uprotokoll · H8A1SfU9p · 2020-11-05 00:00:00 — Eurodac – och rådets förordning (EU) nr 603/2013 av om inrättande av Eurodac för jämförelse av fingeravtryck för en effektiv tillämpning av förordning (EU) nr 604/2013 om kriterier och mekanismer för att avgöra vilken medlemsstat som är ansvarig för att pröva en ansökan om internationellt skydd som en tredjelandsmedborgare eller en statslös person har lämnat in i någon medlemsstat och för när medlemsstaternas brottsbekämpande myndigheter begär jämförelser med Eurodacuppgifter för brottsbekämpande ändamål, samt om ändring av förordning (EU) nr 1077/2011 om inrättande av en Europeisk byrå för den operativa förvaltningen av stora it-system inom området frihet, säkerhet och rättvisa Faktapromemoria 2020/21:FPM23 Förordning om hantering av krissituationer och force majeure på migrations- och asylområdet COM(2020) 613 Förslag till OCH RÅDETS FÖRORDNING om hantering av krissituationer och force majeure på migrations- och asylområdet Kommissionen föreslår en ny förordning som ger möjlighet för kommissionen och medlemsstaterna att införa tillfälliga och extraordinära åtgärder i kris- och force majeure-situationer. I en krissituation ska den solidaritetsmekanism som föreslås i asyl- och migrationshanteringsförordningen (faktapromemoria 2020/21:20) aktiveras och tidsramarna för denna förkortas. Tillämpningsområdet för omfördelning ska utökas till att gälla också asylsökande i gränsförfarande och irreguljära migranter. Enligt förslaget ska medlemsstaterna i en krissituation också kunna utöka tillämpningen av gränsförfarandet och tillfälligt avvika från de normala tidsfristerna för registrering av asylansökningar. Ett tillfälligt skydd, likvärdigt med subsidiärt skydd, ska också kunna beviljas en på förhand fastställd grupp personer som kan antas ha skyddsbehov. I en force majeure-situation ska tidsfristen för att registrera asylansökningar, samt vissa tidsfrister kopplade till fastställande av ansvar och överföring av asylsökande, kunna förlängas. Regeringen välkomnar kommissionens förslag och grundtanken att krissituationer på migrationsområdet kräver ett tydligt regelverk om solidaritetsåtgärder som leder till verklig avlastning för en medlemsstat i behov av hjälp. Det finns dock ett antal frågor som måste analyseras närmare. EU måste kunna hantera en krissituation på ett effektivt och förutsebart sätt som systemet är humant och rätten att söka asyl, samt principen om non-refoulement, upprätthålls. Det måste finnas garantier för en individuell och rättssäker prövning. Kommissionen presenterade 2015 ett förslag till en förordning om att etablera en permanent mekanism för omfördelning av personer i behov av skydd (faktapromemoria 2015/16:FPM3). 2016 presenterade kommissionen ett förslag till reviderad Dublinförordning (faktapromemoria 2015/16:FPM94) som bl.a. innehöll en mekanism för omfördelning av asylsökande. Rådet har inte kunnat enas om förslagen. framkom också att gällande asyllagstiftning inte gav tillräcklig flexibilitet i den särskilda force majeure-situationen som uppkom till följd av covid-19-pandemin. Kommissionen har presenterat en ny pakt för migration och asyl (faktapromemoria 2020/21:FPM19), återkallat de tidigare förslagen om omfördelning och bland annat föreslagit en ny förordning om asyl- och migrationshantering, samt detta förslag till förordning gällande kriser och force majeure. Kommissionen bedömer att den nya asyl- och migrationshanteringsförordningen och det reviderade förslaget till asylprocedurförordning (faktapromemoria 2020/21:FPM21) medför att EU är bättre förberett för att undvika att en kris uppstår men att det ändå måste finnas en struktur för att undvika ad hoc-lösningar om det händer. Förslaget ska säkerställa att unionen har tillgång till särskilda regler som kan tillämpas i en krissituation och som kompletterar den obligatoriska solidaritetsmekanismen och de processer som gäller i en normal situation och som hanteras i