uprotokoll · H8A1CU11p · 2020-12-15 00:00:00 — UTSKOTTSSAMMANTRÄDE 2020/21:11 Medgivande att delta på distans Utskottet medgav deltagande på distans för följande ordinarie ledamöter och suppleanter: (S), (M), (S), (M), (SD), (S), (C), Momodou (V), (M), (SD), (S), (S), (SD), (MP), (M), (S), (C), (V), (L) och (C). Två tjänstemän från civilutskottets kansli var uppkopplade på distans. En tjänsteman från var uppkopplad på distans under punkt 4. Utskottet beslutade enligt 7 kap. 15 § riksdagsordningen (tilläggsbestämmelse 7.15.3) att sammanträda under arbetsplenum i kammaren. Denna paragraf förklarades justerad. Justering av protokoll Utskottet justerade protokoll 2020/21:10. Utskottet överlade med statssekreterare , biträdd av medarbetare från . Statssekreteraren och medarbetarna deltog på distans. Underlaget utgjordes av överläggningspromemoria (dnr 841–2020/21). Statssekreteraren redogjorde för regeringens ståndpunkt i enlighet med överläggningspromemorian (bilaga 2). Ordföranden konstaterade att det fanns stöd för regeringens ståndpunkt. Denna paragraf förklarades justerad. Information från Myndigheten för familjerätt och föräldraskapsstöd Generaldirektör , biträdd av medarbetare, informerade om aktuella frågor. Generaldirektören och medarbetare deltog på distans. Förslag om utskottsinitiativ om behovet av att möjliggöra förlängda bygglov när särskilda skäl föreligger Utskottet fortsatte behandlingen av M-ledamöternas förslag om ett utskottsinitiativ om behovet av att möjliggöra förlängda bygglov när särskilda skäl föreligger. Utskottet beslutade att bjuda in företrädare för respektive för att lämna information i frågan som förslaget gäller. Kansliet fick i uppdrag att undersöka om sådan information kan lämnas vid nästa sammanträde. Förslaget bordlades till nästa sammanträde. Inkomna EU-dokument anmäldes enligt förteckning. Utskottet beslutade att nästa sammanträde ska äga rum . till protokoll 2020/21:11 § 2–8 (MP), ordf. (KD), vice ordf. (M), tjl t.o.m. 210201 Momodou (V) Alireza Akhondi (C) (M), ers.t.o.m.210201 x = ledamöter som deltagit i handläggningen o = ledamöter som härutöver har varit närvarande Avdelningen för samhällsplanering och bostäderUnderlag införöverläggning den Överläggningspromemoria om en reviderad byggproduktförordning Kommissionen har i flera undersökningar och rapporter konstaterat att det finns anledning att se över och rådets förordning (EU) nr 305/2011 av om fastställande av harmoniserade villkor för saluföring av byggprodukter och om upphävande av rådets direktiv /106/EG (byggproduktförordningen). Kommissionen har bl.a. angett att en översyn kan bidra till att utvärdera hur förordningen kan utformas för att främja till den gröna omställningen i byggsektorn. En översyn av förordningen presenterades inledningsvis i meddelandet om en europeisk grön giv (KOM (2019) 640, Faktapromemoria 2019/20:FPM13). aviserade kommissionen revideringen av byggproduktförordningen i handlingsplanen En ny handlingsplan för den cirkulära ekonomin – För ett renare och mer konkurrenskraftigt (COM (2020) 98, Faktapromemoria 2019/20:FPM28). Kommissionen har angett i sitt arbetsprogram att ett förslag till en reviderad byggproduktförordning kommer att presenteras . har under sitt ordförandeskap i Europeiska unionens råd arrangerat fyra möten inom rådsarbetsgruppen för teknisk harmonisering i syfte att diskutera olika frågor inför denna framtida översyn. Regeringen vill förankra sina ståndpunkter om en reviderad byggproduktförordning i ett tidigt skede med , redan innan kommissionen presenterar sitt förslag. Syftet med byggproduktförordningen är att underlätta handeln med byggprodukter på den inre marknaden. Förordningen omfattar EU:s gemensamma regler om ansvar för tillverkare, importörer och distributörer av byggprodukter. Förordningen innehåller även regler om användning av harmoniserade standarder och redovisning av egenskaper genom en s.k. prestandadeklaration och CE-märkning. Medlemsstaterna ställer krav på byggnadsverk. Byggproduktförordningen anger villkoren för att tillhandahålla de produkter som ska ingå i dessa byggnadsverk. Förordningen skiljer sig från annan produktlagstiftning genom att den inte ställer några materiella krav utan endast krav på hur information ska tas fram och förmedlas från tillverkare till användare. Tillverkaren ska upprätta en prestandadeklaration med uppgifter om byggproduktens prestanda i förhållande till de väsentliga egenskaperna hos byggprodukten som rör de grundläggande kraven för byggnadsverk. De grundläggande kraven för byggnadsverk anges i byggproduktförordningen och avser egenskaperna bärförmåga, säkerhet vid brand, hygien, hälsa och miljö, säkerhet och tillgänglighet vid användning, bullerskydd, energihushållning och värmeisolering samt hållbar användning av naturresurser. EU-lagstiftningen kan inte ställa krav på områden inom den nationella kompetensen. Om ett medlemsland har krav i sina nationella byggregler som ligger inom ramen för byggproduktförordningens grundläggande krav för byggnadsverk, ska kommissionen ge uppdrag till den europeiska standardiseringen (, ) att ta fram harmoniserade standarder för att tillgodose medlemslandets regulativa behov. De harmoniserade standarderna ska sedan användas för att bedöma de produktegenskaper som är väsentliga att känna till för att avgöra om de nationella kraven på byggnadsverk kan bli uppfyllda när produkten används. Byggproduktförordningen kräver att en byggprodukt som omfattas av en harmoniserad standard ska ha en