthet Utskottet avstyrker motionsförslaget om skattelättnader för företag vid inköp av utbildning. Enligt långvarig praxis beskattas inte utbildning som är betingad av arbetsgivarens verksamhet — även om utbildningen medfört högre kompetens. Att delta i utbildning har i praxis jämställts med att man utför sitt arbete i anställningen. Det avgörande för skattefriheten är nyttan av utbildningen i företaget och inte kostnadens storlek eller var utbildningen genomförs. En utbildning som är betald av arbetsgivaren, som inte är helt nödvändig men ändå är av väsentlig betydelse för arbetet, kan även hanteras enligt reglerna i 11 kap. 8 § IL om förmån av begränsat värde (arbetsredskap). Den eventuella privata förmån man kan ha av utbildningen, t.ex. om man senare söker ett nytt arbete, ska då vara svår att särskilja från nyttan i den aktuella anställningen. Förmånen är i det läget av underordnad betydelse, och det blir ingen skattepliktig förmån. Att bestämmelsen även kan tillämpas på utbildning har förutsatts i förarbetena (jfr prop. 1995/96:152 s. 40). Om en utbildning eller studieresa som har bekostats av arbetsgivaren saknar samband med arbetsgivarens verksamhet och inte kan anses vara till nytta för företaget ska utbildningen eller studieresan förmånsbeskattas enligt 11 kap. 1 § IL. Det finns inte heller några särskilda bestämmelser om en skattskyldigs rätt till avdrag för utbildning som han eller hon själv har bekostat. Avdragsfrågan bedöms enligt allmänna regler om avdrag för inkomsternas förvärvande och bibehållande i 12 kap. 1 § IL. Avdrag för egna utbildningskostnader medges om utbildningen är nödvändig för tjänsten. Om kostnaden inte anses som nödvändig, betraktas kostnaden i stället som en privat levnadskostnad för vilken avdragsrätt saknas enligt 9 kap. 2 § IL. I partimotion 2020/21:3422 av och (båda M) yrkande 5 i denna del anförs att möjligheterna för arbetsgivarna att investera i sina anställda behöver förbättras. vill därför införa en skattelättnad för företag som köper utbildning till sina anställda så att det blir mindre kostnadskrävande att investera i sina medarbetare. Utskottet anser att kompetensförsörjning är en central fråga och att det är viktigt att de svenska företagen är konkurrenskraftiga och har personal med rätt kompetens. Avdrag för kostnad för utbildning medges om utbildningen kan anses ha ett samband med och vara till nytta för verksamheten. Kostnad för utbildning där den privata nyttan överväger anses i normalfallet utgöra en privat levnadskostnad och är därmed inte avdragsgill. Utskottet är inte berett att förorda en förändring av de skattekonsekvenser som gäller för utbildningskostnader. Motionsförslaget avstyrks därför. Pausad BNP-indexering för drivmedel Utskottets förslag i korthet Utskottet delar regeringens bedömning att skatten på bl.a. bensin och diesel bör bestämmas utan hänsyn till förändringar i BNP. Motionsförslaget om att avskaffa indexeringen avstyrks. Jämför avvikande mening 2 (SD). ska såväl koldioxid- som energiskattesatserna på bl.a. bensin och diesel räknas om utifrån förändringar i konsumentprisindex (KPI). Syftet med KPI-indexeringen är att realvärdesäkra skattesatserna. För bensin och diesel beaktas även utvecklingen av bruttonationalprodukten (BNP) vid den årliga omräkningen genom ett schabloniserat årligt tillägg om . Såväl energiskatten som koldioxidskatten räknas om men uttrycks som en höjning av energiskatten. Reduktionsplikten, som infördes , syftar till att minska växthusgasutsläppen från bensin och diesel genom inblandning av hållbara biodrivmedel med bra klimatprestanda. Regeringen avser att föreslå att reduktionsnivåerna