förslaget till asyl- och migrationshaneringsförordning. Förordningen ska tillämpas vid exceptionella situationer av massinflöde av tredjelandsmedborgare eller statslösa personer som anländer irreguljärt till en medlemsstat i en sådan omfattning att medlemsstatens asyl-, mottagnings- eller återvändandesystem riskerar att inte längre fungera och att detta riskerar att få allvarliga konsekvenser för eller gör det omöjligt att tillämpa det gemensamma asyl- och migrationshanteringssystemet i unionen. Förslaget tar också sikte på force majeure-situationer. Obligatorisk solidaritet i en krissituation I en krissituation ska enligt förslaget särskilda bestämmelser gälla för den solidaritetsmekanism som finns i förslaget till asyl- och migrationshanteringsförordning. Omfördelning ska kunna utökas till att inkludera alla asylsökande, dvs. också de som hanteras inom ramen för ett gränsförfarande, irreguljära migranter och personer som beviljats skydd i enlighet med förslaget i denna förordning. Vid en krissituation ska vidare solidaritetsåtgärder inte inkludera sådana åtgärder som t.ex. kapacitetsuppbyggnad eller samarbete med tredjeland. I en krissituation inträder skyldigheten att vid ett återvändandesponsorskap överföra de som ska återvända till den sponsrande medlemsstatens territorium om verkställighet inte skett , i stället för enligt asyl- och migrationshanteringsförordningen. Om kommissionen, på eget initiativ eller efter begäran av en medlemsstat, bedömer att det föreligger en krissituation ska den kalla till ett krissolidaritetsforum där bedömningen och solidaritetsåtgärder ska diskuteras. Därefter kan kommissionen anta en genomförandeakt som anger antal personer som ska omfördelas och/eller vara föremål för återvändandesponsorskap från den berörda medlemsstaten, samt hur dessa ska fördelas mellan de övriga medlemsstaterna. Undantag från vissa bestämmelser i asyl- och återvändandeprocessen i en krissituation Enligt förslaget ska en medlemsstat som befinner sig i en krissituation kunna göra undantag från vissa bestämmelser gällande asyl- och återvändandeprocessen. Som undantag från asylprocedurförordningens regler föreskrivs en möjlighet att utöka tillämpningen av gränsförfaranden för personer som söker asyl eller anträffas vid yttre gräns eller som räddas i SAR-insatser till att omfatta alla sökande från ursprungsländer med en beviljandegrad på eller lägre, till skillnad från i en normalsituation. Gränsförfarandet kan förlängas . Också gränsförfarandet för återvändande kan förlängas . I en krissituation kan en medlemsstat också förlänga tidsfristen för att registrera en asylansökan med . Om kommissionen, efter en begäran av en medlemsstat, bedömer att kriterierna för att tillämpa undantagen är uppfyllda ska den anta ett genomförandebeslut som anger vilka undantag som kan göras och . I avvaktan på ett sådant beslut kan medlemsstaten själv besluta att förlänga tidsfristen för registrering av asylansökningar med max . I en krissituation kan kommissionen enligt förslaget anta en genomförandeakt med innebörden att omedelbar skyddsstatus kan beviljas en specifik grupp personer som i sitt ursprungsland löper en hög risk att utsättas för urskillningslöst våld på grund av väpnad konflikt och som inte kan återvända till det landet. Medlemsstaterna kan då välja att avbryta asylprocessen och bevilja skydd till personer som uppfyller kriterierna. Även om en person har beviljats skydd ska processen för att fastställa ansvarig medlemsstat enligt asyl- och migrationshanteringsförordningen fortgå. Kommissionen anser med anledning av detta förslag att massflyktsdirektivet kan upphävas. I en force majeure-situation kan tidsfristerna för att registrera en asylansökan förlängas och det finns även en möjlighet att förlänga tidsfristerna i asyl- och migrationshanteringsförordningen. Om en force majeure-situation medför att en medlemsstat inte kan uppfylla sina skyldigheter enligt solidaritetsmekanismen kan tidsfristen