prestandadeklaration och vara CE-märkt när den tillhandahålls på den inre marknaden. För produkter som inte omfattas av harmoniserade standarder har tillverkaren en möjlighet att upprätta en prestandadeklaration och CE-märka produkterna på frivillig basis genom att begära en europeisk teknisk bedömning från organ som utses av medlemsstaterna, s.k. tekniska bedömningsorgan. Byggproduktförordningen anger också ansvarsfördelningen mellan tillverkare och tredjepartsorgan för de olika systemen för bedömning och fortlöpande kontroll av prestanda, AVCP (Assessment and Verification of of Performance). Systemet med harmoniserade tekniska specifikationer såsom standarder har inte levererat fullt ut. Dagens byggproduktförordning innehåller begränsade möjligheter att komplettera standarderna med fler väsentliga egenskaper. De harmoniserade standarderna får endast utökas med nya väsentliga egenskaper om medlemsstaterna kan påvisa regulativa behov. följer det av rättspraxis att medlemsstaterna inte får efterfråga mer information än vad som går att ta reda på med hjälp av det harmoniserade systemet. Detta innebär att medlemsländerna inte kan utveckla sin lagstiftning för att ställa nya krav utöver det som omfattas av harmoniserade standarder. Det finns därför luckor i det gällande harmoniserade bedömningssystemet, bl.a. avseende skydd för hälsa och miljö samt hållbar användning av naturresurser, som återanvändningsbarhet och återvinningsbarhet. Dels saknas det i stor utsträckning harmoniserade bedömningsmetoder för väsentliga egenskaper som är relevanta för skydd för hälsa och miljö, dels gäller den nuvarande regleringen endast för nytillverkade produkter. Medlemsländer kan inte ställa krav på information om byggprodukters emissioner och innehåll vilket kan påverka hälsa, klimat och miljö negativt. Dessutom utgår befintliga systemen för bedömning och fortlöpande kontroll av prestanda ifrån nytillverkning och innebär att all bedömning av produktens prestanda sker innan byggprodukten släpps ut på marknaden. En byggprodukt som redan har varit i bruk släpps inte ut på marknaden när den rivs ut ur byggnadsverket för att användas igen och kan därmed inte omfattas av byggproduktförordningen i dess nuvarande form. Det finns således inga EU-gemensamma krav på dokumentation för återanvända produkter. Detta får konsekvenser för den fria rörligheten av sådana produkter. Dessutom är det svårt för byggherren att bedöma dessa produkters lämplighet. I avsaknad av dokumentation kan byggherren bli tvungen att själv prova produkterna, vilket kan vara resurskrävande. Det kan då vara enklare att välja nyproducerade produkter istället vilket hämmar hållbar användning av naturresurser. Ytterligare problem är att byggproduktförordningen innebär en stor administrativ börda för små och mellanstora företag och att regelförenklingar för dessa företag inte utnyttjas. Det finns även hinder på den inre marknaden som bl.a. orsakas av nationella eller privaträttsliga märkningar och certifieringar. Marknadskontrollen är ojämn mellan medlemsländer och i många fall inte tillräckligt effektiv. En väl fungerande inre marknad är viktig för regeringen. Byggproduktförordningen underlättar försäljning av byggprodukter på den inre marknaden. Uppdaterade och adekvata harmoniserade standarder med bedömningsmetoder för byggprodukter bör fortsatt utgöra harmoniseringsmålet för en fungerande inre marknad som de tjänar samhällskrav på byggnadsverk inklusive cirkulär ekonomi. Låsningar inom standardiseringen bör motverkas. Byggproduktförordningen bör bli mer flexibel och skapa utrymme för att kunna beakta ytterligare regleringsbehov bland medlemsländerna. Samhällets behov utvecklas och det är inte tillfredställande att byggproduktförordningen inte kan följa den utvecklingen. Regeringen anser att märkningen av byggprodukter bör förtydligas. är innebörden av en CE-märkning för byggprodukter inte samstämmig med CE-märkning för andra produktområden. Detta gör CE-märkning för byggprodukter svår att förstå och använda för såväl enskilda som för branschen. Regeringen anser även att digitaliseringen av information gällande byggprodukter bör utvecklas i syfte att förenkla administration, tillgång till information och tolkning av information. Regeringen anser att marknadskontrollen inom EU bör göras effektiv och enhetlig. Byggproduktförordningen begränsar möjligheten att bedriva en effektiv marknadskontroll genom att ge ett för stort tolkningsutrymme. Förordningen bör kompletteras med relevanta tillsynsbestämmelser. Regeringen anser att små och medelstora företags perspektiv ska beaktas i revideringen av byggproduktförordningen. Det bör finnas utrymme för regelförenklingar som gynnar mindre företag i syfte att underlätta för dessa företag att uppfylla kraven i förordningen. Den administrativa bördan för företag bör alltid vägas mot samhällsnyttan. Regeringen anser att en cirkulär ekonomi inom byggsektorn med minskad miljö- och klimatpåverkan bör underlättas. Det bör finnas möjlighet att begära information om byggprodukters innehåll för att kunna undvika att potentiellt problematiska kemikalier eller material överförs till nya produkter och byggnader. Det kan även behövas utökad produktinformation för att kunna redovisa byggprodukters och byggnaders klimatpåverkan. Hur och i vilken utsträckning information redovisas bör kunna anpassas till användargruppen och bör vara ekonomiskt försvarbart. Återanvändning av byggprodukter bör främjas genom att underlätta för försäljning på den inre marknaden.