yttr · H805UU2y · 2020-12-07 00:00:00 — genomförande av Agenda 2030 beslutade vid sitt sammanträde att ge övriga utskott tillfälle att yttra sig över proposition 2019/20:188 genomförande av Agenda 2030 och över motioner i ärendet. väljer att i sitt yttrande lämna synpunkter på det övergripande mål som regeringen föreslår för genomförande av Agenda 2030, hur detta mål förhåller sig till det befintliga målet för politiken för global utveckling och hur regeringen bedömer att målet för Agenda 2030-arbetet ska följas upp och redovisas för . Utskottet ger också synpunkter på internationella arbete för att uppnå Agenda 2030-målen globalt och hur detta arbete förhåller sig till det nationella genomförandet. Yttrandet begränsar sig således till dessa delar av propositionen och till motionerna • 2020/21:171 av m.fl. (SD) yrkandena 1, 3, 5 och 8 • 2020/21:249 av m.fl. (V) yrkandena 1, 2, 8, 9 och 10 • 2020/21:347 av m.fl. (M) yrkandena 1, 2, 4 och 5 • 2020/21:357 av m.fl. (KD). Statssekreterare informerade utskottet om Agenda 2030 vid sammanträdet . Utskottet anser att finansutskottet bör tillstyrka propositionen. Vidare anser utskottet att finansutskottet bör föreslå ett tillkännagivande om att regeringen ska redovisa arbetet med genomförande av Agenda 2030 i en skrivelse till , och därmed tillstyrka motionerna 2020/21:249 (V) yrkande 1 och 2020/21:347 (M) yrkande 5 samt delvis 2020/21:357 (KD). Övriga motioner bör finansutskottet avstyrka. I yttrandet finns fyra avvikande meningar (M, SD, V) och två särskilda yttranden (M, C). Regeringen föreslår i propositionen ett övergripande mål för att förankra och tydliggöra åtagande att genomföra Agenda 2030 för en ekonomisk, social och miljömässigt hållbar utveckling genom att föra en samstämmig politik nationellt och internationellt. Genomförandet ska präglas av principen att ingen ska lämnas utanför. Det föreslagna målet integrerar den samstämmighetspolitik som förs inom politiken för global utveckling (PGU). Regeringen förtydligar dock att övriga delar av PGU, framför allt mål och inriktning för utvecklingssamarbetet, gäller även fortsättningsvis. Det föreslagna målet ger enligt regeringen förutsättningar för ett långsiktigt och uthålligt arbete för hållbar utveckling som behöver fortsätta även efter 2030 då agendan löper ut. Genomförandet ska integreras i ordinarie processer där arbetet att nå befintliga riksdagsbundna mål på olika områden är avgörande. Regeringen anser att genomförandet av Agenda 2030 enligt det övergripande målet bör redovisas för i en särskild bilaga till budgetpropositionen minst en gång per valperiod. Denna redovisning ska ersätta den resultatredovisning som tidigare gjorts för PGU. I kommittémotion 2020/21:171 av m.fl. (SD) yrkande 1 framhålls att genomförande av Agenda 2030 ska utgå från den svenska kontexten när det gäller förhållande, behov och möjligheter. Detta är enligt motionärerna ett viktigt förtydligande i förhållande till regeringens bedömning som är att genomförandet bör utgå från möjligheter. Även då verkar för en positiv utveckling globalt ska det ske på ett rimligt sätt och utifrån vad mäktar med, framhåller motionärerna, som i yrkande 3 betonar att genomförandet ska gagna nationen såväl som landets regioner och kommuner. I yrkande 5 anför motionärerna att lösningar på nationella problem och satsningar i måste vara prioriterat framför insatser för att inta en internationellt ledande roll för hållbar utveckling. Avslutningsvis anser motionärerna i yrkande 8 att befintliga riksdagsbundna mål inte ska användas som utgångspunkt för genomförandearbetet eftersom inte bifallit samtliga mål. I kommittémotion 2020/21:249 av m.fl. (V) yrkande 1 föreslås att regeringen ska redovisa resultatet av arbetet med Agenda 2030 i en skrivelse till på liknande sätt som PGU-arbetet har redovisats. Regeringens avsikt att redovisa arbetet minst en gång per valperiod i en bilaga till budgetpropositionen anser motionärerna i praktiken skulle innebära en