för genomförande förlängas . Gällande svenska regler och förslagets effekt på dessa De svenska reglerna om asylförfarandet återfinns huvudsakligen i utlänningslagen (2005:716), förvaltningslagen (2017:900) och förvaltningsprocesslagen (1971:291). Några bestämmelser motsvarande förordningens bestämmelser finns inte i svensk rätt . Bestämmelserna i förordningen blir direkt tillämpliga i . Viss anpassning av svensk lagstiftning kan behöva göra för den praktiska tillämpningen av förordningen. Budgetära konsekvenser / Konsekvensanalys Kommissionen anser att det inte på förhand är möjligt att uppskatta den möjliga budgeteffekten av förslaget eftersom det handlar om krissituationer. Budgeteffekten kommer så långt som möjligt att rymmas inom budgeten för de befintliga instrumenten –2027 när det gäller migration och asyl, och vid behov med hjälp av de flexibilitetsmekanismer som tillhandahålls inom den fleråriga budgetramen 2021–2027. När det gäller aspekterna kring asylproceduren påför förslaget inte någon ekonomisk eller administrativ börda för unionen. I dessa delar har det därför ingen inverkan på unionsbudgeten. Kommissionen har inte presenterat någon jämställdhetsanalys av förslaget. En analys av de ekonomiska och praktiska konsekvenserna av förslaget pågår i . Det är inte möjligt att bedöma eventuella nationella budgetära konsekvenser för svensk del. Utgångspunkten är att eventuella kostnader ska finansieras inom befintlig budgetram. Regeringen välkomnar kommissionens förslag och grundtanken att krissituationer på migrationsområdet kräver ett tydligt regelverk om solidaritetsåtgärder som leder till verklig avlastning för en medlemsstat i behov av hjälp. Det finns dock ett antal frågor som måste analyseras närmare. EU måste kunna hantera en krissituation på ett effektivt och förutsebart sätt som systemet är humant och rätten att söka asyl, samt principen om non-refoulement, upprätthålls. Det måste finnas garantier för en individuell och rättssäker prövning. Det gäller även i de situationer som gränsförfaranden används i högre utsträckning. Det är avgörande för ett fungerande gemensamt asylsystem att alla medlemsstater bidrar och att en medlemsstat som är i en krissituation kan vara säker på att få stöd. Det är viktigt att de krisåtgärder som kan sättas in leder till en jämnare fördelning av asylsökande inom unionen. Vidare är det viktigt att bevaka att force majeure inte kan anses föreligga som normaltillstånd. Regeringen stödjer förslaget till skydd som leder till att skyddsbehövande snabbt kan erhålla skydd som medlemsstaternas asylsystem avlastas. Regeringen avser att verka för att förslagen i pakten i sin helhet ska bli väl balanserade. Regeringen kommer fortsatt analysera förslaget i alla dess delar. Utgångspunkten är att ekonomiska konsekvenser av förslagen ska hanteras inom befintliga budgetramar och att ekonomiska konsekvenser på EU-budgetens ska finansieras genom omprioriteringar. Medlemsstaternas ståndpunkter är ännu inte kända ståndpunkt är ännu inte känd. Förslaget har inte remitterats. Rättslig grund och beslutsförfarande Förslaget grundas på artikel 78.2 c, d och e samt artikel 79.2 c i fördraget om Europeiska Unionens funktionssätt (FEUF) Beslut fattas enligt det ordinarie lagstiftningsförfarandet. Enligt kommissionen tar förordningen sikte på tillfällen när en medlemsstat inte ensam kan hantera en situation. Vissa processuella åtgärder införs också för att underlätta för medlemsstater som befinner sig i en sådan situation. För att uppnå syftet med förslaget krävs, enligt kommissionen, åtgärder på EU-nivå eftersom de är gränsöverskridande till sin natur. När det gäller proportionalitet föreskriver förordningen när undantag från övriga EU-regler på området kan vidtas, vilka de undantagen är och för hur länge de kan tillämpas. De föreslagna åtgärderna är begränsade till vad som är nödvändigt för att uppnå förordningens syfte. Regeringen anser mot den bakgrunden att förslaget är