yttr · H805SkU1y · 2020-11-12 00:00:00 — Utskottet anser att den regionala skattesänkningen som införts för fysiska personer som bor i vissa glest befolkade områden för att överbrygga de effekter som lägesnackdelarna medför är väl avvägd. Därmed är utskottet inte nu berett att tillstyrka förändringar av reglerna och avstyrker motionsförslagen. Avskaffad schablonintäkt på uppskovsbelopp Utskottets förslag i korthet Utskottet tillstyrker regeringens förslag om att avskaffa schablon-intäkten på uppskovsbelopp. Bakgrund och gällande rätt Som en del i finansieringen av omläggningen av bostadsbeskattningen är uppskovsbeloppen räntebelagda års taxering genom att den som har fått uppskov ska ta upp en schablonintäkt i inkomstslaget kapital. Schablonintäkten beräknas till av det uppskovsbelopp som finns vid ingången av inkomståret. Skatten är sedan av schablonintäkten. Skatten motsvarar därmed av uppskovsbeloppet. Regeringen föreslår att den som har ett uppskovsbelopp enligt 47 kap. inkomstskattelagen inte ska ta upp en schablonintäkt till beskattning. Ändringarna ska träda i kraft och tillämpas på beskattningsår som börjar efter . Avsikten med uppskovsreglerna vid avyttring av privatbostad är främst att öka rörligheten på bostadsmarknaden. Detta uppnås genom att en kapitalvinst från en avyttring, helt eller delvis, utan beskattning hos den skattskyldige kan investeras i en ny bostad. Syftet med att införa en schablonintäkt var bl.a. att finansiera det bortfall av skatteintäkter som den kommunala fastighetsavgiften medförde när den infördes samt att begränsa de ökade skattekrediterna (prop. 2007/08:27 s. 121). Schablonintäkten kan dock föranleda inlåsning i oönskade boendesituationer eftersom den innebär en kapitalkostnad som påverkar förmågan och viljan att köpa en ny bostad. För den som har ett uppskovsbelopp kan enligt regeringen ett avskaffande av schablonintäkten ge ökade ekonomiska möjligheter att köpa en ny bostad. Ett avskaffande av schablonintäkten kan dessutom ge skattskyldiga med stora kapitalvinster incitament att genomföra ett tänkt bostadsbyte genom att utnyttja möjligheterna till uppskov, något som man valt att avstå på grund av schablonintäkten. Att slopa schablonintäkten kan således antas öka utbudet av bostäder till försäljning och skapa flyttkedjor som underlättar rörligheten på bostadsmarknaden. Syftet med att införa en schablonintäkt på uppskovsbelopp var bl.a. att finansiera det bortfall av skatteintäkter som den kommunala fastighetsavgiften medförde samt att begränsa de ökade skattekrediterna. Utskottet anser i likhet med regeringen att det är angeläget att öka rörligheten på bostadsmarknaden och att schablonintäkten, som kan leda till inlåsningseffekter i oönskade boendesituationer och minskad ekonomisk möjlighet att köpa en ny bostad, ska avskaffas. Utskottet tillstyrker därmed förslaget. Utskottets förslag i korthet Utskottet avstyrker motionsförslagen om ändrad kapitalvinstbeskattning vid fastighetsförsäljning. Jämför avvikande mening 4 (KD). Bakgrund och gällande rätt En kapitalvinst som uppkommer vid försäljning, byte och liknande överlåtelser av en tillgång beskattas utan hänsyn till hur länge man har haft tillgången. Den allmänna skattesatsen för kapitalvinster är . Till följd av kvoteringsregler som anger hur stor del av vinsten som ska tas upp till beskattning blir den faktiska beskattningen lägre för vissa slag av tillgångar. När det gäller fysiska personers avyttringar av privatbostadsfastigheter medför kvoteringen att av kapitalvinsten beskattas. Av kapitalförlusten vid avyttring av en privatbostadsfastighet ska dras av (45 kap. 33 § IL). Vid avyttring av en fastighet beräknas kapitalvinsten som skillnaden mellan ersättningen för den avyttrade tillgången (försäljningspriset) minskad med utgifterna för avyttringen (försäljningsutgifterna) och omkostnadsbeloppet. Om den sålda fastigheten är en ersättningsbostad ska vinsten vid kapitalvinst-beräkningen ökas med det uppskovsbelopp säljaren