ambitionssänkning. Motionärerna föreslår också i yrkande 2 att ska ha en högre ambition i den globala uppföljningen genom att rapportera till FN:s politiska högnivåforum i stället för en gång per valperiod som regeringen avser att göra. I yrkande 8 efterlyser motionärerna en feministisk analys av genomförandearbetet eftersom kvinnors rättigheter är en nyckel till utveckling. Behovet av att kombinera en aktiv biståndspolitik med andra utvecklingsfrämjande åtgärder som skuldavskrivningar och bekämpande av skatte- och kapitalflykt lyfts fram i yrkande 9, och i yrkande 10 pekar motionärerna på företagens ansvar för att mänskliga rättigheter respekteras. I kommittémotion 2020/21:347 yrkande 1 betonar m.fl. (M) betydelsen av näringslivet och en tillväxtfrämjande politik för att nå Agenda 2030-målen. Motionärerna efterlyser en tydligare roll för företagande och innovation i arbetet med agendans globala genomförande. I yrkande 2 konstaterar motionärerna att det svenska klimatmålet är förankrat i ett globalt perspektiv och att detta mål inte får uppnås på bekostnad av ökade utsläpp utanför gränser. Vidare konstaterar motionärerna att bistånds- och utvecklingspolitiken är en central del i genomförande av Agenda 2030 men att det inte är bistånd som driver utveckling. Inriktningen bör vara att stärka utvecklingsländernas egen bärkraft, och som en konsekvens av detta föreslår motionärerna i yrkande 4 att målsättningen bör vara att avveckla det traditionella utvecklingsbiståndet efter genomförandet av Agenda 2030. I motionens yrkande 5 föreslås avslutningsvis att regeringen ska redovisa resultaten i genomförandet av Agenda 2030 i en skrivelse till två gånger per valperiod. I kommittémotion 2020/21:357 föreslår m.fl. (KD) att regeringen bör tydliggöra för hur de delar av PGU som inte omfattas av det nya målet för Agenda 2030 ska följas upp. politik för global utveckling (PGU) etablerades 2003 med målet att bidra till en rättvis och hållbar global utveckling (prop. 2002/03:122, bet. 2003/04:UU3, rskr. 2003/04:112). PGU utgår från ett rättighetsperspektiv som betonar att mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer är förutsättningar för utveckling. Detta inkluderar barns rättigheter och att jämställdhet och alla kvinnors och flickors fulla åtnjutande av de mänskliga rättigheterna är förutsättningar för utveckling. Politiken ska också utgå från fattiga människors perspektiv på utveckling. Detta perspektiv innebar en förskjutning av fokus, från rika länder till fattiga och från regeringar till enskilda människor. För att uppnå målet, som alltjämt gäller, infördes ett nytt moment av samstämmig politik. Denna samstämmighetspolitik grundas på insikten att nationella politiska beslut har globala återverkningar och att alla politikområden kan bidra till att bekämpa fattigdom. I detta betonas också att det sammantagna värdet av olika insatser är större än summan av enskilda insatser. Genom samstämmighetspolitiken tydliggörs att hela regeringen och alla statsråd har ansvar för att bidra till arbetet. Inom ramen för PGU antog ett kompletterande mål för svenskt internationellt utvecklingssamarbete. Detta mål gällde för underindelningen Internationellt utvecklingssamarbete i budgetens utgiftsområde 7 Internationellt bistånd fram till . Då upphävdes målet för underindelningen och det nu gällande samlade målet för utgiftsområde 7 antogs. Det samlade målet för utgiftsområdet är att skapa förutsättningar för förbättrade levnadsvillkor för människor som lever i fattigdom och förtryck (bet. 2013/14:UU2). I samband med behandlingen av det nya samlade målet framförde utskottet att målet ska ge uttryck för att biståndet ska bidra till fattigdomsminskning och utveckling genom att främja samhällssystem utan förtryck och fattiga människors förutsättningar att med egna resurser förbättra sina livsvillkor. Utskottet konstaterade att förståelsen för att fattigdom också inkluderar brist på möjligheter och trygghet har satt fokus på respekten