förenligt med subsidiaritets- och proportionalitetsprincipen. Fortsatt behandling av ärendet Förslaget har behandlats vid och i för invandring, gränser och asyl (SCIFA) . Det tyska ordförandeskapets målsättning är att nå en övergripande politisk överenskommelse i rådet . Rubrik: Ändrat förslag till Eurodacförordning Dokument: Kommissionens förslag COM (2020) 614 final Amended proposal for a REGULATION OF THE EUROPEAN PARLIAMENT AND OF THE COUNCIL on the of 'Eurodac' for the comparison of biometric data for the effective application of Regulation (EU) XXX/XXX [Regulation on Asylum and ] and of Regulation (EU) XXX/XXX [Resettlement Regulation], for identifying an illegally staying third-country national or stateless person and on requests for the comparison with Eurodac data by Member States' law enforcement authorities and Europol for law enforcement purposes and amending Regulations (EU) 2018/1240 and (EU) 2019/818 dokument: 2015/16: FPM96 behandlad vid samråd med : behandlad vid möte med : presenterade kommissionen förslaget till en ny, omarbetad Eurodacförordning som en del av reformen av det gemensamma europeiska asylsystemet. Förslaget innebar att Eurodac (databas över fingeravtryck), förutom att bidra till det praktiska genomförandet av Dublinförordningen, även skulle bidra till kontroll av olaglig invandring och underlätta återvändande. Eurodac föreslogs på så sätt få ett bredare användningsområde. När det gäller fingeravtryck föreslogs att åldersgränsen skulle sänkas från till . Det föreslogs även att fler personuppgifter såsom namn, födelsedatum, nationalitet och identitetshandlingar skulle lagras, utöver fingeravtryck och ansiktsbild. Kommissionen presenterade en ny pakt för migration och asyl. Förslaget till ändrad Eurodacförordning utgör en del av pakten. Rättslig grund och beslutsförfarande Rättslig grund för förslaget är artiklarna 78(2)(d)(e)(g), 79(2)(c), 87(2)(a) och artikel 88(2)(a) i föredraget om Europeiska unionens funktionssätt (FEUF-fördraget). Beslut fattas enligt det ordinarie lagstiftningsförfarandet, artikel 294 i FEUF-fördraget. Förfarandet innebär att både rådets och godkännande krävs för att förslaget till förordning ska antas. Rådet fattar beslut med kvalificerad majoritet. Regeringen välkomnar kommissionens förslag. En reviderad förordning kan bidra till det praktiska genomförandet av ett nytt, mer solidariskt, gemensamt asylsystem och underlätta återvändandet av personer som fått avslag på sin asylansökan. Det är också positivt om ett nytt Eurodacsystem kan bidra till att fler minderåriga som befinner sig i EU kan identifieras, i syfte att motverka exploatering av barn, och återfinna barn som har separerats från sina familjer. Bästa möjliga balans mellan behovet av att behandla fler personuppgifter och skyddet av den personliga integriteten och respekt för de barn som ska registreras måste dock eftersträvas när fingeravtryck ska tas. Det är även viktigt vid behandlingen av känsliga personuppgifter, särskilt som det kan röra sig om personer med skyddsbehov. Utgångspunkten är att ekonomiska konsekvenser av förslaget ska hanteras inom befintlig budgetram och att ekonomiska konsekvenser på EU-budgeten ska finansieras genom omprioriteringar. inställning är ännu inte känd. Förslaget innebär att det, med hjälp av en uppgraderad databas, blir möjligt att räkna asylsökande och inte bara asylansökningar. Databasen ska underlätta tillämpningen av förslaget till ny asyl- och migrationshanteringsförordning och förslaget till förordning om införande av screening för tredjelandsmedborgare vid de yttre gränserna (screeningförordningen). Det föreslås också att det ska bli möjligt för eu-LISA (Europeiska unionens byrå för den operativa förvaltningen av stora it-system inom området frihet, säkerhet och rättvisa) att utarbeta statistik baserat på information från flera olika databaser (). Vidare föreslås att personer som omhändertagits efter en sjöräddningsinsats (search and rescue, ) ska