har fått. Som ersättning eller försäljningspris räknas det pris som avtalats mellan säljare och köpare. Utgifter för avyttringen ska avräknas från ersättningen och inte räknas in i omkostnadsbeloppet (44 kap. 13 § IL). Som försäljningsutgifter räknas mäklarutgifter och annan försäljningsprovision, advokatutgifter, utgifter för värdering av fastigheten och andra utgifter som säljaren har haft för försäljningen. De principer för kapitalvinstbeskattning av fastigheter som beskrivits ovan gäller också för bostadsrätter. Icke yrkesmässig avyttring av bostadsrätter beskattas alltså i kapital, medan yrkesmässig avyttring beskattas i näringsverksamhet. För vinster från fysiska personers avyttringar av permanentbostäder i små-hus och äkta bostadsrätter, dvs. i princip bostäder där avyttringen beskattas med 22 procents kapitalvinstskatt, kan uppskov med vinstbeskattningen beviljas om den avyttrade bostaden (ursprungsbostaden) ersätts med en annan bostad (ersättningsbostaden) inom från avyttringen. Som villkor gällde tidigare att både ursprungsbostaden och ersättningsbostaden skulle ligga i . Genom en lagändring utvidgades uppskovs-möjligheten till att också avse bostäder som ligger i en annan stat inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES). De nya bestämmelserna gäller för avyttringar fr.o.m. , men får på begäran av den skattskyldige tillämpas även på avyttringar som skedde –. anpassades systemet för att göra det möjligt för att följa upp att obeskattade vinster på ersättnings-fastigheter i utlandet återförs till beskattning i . I samband med att den statliga fastighetsskatten på bostäder avskaffades 2008 och ersattes med en fastighetsavgift höjdes kapitalvinst-skatten för privatbostäder från av vinsten. Möjligheten att skjuta upp beskattningen av kapitalvinsten genom uppskov kvarstod, men nya uppskovsbelopp begränsades till högst . Vidare ändrades beräkningen av uppskovsbeloppets storlek när ersättningsbostaden var billigare. Möjligheten till fortsatt uppskov när en bostad övergår genom arv, testamente, gåva eller bodelning slopades med undantag för vissa övergångar inom familjen. Som en del i finansieringen av den nyssnämnda omläggningen av bostads-beskattningen är uppskovsbeloppen räntebelagda års taxering genom att den som har fått uppskov ska ta upp en schablonintäkt i inkomst-slaget kapital. Schablonintäkten beräknas till av det uppskovs-belopp som finns vid ingången av inkomståret. Skatten är sedan av schablonintäkten. Skatten motsvarar därmed av uppskovs-beloppet. Vidare sänktes taket för uppskovsbeloppet från till för avyttringar som görs fr.o.m. . beslutade att enligt regeringens förslag införa tidsbegränsade förändringar av reglerna för uppskov med beskattningen av kapitalvinsten. För försäljningar som genomfördes till slopades taket för uppskovsbeloppet vid försäljning av privatbostäder. Dessutom infördes en ändring av metoden för att beräkna uppskovsbeloppet vid köp av en billigare bostad, som bl.a. innebär att uppskov alltid kan ges på någon del av vinsten. Denna beräkningsmetod är en återgång till det system som gällde . Syftet med ändringarna är att öka rörligheten på bostadsmarknaden. För att öka rörligheten på bostadsmarknaden höjdes taket för uppskovsbeloppet för avyttringar som har gjorts efter från till . I partimotion 2020/21:3341 av m.fl. (KD) yrkande 5 i denna del anförs bl.a. att en bromskloss på bostadsmarknaden är den bristande rörligheten. Genom ökad rörlighet kan ett stort antal bostäder tillgängliggöras på kort sikt. föreslår därför att taket för uppskov på reavinstskatten ska tas bort om man köper ny bostad. Syftet med att införa taket för uppskovsbeloppet vid avyttring av privatbostad var bl.a. att begränsa förekomsten av skattekrediter. Takbeloppet har dock under en begränsad tidperiod slopats för att på kort sikt bidra till ökad rörlighet på bostads- och arbetsmarknaden och för att bostadsbeståndet ska utnyttjas effektivare genom att skapa flyttkedjor som underlättar