för mänskliga rättigheter som en utgångspunkt för ett lands utveckling. Mot den bakgrunden underströk utskottet vikten av att utgå från människans förutsättningar och behov när det gäller alla dimensioner av fattigdom. Goda levnadsvillkor innefattar ett hållbart demokratiskt samhälle med respekt för mänskliga rättigheter och jämställdhet mellan kvinnor och män. Ett syfte med PGU var att bidra till FN:s millennieutvecklingsmål. Dessa mål efterträddes 2015 av Agenda 2030 i vilken de globala agendorna för fattigdomsbekämpning och hållbar utveckling har integrerats. Till skillnad från millennieutvecklingsmålen är Agenda 2030 universell. Varje stats åtagande att genomföra agendan gäller inte bara globalt utan även nationellt. Att världssamfundet kunde enas om de långtgående målsättningar som kommer till uttryck i Agenda är något som utskottet ser som värdefullt. Som regeringen anför i propositionen finns mänskliga rättigheter, demokrati och god samhällsstyrning inkluderade i agendans inledande deklaration genom de angivna målens kopplingar till olika aspekter av de mänskliga rättigheterna. Utskottet vill emellertid understryka vikten av vad regeringen anför i propositionen om att ha en högre ambition än agendan när det gäller demokrati och mänskliga rättigheter. Enligt utskottet bör den svenska ambitionsnivån i det globala utvecklingssamarbetet vara väsentligt högre, i likhet med hur den beskrivs i regeringens skrivelse 2016/17:60 för svenskt utvecklingssamarbete och humanitärt bistånd. Ett av de strategimål som anges i skrivelsen handlar om mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer, vilket framhålls som grundförutsättningar för genomförandet av Agenda 2030. Utskottet har i behandlingen av budgetens utgiftsområde 7 ställt sig bakom regeringens avsikt att ytterligare stärka demokratifokuset och öka demokratibiståndet. Liksom föregående år anser utskottet att ska fortsätta att bedriva en aktiv utvecklingspolitik som värnar och främjar demokrati och mänskliga rättigheter, stärker demokratiprocessen och främjar respekten för de mänskliga rättigheterna, en hållbar utveckling och fattigdomsbekämpning (bet. 2020/21:UU2). Med detta kan utskottet, i likhet med regeringen, konstatera att målsättningarna med PGU i stort överensstämmer med Agenda 2030 och att PGU är ett centralt verktyg för bidrag till att genomföra agendan globalt. Det övergripande mål som regeringen föreslår för genomförande av Agenda 2030 omfattar till stor del det befintliga målet för PGU. Rättighetsperspektivet och fattiga människors perspektiv på utveckling ska även fortsättningsvis vara bärande utgångspunkter för arbetet, och samstämmighetsansatsen finns tydligt uttryckt. anser utskottet att propositionen inte är helt tydlig i fråga om det nya målets förhållande till det befintliga målet för PGU. Det anges att målet för PGU inkluderas i det föreslagna målet och att det därmed skapas ett gemensamt mål för Agenda 2030 och den samstämmighetspolitik som förts inom ramen för PGU-målet men att övriga delar av PGU fortsätter att gälla, vilket framför allt rör mål och inriktning för utvecklingssamarbetet. Utskottet vill med anledning av detta påminna om att det i tidigare sammanhang (bet. 2013/14:UU12) betonat vikten av att göra viss åtskillnad mellan samstämmighetspolitiken och PGU. Samstämmighetspolitiken är ett medel eller ett verktyg som kan bidra till att målet för PGU uppnås. Det primära för utskottet är emellertid vilka politiska beslut som fattas och genomförs samstämmigt inom olika politikområden, dvs. innehållet i politiken. Med detta sagt kan utskottet dela regeringens uppfattning att ett förnyat riksdagsbundet mål för en samstämmig politik för hållbar utveckling i enlighet med Agenda 2030 är en naturlig utveckling av PGU, och utskottet noterar den breddning som det innebär, dvs. att all politik ska stödja hållbar utveckling såväl internationellt som nationellt, regionalt och lokalt. Samstämmigheten för hållbar utveckling omfattar