inom reduktionsplikten höjs till 2030. Biodrivmedel är än så länge dyrare än bensin och diesel. För att möta ökade drivmedelspriser till följd av ökad inblandning av biodrivmedel bör därför BNP-indexeringen av bensin och diesel pausas fram till kontrollstationen för reduktionsplikten 2022. Detta medför att energiskatten på bl.a. bensin och diesel enbart räknas om med hänsyn till förändringar i KPI 2021 och 2022. Ändringen omfattar även övriga bränslen som träffas av BNP-regeln, dvs. olika slag av bensin, flygbensin, flygfotogen samt vissa oljor med hög svavelhalt, för att säkerställa att ändringarna i beskattningen inte ska anses som statligt stöd. Regeringen föreslår att skatten på bl.a. bensin och diesel ska bestäm-mas utan hänsyn till förändringar i BNP. I partimotion 2020/21:3128 av m.fl. (SD) yrkade 3 och 4 i denna del föreslås att hela indexuppräkningen på bensin- och dieselskatten avskaffas. Utskottet anser i likhet med regeringen att BNP-indexeringen av skatten på bensin och diesel bör pausas för att möta de ökade drivmedelspriser som förändringar i reduktionsplikten kan förväntas leda till. Motionsförslaget att avskaffa hela indexuppräkningen avstyrks. Sänkt koldioxid- och energiskatt på bensin och diesel Utskottets förslag i korthet Utskottet avstyrker motionsförslagen om att sänka skatten på bensin och diesel. Jämför avvikande mening 1 (M), 2 (SD) och 4 (V). I partimotion 2020/21:3422 av och (båda M) yrkande 4 och 5 i denna del föreslås att skatten på bensin och diesel sänks med per liter. I partimotion 2020/21:3350 av m.fl. (SD) yrkande 3 och 4 i denna del föreslår motionärerna att samtliga skattenedsättningar för biodrivmedel och beskattningen för diesel miljöklass 1 och diesel miljöklass 3 likställs. I partimotion 2020/21:3150 av m.fl. (KD) yrkande 5 och 6 i denna del föreslås en skattenedsättning på dieselbränsle i jordbrukssektorn på per liter. Ett villkor för att få ta del av sänkningen ska vara att jordbrukaren i fråga till använder icke-fossilt bränsle. Regeringen föreslog i budgetpropositionen att energiskatten på bensin och diesel skulle sänkas. Syftet med förslaget var att motverka ökade pumppriser på bensin och diesel som kan uppstå när inblandningen av biodrivmedel ökar till följd av reduktionsplikten och genom indexering av drivmedelsskatter. Regeringen föreslog även att skatten på koldioxid skulle sänkas, vilket medförde att den generella skattenivån på fossilt kol upprätthölls även 2020 när andelen biodrivmedel i bensin och diesel blev högre. Förslagen syftade till att skatten vid pump, utöver vad som följde av indexeringen med konsumentprisindex, inte höjdes 2020. I budgetpropositionen bedömer regeringen att BNP-indexeringen för drivmedel behöver pausas för att möta ökade drivmedelspriser till följd av ökad inblandning av biodrivmedel, en bedömning som utskottet delar. Därmed anser utskottet inte att skatten på bensin och diesel behöver förändras ytterligare, och motions-förslagen avstyrks därför i denna del. Höjd energiskatt på viss elektrisk kraft Utskottets förslag i korthet Utskottet tillstyrker att skattenivån på el som förbrukats i till-verkningsprocessen i industriell verksamhet, datorhallar och yrkes-mässig jordbruks-, skogsbruks- eller vattenbruksverksamhet etc. höjs till . Motionsförslaget om att avskaffa energiskattenedsättningen för datorhallar avstyrks. Jämför avvikande mening 3 (V). Regeringen föreslår (punkt 22) att skattenivån i lagen om skatt på energi höjs till avseende el som förbrukats i tillverknings-processen i industriell verksamhet, datorhallar och yrkesmässig jordbruks-, skogsbruks- eller vattenbruksverksamhet samt för el som