rörligheten. Utskottet konstaterar vidare att metoden för att beräkna uppskovets storlek vid köp av en billigare bostad har ändrats, så att den i de flesta fallen blivit mer generös. I samband med att taket för uppskovsbeloppet höjdes från till för avyttringar som har gjorts efter delade utskottet regeringens bedömning att det är angeläget att även på underlätta rörligheten på bostads- och arbetsmarknaden och att taket för uppskov med kapitalvinstbeskattning vid avyttring av privatbostad därför borde höjas. Utskottet uttalade vidare att det inte var berett att förorda att taket för uppskov helt ska slopas. Utskottet vidhåller sin inställning och är heller inte nu berett att förorda att taket för uppskov ska slopas. Utskottet avstyrker därmed motionsförslaget. Utskottets förslag i korthet Utskottet avstyrker motionsförslagen om en ändring av reglerna om ränteavdrag. Jämför avvikande mening 1 (M), 2 (SD), 3 (V) och 4 (KD). Till inkomst av kapital hänförs sådana intäkter och kostnader som inte ska hänföras till näringsverksamhet eller till tjänst (41 kap. 1 § inkomstskatte-lagen, IL). I huvudsak beskattas alla intäkter, och avdrag beviljas för alla utgifter som har samband med tillgångar. Det saknar betydelse om intäkterna eller utgifterna är löpande eller tillfälliga. Avdrag beviljas dock inte för personliga levnadskostnader (9 kap. 2 § IL). I inkomstslaget kapital finns bara en beräkningsenhet och ingen uppdelning på förvärvskällor, vilket bl.a. innebär att kapitalförluster får dras av från alla slag av intäkter i inkomstslaget kapital. Kapitalvinster beräknas nominellt och är med några undantag skattepliktiga till . Bland undantagen kan nämnas de särskilda reduceringsregler som finns för beräkning av kapitalvinst vid avyttring av fastigheter och bostadsrätter. Avdrag för kapitalförluster beviljas mot samtliga övriga intäkter i kapital men är som huvudregel bara avdragsgilla till . I 67 kap. IL finns bestämmelser om skattereduktion för fysiska personer. Enligt 10 § ska skatten vid ett underskott av kapital minskas av den del av underskottet som inte överstiger och av det återstående underskottet. För investeraravdrag gäller särskilda regler enligt samma paragraf. En privatperson som har inkomst av tjänst och enbart utgiftsräntor får således skatten på tjänsteinkomsten nedsatt på grund av utgiftsräntorna, eftersom dessa medför ett underskott i inkomstslaget kapital. På samma sätt ger en kapitalförlust en sänkning av skatten på tjänsteinkomsten. I partimotion 2020/21:3422 av och (båda M) yrkande 5 i denna del anförs att gradvis vill avskaffa ränteavdragen för lån utan säkerhet. I partimotion 2020/21:3128 av m.fl. (SD) yrkande 3 i denna del anförs att ränteavdragen är problematiska eftersom staten subven-tionerar lånande som beskattningen av sparande har höjts i två steg. Ränteavdragen bidrar till att öka den finansiella stabiliteten eftersom det allt annat lika blir mer förmånligt att låna. föreslår därför att ränteavdragen successivt ska avvecklas genom en utfasning av ränteavdragen –2025. I partimotion 2020/21:3170 av m.fl. (V) yrkandena 5 och 6 i denna del anförs bl.a. att ränteavdragen har bidragit till att blåsa upp bostadspriserna och dessutom har en tveksam fördelningsprofil. föreslår därför en nedtrappning av ränteavdragen. Av konjunkturmässiga skäl ska den dock ske först . föreslår att ränteavdragen trappas ned till 2022 och till . föreslår också att avdragsrätten för ränteutgifter ska begränsas till maximalt , dvs. att avdragsrätten för ränteutgifter därutöver ska avskaffas. I partimotion 2020/21:3530 av m.fl. (KD) yrkande 5 i denna del anförs att kreditrestriktioner har införts som har avdragsrätt för ränteutgifter på lån. Det innebär att staten gasar och bromsar kredittillväxten . föreslår därför att ränteavdraget ska sänkas och att taket för fullt ränteavdrag ska sänkas från till . Utskottet konstaterar att den höga privata skuldsättningen medför en risk både för enskilda och samhällsekonomin i stort. Det