därmed inte bara åtgärder inom olika utgifts- och politikområden utan även mellan olika beslutsnivåer. Utskottet anser följaktligen att finansutskottet bör tillstyrka propositionen. Utskottet har övervägt om kammaren vid ett godkännande av det nya målet bör tydliggöra att det gällande målet för PGU ska upphöra att gälla. Utskottet bedömer dock att det kan vara förhastat och vill avvakta erfarenheter från regeringens uppföljning av det nya målet för genomförandet av Agenda 2030, i vilken regeringen avser att integrera resultatredovisningen för PGU. Utskottet återkommer till frågan om uppföljning senare i yttrandet. Med anledning av de motionsyrkanden som tar upp frågor om hur arbetet med att genomföra Agenda 2030 på de nationella och internationella nivåerna ska förhålla sig till varandra anser utskottet, liksom regeringen, att bör vara ett föregångsland och en pådrivande kraft inom EU och för det internationella genomförandet av Agenda 2030. I detta ser inte utskottet att det behöver ligga någon motsättning. Tvärtom anser utskottet att strävanden efter hållbar utveckling på olika nivåer kan vara ömsesidigt förstärkande, på samma sätt som insatser för att nå ett av målen kan bidra till möjligheterna att nå även andra mål. Detta förutsätter emellertid att arbetet är samordnat och samstämmigt och att det genomförs i samverkan med olika partner och på olika arenor så som regeringen redogör för i propositionen. Enligt utskottet visar detta på en förståelse för att varje stat har ansvar för att ta hänsyn till den interna politikens inverkan på de yttre åtgärderna och omvänt. I detta ligger t.ex. att beakta risken för att inhemska åtgärder i klimat- och miljöarbetet leder till en export av negativa effekter. Det är utskottets uppfattning att insatser som främjar hållbar utveckling, stabilitet och säkerhet internationellt även främjar trygghet och välstånd i . Ett par motioner tar upp företagens roll i genomförandet av Agenda 2030. Utskottet delar i den frågan regeringens uppfattning att näringslivet är en motor för att driva hållbarhetsfrågorna framåt och noterar redogörelsen i propositionen för regeringens åtgärder för att främja ansvarsfullt företagande och involvera det svenska näringslivet i genomförandet av Agenda 2030 även på global nivå. Utskottet välkomnar regeringens avsikt att fortsätta dialogen med näringslivet om detta. När det gäller motionsyrkandet om att motverka kapital- och skatteflykt påminner utskottet om att det har konstaterat att dessa frågor är en viktig del av arbetet med hållbart företagande och för genomförandet av Agenda 2030 (bet. 2016/17:UU5). Utskottet har välkomnat att regeringen inom genomförandet av PGU prioriterat att bekämpa kapital- och skatteflykt genom insatser som syftar till att stärka det internationella ramverket och möjliggöra ett ökat informationsutbyte på skatteområdet. Liksom tidigare förutsätter utskottet att multinationella företag betalar den skatt som de enligt lag är skyldiga att göra och i övrigt följer riktlinjer på området. Inom ramen för behandlingen av det internationella utvecklingssamarbetets inriktning (bet. 2019/20:UU2) har utskottet när det gäller skuldavskrivning, som berörs i det tidigare nämnda motionsyrkandet, anfört att utgångspunkten för skuldavskrivningar ska vara skuldhållbarhet och en god reformpolitik. ska skuldavskrivningar riktas mot de fattigaste och mest skuldtyngda länderna. För att en skuldavskrivning ska innebära ett effektivt utnyttjande av medel för fattigdomsbekämpning är det enligt utskottet viktigt att den baseras dels på en analys av skuldens hållbarhet, dels på att det aktuella landet för en politik som främjar tillväxt och fattigdomsbekämpning. Som svar på motionsyrkanden om en svensk kontext och riksdagsbundna mål som utgångspunkt samt om en feministisk analys noterar utskottet att FN:s resolution om Agenda 2030 förutsätter att alla länder tar fram nationella delmål med utgångspunkt i den globala ambitionsnivån men med hänsyn till