förbrukats för framställning av värme eller kyla som levererats till sådana verksamheter. Skattenivån föreslås höjas även till för viss egenproducerad förnybar el från mindre anläggningar samt el som förbrukats som . Lagen (1994:1776) om skatt på energi, förkortad LSE, reglerar skatter på bränslen och el. Skattereglerna är anpassade till energiskattedirektivet. Regeringen anför att beskattningen av el som förbrukas i tillverknings-processen i industriell verksamhet (11 kap. 9 § första stycket 6 och 14 § LSE), el som förbrukas i en datorhall (11 kap. 9 § första stycket 7 och 15 §), egenproducerad förnybar el från mindre anläggningar om elen inte har överförts till ett koncessionspliktigt nät (11 kap. 10 §), el som förbrukas i yrkesmässig jordbruks- eller skogsbruksverksamhet (11 kap. 12 §), el som förbrukas i yrkesmässig vattenbruksverksamhet (11 kap. 12 a §) samt el som förbrukas som (11 kap. 12 b §) omfattas av det krav på minimi-skattenivå för yrkesmässig användning som följer av energiskattedirektivet, dvs. Historiskt har den svenska minimi-skattenivån på haft en viss marginal till direktivets minimiskattenivå. Till följd av senare års kronförsvagning på den internationella valutamarknaden finns denna marginal. uppgick eurons officiella växelkurs till . Energiskattedirektivets minimiskattenivå avseende yrkesmässig användning motsvarar därmed . Som flera remissinstanser har påpekat för regeringen har den svenska kronan förstärkts gentemot euron . Regeringen konstaterar att det är den officiella växelkursen första arbetsdagen föregående år som är avgörande för vilken svensk skattenivå som minimiskattenivån i energi-skattedirektivet motsvarar. Hur eurokursen löpande utvecklas påverkar inte bedömningen av den svenska skattenivån. Det är inte praktiskt möjligt att, som ett par remissinstanser har föreslagit, justera minimiskattenivån efter att den officiella växelkursen för första arbetsdagen har fastställts. Regeringen anser därför att det är angeläget att tillförsäkra att en viss marginal i förhållande till direktivets miniminivå bibehålls. slopades den tidigare nollskattesatsen för el som förbrukas inom tillverkningsindustrin och för växthusuppvärmning. I stället infördes skattesatsen . Bakgrunden till förändringen var att uppnå den minimiskattenivå som föreskrivs i energiskattedirektivet (prop. 2003/04:1 s. 215 f.). Fram till gällde att skattesatsen för industriell tillverkningsprocess, växthusuppvärmning och skulle indexeras. Till följd av att avrundning endast skulle ske till hela tiondels ören och att basåret för beräkningen ändrades blev det i praktiken aldrig någon uppräkning. Till skillnad från normalskattenivån har minimiskattenivån enligt LSE inte justerats . Mot denna bakgrund, och med hänsyn till behovet av att tillförsäkra en marginal gentemot energiskattedirektivets minimiskattenivå, föreslår regeringen att den nuvarande skattenivån på höjs till . Detta skulle tillförsäkra en god marginal mot direktivets minimiskattenivå utan att ha mer än marginella konsekvenser för näringslivets internationella konkurrenskraft. Vid en sammanvägd bedömning framstår en sådan höjning därför som väl avvägd. I partimotion 2020/21:3170 av m.fl. (V) yrkandena 5 och 6 i denna del anför motionärerna att energiskatten för datorhallar i sänktes , men med en kostnad på har satsningen inte lett till de ökade antalet anställda som utlovades. Motionärerna föreslår att energiskatteavdraget för datorhallar avskaffas. Utskottet har inget att invända mot regeringens förslag att höja energiskatten på viss elektrisk kraft från till per kilo-wattimme. Utskottet anser inte att energiskattenedsättningen för