utgöra en särskild kategori i Eurodac. I syfte att förhindra missbruk föreslås att det även ska registreras om återetableringsstöd beviljats. Vidare ska det registreras om en person vid screening bedöms kunna utgöra ett potentiellt säkerhetshot. Detta är nödvändigt eftersom dessa personer ska exkluderas från omfördelning i enlighet med förslaget till ny asyl- och migrationshanteringsförordning. Det ska också registreras om en medlemsstat utfärdat eller förlängt en visering. Detta är nödvändigt för att kunna tillämpa ansvarskriterierna i asyl- och migrationshanteringsförordningen. Gällande svenska regler och förslagets effekter på dessa Bestämmelserna i förordningen blir direkt tillämpliga i . Viss anpassning av svensk lagstiftning kan behöva göra för den praktiska tillämpningen av förordningen. Beträffande konsekvenserna för EU:s budget beräknas de totala kostnaderna uppgå till för perioden –2027, vilket innefattar tekniska uppgraderingar och ökat lagringsutrymme men även IT-relaterade tjänster, mjukvara och hårdvara. Delar av kostnaderna täcks av medel avsatta till generaldirektoratet för migration och inrikesfrågor. Ändringar till följd av interoperabilitetsförordningarna täcks av medel som avsatts för implementeringen av interoperabilitetsramverket (). Ekonomiska konsekvenser på EU-budgeten ska finansieras genom omprioriteringar Det är inte möjligt att bedöma eventuella nationella budgetära konsekvenser för svensk del. Utgångspunkten är att eventuella nationella kostnader ska finansieras inom befintlig budgetram. Faktapromemoria 2020/21:FPM19 Meddelande om en ny COM(2020) 609 Meddelande från kommissionen till , rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och regionkommittén om en ny Kommissionen presenterade ett meddelande om en ny . Pakten utgår från en helhetssyn på områdena migration, asyl, integration, gränshantering, återvändande, lagliga vägar och samarbete med tredjeland. Den består av ett övergripande meddelande som beskriver politikens inriktning och förslagen på åtgärder inklusive ett antal nya eller reviderade lagförslag, rekommendationer och riktlinjer. Regeringen välkomnar kommissionens förslag till en . Det finns dock ett antal frågor som måste analyseras närmare. Det är positivt att pakten har en heltäckande ansats som inkluderar alla aspekter av migration och asyl samt betonar att asylsystemet ska bygga på solidaritet mellan medlemsstaterna. Asylsystemet ska vara effektivt, rättssäkert, långsiktigt hållbart, humant och medge beslut av hög kvalitet som värnar asylrätten. Kommissionen presenterade 2016 ett förslag till reform av det gemensamma europeiska asylsystemet och ökade möjligheter till laglig inresa i (2015/16:FPM79). Reformförslaget syftade till att skapa ett system som skulle garantera tillgång till asylförfarandet, likabehandling, tydlighet och rättssäkerhet för asylsökande samt ett effektivare återvändande. Preliminära politiska överenskommelser när det gäller detta reformförslag har uppnåtts avseende skyddsgrundsförordningen, det reviderade mottagandedirektivet, förordningen om en EU-gemensam byrå för asylfrågor (EUAA), den reviderade Eurodac-förordningen, förordningen om en unionsram för vidarebosättning och inresa av humanitära skäl. Därutöver har en politisk överenskommelse nåtts gällande den revidering av återvändandedirektivet som kommissionen föreslog 2018. Beträffande den reviderade Dublinförordningen och asylprocedurförordningen har det däremot inte gått att komma överens. Pakten syftar till att skapa ett gemensamt ramverk som omfattar alla aspekter av asyl- och migrationspolitiken, såväl den inre dimensionen som i förhållande till tredjeland och som är balanserat och bygger på ansvarstagande och solidaritet mellan medlemsstaterna. Behovet av en reform av det gemensamma europeiska asylsystemet har lyfts fram av och . Pakten utgår från en heltäckande ansats på områdena migration, asyl, integration, gränshantering, återvändande, lagliga vägar