nationella förhållanden. Som regeringen anför innebär detta att agendans delmål behöver omsättas utifrån svenska utgångspunkter och införlivas i den nationella politiken utifrån svenska förutsättningar, vilket gäller både inrikes- och utrikespolitik. Utskottet delar regeringens bedömning att svensk lagstiftning och befintliga riksdagsbundna mål på olika områden i hög grad uppfyller detta krav. Vissa av de riksdagsbundna målen ger dessutom uttryck för en högre ambitionsnivå än agendans delmål, vilket ger goda förutsättningar för att vara ledande i arbetet med att genomföra agendan. I den senaste behandlingen av regeringens skrivelse om redovisningen av arbetet inom PGU (bet. 2017/18:UU21) välkomnade utskottet att jämställdhet var ett av de områden där ambitionsnivå är högre. Jämställdhet är grundläggande för genomförandet av Agenda 2030 i alla dess delar, och utskottet upprepar sin uppfattning att tillgången till sexuell och reproduktiv hälsa och till de rättigheter som är knutna till detta (SRHR) är en grundläggande mänsklig rättighet och en av hörnstenarna för att främja jämställdhet och kvinnors deltagande, vilket är en förutsättning för hållbar utveckling och fattigdomsbekämpning. Sammanfattningsvis betonar utskottet att främjande av demokrati, mänskliga rättigheter, rättsstatens principer och jämställdhet är både medel och mål för en hållbar utveckling. Som utskottet understrukit ovan är det av största vikt att driver dessa frågor internationellt eftersom Agenda 2030 saknar tydlighet i dessa delar till följd av att ett antal auktoritära och icke demokratiska länder motsatt sig detta. När det i övrigt gäller de riksdagsbundna målen välkomnar utskottet regeringens intention att integrera helhetsperspektivet av hållbar utveckling i eventuella revideringar av målen, som då underställs prövning på nytt. Ett av de mål som utskottet ansvarar för gäller utgiftsområdet för det internationella biståndet. Utskottet konstaterar att verksamheten inom detta utgiftsområde är central för det internationella genomförandet av de globala målen i Agenda , liksom för PGU. Med anledning av den målsättning som föreslås i ett motionsyrkande om att det traditionella utvecklingsbiståndet ska avvecklas vill utskottet uppmärksamma regeringens bedömning att arbetet för hållbar utveckling kommer att behöva fortsätta även efter målåret för Agenda 2030. Som regeringen framför är det fråga om ett fortlöpande arbete som måste präglas av långsiktighet och uthållighet. I förra årets behandling av utgiftsområdet för det internationella biståndet (bet. 2019/20:UU2) var det utskottets uppfattning att eventuella ställningstaganden om behovet av fortsatta insatser inom utgiftsområdet bör bedömas utifrån om målet för utgiftsområdet – att skapa förutsättningar för bättre levnadsvillkor för människor som lever i fattigdom och förtryck – är uppnått. I övrigt hänvisar utskottet till sitt betänkande 2020/21:UU2 i vilket utskottet behandlar utgiftsområdet för . Med det anförda anser utskottet att finansutskottet bör avstyrka motionerna 2020/21:171 (SD) yrkandena 1, 3, 5 och 8, 2020/21:249 (V) yrkandena 8–10 och 2020/21:347 (M) yrkandena 1, 2 och 4. Uppföljningen av det nya målet Utskottet konstaterar att uppföljningen av genomförandet är en viktig del av Agenda 2030 eftersom det gör det möjligt att hålla stater ansvariga för att förverkliga de åtaganden som följer av agendan. I samband med beslutet om PGU godkände regeringens förslag om att redovisa genomförandet av PGU i en årlig särskild resultatskrivelse. Utskottet har behandlat nio sådana skrivelser i åtta betänkanden (2005/06:UU5, 2006/07:UU8, 2007/08:UU5, 2009/10:UU14, 2012/13:UU12, 2013/14:UU12, 2016/17:UU5 och 2017/18:UU21). I praktiken har det följaktligen varit fråga om en redovisning . I det ursprungliga beslutet påminde utskottet om att redovisningen av genomförandet av PGU i en separat skrivelse inte kan ersätta mål- och resultatredovisningen om det internationella utvecklingssamarbetet