datorhallar nu ska avskaffas, och motionsförslaget avstyrks i denna del. Elförbrukare vid spårbunden trafik Utskottets förslag i korthet Utskottet tillstyrker regeringens förslag som bl.a. innebär att infra-strukturförvaltare respektive spårinnehavare anses förbruka den el som förbrukas inom förvaltat järnvägsnät respektive innehavd spåranläggning vid tillämpningen av regeln om skattskyldighetens inträde för energiskatt på el, regeln om godkännande som frivilligt skattskyldig samt regeln om nedsättning av skatt på el som förbrukas vid spårbunden trafik. Regeringen föreslår (punkt 22) att vid tillämpningen av reglerna om skatt-skyldighetens inträde för energiskatt på el, godkännande som frivilligt skattskyldig samt nedsättning av skatt på el som förbrukas vid spårbunden trafik ska infrastrukturförvaltare respektive spårinnehavare anses förbruka den el som förbrukas inom förvaltat järnvägsnät respektive innehavd spår-anläggning. Den el som förbrukats inom ramen för en grundläggande tjänst, tilläggstjänst eller extratjänst i ett järnvägsfordon som befinner sig i ett järnvägsnät ska dock anses förbrukad av den tjänsteleverantör som tillhandahöll elen. Ordningen ska gälla om den utpekade förbrukaren är skattskyldig såsom producent, nätinnehavare eller frivilligt skattskyldig. Vidare föreslår regeringen att skyldigheten för den som är producent, nätinnehavare eller frivilligt skattskyldig att betala skatt för viss el, inte ska inträda vid överföring till ett järnvägsfordon om någon som är producent, nätinnehavare eller frivilligt skattskyldig ska anses förbruka elen. Förslaget innebär också att det införs definitioner av infrastrukturförvaltare, järnvägsnät, tjänsteleverantör, spårinnehavare och spåranläggning. Slutligen föreslår regeringen att införsel av el till via icke-koncessionspliktiga nät inte ska föranleda att den som för in elen blir skattskyldig. Lagförslaget träder i kraft . Äldre bestämmelser i lagen om skatt på energi gäller fortfarande för förhållanden som hänför sig till tiden före ikraftträdandet. Som skäl anför regeringen bl.a. följande. Lagen (1994:1776) om skatt på energi, förkortad LSE, reglerar skatter på bränslen och el. Enligt LSE finns möjlighet till avdrag och återbetalning av skatt på el som förbrukats i tåg eller annat spårbundet transportmedel eller för motordrift eller uppvärmning i samband med sådan förbrukning (se 11 kap. 9 § första stycket 1 och 13 a § första stycket 1 LSE). För att anknyta till befintliga regler i LSE och för att förenkla skrivningarna, kallas den el som förbrukats för sådant ändamål nedan för el som förbrukas vid spårbunden trafik och nedsättnings-berättigande elförbrukning vid spårbunden trafik. Om el som förbrukas vid spårbunden trafik har förbrukats av någon som är skattskyldig för energiskatt på el, uppnås skattenedsättningen genom att denne yrkar avdrag i sin punktskattedeklaration. I de fall elen förbrukats av någon som inte är skattskyldig uppnås skattenedsättningen efter att denne ansökt om återbetalning. Motsvarande ordning gäller för samtliga nedsättningar av energiskatt för el, med undantag för den särskilda nedsättning som gäller för viss elförbrukning i vissa kommuner i norra delar av . För att reducera den administrativa bördan och undanröja eventuell osäkerhet om vem som kan beviljas skattenedsättningen för elförbrukning vid spårbunden trafik, bedömer regeringen det vara lämpligt att reglera vem som anses förbruka den el som förbrukas för detta ändamål i vissa fall. En reglering av vilken aktör som ska anses förbruka den berörda elen innebär att andra aktörers eventuella möjlighet att söka skattenedsättningen utsläcks.