och samarbete med tredjeland. Meddelandet består av en beskrivning av den politiska inriktningen för EU:s gemensamma migrations- och asylpolitik samt förslag på åtgärder för dess genomförande inklusive ett antal nya eller reviderade lagförslag, rekommendationer och riktlinjer. Inledningsvis anger kommissionen att EU:s asyl- och migrationssystem ska tillgodose utsatta gruppers särskilda behov, inklusive barns rättigheter i enlighet med både internationell lagstiftning och EU-stadgan om de grundläggande rättigheterna. För att förbättra kontrollen över vilka som reser in i EU föreslår kommissionen en förordning om införande av en screening för tredjelandsmedborgare vid de yttre gränserna (faktapromemoria 2020/21:FPM22). Kommissionen föreslår också ett ändrat förslag till asylprocedurförordning (faktapromemoria 2020/21:FPM21) som bland annat innehåller bestämmelser om gränsförfaranden vid EU:s yttre gräns. Vidare föreslås en förordning om asyl- och migrationshantering som ska ersätta den nuvarande Dublinförordningen (faktapromemoria 2020/21:FPM20). Utöver bestämmelser om vilken medlemsstat som ska ansvara för prövningen av en asylansökan föreslås en solidaritetsmekanism som syftar till att uppnå en rättvis ansvarsfördelning och en effektiv migrationshantering vid EU:s yttre gräns. I syfte att stärka EU:s krisberedskap på migrationsområdet presenteras en rekommendation om en ny beredskaps- och krismekanism. Till mekanismen kopplas ett förslag till förordning om hantering av krissituationer och force majeure på migrations- och asylområdet (faktapromemoria 2020/21:FPM23). Förordningen ger medlemsstaterna möjlighet att införa tillfälliga och extraordinära åtgärder vid en krissituation som kännetecknas av ett stort antal irreguljära inresor. Kommissionen föreslår också ändringar i förslaget till reviderad Eurodac-förordning. Med hjälp av en uppgraderad databas blir det möjligt att räkna asylsökande och inte bara asylansökningar. Databasen ska ge stöd till tillämpningen av de nya bestämmelserna om överföring av ansvar och omfördelning samt säkerställa bättre övervakning av personer som ska återvända. På viseringsområdet föreslår kommissionen att hanteringen är fullt digitaliserad , inbegripet digitalt viseringsmärke och digitalt ansökningsförfarande. För att förbättra samordningen mellan aktörer som är involverade i sjöräddningsinsatser (search and rescue, ) presenterar kommissionen en rekommendation som inkluderar utökat operationellt stöd av Frontex till medlemsstaterna genom exempelvis fartyg för sjöräddningsinsatser. En kontaktgrupp ska etableras för att övervaka genomförandet av rekommendationen och för återrapportering till kommissionen. Det presenteras också en vägledning för tolkning av EU:s nuvarande regelverk gällande människosmuggling som klargör att fullgörandet av skyldigheten att rädda människor i sjönöd inte får kriminaliseras. Därtill aviseras EU:s nya handlingsplan mot smuggling av migranter – 2025 som kommer att inriktas på att bekämpa kriminella nätverk genom att främja samarbete och stödja brottsbekämpande insatser. Kommissionen framhåller betydelsen av samarbete med tredjeland för effektiviteten i EU:s interna migrations- och asylpolitik. Migrationsfrågan beskrivs som central för EU:s övergripande relationer med ursprungs- och transitländer och föreslås inkluderas på ett mer systematiskt sätt i de bredare relationerna med partnerskapsländer. Samarbete med tredjeland ska bygga på partnerskap som är heltäckande, balanserade och skräddarsydda. Partnerländers kapacitet att hantera migration ska stärkas och stödet till flyktingar, värdländer och till bemötande av grundorsaker till irreguljär migration och tvångsfördrivning ska utökas. På återvändandeområdet framhåller kommissionen behovet av ett effektivt gemensamt EU-system som bland annat bygger på att förslaget till reviderat återvändandedirektiv antas och att Frontex utvidgade mandat när det gäller återvändande genomförs fullt ut.