i budgetpropositionen. Budgetarbetet förutsätter, ansåg utskottet, att inför sitt budgetbeslut har samtidig tillgång till mål- och resultatinformation i sådan utsträckning att politiska prioriteringar kan göras och att det finns ett tillräckligt beslutsunderlag även i övrigt. Som regeringen anför görs en redovisning av uppfyllelsen av de riksdagsbundna målen i budgetpropositionen. Uppföljningen redovisas för varje utgiftsområde och behandlas på så sätt av det utskott som tidigare berett de mål som har beslutat. På detta sätt redovisas även mål och inriktning för det internationella utvecklingssamarbetet, som gäller opåverkat av regeringens förslag till nytt mål för genomförandet av Agenda 2030. Uppföljningen av utvecklingssamarbetet i budgetpropositionen kompletteras av resultatskrivelsen om PGU och den särskilda resultatskrivelse som regeringen i enlighet med ett tillkännagivande 2016 lämnar till om utvecklingssamarbete och humanitärt bistånd genom multilaterala organisationer. Utskottet önskar understryka att samstämmighetspolitiken innebär att ställningstaganden i samtliga utgiftsområden ska verka för, eller åtminstone inte verka mot, en hållbar utveckling. I detta ingår som utskottet tidigare påtalat (bet. 2017/18:UU21) att identifiera, synliggöra och hantera målkonflikter mellan politikområden men också att identifiera områden där politiken har potential att skapa synergier och samstämmighet mellan politikområden. För detta är en överblickbar, samlad och fördjupad redovisning avgörande, vilket regeringen också påpekar i propositionen. Utskottet uppmärksammar att regeringen planerar att ge en sådan samlad och fördjupad redovisning av det nya målet i en särskild bilaga i budgetpropositionen minst en gång varje valperiod. Den särskilda resultatredovisning av PGU som gjorts till ska integreras i och ersättas av redovisningen för Agenda 2030. Utskottet har förstått att regeringen grundar sin bedömning om en redovisning i budgetpropositionen på att det skulle vara fördelaktigt att redovisa arbetet med det övergripande målet i det sammanhang i vilket regeringen följer upp och anger den fortsatta inriktningen för verksamheterna inom samtliga utgiftsområden. Därmed skulle intrycket förstärkas av att arbetet bedrivs genom ordinarie processer och att ansvaret för samstämmigheten mellan alla budgetens utgiftsområden och alla politiska beslut för att främja genomförandet av Agenda 2030 vilar på samtliga statsråd och regeringen som helhet. Utskottet, som vid återkommande tillfällen uppmärksammat vikten av uppföljning av utvecklingssamarbetet, befarar emellertid att den metod som regeringen aviserat kan innebära att förutsättningarna för uppföljning försämras. Intervallet en gång per valperiod kan i värsta fall innebära att det går upp till sex riksmöten utan att får en redogörelse, förutsatt att en redogörelse lämnas det första den ena valperioden och det sista . Även om redovisningen görs med jämna mellanrum innebär det att redovisningstillfällena halveras jämfört med den uppföljning av PGU som regeringen har redovisat för vartannat . Vidare bedömer utskottet att den öppenhet och tillgänglighet som en särskild resultatskrivelse till innebär skulle riskera att gå förlorad om redovisningen görs i en bilaga till budgetpropositionen. En särskild skrivelse underlättar inte bara behandling och därmed möjligheten för regeringen att säkerställa en parlamentarisk förankring av arbetet. En särskild skrivelse är sannolikt även mer tillgänglig för en bredare offentlig debatt och kan således bidra till ett ökat samhälleligt engagemang och deltagande i genomförandet av Agenda 2030. Utskottets sammanvägda uppfattning är att den redovisning som regeringen förordar, dvs. genom en bilaga till budgetpropositionen en gång per valperiod, inte är tillräcklig för att ska kunna följa genomförandet och säkra måluppfyllelsen i alla delar av arbetet med Agenda 2030. Regeringen bör därför lämna en redovisning av detta i en skrivelse till .