är därför positivt att vidtagna makrotillsynsåtgärder bidragit till att öka hushållens motståndskraft. har regeringen arbetat med att stävja riskerna med skuldsättningen. En rad åtgärder har vidtagits för att stärka både hushållens och det finansiella systemets motståndskraft mot störningar i ekonomin, bl.a. skärpta kapitalkrav för bankerna, belåningsbegränsningar i form av bolånetak och ett förstärkt amorteringskrav. har också ett utökat mandat för att kunna lägga fram förslag till ytterligare makrotillsynsåtgärder för att t.ex. minska hushållens skuldsättning. Med anledning av effekterna av spridningen av covid-19 beslutade att banker ska ges möjlighet att bevilja både nya och befintliga bolånetagare undantag från kravet på amortering. Undantaget gäller betalningar av amorteringar . Utskottet konstaterar vidare att den omfattande skattereform som enligt januariavtalet ska genomföras bl.a. syftar till att minska hushållens skuldsättning och bidra till att förbättra bostadsmarknadens funktionssätt. Med hänsyn till det anförda anser utskottet inte att det finns skäl att nu tillstyrka ändringar av reglerna om ränteavdrag. Motionsförslagen avstyrks därmed. Utdelning och kapitalvinster till delägare i fåmansföretag Utskottets förslag i korthet Utskottet avstyrker motionsförslaget om en förändring av reglerna om utdelning och kapitalvinster till delägare i fåmansföretag. Jämför avvikande mening 3 (V). Bakgrund och gällande rätt De särskilda reglerna för beskattning av utdelning från ett fåmansföretag och kapitalvinst vid avyttring av andelar i ett sådant företag tillkom vid skattereform. Syftet är primärt att förhindra att arbetsinkomst omvandlas till en lägre beskattad kapitalinkomst (prop. 1989/90:110 s. 467). Utgångspunkten var att inkomster som härrör från ägarens egna arbetsinsatser i företaget ska beskattas på ungefär samma nivå som anställdas löneinkomster. De särskilda skattereglerna, som brukar kallas 3:12-reglerna, återfinns i 57 kap. IL. Ett typiskt fåmansföretag är ett aktiebolag eller en ekonomisk förening där fyra eller färre delägare har mer än hälften av rösterna. Om en av delägarna har den verkliga bestämmanderätten över en oberoende verksamhetsgren räknas bolaget eller föreningen som ett fåmansföretag även om det första villkoret inte är uppfyllt. Vid bedömningen av hur många personer som äger del i företaget ska personer som ingår i samma krets av närstående anses som en person. De s.k. 3:12-reglerna om utdelning och kapitalvinst gäller enbart personer med s.k. kvalificerade andelar i fåmansföretaget. En andel är kvalificerad om delägaren eller någon närstående har varit verksam (aktiv) i betydande omfattning i företaget under beskattningsåret eller något av de fem föregående åren. En delägare eller en närstående anses vara verksam i betydande omfattning om hans eller hennes arbetsinsatser har stor betydelse för vinstgenereringen i företaget. Det är den ekonomiska betydelsen av arbetsinsatsen som är avgörande, inte delägarens formella ställning. Som närstående räknas maka eller make, föräldrar, far- och morföräldrar, barn, barnbarn osv. samt deras respektive maka eller make, syskon och deras makar, barn och barnbarn samt dödsbo som någon i närståendekretsen är delägare i. Om en aktiv delägare tar ut lön från sitt eget bolag beskattas den på vanligt sätt och beläggs med arbetsgivaravgifter. De särskilda reglerna gäller inte löneuttag utan avser belopp som ägaren lyfter som utdelning eller tillgodogör sig som kapitalvinst vid försäljning av aktier i fåmansbolaget. I avsaknad av de särskilda reglerna skulle utdelning och avyttringar beskattas som inkomst av kapital. De s.k. 3:12-reglerna medför att den del av bolagets inkomster som ägaren tillgodogör sig som utdelning eller kapitalvinst i stället fördelas mellan inkomstslagen tjänst och kapital. När delägaren lyfter utdelningar från företaget eller säljer andelar i bolaget ska utdelningen respektive kapitalvinsten delas upp i en tjänsteinkomstbeskattad del och en kapitalinkomstbeskattad del. De s.k.3:12-reglerna används för att bestämma hur mycket av en utdelning från företaget eller en kapitalvinst från sålda andelar som ska tas upp till progressiv beskattning i inkomstslaget tjänst och hur stor del som ska tas upp till proportionell beskattning i inkomstslaget kapital. Upp till en viss nivå (ett schablonmässigt beräknat gränsbelopp), som bestäms med hänsyn till storleken av det insatta kapitalet och utbetalda löner, beskattas utdelning och aktiva delägares vinst vid försäljning av aktier i bolaget med skattesatsen . Utdelning och kapitalvinst över gräns-beloppet tas upp i inkomstslaget tjänst. Vid en reformering av reglerna utvidgades det utrymme som kan tas ut som kapitalbeskattad inkomst. Det infördes också en schablonregel, den s.k. förenklingsregeln, med tanke främst på företagare som har ett litet kapital och ett fåtal anställda, t.ex. nystartade företag. I stället för att beräkna utrymme för kapitalbeskattning enligt de ordinarie, mer komplicerade, reglerna tilläts en ägare av en kvalificerad andel att använda ett belopp motsvarande 1,5 inkomstbasbelopp som gränsbelopp, dvs. det utrymme som anger hur mycket det är möjligt att ta ut ur bolaget till endast 20 procents kapitalinkomstskatt. Därefter har schablonbeloppet höjts , först till 2 inkomst-basbelopp från ingången av 2007, sedan till 2,5 inkomstbasbelopp från ingången av 2009 och senast till 2,75 inkomstbasbelopp fr.o.m. . Syftet med höjningarna av schablonbeloppet har varit att stimulera nyföretagande och förenkla för företagare som har ett litet kapital och ett fåtal anställda. En annan förändring som infördes gällde det löneuttagskrav som tillämpas för att nivån på företagets löneutbetalningar ska få tillgodoräknas aktiva delägare vid beräkningen av hur mycket som ska kapitalinkomstbeskattas hos ägaren. Löneuttagskravet hade av många företagare upplevts som alltför högt satt. Kritiken gick bl.a. ut på att höga löneuttag riskerar att leda till likviditetsproblem och att ett högt lönekrav leder till svårigheter för medarbetarägda konsultföretag. Vidare var det svårt för företagare som arbetade deltid att utnyttja löneunderlagsregeln. Det maximala löneuttagskravet sänktes från 15 till 10 inkomstbasbelopp . Sedan samma tidpunkt gäller även enklare regler för beräkning av gränsbelopp och att rätten till årets gränsbelopp inte går förlorad efter förvärv genom arv, testamente, gåva, bodelning eller på liknande sätt. I 57 kap. 22 § IL finns en takregel för hur mycket som ska beskattas i inkomstslaget tjänst. Denna s.k. 100-basbeloppsregel innebär att en kapital-vinst inte ska tas upp som inkomst av tjänst till den del det skulle medföra att den skattskyldige och närstående under avyttringsåret och de fem föregående beskattningsåren från ett företag sammanlagt i inkomstslaget tjänst tagit upp högre belopp än motsvarande 100 inkomstbasbelopp. Kapitalvinst härutöver beskattas utan kvotering till i inkomstslaget kapital. Dessa regler infördes . finns även en takregel för beskattning av utdelning i inkomstslaget tjänst som reglerar till vilken del utdelning under ett och samma beskattningsår ska beskattas som inkomst av tjänst. Regeln innebär att utdelning inte ska tas upp i inkomstslaget tjänst till den del det skulle medföra att den skattskyldige och närstående, som inräknas i samma närståendekrets, under beskattningsåret från ett företag sammanlagt i inkomstslaget tjänst tagit upp utdelning med högre belopp än motsvarande 90 inkomstbasbelopp. Den del av utdelningen som överstiger gränsbeloppet och takbeloppet ska beskattas på samma sätt som gäller för kapitalvinst-beskattningen, dvs. till i inkomstslaget kapital. Ytterligare en skärpning av 3:12-reglerna infördes till följd av att utformningen av löneunderlagsregeln har medfört att delägare i personalintensiva fåmansföretag trots relativt låga löneuttag har kunnat ta ut en stor andel av resultatet som lågt beskattad utdelning. Dessutom har kombinationen av en förmånlig löneunderlagsregel och bestämmelsen i 57 kap. 3 § IL, som inneburit att även företag med många verksamma delägare faller in under 3:12-reglerna, gjort att ersättningen för risk och avkastningen på insatt kapital inte stod i proportion till den avkastning som kunde fås i form av kapitalbeskattad utdelning. Reglernas utformning medförde därför att verksamma delägare i stora fåmansföretag med många anställda kunde tillgodoräkna sig mycket stora lönebaserade utrymmen. Skärpningen av 3:12-reglerna innebar att det infördes ett kapitalandelskrav om , vilket innebär att löneunderlagsregeln bara får tillämpas av delägare som äger en viss minsta andel av kapitalet i företaget. Det löne-baserade utrymmet begränsades också till att uppgå till högst 50 gånger den egna eller närståendes kontanta ersättning, som det höjdes från av underlaget. En sänkning av löneuttagskravet till 9,6 inkomstbasbelopp infördes. Vidare infördes en definition av dotterföretag. Slutligen höjdes den positiva räntefördelningsräntan. Politisk överenskommelse mellan Socialdemokraterna, de gröna I den politiska överenskommelse mellan Socialdemokraterna, de gröna som slöts anges bl.a. i punkterna 3 och 16 att 3:12-reglerna ska förenklas, att en utredning ska genomföras 2019–2020 och att lagstiftning ska finnas 2022. I partimotion 2020/21:3170 av m.fl. (V) yrkande 5 i denna del anförs att 3:12-reglerna har kommit att utnyttjas till det som de var tänkta att motverka, nämligen inkomstomvandling. Utdelningarna till delägare som har kvalificerade andelar har ökat med –2013 som lönerna för delägarna har utvecklats svagare än för arbetskraften i stort. föreslår därför att skattereglerna för delägare i fåmans-bolag ska reformeras i enlighet med den lagrådsremiss som lämnats tidigare. De särskilda reglerna för beskattning av utdelning från ett fåmansföretag och kapitalvinst vid avyttring av andelar i ett sådant företag tillkom vid skattereform. Syftet är primärt att förhindra att arbetsinkomst omvandlas till lägre beskattad kapitalinkomst (prop. 1989/90:110 s. 467). Utgångspunkten var att inkomster som härrör från ägarens egna arbetsinsatser i företaget ska beskattas på ungefär samma nivå som anställdas löneinkomster. De särskilda skattereglerna, som kallas 3:12-reglerna, återfinns i 57 kap. IL. Reglerna har reviderats i flera omgångar . Den senaste utredningen överlämnade sitt slutbetänkande om en översyn av 3:12-reglerna (SOU 2016:75). Utredningens uppdrag var att dels se över beskattningen vid ägarskiften i fåmansföretag, dels se över 3:12-reglerna för att begränsa möjligheterna till skattemässig inkomstomvandling. Vid över-synen av ägarskiften var syftet att säkerställa att avyttringar av kvalificerade andelar i så stor utsträckning som möjligt beskattas likformigt oberoende av om andelarna avyttras inom eller utom närståendekretsen. Vid översynen av 3:12-reglerna var det enligt direktiven viktigt att hitta en bra balans mellan syftet att förhindra inkomstomvandling och syftet att skapa positiva effekter som ökat entreprenörskap, fler arbetstillfällen och högre tillväxt. Utskottet konstaterar att i den politiska överenskommelse som slöts mellan Socialdemokraterna, de gröna har bl.a. aviserats att 3:12-reglerna ska förenklas, att en utredning ska genomföras och att en ny lagstiftning ska finnas 2022. Med hänsyn till det anförda är utskottet inte berett att nu förorda en förändring av lagstiftningen på det sätt som föreslagits. Motionsförslaget avstyrks därför. Sänkt beskattning av sparande på investeringssparkonto Utskottets förslag i korthet Utskottet avstyrker motionsförslaget om sänkt beskattning av sparande på investeringssparkonto. Jämför avvikande mening 2 (SD). Bakgrund och gällande rätt En ny schablonbeskattad sparform, investeringssparkonto, infördes (prop. 2011/12:1, bet. 2011/12:FiU1). Syftet med investeringssparkontot är att ge möjlighet för människor att på ett enkelt sätt spara i finansiella instrument som aktier och fonder.